Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що з 03 липня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2013 року - розірвано. Від шлюбу у сторін 15 березня 2005 року народився син - [PERSON]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2013 року з відповідача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що син - [PERSON] зареєстрований та проживає разом з нею. Станом на 22 лютого 2019 року заборгованість відповідача по аліментах становить 2 266 гривень. Після розлучення позивач повторно вийшла заміж та 22 квітня 2015 року народила другу дитину - [PERSON] В зв'язку з чим її матеріальне становище значно погіршилось. Хоча теперішній чоловік допомагає в тому числі і матеріально, позивачу важко утримувати двох дітей, вони підростають та потребують додаткових матеріальних витрат на утримання та виховання. У зв'язку зі збільшенням цін, подорожчанням продуктів харчування, ліків та одягу, сума стягуваних аліментів у розмірі 600 грн. на дитину є недостатньою для матеріального забезпечення сина. [PERSON] є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, отримує дохід від неоподаткованих видів індивідуальної діяльності, інших аліментних зобов'язань в нього не має. У звязку із вищевикладеним, так як розмір аліментів які має виплачувати відповідач є меншим мінімуму передбаченого законодавством, та які він добровільно не сплачує, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом до суду та просити суд змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2013 року зі стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень на стягнення у частці у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімуми на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоче про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей\~223,\~280 ЦПК України\~суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що з 03 липня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2013 року - розірвано (а.с.13). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії 1-АМ №010373 від 07 квітня 2005 року (а. с.7). Згідно Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 05 червня 2013 року та виконавчого листа з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 17 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с.10-12). Відповідно до свідоцтва про шлюб 20 вересня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, серії І-АМ № 152962 від 29.10.2014 року та змінила прізвище з "Захаренко" на "Містрюкову" (а.с.8) Згідно довідки з Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці, забогрованість по аліментах [PERSON] станом на 22 лютого 2019 року складає 2 266 грн. (а.с.15). Частиною 4 ст. 82 ЦПК України\~визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, судом встановлено, що станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 027 грн., тобто, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 1013,5 грн. За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, визначаючись щодо зміни розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по його утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, та встановити їх в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved