Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь заборгованість за договором № 1970009782 про приєднання до публічного договору банківського вкладу (депозиту) № 1 від 20.01.2014 року, укладеного між сторонами 16 червня 2014 року, в розмірі 2200000 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог посилалась на невиконання ПАТ "Імексбанк" (далі - Банк) зобов'язань по поверненню грошових коштів після закінчення строку дії договору. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять, письмові заперечення проти позову суду не надані. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 червня 2014 року між Банком та позивачем відповідно до п. 5 публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту), укладений договір № 1970009782 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року (далі - Договір), згідно умов якого Банк прийняв від позивача вклад в розмірі 220000 грн. 00 коп. та зобов'язався щомісячно сплачувати відсотки в розмірі 25,00% річних. Строк дії договору визначений до 17 вересня 2014 року. Згідно квитанції № 5400 від 16 червня 2014 року позивач внесла визначену суму коштів на рахунок Банку. 17 вересня 2014 року [PERSON] подала до Банку письмову заяву про повернення грошових коштів (депозиту) у зв'язку з закінченням строку депозиту. Того ж дня позивач звернулась також з заявою до управляючого НБУ у м. Миколаєві (вх. № 242), в якій повідомила, що Банк відмовив їй у видачі грошових коштів посилаючись на внутрішнє розпорядження головного відділення ПАТ "Імексбанк". Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Також ч. 2 ст. 1060 ЦК України закріплено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Вищевказані норми законодавства знайшли своє відображення і в Договорі, в пунктах 3.1, 6.1, 6.3, 8.3.4, якими закріплено обов'язок Банку повернути вкладнику суми внеску та проценти у розмірі встановленому договором. В порушення Договору відповідач свої зобов'язання не виконав та не повернув позивачу суму вкладу на першу її вимогу. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2200 грн. 00 коп.

Outcome: approved