Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

В Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява [PERSON] , в якій просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] , скасувати реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира знаходиться в приватній власності з 09.12.2005 року на підставі договору дарування. Крім позивачки в дані квартирі зареєстрована її донька, [PERSON] , [INFO] , та онук - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з подорожчанням опалення і витратами за комунальні послуги за реєстрацію в квартирі, позивачка вирішила зняти з реєстрації доньку, оскільки вона зареєстрована з 2001 року за адресою: [ADDRESS] , однак фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Центр надання послуг Маріупольської міської ради відмовив у знятті з реєстрації відповідача. У зв`язку з чим, для захисту прав, позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03.11.2021 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Приморського районного суду м.Маріуполя від 17.12.2020 року закрито підготовче засідання за позовною заявою та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача та позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без їх участі. Не заперечували проти винесення у справі заочного рішення. Представник Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради надав заяву у якій просив справу розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи від неї також не надходило, тому суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 липня 2019 року, про що Приморським районним у м. Маріуполі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області внесено відповідний актовий запис №321. Як вбачається із договору дарування будинку від 09.12.2005 року, посвідченого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №3-1385, [PERSON] отримала у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.05.2006 року, номер витягу 10601087, реєстраційний номер 12240848, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно Інформації про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 15.10.2020 року №24-13-07-0100, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 06.09.2020 року №21-141-0497 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту про фактичне проживання від 12.10.2020 року, складеного головою КС "Криштальний" Шевченко Н.М. в квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає [PERSON] , та [PERSON] . У заяві №24-1303-0038 про зняття з реєстрації місця проживання від 16.10.2020 року про зняття з реєстрації [PERSON] , [PERSON] відмовлено 16.10.2020 року на підставі п. 11 постанови КМУ №207 від 02.03.2016 року, особа не надала необхідних документів. За положеннями ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не забороненого законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховуючи обставини, що відповідач залишається зареєстрованим у спірному домоволодінні, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю, тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, тим більше, що у відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Разом з тим, положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації, так як вони є похідними від прийнятого рішення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не мешкає в спірному приміщенні близько двох років, а також не встановлено поважність причин відсутності [PERSON] . Питання щодо стягнення з відповідача судового збору судом не вирішується, оскільки позивачем даної вимоги заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved