Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.09.2019 року звернулася до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення іпотеки та виключення запису з реєстру іпотек. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 04.10.2007 року між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено іпотечний договір. Відповідно до п.1 Іпотечного договору згідно кредитним договором №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року Іпотекодержатель надав [PERSON] кредит в сумі 20000,00 гривень. Пунктом 2 Іпотечного договору передбачено, що на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 18 Іпотечного договору передбачено, що договір діє до виконання позичальником основного зобов`язання чи настання одного з випадків передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку». В зв`язку з виконанням зобов`язання кредитором, позивачем 07.06.2019 року направлено лист на адресу ПАТ «Дельта банк» про припинення іпотечного договору, виключення іпотечного майна з реєстру іпотек та з реєстру обтяження, але вимога невиконана. У зв`язку з цим, позивач просить припинити дію іпотечного договору від 04.10.2007 року укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] , що зареєстрований за реєстраційним номером обтяження 5779258. Виключити відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесений 04.10.2007 року за реєстраційним номером 6013402 та відомості з державного реєстру іпотек стосовно договору іпотеки зареєстрований 04.10.2007 року за реєстраційним номером обтяження 5778418. Ухвалою суду від 12.09.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 18.02.2020 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 29.09.2020 року представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого заперечує проти задоволення позовної заяви [PERSON] , як такої, що є необґрунтованою. Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] (далі - позичальник/боржник) було укладено кредитний договір №2102/1007/88-011 (далі - кредитний договір). 04 жовтня 2007 року, в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., за реєстровим №2983. Згідно умов Іпотечного договору, [PERSON] було передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно, а саме: 2 - кімнатна квартира загальною площею - 43,7 кв. м., житловою площею - 26,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . 06 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №1870/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., за реєстровим №1560, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №2102/1007/88-011 від 04 жовтня 2007 року, який був укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] та за Іпотечним договором укладеним між банком та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., за реєстровим №2983, перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Таким чином, ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеним кредитним договором, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених у позовній заяві [PERSON] , в якій зазначено, що зобов`язання позичальника за кредитним договором №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року припинені, у зв`язку з виконанням, поведеним належним чином. Відповідно до матеріалів кредитної справи [PERSON] не вбачається жодних документів, які б могли свідчити про укладення сторонами №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року. Оскільки, позивачем разом із позовною заявою не надано копії зазначеного кредитного договору, необхідно зробити висновок, що кредитний договір №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року взагалі не укладався і ніколи не існував. Окремо, слід зазначити, що усі квитанції, що містяться у додатках до позовної заяви підтверджують те, що оплата здійснювалась у валюті кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року і платежі за цими квитанціями були спрямовані на виконання умов саме кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року. Відповідно до положень кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року, а саме пункту 2.1 вбачається наступне, що забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року утворилась заборгованість, що складає 11674,79 дол. США. Отже, враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що у Іпотечному договорі від 04.07.2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу за реєстровим №2983 допущено дві технічні помилки, а саме у валюті кредиту і в одній цифрі назви кредитного договору. Окремо, слід зазначити, що відповідно з інформації із Державного реєстру іпотек, запис про іпотеку №6013386, що міститься за двокімнатною квартирою, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У графі відомості про основне зобов`язання міститься наступна інформація, а саме, що розмір основного зобов`язання складає: 20000,00 дол.США. Позивачу відомо про існування кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року, виконання зобов`язань, за яким забезпечується іпотекою: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується довідкою №737 від 22.07.2008 року, оригінал якої позивач отримав особисто на руки. З невідомих підстав, у позивній заяві не міститься жодної згадки щодо даного кредитного договору. Отже, у зв`язку з тим, що вбачається наявність невиконаних зобов`язань за кредитним договором №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року виконання якого, забезпечується іпотекою: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] вимоги позовної заяви є необґрунтованими. Просить залишити позовну заяву без задоволення. Ухвалою суду від 30.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 24.02.2021 року у прийнятті зустрічного позову ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву та заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 та ч.3ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути також і припинення правовідношення. Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2102/1007/88-011. 04 жовтня 2007 року, в якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., за реєстровим №2983. Відповідно до п.1 договору згідно кредитним договором №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року іпотекодержатель надав [PERSON] кредит в сумі 20000,00 гривень. Згідно умов договору, [PERSON] було передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно, а саме: 2 - кімнатна квартира загальною площею - 43,7 кв. м., житловою площею - 26,7 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно актового запису про шлюб №161, складеного 02.12.2016 року Корабельним районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] зареєструвала шлюб 02.12.2016 року з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». 04.06.2019 року позивач направила заяву до ПАТ «Дельта Банк» про припинення іпотеки та зняття заборони, посилаючись на те, що 04.10.2007 року між нею та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено іпотечний договір на забезпечення кредитного договору №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року. Згідно умов зазначених в іпотечному договорі забезпечувалось іпотекою 20 000 грн. Кошти були сплачені ще у 2007-2008 році разом з процентами, тому [PERSON] просила виключити іпотечне майно з реєстру іпотеки та з реєстру обтяжень на підставі виконання умов договору. 06 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №1870/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., за реєстровим №1560, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №2102/1007/88-011 від 04 жовтня 2007 року, який був укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] та за Іпотечним договором укладеним між банком та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Новіковою Л.В., за реєстровим №2983, перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Частиною 1 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що слідує із ст.610 ЦК України. Зі змісту ч.1 ст.612 ЦК України випливає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Іпотека відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). При цьому, основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. За змістом ст.17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. З наданих квитанцій позивача вбачається, що оплата на погашення кредиту здійснювалась у валюті кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року і платежі за цими квитанціями були спрямовані на виконання умов кредитного договору №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року. Позивач в позові посилається на зазначені квитанції, як на підставу припинення договору іпотеки, який укладався на забезпечення кредитного договору №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року. Однак, позивачем не надано кредитного договору №2101/1007/88-011 від 04.10.2007 року на спростування доказів відповідача, що описка в іпотечному договорі у номері договору та валюті. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що предметом укладення договору іпотеки в забезпечення кредитного договору від 04.10.2017 року, розмір зобов`язання становить 20000 доларів США. Отже, у зв`язку з тим, що вбачається наявність невиконаних зобов`язань за кредитним договором №2102/1007/88-011 від 04.10.2007 року виконання якого, забезпечується іпотекою: двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] вимоги позовної заяви є необґрунтованими. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту припинення правовідносин між сторонами за кредитним договором, яке є основним зобов`язанням, а отже позовні вимоги про припинення іпотеки та виключення запису з реєстру іпотек не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed