Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

В жовтні 2016 року позивач[PERSON], звернулась до суду з позовною заявою про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки відповідачем ТОВ «Теплик-Агро». Позивач мотивувала свої вимоги тим, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(індексний номер витягу 27452267), вона є власником земельної ділянки, площею 3,2062 га, кадастровий номер 0523783000:01:000:0093. 05.07.2011 між позивачем з однієї сторони, та відповідачем ТОВ «Теплик-Агро» в особі директора [PERSON] - з іншої, було укладено договір оренди землі, який було зареєстровано у відділі Держкомзему в Теплицькому районі 10.02.2012 за № 052370004003954, за умовами якого позивач передав відповідачеві в оренду терміном на пять років(до 10.02.2017) належну їй земельну ділянку. Після закінчення строку дії договору оренди, відповідач продовжує протиправно використовувати земельну ділянку позивача. А тому позивач просить захистити її порушене право, шляхом зобовязання ТОВ «Теплик-Агро» с. Степанівка Теплицького району, повернути їй самовільно зайняту відповідачем земельну ділянку, яка розташована на території Комарівської сільської ради Теплицького району. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON], який діє на підставі довіреності від 23.01.2017, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Теплик-Агро» - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 02 серпня 2017 року, в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Вказала, що ТОВ «Телик-Агро» після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного із позивачем 05 липня 2011 року, припинило використання спірної земельної ділянки. Також хто її використовує на даний час відповідачу не відомо. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі в судове засідання не звився. Від них надійшов лист про розгляд справи за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги,\~обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позовна заява[PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(індексний номер витягу 27452267), [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,2062 га, кадастровий номер 0523783000:01:000:0093(а.с. 11). 05.07.2011 між спадкодавцем позивача [PERSON] та відповідачем ТОВ «Теплик-Агро» в особі директора [PERSON], було укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 3,2062 га, який було зареєстровано у Теплицькому секторі ДЗК Теплицького району 10.02.2012 за № 052370004003954(а.с. 6-7). Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення. 12 лютого 2017 року строк дії договору оренди землі закінчився. За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Договір оренди землі є чинним протягом строку, на який його укладено, після закінчення цього строку договір оренди припиняється (ст. 31 Закону України "Про оренду землі"). Відповідно до положень ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповідно до прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державній реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. За правилами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено відповідними доказами, порушення його права, щодо розпорядження та користування своєю земельною ділянкою з боку відповідача, На підставі викладеного та

Outcome: dismissed