Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач 17.12.2019 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2011 року в сумі 124 372,16 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] звернувся до «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 05.07.2011 року. [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 30.09.2019 року заборгованість становила 239 163,41 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 5556,25 грн., загальний залишок заборгованості по відсотках за користування кредитом - 229 021,21 грн., заборгованість за пенею та комісією 4585,95 грн. Кредитодавець просить на власний розсуд стягнути заборгованість у розмірі 124 372,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5556,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 118 815,91 грн. за період з 05.07.2011 року по 30.10.2018 року. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Ухвалою суду від 19.12.2019 року позовна заява залишена без руху та АТ КБ "ПриватБанк" надано строк для усунення недоліків. Після усунення недоліків 14.01.2020 року прийнято до розгляду судом даний позов та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення ( викликом ) сторін. В судові засідання 11.02.2020 року, 26.02.2020 року сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 05.07.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (перейменовано на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (надалі - Банк), укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 9). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданого Банком розрахунком, заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2019 року заборгованість становила 239 163,41 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 5556,25 грн.,загальний залишок заборгованості по відсотках за користування кредитом - 229021,21 грн., заборгованість за пенею та комісією 4585,95 грн. Кредитодавець просить на власний розсуд стягнути заборгованість у розмірі 124372,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5556,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 118815,91 грн. за період з 05.07.2011 року по 30.10.2018 року (а.с. 6-8). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором від 05 липня 2011 року по тілу кредиту складає 5556 грн. 25 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5556 грн. 25коп. Одночасно відсутні підстави для стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом в період з 05.07.2011 по 30.10.2018 в сумі 118 815,19грн., оскільки позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за такими видами платежу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Але надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, а також з урахуванням того, що ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування заборгованості по відсоткам за користування кредитом, зокрема і в період з 05.07.2011 по 30.10.2018 року. Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача лише суми непогашеного тіла кредиту. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial