Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Служба в справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2013 по 17.10.2019. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . З 2014 року сторони фактично припинили сімейні відносини та почали проживали окремо один від одного. Однак офіційно шлюб між сторонами був розірваний 17.10.2019 про що в матеріалах справи наявне судове рішення Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/6188/19. Відповідач з кінця 2014 року практично не бачив свого сина, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Ухвалою суду від 21.04.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.11.2020 у справі було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення "в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання". Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні, є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Представник Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву разом із висновком від 22.10.2020 № 108-13494 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, що наявна в матеріалах справи. 17.10.2019 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією судового рішення Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/6188/19. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачем. Згідно висновку Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-13494 від 22.10.2020 відповідач у справі, батько малолітнього сина [PERSON] - [PERSON] , свідомо ухиляється від батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Враховуючи інтереси дитини Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини. Особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час тягар утримання дитини покладений на позивачку, як матір дитини, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.11.2020 № 59004447, згідно якої станом на 01.11.2020 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 81 780, 58 грн. Під час обстеження умов проживання малолітнього за адресою: [ADDRESS] , працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, 02.10.2020 встановлено, що [PERSON] разом з матір`ю проживають в квартирі, де створені умови для навчання, відпочинку та розвитку дитини. Дані обставини підтверджуються викладеним у висновку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-13494 від 22.10.2020. Як вбачається зі змісту позову, відповідач з дитиною тривалий час не бачився, матеріально не забезпечує, станом здоров`я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її розвитку тощо. Дитина повністю знаходяться на утриманні позивача, відповідач байдуже ставиться до її долі та син майже не пам`ятає свого рідного батька. Так, позивач дбає про здоров`я свого малолітнього сина [PERSON] про, що свідчить наявність декларації № 0001-М2ХУ-МЕ00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу. До того ж з 05.08.2018 позивач офіційно працевлаштована та працює на посаді фінансиста в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЙОДІЗІН» (Код ЄДРПОУ 41113620) та отримує заробітну плату, про що свідчити довідка про її доходи. За майже два роки роботи позивача, остання зарекомендувала себе відповідальною, урівноваженою людиною З огляду на вищезазначені обставини, позивач всіляко піклується про спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та забезпечує його нормальну життєдіяльність та всебічний розвиток. Згідно довідки середньої загальноосвітньої школи № 166 міста Києва від 03.03.2020 № 62 з початку навчання у середній загальноосвітній школі вчителі знайомі лише з матір`ю дитини та дідусем, який зазвичай забирає малолітнього [PERSON] , дані особи є єдиними контактними особами з якими обговорювались та вирішувались питання, які виникали у процесі навчання [PERSON] . Батько дитини жодного разу не відвідував школи та не цікавився питанням навчанням свого малолітнього сина. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з висновку Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації відповідач добровільно відмовився від батьківських прав та обов`язків щодо своєї дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення. Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 40 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved