Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № [NUMBER]. У встановлений законом шестимісячний строк після його смерті вона звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення нотаріус оглянула пред'явлені нею документи і виявила, що в свідоцтві про право власності на житло її чоловіка допущена помилка. Замість його по батькові «[PERSON]» у свідоцтві на право власності на житло зазначено - «[PERSON]». У зв'язку з цим нотаріус запропонувала їй звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для того щоб оформити спадкове майно, яке розташоване за адресою [ADDRESS], власником якого являвся [PERSON]. Просить встановити факт належності її чоловіку - [PERSON], померлого [INFO] року у [ADDRESS] свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, викладені в заяві вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Уманської міської ради Черкаської області у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали заяви, враховуючи заяву заінтересованої особи про те, що не заперечує проти задоволення вимог заяви, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу, за наслідками чого винести рішення про задоволення вимог заявника. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] виданого 4 листопада 1999р. відділом житлового господарства Уманського міськвиконкому на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить на праві приватної, спільної, власності гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14 грудня 2016 року виконавчим комітетом Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 13 про те, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 5 травня 1974 року Гереженівською сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис №4, 5 травня 1974 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], після укладення шлюбу присвоєні прізвища: [PERSON] (а.с. 6). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 жовтня 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON] на 1/3 частину у квартирі, що знаходиться в [ADDRESS], оскільки є розбіжності у правовстановлюючих документах (а.с.7). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки [PERSON] помер, а чинним законодавством не передбачається повторна видача свідоцтва на право власності на житло, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні спадщини та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], за покійним [PERSON].

Outcome: approved