Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] у позові просив стягнути з дочірнього підприємства «Чернігівнафтогазгеологія» на його користь 10672 грн.12 коп. заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2013 року по грудень 2013 року та 2000 грн. моральної шкоди, пославшись на те, що він працює у Ніжинській нафтогазорозвідувальній експедиції по випробуванню свердловин ДП «Чернігівнафтогазгеологія» на посаді сторожа, але за зазначений період йому не виплачена заробітна плата. Позивач вважає, що невиплатою щомісяця заробітної плати йому завдано моральної шкоди, так як відсутність коштів у тривалий період вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя та життя його сім»ї, він залишився без грошей на всі новорічні свята, що морально підриває не лише його настрій, а й психологічно навантажує організм та впливає на здоров»я, так як змушує приймати незвичні рішення, щоб забезпечити існування своєї сім»ї. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, проте надав заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, але від представника відповідача Подлуцького М.О. надійшла заява, в якій він справу просив розглянути за його відсутності і позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі визнав. Так як до заяви додана копія довіреності, якою представнику відповідача Подлуцькому О.М. надані всі права відповідача, то суд визнав можливим справу розглянути за відсутності позивача та представника відповідача, у зв»язку з чим відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги письмове визнання представником відповідача позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, що відповідно до ст.174 ЦПК України є однією з підстав для його задоволення у даній частині, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися працівникові не рідше двох разів на місяць. Як убачається з довідки на а.с.4, відповідачем заробітна плата позивачу не виплачена за період з квітня 2013 року по грудень 2013 року, тобто, відповідачем право позивача на своєчасне отримання заробітної плати було порушено, а отже сума заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача у зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя та ін. З'ясуванню підлягають наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазначив позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших підстав. Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання працівника у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, втрату нормальних життєвих зв'язків, розмір заборгованості по заробітній платі, термін часу, протягом якого працівник не отримав винагороду за свою роботу, а також враховуючи засади розумності і справедливості визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн., тобто, позовні вимоги у даній частині слід задовольнити частково. Згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за вимогами, що випливають з трудових правовідносин, звільняються від сплати судового збору, тому відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп. (243грн.60 коп. за вимогу майнового характеру - стягнення заборгованості по зарплаті та 243 грн.60 коп. - мінімальний розмір судового збору за вимогу немайнового характеру - стягнення моральної шкоди) слід тягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial