Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просив визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8222 від 19 жовтня 2014 року за договором іпотеки земельної ділянки про стягнення із [PERSON] грошових коштів у розмірі 1 500 525,99 грн. та звернення стягнення на земельну ділянку таким, що не підлягає виконанню; зобов'язати відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції закрити виконавче провадження ВП № 45349541 з виконання зазначеного виконавчого напису. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 травня 2008 року між [PERSON] (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір № 35/П/75/2008-840. 19 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за № 8222 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу на загальну суму 1 500 525 грн. з пропозицією звернути стягнення на земельну ділянку, що є предметом договору іпотеки від 30 травня 2008 року, а саме земельну ділянку кадастровий номер 3220881300:04:004:0041, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, площею 0,15 га. Позивач вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №8222 від 19 жовтня 2014 року, було вчинено з порушенням законодавства, він не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, зокрема, приватним нотаріусом не враховано, що з дня виникнення права вимоги відповідача минуло більше трьох років, тобто пропущено строк позовної давності. Разом з тим, приватний нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору між сторонами, хоча [PERSON] подано позов до суду про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. Позивач стверджує, що жодних письмових вимог про усунення порушень не отримував. На підставі зазначеного звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі та просив у позові відмовити, зауваживши, що строк давності вчинення виконавчого напису за своєю правовою природою не є позовною давністю. Разом з тим зауважив, що виконавчий напис вчинено раніше за подання позовної заяви [PERSON] до суду про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. Також, представник відповідача зазначив, що позивачеві було направлено письмову вимогу від 02 вересня 2014 року, а тому не заслуговують на увагу посилання позивача на неотримання такої вимоги. Треті особи про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином, проте у судове засідання не з'явились. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі та обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 30 травня 2008 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було укладено кредитний договір № 35/П/75/2008-840. Згідно п. 2.1 Договору в якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник укладає з банком договір іпотеки земельної ділянки кадастровий номер 3220881300:04:004:0041, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, площею 0,15 га. 19 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за № 8222 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу на загальну суму 1 500 525 грн. з пропозицією звернути стягнення на земельну ділянку, що є предметом договору іпотеки від 30 травня 2008 року, а саме земельну ділянку кадастровий номер 3220881300:04:004:0041, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки, площею 0,15 га. У позовній заяві позивач посилається на пропуск нотаріусом загальної та позовної давності. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Виходячи із правової природи способів захисту порушених прав шляхом вчинення виконавчого напису та шляхом позовного провадження доцільно стверджувати, що передбачений статтею 88 Закону України "Про нотаріат" строк давності вчинення виконавчого напису за своєю правовою природою не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий (позасудовий) спосіб захисту цивільних прав, а тому застосовування положення ст.ст. 257, 258 ЦК України є недоречним. Окрім того п.1.4 Кредитного договору зазначено, що банк надає позичальнику кошти строком до 12 травня 2018 року. Слід врахувати те, що стаття 88 Закону України «Про нотаріат» не містить будь-яких відсилань на інші нормативно-правові акти, які встановлюють інший порядок та особливості вчинення виконавчих написів ніж той, що встановлений цим законом і не передбачено, що для вчинення виконавчого напису необхідно закінчення строку дії Договору іпотеки. Пункт 289 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає, що вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України. Стаття 1050 ЦК України Банк, як кредитор, має право вимагати дострокового повернення залишкової частини кредиту та сплати нарахованих відсотків у випадку прострочення позичальником повернення чергової частини (платежу за графіком) виданих кредитних коштів. Разом з тим, позивач зазначає, що не отримував від відповідача ПАТ «КБ «Надра» будь-якої кореспонденції, в тому числі вимог про усунення порушень. Як вбачається із опису вкладення у цінний лист, [PERSON] 02 вересня 2014 року було направлено Досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором № 35/П/75/2008-840 від 30 травня 2008 року, що підтверджується відповідним штампом Укрпошти. Таким чином, не заслуговують на увагу доводи позивача щодо неотримання останнім досудової вимоги, як на підставу визнання виконавчого напису такого, що вчинений з порушенням норм законодавства. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем також зазначено, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не перевірено відсутність спору між сторонами, що є порушенням. Частиною 5 п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, знаходження боржника або стягувача. Також Закон України «Про нотаріат» не покладає на нотаріуса обов'язок, щодо перевірки наявності безспірної заборгованості шляхом дослідження документів, передбачених Постановою КМ України № 1172. Тому не заслуговують на увагу і посилання позивача, що ним було подано позов до Деснянського районного суду м. Києва про визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним. По даній справи рішення не винесено, окрім того виконавчий напис було вчинено 19 жовтня 2014 року, тобто раніше, ніж було подано позивачем позов до Деснянського районного суду м. Києва про визнання кредитного договору і договору іпотеки недійсним. Отже, підстав для відмови у вчиненні виконавчого напису у нотаріуса не було на момент його вчинення, оскільки сама по собі наявність позову, який поданий до суду після вчинення виконавчого напису, не зумовлює можливість з цих підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та скасувати його. Поряд з цим, позивач до позовної заяви додає копію позовної заяви ПАТ «КБ» НАДРА» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Як було вище зазначено, сама по собі наявність позову про стягнення заборгованості, не зумовлює можливість з цих підстав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та скасувати його з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст.628 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема і на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявления відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявления вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Таким чином, наявність позову про стягнення заборгованості з позивача не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Згідно з п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року № 296/5, в редакції що діяла на момент вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вичиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.3.2. вищезазначеного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed