Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із указаним позовом. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, а саме: в цілому житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , а також присадибну земельну ділянку для будівництва та обслуговування вказаного будинку площею 0,2372 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3614 га. Позивачка є спадкоємцем майна померлого батька за заповітом, яка фактично вступила в управління вказаним спадковим майном, інших спадкоємців не має, однак позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому просить заявлений позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач Топорівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника до суду не забезпечила, направивши письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Тобто відповідач фактично визнає позов. Третя особа Відділ Держгеокадастру в Буському районі Львівської області явку свого представника до суду не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого від 07.06.2018, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Позивачка [PERSON] є дочкою померлого батька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження позивачки серії [NUMBER] від 07.09.1974 та свідоцтва про її шлюб серії [NUMBER] від 06.10.1995. Таким чином позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Відтак наведене свідить, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька в розумінні норми статті 1261 ЦК України. Окрім того спадкодавець [PERSON] склав заповіт від 07.04.2004 року, в силу якого все своє майно він заповів у власність дочки [PERSON] . Тобто позивачка є спадкоємцем усього майна померлого за вищевказаним заповітом. Судом встановлено, що спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , складається із житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 29.11.2004. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Львівським ОКП «БТІ та ЕО» від 20.08.2004 вбачається, що такий складений на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] загальною площею 96,5 кв.м. Крім того спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належали дві земельні ділянки, зокрема: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2372 га (кадастровий номер 4620686200:14:018:0010), а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,3614 га, у тому числі земельна ділянка № 1 площею 0,2231 га (кадастровий номер 4620686200:14:018:0011), земельна ділянка № 2 площею 0,1383 га (кадастровий номер 4620686200:14:018:0012), що знаходяться на території Топорівської сільської ради Буського району Львівської області. Вищевказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи двома копіями державних актів про право власності на землю. Як убачається із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №34/01-16 від 14.01.2020 року, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок та земельні ділянки належали на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] на підставі правовстановлюючих документів на вказане майно, оригінали яких були втрачені позивачем, а позивачка є спадкоємцем та користувачем вищевказаного спадкового майна за заповітом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №97 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з розпаюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на спірний житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ураховуючи наведене та

Outcome: approved