Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір №3593678342 від 19.10.2020 року, укладений між нею та ТОВ «Смартівей Юкрейн», визнати недійсним договір про надання кредиту №3593678342 від 19.10.2020 року, укладений між позивачем та ТОВ «Смартівей Юкрейн» недійсним в частині нарахування комісії із застосуванням наслідків недійсності правочину, здійснити зарахування грошових коштів, сплачених, як плату за погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №3593678342 від 19.10.2020 року в рахунок погашення тіла кредиту. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.10.2020 року між нею та ТОВ «Смартівей Юкрейн» було укладено Договір про надання кредитних коштів №3593678342, відповідно до якого позивачкою було отримано позику. Вважає даний договір недійсним, виходячи з наступного. ТОВ «Смартівей Юкрейн» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Однак договір нею підписаний не був. Відповідачем, всупереч вимогам ЗУ «Про електронну комерцію», ст 13 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування» було проігноровано вимоги законодавства та не повідомлено письмово або за допомогою електронного повідомлення позивачу всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що позивачу, як позичальнику, бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і вона була введена в оману про отримання кредитних послуг, а відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. Прийняття пропозиції від відповідача укласти електронний договір (акцепт) здійснено шляхом зазначення у відповідному чекбоксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик відповідачем та введення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, що не відповідає положенням абзацу 3 частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки порядок акцептування пропозиції відповідачем не відповідає положенням абзацу 3 частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», договір про надання позики, укладений між позивачем та ТОВ «Смартівей Юкрейн» є таким, що не прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Крім того, позивач зазначає, що спірний договір містить ознаки кредитного договору, однак в договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. При цьому споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь - які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості. Однак працівниками ТОВ «Смартівей Юкрейн» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано позивачу розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим реально нарахований відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, ніж зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, то таке положення має бути змінено або визнано недійсним. Також позивача було введено в оману на рахунок істотних умов договору, зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом, та позивача не було проінформовано про непомірно велику відсоткову ставку у випадку порушення зобов`язань. Позивач вказує, що їй було повідомлено про значно меншу ціну кредиту (відсотків), через що вона погодилася на укладення спірного договору. Крім того, при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, оскільки позивачу було запропоновано укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Зважаючи на обставини, викладені в позові вказує, що при укладанні оспорюваного правочину порушені права позивача, як споживача згідно з нормами Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електронну комерцію», що є підставою відповідно до вимог ст.215 ЦК України для визнання даного кредитного договору недійсним, у зв`язку з недотриманням відповідачем норм діючого законодавства. За таких обставин вважає, що договір №3593678342 від 19.10.2020 року, укладений між позивачем та ТОВ «Смартівей Юкрейн» є недійсним та укладений з порушенням норм законодавства. Тому позивач з метою захисту своїх законних прав та інтересів змушена звернутися до суду з вищевказаними позовними вимогами для захисту своїх прав. Позивач судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить справу розглядати у її відсутності. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ст.193 ЦПК України). 14.07.2021 року до суду від представника відповідача - адвоката Рулякова В.В., який діє в інтересах ТОВ «Смартівей Юкрейн», надійшов зустрічний позов до [PERSON] , в якому ТОВ «Смартівей Юкрейн» просить стягнути з неї заборгованість за Договором в розмірі 28660,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 14989,57 грн., за процентами - 13671,20 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В зустрічній позовній заяві представник ТОВ «Смартівей Юкрейн» посилається на те, що 19.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Смартівей Юкрейн» було укладено договір №3593678342, відповідно до якого відповідачем за зустрічним позовом було отримано кредитні кошти в розмірі 15534,00 грн. на її картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» №23062021/8 від 23.06.2021 року. Договір укладено між сторонами у повній відповідності із вимогами ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» з додержанням вимог чинності правочину, викладених у ст. 203 ЦК України. Зазначає, що перед укладенням Договору кожен користувач Мобільного додатку, в тому числі і відповідач, в обов`язковому порядку ознайомлюються із запропонованими умовами договору, Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та положенням про порядок обробки персональних даних, що є невід`ємною частиною кожного договору. Якщо користувач в Мобільному додатку не підтвердить, що він ознайомлений з публічною пропозицією (офертою), він не зможе укласти договір та отримати кредитні кошти, оскільки цей процес є автоматизований. Відповідачем було здійснено ідентифікацію в Мобільному додатку Товариства та надано інформацію, що могла бути відома лише Відповідачу, а саме: особисті дані про себе (включаючи реєстраційний номер облікової картки платника податків) та реквізити платіжної картки (номер, строк дії, CVV2/CVC2-код). Також відповідачем самостійно в межах встановленого Мобільним додатком ліміту, обрано суму кредиту, строк отримання кредиту та банківську картку, на яку відповідач бажає отримати кредитні кошти. На підставі заявки відповідача було згенеровано та направлено відповідачу в його обліковий запис в Мобільному додатку індивідуальну оферту, яка містить істотні умови Договору, що в подальшому стала невід`ємною частиною Договору. Кредитодавець згенерував та надіслав відповідачу в Мобільному додатку одноразовий ідентифікатор, який відповідач власноручно ввів в необхідне поле у мобільному додатку. Так, 19.10.2020 року позивач уклав з відповідачем договір №3593678342, згідно з яким позичальнику (відповідачу) встановлений ліміт кредитної лінії - 10000,00 грн. Додатковою угодою від 19.10.2020 року про збільшення кредитного ліміту кредитної лінії до Договору було збільшено кредитний ліміт на 4500,00 грн. Додатковою угодою від 14.02.2021 року про збільшення кредитного ліміту кредитної лінії до Договору було збільшено кредитний ліміт на 1034,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем, та надав відповідачу суму кредиту в розмірі 15534,00 грн. Однак, [PERSON] в повному обсязі зобов`язання за вказаним договором не виконала, не сплатила своєчасно ТОВ «Смартівей Юкрейн» кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка на дату подання зустрічної позовної заяви становить 28660,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 14989,57 грн., за процентами - 13671,20 грн. На підставі наведеного, представник ТОВ «Смартівей Юкрейн» просить задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі та стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Також 15.07.2021 року від представника відповідача - адвоката Рулякова В.В., який діє в інтересах ТОВ «Смартівей Юкрейн», надійшов до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , відповідно до якого відповідач за первісним позовом позовні вимоги не визнає у повному обсязі та заперечує проти їх задоволення. Вважає текст позовної заяви шаблонним та знеособленим, а обставини такими, що не відповідають фактичним відносинам, що склалися між позивачем та відповідачем. 19.10.2020 року позивач за первісним позовом уклала з ТОВ «Смартівей Юкрейн» договір №3593678342, згідно якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) або повністю в межах максимального строку дії договору кредитної лінії, який становить 180 календарних днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути у передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначену пункті 3.1 Договору. В подальшому позивач уклала 4 додаткові угоди до договору, яким змінювались строки пільгового періоду та розмір % ставки за користування кредитом. Згідно з графіком платежів, що є невід`ємною частиною Договору строк кредитування становить 100 днів, з яких пільговий період - 30 днів, встановлений ліміт кредитної лінії - 10000,00 грн. Додатковою угодою від 19.10.2020 року про збільшення кредитного ліміту кредитної лінії до Договору було збільшено кредитний ліміт на 4500,00 грн. Додатковою угодою від 14.02.2021 року про збільшення кредитного ліміту кредитної лінії до Договору було збільшено кредитний ліміт на 1034,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем, та надав відповідачу суму кредиту в розмірі 15534,00 грн. Позивач частково виконала взяті на себе зобов`язання за договором у розмірі 17564,00 грн., що в свою чергу підтверджує що договір є укладеним та позивач частковим виконанням своїх зобов`язань за договором визнала правомірність укладення і дійсність договору. Перерахування на картковий рахунок Позичальника кредитних коштів підтверджується довідкою вих. №23062021/8 від 23.08.2021 року АТ «ПриватБанк». У своїй позовній заяві Позивач не заперечує отримання кредитних коштів. Звертає увагу на той факт, що після перерахування відповідачем грошових коштів позивачу, ним не було вчинено жодних дій щодо повернення цих коштів як помилково отриманих. Навпаки, позивач їх отримала та продовжує ними користуватися на даний час. Також зазначає, що між позивачем та відповідачем до укладення оспорюваного договору було укладено інші кредитні договори, зобов`язання по яких позивач виконала в повному обсязі, що також свідчить про те, що раніше правомірність укладення кредитних договорів нею не оспорювалась, а навпаки визнавалась в повній мірі. На підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити. 17.09.2021 року адвокатом Руляковим В.В., який діє в інтересах відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ТОВ «Смартівей Юкрейн», подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Смартівей Юкрейн», проти задоволення вимог первісного позову заперечив у повному обсязі, підтримав вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Смартівей Юкрейн» було укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, через Мобільний додаток електронний договір №3593678342, відповідно до якого на картковий рахунок [PERSON] , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» було отримано кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн, строк кредитування 100 днів, пільговий період 30 днів, термін платежу 27.01.2021 року. Кредитний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того позивачем 19.10.2020 року було підписано паспорт кредиту, що містить інформацію про умови кредитування, яка надається клієнту до укладення договору, а також було підписано Додаток №1 до договору про графік платежів та електроне повідомлення про прийняття (акцепт) оферти. Згідно п. 2.1, 2.2 Договору, кредит надається позичальнику виключно за допомогою мобільного додатку кредитодавця, доступного в інтернет-магазинах мобільних додатків AppStore та GooglePlay під оригінальною назвою Smartiway (надалі - Мобільний додаток), за умови ідентифікації Товариством Позичальника та акцептування Позичальником відповідної оферти щодо укладення цього договору у Мобільному додатку з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Цей Договір є укладеним з моменту одержання кредитодавцем електронного повідомлення Позичальника про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти)в електронній формі, підписаної з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором в Мобільному додатку Товариства. Згідно п. 3.1., 3.2 Договору, протягом строку кредитування розмір процентів складає 1,49% процента та у пільговий період 1,29% процента від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного Договором строку, на який надається кредит. Річна процентна ставка складає 545,34% процента, та у пільговий період 472,14% процента річних. Згідно п. 8.1 Договору, невід`ємною частиною Договору є Правила. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику у тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом ТОВ «Смартівей Юкрейн» № 200820/1 від 20 серпня 2020 року, Положенням конфіденційності Smartiway сайту та мобільного додатку «Smartiway», Положення про порядок обробки персональних даних та наданої згоди на обробку персональних даних, текст яких розміщений на веб-сайті кредитодавця: www.smartiway.com.ua. 19.10.2020 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну Договору кредитної лінії № 3593678342 від 19.10.2020 року, якою збільшено суму кредиту на 4500,00 грн. 14.02.2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну Договору кредитної лінії № 3593678342 від 19.10.2020 року, якою збільшено суму кредиту на 1034,00 грн. 28.11.2020 року, 18.12.2020 року, 17.01.2021 року та 23.01.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Смартівей Юкрейн» було укладено Додаткові угоди про зміну Договору щодо пролонгації пільгового періоду або строку кредитування відповідно на 30 календарних днів; 30 календарних днів; 5 календарних днів та 30 календарних днів., а також відсотків за користування кредитом. ТОВ «Смартівей Юкрейн» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі, встановленому кредитним договором №3593678342 від 19.10.2020 та додатковими угодами до Договору від 19.10.2020 року та 14.02.2021 року, що підтверджується довідкою №23062021/8 від 23.06.2021 року. Однак, [PERSON] своєчасно ТОВ «Смартівей Юкрейн» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі не повернула, а лише частково виконала взяті на себе зобов`язання за договором у розмірі 17564,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість, яка на дату подання зустрічної позовної заяви та відзиву на первісну позовну заяву становить 28660,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 14989,57 грн., за процентами - 13671,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Вимогами статті 204 ЦК України роз`яснено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 1-3 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину. Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.(стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Частинами 1-3 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд не бере до уваги посилання позивача за первісним позовом про те, що оспорюваний правочин ним не підписано, споживача послуг не проінформовано про вартість послуг та розмір витрат, реальну ставку річних та сукупну вартість сум, що входять до кредитної заборгованості, з огляду на наступне. На підставі наданих сторонами доказів судом встановлено, що при зверненні до відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, з метою укладення Кредитного договору та отримання коштів, позивач за первісним позовом добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства, зазначила свої персональні дані в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримала грошові кошти у сумі 10000 грн 00 коп., пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклала кредитний договір. Відтак, вказані дії позивача підтверджують те, що волевиявлення позивача було вільним і відповідало її внутрішній волі, відповідно до ст. 203 ЦК України. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, що спростовує необґрунтоване твердження позивача. Позивачу за первісним позовом була надана інформація про особу та місцезнаходження кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань Заявника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту та зарахування коштів за кредитом про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором та інші, а наявний електронний підпис [PERSON] на паспорті кредиту, Договорі № 3593678342 від 19.10.2020 року, графіку платежів, електронному повідомленні про прийняття (акцепт) оферти підтверджує її ознайомлення з умовами кредитування та згоду на ці умови. Факт перерахування відповідачем за первісним позовом на особисту банківську картку позивача [PERSON] 19.10.2020 року коштів в розмірі 10000,00 гривень, 19.10.2020 року - у розмірі 4500,00 гривень та 14.02.2021 року - у розмірі 1034,00 гривень позивачем не заперечується. За наведених обставин суд приходить до висновку, що договір укладений між сторонами 19.10.2020 року в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, а позивач повністю погодилася з умовами кредитного договору (в якому зокрема і чітко вказано розмір відсотків за користування кредитом), що підтверджується наявністю її електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Встановлені судом обставини, спростовують доводи позивача про те, що укладений між нею та відповідачем ТОВ «Смартівей Юкрейн» Договір є недійсним, так як позивач фактично оформила даний договір відповідно до визначеної правилами та погодженої сторонами процедури, здійснила його підписання з застосуванням одноразового ідентифікатора та отримала кошти в кредит. Крім того, суд враховує Постанову Верховного суду України від 04.09.2019 року по справі № 752/4239/15-ц стосовно визнання кредитного договору недійним на підставі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. У даному випадку, судом встановлено, що сторони, досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, а відповідач надав позивачу всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Позивачем за первісним позовом на підставі належних та допустимих доказів не доведено, що укладений між нею та відповідачем за первісним позовом договір є недійсним, та що позивачу не було відомо про всі умови отримання коштів. Зважаючи на викладене та позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2019 року по справі № 752/4239/15-ц, та постанові від 07.10.2020 року по справі № 127/33824/19, підстав для визнання спірного кредитного договору з заявлених позивачем підстав порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» немає. Крім того, суд бере до уваги, що в позовній заяві позивач посилається на порушення відповідачем ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та несправедливість положень кредитного договору, але не зазначає, що саме у даному кредитному договорі позивач вважає несправедливою умовою, а лише зазначає перелік статей законодавства. Заявляючи вимоги про визнання недійсним кредитного договору, позивач не надав суду доказів на підтвердження наявності зазначених вище умов для визнання умов договору несправедливими. Однією з обов`язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв`язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову (правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 25.12.2013 року в справі №6-94цс13). Так позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів, які дають підстави вважати, що кредитний договір, укладений між сторонами, є несправедливим щодо неї, оскільки при підписанні даного договору позивач ознайомлювалася та погодилася з його умовами, а відтак, проаналізувавши умови кредитного договору та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність у останньому несправедливих умов, а всі твердження позивача з даного приводу судом розцінюються як спосіб захисту власних інтересів від наслідків, можливість настання яких залежить лише від його добросовісної поведінки при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем за первісним позовом в силу ст. 81 ЦПК України не надано доказів, укладення кредитного договору з порушенням вимог ст. 203 ЦК України, суд приходить до висновку, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі позивача для укладення такого договору шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Разом з тим позивачем за первісним позовом також не надано доказів того, що відповідач при укладанні договору застосував нечесну підприємницьку практику, оскільки відповідачем за первісним позовом в свою чергу у повному обсязі було надано інформацію позивачу стосовно умов кредитування, зазначених у договорі та позивач не мав претензій стосовно умов договору при його укладенні. Посилання позивача щодо недійсності договору у зв`язку з порушенням відповідачем норм Закону України «Про захист прав споживачів», спростовуються інформацією викладеною у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» та Паспорті кредиту. Враховуючи наведене, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог за первісним позовом. За таких обставин, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та пояснень сторін, у їх задоволенні слід відмовити. Щодо стосується зустрічних позовних вимог, то суд зазначає наступне. 19.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Смартівей Юкрейн» було укладено Договір про надання кредиту №3593678342, відповідно до якого на картковий рахунок [PERSON] , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» було отримано кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. 19.10.2020 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну Договору кредитної лінії № 3593678342 від 19.10.2020 року, якою збільшено суму кредиту на 4500,00 грн. 14.02.2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про зміну Договору кредитної лінії № 3593678342 від 19.10.2020 року, якою збільшено суму кредиту на 1034,00 грн. Судом встановлено, та не заперечувалось з боку позивача [PERSON] , що кредитні кошти були отримані останньою в повному обсязі. Оскільки [PERSON] не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, у неї виникла заборгованість, яка складає 28660,77 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 14989,57 грн., за процентами - 13671,20 грн., та на дату ухвалення рішення є непогашеною. Таким чином, [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та його умовами, а відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси ТОВ «Смартівей Юкрейн» порушені, а вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню, як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача за первісним позовом звільнено від сплати судового збору у порядку, визначеному ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням задоволення зустрічного позову сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом ТОВ «Смартівей Юкрейн». В позовних вимогах позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження понесення судових витрат у розмірі 5000,00 грн. стороною позивача за зустрічним позовом надані належні докази, зокрема Договір 12/20 про правове забезпечення підприємницької діяльності від 31.12.2020 року, копію ордеру серії АІ №1130407 про надання правової допомоги ТОВ «Смартівей Юкрейн», копію акту від 07.07.2021 року приймання-передачі послуг за договором №12/20 про правове забезпечення підприємницької діяльності, копію платіжного доручення №4881 від 07.07.2021 року про перерахування котів в сумі 5000,00 грн., одержувач: Руляков В.В. , призначення платежу: оплата за договором №12/20 про правове забезпечення підприємницької діяльності від 31.12.2020 року, згідно акту від 07.07.2021 р. процедура держзакупівлі не передбачена. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved