Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати недійсним кредитний договір №1231/4189BCLK1А від 08.06.2014року, укладений між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 08.06.2014року між ПАТ «Платинум Банк» та нею був укладений кредитний договір №1231/4189BCLK1А згідно з умовами якого їй був наданий кредит у фактичному розмірі 6,000грн., з відсотками у розмірі 12% річних від суми залишку заборгованості за кредитом, строком до 21.06.2016року. 23.02.2017року Національний банк України прийняв рішення від №95-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Платинум Банк». Договором або законом правонаступництво відповідача не передбачене. У звязку з наведеним, на підставі ст.ст.215, 609 ЦК України, ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» просить визнати вказаний кредитний договір недійсним. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав викладених вище. Відповідач ПАТ «Платинум Банк» в судове засідання не зявився, представником відповідача надіслано до суду клопотання , в якому останній просить провести розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказах. Заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 08.06.2014року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1231/4189BCLK1А згідно з умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 6,792,00грн., з відсотками у розмірі 12% річних, строком до 21.08.2016року /а.с.48-51/. Відповідно до рішення Правління НБУ від 23.02.2017року №95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2017року №743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ПтБ», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ПтБ» /а.с.52/. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатност і. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Крім того, статтею 11 цього Закону\~встановлено низку обов'язків кредитодавця про надання споживачу інформації про кредит та вимог до змісту договору.\~ Згідно зі ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вказаних вимог закону, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про те, що підстав, передбачених ст. ст.\~203,\~215 ЦК України,\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~ для визнання кредитного договору №1231/4189BCLK1А від 08.06.2014року недійсними немає, а посилання позивача на те, що Національний банк України прийняв рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Платинум Банк», не є підставою для визнання кредитного договору недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed