Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який розірвано 20.11.2001 року, що стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-СГ №094329.В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка вже досягла повноліття. Зазначає, що відповідно до рішення Жовківського районного суду від 13.10.2001 року відповідач сплачував аліменти на утримання дочки по 1/4 частині всіх видів заробітку.В даний час дочка навчається на 2- му курсі в Львівському медичному коледжі набюджетній основі, але стипендією не забезпечена. Вказує, що відповідач працює в м. Рава-Руській на залізниці від Кам'янка-Бузької ДК ПЧ 3, має постійний заробіток, вона щомісячно отримувала аліменти по 1400- 1700грн., а тому він, на думку позивача, має можливість надавати допомогу дочці. Водночас стверджує, що вона не працює, є інвалідом 1-ї групи по зору, сама потребує постійного стороннього догляду, а тому не має можливості утримувати дочку. У звязку із наведеним просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання- Поташник [PERSON] в розмірі 25 % від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти позовних вимог, просить такі задоволити. А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі, які подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Довідкою Відділу реєстрації актів громадянського стану Жовківського РУЮ Львівської області стверджується, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 01.10.1998 року у Потелицькій сільській раді Жовківського району Львівської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 08, однак такий було розірвано про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20.11.2001 року зроблено запис за № 150. Факт розірвання шлюбу підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ № 094329 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовківського РУЮ Львівської області від 20.11.2001 року. З свідоцтва про народження серії 1-СГ № 164141 вбачається, що [PERSON] народилася 17.09.1999 року і її батьками є [PERSON] ( відповідач) та [PERSON] (позивач). З довідки виданої Вищим навчальним комунальним закладом Львівської обласної ради "Львівський медичний коледж післядипломної освіти" № 2325 від 03.08.2017 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 2 курсу Львівського медичного коледжу післядипломної освіти, спеціальність «Сестринська справа», термін навчання з 01.09.2016 року до 31.01.2020 року, навчається на бюджетній основі, стипендією не забезпечується. Дочка сторін- Поташник [PERSON], проживає разом із позивачем, тобто матірю, що встановлюється із довідки виданої виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 2369 від 27.09.2017 року. Відповідач по справі [PERSON] не заперечує того факту, що працює, зокрема, у поданій на адресу суду заяві підтвердив даний факт. Водночас, як вбачається із довідки № 7235 до акта огляду МСЕК серії 10ААА № 833191 позивачу [PERSON] встановлено безтерміново з дитинства першу групу інвалідності по зору, підгрупа «Б». Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статею ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує той факт, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, не заперечує, що працює, визнає позовні вимоги, а тому приходить до висновку, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання. Враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 3200,00 грн., обовязок обох батьків на утримання дітей, розяснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, факт навчання дитини відповідача, незабезпеченість стипендією та те, що позивач є інвалідом першої групи безтерміново, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісячно на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. Слід зазначити, що 1/4 частина є рівнозначною 25 % від усіх видів доходу (заробітку) відповідача як про це просить позивач у позовній заяві. Водночас, СК України не передбачено стягнення аліментів у відсотках, а саме у частці. Суд вважає, що такий розмір аліментів забезпечить права дочки відповідача на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved