Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в обґрунтування якої зазначили наступне: вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі, та проживають в цивільному шлюбі, [INFO] в м. Луганськ у них народилася дитина хлопчик, про що їм видали медичне свідоцтво про народження засвідчене печаткою та штампом медичної установи з символікою окупаційної влади. На час\~народження дитини\~ м.\~Луганськ було вже тимчасово окупованою територією. Надані заявником документи про факт народження дитини не створюють правових наслідків, оскільки видані органами, що діють на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим заявники просять встановити факт народження дитини, що необхідно для здійснення державної реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого зразка. У своїй\~заяві\~заявники та\~представник заявника,\~просили розглянути\~справу\~за\~їх відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника відділу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Заявники між собою у зареєстрованому шлюбі не перебувають, що слідує з матеріалів справи. 04 серпня 2021 року о 14 годині 17 хвилин у пологовому відділенні медичної установи, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній державній владі території у м. Луганськ Луганської області, Україна, [PERSON] народила живу дитину хлопчика, вагою 3000 грамів. Факт народження [INFO] у [PERSON] дитини чоловічої статі, підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження № 192 від 07 вересня 2021 року. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1,2 ст. 257 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому вирішувати питання в інтересах дитини. Відповідно до\~ст.13\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану",\~якщо державна\~реєстрація народження\~дитини проводиться\~за місцем\~проживання батьків\~чи одного\~з них,\~то за\~їх бажанням\~місцем народження\~дитини в\~актовому записі\~про народження\~може бути\~визначене фактичне\~місце її\~народження або\~місце проживання\~батьків чи\~одного з\~них.\~Державна реєстрація\~народження дитини\~проводиться не\~пізніше одного\~місяця з\~дня її\~народження,\~а у\~разі народження\~дитини мертвою\~-\~не пізніше\~трьох днів.\~Підставою для\~проведення державної\~реєстрації народження\~дитини є\~визначені центральним\~органом виконавчої\~влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері охорони\~здоров`я\~документи,\~що підтверджують\~факт народження.\~У разі\~народження дитини\~поза закладом\~охорони здоров`я\~документ,\~що підтверджує\~факт народження,\~видає заклад\~охорони здоров`я,\~який проводив\~огляд матері\~та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована відразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч.3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не визначеному законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1\~ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Частиною 2\~ст. 125 СК України\~передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1\~ст. 126 СК України\~передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення даної заяви, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження, виданого державним органом України.

Outcome: approved