Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON]. На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. У зв'язку з важким матеріальним становищем, позивач не має змоги забезпечити дитину самостійно. Також позивач зазначила, що їй відомо те, що відповідач, маючи диплом лікаря травматолога, працює в приватній лікарні і має доходи. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду клопотання вх.№4467 від 20.07.2017, в якому зазначив, що з 01 лютого 2017 року він офіційно працює у ПП [PERSON] лікарем ортопедом травматологом та відповідно отримує заробітну плату в розмірі 3200 гривень. При вирішенні справи по суті, просив врахувати його майновий стан та доходи і прийняти відповідне рішення. Позовні вимоги визнає. Просив розгляд справи провести без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 27.12.2010, встановлено, що [INFO] [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого 03 липня 2010, встановлено, що 03.07.2010 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Із копії довідки про доходи, встановлено, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з лютого місяця 2017 року та отримує заробітну плату. Його доходи з лютого 2017 року по червень 2017 року становлять 14375,38 гривень. Із копії наказу (розпорядження) №1 від 31.01.2017 та довідки вих.№03 від 17.07.2017, встановлено, що [PERSON] прийнято на роботу до ПП [PERSON] з 01.02.2017 на посаду лікаря ортопеда травматолога, де він працює по цей час. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину, а також обов'язку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду надано докази про наявність у відповідача постійного заробітку, що підтверджується дослідженими судом доказами, суд має підстави для визначення їх у частці від доходу батька. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в ред. Закону України №2037-VIII від 17.05.2017), станом на дату вирішення спору, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є малолітня дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоров'я. Відповідач працює і має постійний дохід, і ця обставина визнана сторонами, підтверджена самим відповідачем у його письмовому клопотанні та доданими до нього письмовими доказами, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Суд вважає розмір аліментів одна четверта всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, таким, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 09.06.2017 за вхід.№3548, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 09.06.2017. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити, як таких, що заявлені необгрунтовано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial