Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

В лютому 2021 позивач звернувся до суду з позовом до ДП «Новатор» в якому просив, з рахуванням остаточно уточнених позовних вимог: - визнати незаконним та скасувати Наказ державного підприємства «Новатор» «Про поновлення на роботі [PERSON] » №8 від 15.01.2021 року в частині встановлення [PERSON] з 15.01.2021 року регламенту роботи з 16.00 - 00.15, а також поновлення на вказаній посаді поза штатом; - визнати незаконним та скасувати Наказ державного підприємства «Новатор» №46-ВПРП від 19.01.2021 року «Про звільнення [PERSON] за прогули», яким інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр. №62) [PERSON] звільнено за прогули без поважних причин з 19.01.2021 року на підставі п.4 ст.40 Кодексу Законів про працю України; - поновити позивача [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога Державного підприємства «Новатор» (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, код ЄДРПОУ 22987900) з 19 січня 2021 року; - стягнути з Державного підприємства «Новатор» (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, код ЄДРПОУ 22987900) на користь позивача [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] середній заробіток з усіма нарахуваннями за період вимушеного прогулу, починаючи з 19.01.2021 року в сумі 59 339,28 грн.; - стягнути з Державного підприємства «Новатор» (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 17, код ЄДРПОУ 22987900) на користь позивача [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] моральну шкоду, завдану незаконними діями відповідача в розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) гривень; - стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені судові витрати; - допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць. В обґрунтування вимог вказав, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2021 його було поновлено на роботі та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. Рішення в частині поновлення на роботі вступило в законну силу негайно. Замість фактичного поновлення його на посаді його було повторно звільнено 19.01.2021 за нібито прогули - в день, коли він самостійно прийшов на підприємство, отримавши в суді коротке рішення, виконавчий лист і звернувшись в установленому порядку до державної виконавчої служби щодо його виконання. В судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали, просили задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснили, що сума моральної шкоди визначена з урахуванням приниження честі та гідності позивача, тривалості порушення його прав, поведінки відповідача, оскільки дії відповідача він розцінює як намагання у будь-який спосіб уникнути обов`язку з виконання рішення суду про його поновлення, що спричиняє йому глибокі душевні страждання. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його безпідставнимта необґрунтованим, просять відмовити у його задоволенні. Пояснили, що чинне законодавство не містить обов`язків роботодавця запрошувати на роботу працівників, які у нього працюють та жодним законом не вимагає додаткових дій типу сповіщення, повідомлення, телеграма чи інше для виконання зобов`язань сторін по виконанню судового рішення. Отже, видача наказу №8 від 15.01.2021 "Про поновлення [PERSON] " на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2021 є доведено законним фактом, оскільки будь яке рішення суду, має виконуватись. У зв`язку з обов`язком негайного виконання рішення суду відповідачем поновлення на роботі поза штатом позивача є законним. Про своє поновлення на роботі на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) позивачу було відомо 15.01.2021, оскільки в цій частині рішення суду підлягало негайному виконанню. Проте позивач не звернувся до адміністрації підприємства з метою відновлення своєї трудової діяльності та здійснив прогули без поважних причин. Ані факт вживання позивачем заходів для відновлення своїх трудових прав, ані фактичне недопущення позивача до виконання своїх трудових обов`язків не доведені, оскільки позивач з`явився на підприємстві лише на третій день після проголошення рішення суду про поновлення. Натомість факт прогулу позивача підтверджений належними доказами. Щодо стягнення середнього заробітку пояснили, що хоча позивач посилається на рішення суду від 15.01.2021 по справі №686/7836/20, у якому зазначена сума середнього заробітку позивача 501,80 грн., проте в цій частині судом здійснено помилку. Згідно довідки №93 від 19.07.2021 наданої відділом бухгалтерського обліку і звітності ДП "Новатор", нарахований дохід який включається в розрахунок середнього заробітку позивача складає за січень - 3822,16 грн. та лютий - 4920,00 грн. Також зазначається, що кількість робочих днів за січень - 21, за лютий - 20, при цьому кількість відпрацьованих днів позивача у січні складає -10, у лютому -14; середньоденна заробітна плата позивача складає 364 грн. 26 коп., середньомісячна заробітна плата складає 7467 грн. 33 коп. Крім того, заперечують щодо підрахунку середнього заробітку за 5-ти денним робочим тижнем, оскільки у 2019 підприємство працювали за графіком 5-ти денного робочого тижня, проте з жовтня 2019 року регламентом вже був передбачений 4-х денний робочий тиждень, а далі і 3 - х денні робочі тижні, що зумовлює підставність здійснювати підрахунок середнього заробітку, виходячи саме з реального регламенту роботи підприємства. З урахуванням того, що позивач отримав середній заробіток за період з 20.01.2021 по 26.05.2021, то можливий період, стягнення середнього заробітку в разі задоволення позовної вимоги про поновлення складає з 27 травня по 05 жовтня 2021 року включно (тобто по день розгляду цивільної справи судом). Таким чином, кількість робочих днів червня 2021 року складає - 12 днів, липня 2021 року - 12 днів, серпня 2021 року - 14 днів, вересня 2021 року - 13 днів, жовтня - 2 дні (по 05.10 2021 включно) згідно регламенту роботи підприємства. Всього разом 53 робочих дні. Отже, в разі задоволення позовної вимоги про поновлення позивача на посаді, можливе стягнення середнього заробітку за 53 дні вимушеного прогулу.Таким чином, можливий заробіток за час вимушеного прогулу за зазначений період складає 19 305,78 грн. (53 роб. дні х 364,26 грн.). Разом з тим, оскільки позивач після поновлення його на роботі рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2021 фактично трудові обов`язки не виконував, то підстав для стягнення середнього заробітку немає. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди вважають не обґрунтованими належними та допустимим доказами. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 18.02.2021 позовна заява надійшла до Хмельницького міськрайонного суду, 22.02.2021 у ній відкрито провадження. Згідно протоколу повторного авторозподілу від 28.04.2021 після відводу судді, головуючого у справі, справа передана судді Павловській А.А. для продовження розгляду. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.04.2021 у справі призначено підготовче засідання 31.05.2021. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31.05.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 03.06.2021. 03.06.2021 в зв`язку з викликом свідків засідання відкладено на 02.09.2021 02.09.2021, 03.09.2021 в зв`язку з поданням письмових доказів засідання відкладено 05.10.2021 розгляду справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2021 у справі № 686/7836/20(арк. спр. 16-19) ухвалено: -визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Новатор» №1 від 07.02.2020 року про оголошення догани інженеру з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) [PERSON] ; -- визнати незаконним та скасувати наказ державного підприємства «Новатор» №209-ВК від 10.03.2020 року про припинення трудового договору інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) [PERSON] з 10.03.2020 року на підставі ч.1 п.3 ст.40 КЗпП України; -поновити [PERSON] на роботі на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) з 10 березня 2020 року; -стягнути з державного підприємства «Новатор» (ЄДРПОУ 22987900) на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 63728,65 грн.; -стягнути з державного підприємства «Новатор» (ЄДРПОУ 22987900) на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн.; -рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр.№62) з 10 березня 2020 року, підлягає до негайного виконання. Рішення суду оскаржено не було, набрало законної сили (арк. спр. 146, зворот), що сторонами не оспорюється. Наказом від 15.01.2021 №8 «Про поновлення на роботі» (арк. спр. 20 - 21, 26), поновлено [PERSON] на роботі інженером з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога (підр. № 62) поза штатом; встановлено [PERSON] з 15.01.2021 регламент роботи з 16.00 - 00.15; головному технологу [PERSON] визначити для [PERSON] робоче місце та обсяг роботи із тими же виконуваними обов`язками, як до звільнення. Актом від 15.01.2021 зафіксовано той факт, що позивач 15.01.21 на роботі з 16.00 до 00.15 був відсутній (арк. спр. 52). 18.01.21 позивачеві був виданий виконавчий лист на негайне поновлення на роботі (арк. спр. 23). Того ж дня він звернувся з заявою до Другого ВДВС у місті Хмельницькому ЦЗМРУМЮ (м. Хмельницький) про прийняття даного виконавчого листа до примусового виконання (арк. спр. 22). Актом від 18.01.2021 зафіксовано той факт, що позивач 18.01.21 на роботі з 16.00 до 00.15 був відсутній (арк. спр. 53). Заявою від 19.01.2021 (арк. спр.27) [PERSON] звернувся до директора ДП «Новатор» про виконання вище вказаного рішення суду. Актом від 19.01.2021 зафіксовано той факт, що позивач ознайомлений з наказом від 15.01.21 про поновлення його на роботі, від підпису відмовився (арк. спр. 54). Службовою запискою без дати та номера в.о. начальника ВПРП звернулася до директора ДП «Новатор» про надання згоди на звільнення позивача за прогули (арк. спр. 56). Наказом ДП «Новатор» №46-ВПРП від 19 січня 2021 «Про звільнення [PERSON] за прогул» позивача звільнено 19.01.2021 за прогули без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України (арк. спр. 25, 55). Актом від 19.01.2021 зафіксовано той факт, що позивач ознайомлений з наказом від 19.01.21 про звільнення його з роботи, від підпису відмовився (арк. спр. 80). 20.01.21 Другим ВДВС у місті Хмельницькому ЦЗМРУМЮ (м. Хмельницький) було відкрито виконавче провадження, у якому боржником був відповідач, стягувачем - позивач (арк. спр. 28), яке на даний час завершено. Регламент роботи працівників відповідача - триденний робочий тиждень (арк. спр. 48 - 51, 99 - 106, 157 - 167). Відповідач добровільно виплатив позивачеві під час розгляду даної справи суми 4860,16 грн., 15247,93 грн., 51301,56 грн. (арк. спр. 89 - 91, 93, 94, 127 - 130). 4. Мотивована оцінка доводів сторін Враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену в пункті 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 4,4,7,8 ст. 40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільнені ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Пунктом 24 цієї Постанови при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст. 40 КЗпП, визначено, що суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогул визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом дні відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи спеціального учбового закладу). У відповідності до постанови Верхового Суду від 17 червня 2020 року у справі №521/1892/18 сформовано правовий висновок, згідно з яким, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник має бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливість виконання своїх обов`язків. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник має бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Крім цього, чинні норми не містять будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудового права працівників , компенсацій завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення. Поновлення [PERSON] на посаді мало формальних характер, оскільки відбулось без його участі, а значить, без фактичного допуску його до роботи, без ознайомлення його з робочим місцем. Більше того, відповідач не оспорює того факту, що коротке рішення суду про поновлення позивача на роботі було проголошено після 16.00 в п`ятницю, тоді як наказ про його поновлення містить графік роботи з 16.00 цього ж дня, однак оскільки його видано на виконання рішення суду, то його фізично не могло бути видано швидше, аніж проголошено таке рішення суду. Крім того, поважність причин відсутності позивача на роботі перевірена відповідачем не була. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що хоча позивач на роботу не з`явився, він не шукав його і чи хтось взагалі цікавився причиною його відсутності, він не знає. Акти на підтвердження фактів відсутності на роботі позивача, складені і надані відповідачем, складені раніше, ніж настали викладені в них обставини: неможливо стверджувати, що працівник відсутній о 00.15 наступного дня після складення акту, що однак має місце як в акті від 15.01.2021, так і в акті від 18.01.2021. Своєї відсутності в ці дні позивач не оспорює, однак такі відомості свідчать про те, що акти не складалися в ті дні, якими датовані, що свідчить на користь доводів позивача. Водночас позивач довів ту обставину, що він вживав всіх належних заходів до поновлення на роботі: отримав наскільки можливо невідкладно виконавчий лист, який того ж дня подав до примусового виконання. При цьому доводи відповідача щодо добровільності виконання рішення суду спростовуються також і тим, що якби таке виконання було добровільним не лише формально, а і по суті, то відповідач довів би цей факт до відома позивача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач підлягає поновленню на попередньо займаній посаді з дати звільнення. Отже, слід визнати незаконним і скасувати наказ Державного підприємства «Новатор» № 8 від 15.01.2021 в частині встановлення [PERSON] з 15.01.2021 регламенту роботи з 16.00 - 00.15, а також поновлення на вказаній посаді поза штатом (оскільки поновлення має відбутися на тій же посаді у штаті, з якої особу звільнено), залишивши чинним зазначений наказ лише в частині поновлення [PERSON] на раніше займаній посаді як такого. Також слід визнати незаконним і скасувати наказ Державного підприємства «Новатор» № 46-ВПРП від 19.01.2021 «Про звільнення [PERSON] за прогули», поновити позивача на посаді інженера з нормування праці 1 категорії відділу головного технолога Державного підприємства «Новатор» з 19.01.2021. Оскільки звільнення проведено незаконно, позивачеві належить середній заробіток за час вимушеного прогулу. При його розрахунку суд бере до уваги регламент роботи підприємства і вважає в цій частині доводи відповідача обґрунтованими; разом з тим, суд також бере до уваги встановлений рішенням суду від 15.01.2021 розмір середньоденного заробітку позивача, оскільки ухвалою суду від 28.09.21 розглянуто заяву відповідача про виправлення описки і постановлено, що описки в рішенні суду в цій частині допущено не було. Таким чином, в суду відсутні підстави переглядати визначену суму - 501,80 грн. Отже, слід стягнути з Державного підприємства «Новатор» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 26093,60 грн. (52 робочих дні х 501,80 грн.), з якого підлягають вирахуванню обов`язкові платежі та внески. Крім того, внаслідок порушення трудових прав позивача відповідачем завдано йому моральної шкоди, достатній розмір компенсації котрої, зважаючи на характер і тривалість порушення, вимоги розумності і справедливості, суд оцінює в 15000 грн. В цій частині позовні вимоги слід задовольнити, в стягненні решти суми - відмовивши за її недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial