Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2011 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 77. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначив, що під час спільного проживання з відповідачкою вони втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, вони зрозуміли, що вони чужі люди, в зв'язку з чим з квітня 2013 року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, живуть окремо і не спілкуються. Питання про розподіл майна, місце проживання та утримання дитини сторони будуть вирішувати, або в позасудовому порядку, або в інших позовних провадженнях. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 09.07.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 77. Крім того, просив суд державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану стягнути з позивача. До початку слухання справи позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи , також , надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила залишити прізвище «[PERSON]». Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 09.07.2011 року серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 77. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Позовні вимоги щодо покладення на позивача витрат, пов'язаних з реєстрацію розірвання шлюбу у органах РАЦС не підлягають задоволенню на підставі того, що згідно наказу Міністерства юстиції України « Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану» від 18.10.2000 року № 52/5, відповідно до розділу 3 пункту 3 підпункту 3 : « Рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який здійснює у ньому відповідну відмітку. Державна реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду, постановленого до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", проводиться за письмовою заявою про державну реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду, яка подається подружжям або одним з них, по пред'явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало законної сили, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита.» Таким чином, вимоги позивача, щодо покладання на нього державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку , що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення. Також суд відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України присуджує стягнути суму судового збору з позивача у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial