Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач та її представник просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], покликаючись на те, що відповідач зовсім не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не надає коштів на харчування, медичного огляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Відповідач не виконує свої материнські обов'язки по відношенню до своїх малолітніх дітей, не проживає разом з ними та не інтересується станом їхнього здоров'я, успіхами в школі довший період часу, а з травня 2017 року взагалі не проживає з дітьми. Догляд за дітьми здійснює позивач, а від так просить призначити її опікуном. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а також не заперечила щодо призначення опікуном її дітей позивача, яка являється її матір'ю. Крім того зазначила, що вона є одинока матір. Представник третьої особи в судовому засіданні висловив думку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, щодо призначення опікуном [PERSON] дітей відповідачки покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.2009 року [PERSON] народилася [INFO]. Батьками її являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.2009 року [PERSON] народився [INFO]. Батьками його являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.2011 року [PERSON] народилася [INFO]. Батьками його являються [PERSON] та [PERSON]. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00018830312 від 10.10.2017 року, №00018830276 від 10.10.2017 року та №00018918095 від 25.10.2017 року батько записаний зі слів матері. Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації №02-1704/02-20 від 10.10.2017 року, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до довідок №№ 44, 45, 46 від 17.10.2017 року виданих Добрівлянською філією спеціалізованої школи І-ІІІ ст. ім. О.С.Маковея з поглибленим вивченням інформаційних технологій та технологічних дисциплін м.Заліщики, мати [PERSON] жодного разу не побувала в школі та не цікавилась навчанням та вихованням своїх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] Всі питання навчання та виховання здійснювала бабуся [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання у господарстві [PERSON] від 05.10.2017 року складеного комісією Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, встановлено, що на даний час діти проживають з дідом та бабкою [PERSON] Умови проживання [PERSON] разом з онуками задовільні. Стосунки між дорослими та онуками доброзичливі, діти доглянуті, одягнуті, нагодовані. Мати дітей [PERSON] з дітьми не проживає, вдома не появляється, вихованням не займається. Згідно п.16 абзацу 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, зокрема, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання ними освіти, що знайшло своє повне підтвердження в судовому засіданні, а тому виходячи з цього позов слід задоволити і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Щодо позовної вимоги позивача про призначення її опікуном [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд приходить до переконання, що вона є обгрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2017 року позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Також, ст. 258 СК України передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною позбавленою батьківського піклування органом опіки та піклування. А також судом у випадках передбачених ЦК України. Як зазначено у ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Стаття 244 СК України вказує, що опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно ст. 63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Статтею 167 СК України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає до задоволення. Тому, враховуючи інтереси малолітніх дітей, необхідність умов для їх нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлення опіки над нею та призначення опікуном [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Згідно поданих документів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст.5 Закону України "Про судовий збір" так як є інвалідом ІІ групи по зору (довідка до акту огляду МСЕК №159789). А тому, суд вважжає, що з відповідача необхідно стягнути 1409 гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved