Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, в якому головний лікар установи просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного відділення у примусовому порядку в зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його потенційну соціальну небезпеку, а також з метою здійснення судового контролю, тому госпіталізація його в психіатричне відділення в примусовому порядку є доцільною. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він потребує лікування, однак заперечував проти його примусової госпіталізації до стаціонарного відділення, просив помістити його у відділення неврології. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вислухавши представника заявника, думку прокурора, яка вважає необхідним задовольнити вказану заяву, думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Судом встановлено, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з 1972 року з приводу виражених розладів особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими поліморфними нападами. Є інвалідом ІІ групи за психічним захворюванням . Згідно рішення Мелітопольського міського суду Запорізької області від 19 лютого 1998 року визнано [PERSON], [INFO], недієздатним /а.с.7/. Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської ради народних депутатів від 27 березня 1998 року призначено [PERSON] опікуном над [PERSON] /а.с.8/. Згідно заяви від 02 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради з прохання госпіталізувати [PERSON] в зв'язку з загостренням хвороби /а.с.3/. 02 лютого 2018 року [PERSON] був доставлений до Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради за направленням дільничного психіатра у супроводі бригади швидкої медичної допомоги, що підтверджується супровідним листом та направленням на госпіталізацію /а.с.4-6/. Згідно висновку ЛКК Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради № 01-02/137 від 02 лютого 2018 року встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний психічний розлад у вигляді виражених розладів особистості та поведінки внаслідок епілепсії з частими поліморфними нападами. Дисфорія. В зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах, внаслідок чого хворий [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування /а.с.2/. Аналізуючи сукупність означених вище встановлених в ході судового слідства обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради та госпіталізувати в психіатричне відділення у примусовому порядку [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved