Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON]., яка діє в інтересах [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В якій прохала: стягнути з [PERSON]. на користь [PERSON]., завдану злочином моральну шкоду в розмірі 678 516,75 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 101 994,02 грн. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до витягу з ЄРДР від 04.04.2015, 02.04.2015 близько 16.30 годин в світлий час доби по вул. Фрунзе від вул. Чапаєва у напрямку вул. Кагамлика в м. Полтаві рухався автомобіль марки PEUGEOT 308 д. н. з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]., який в районі перехрестя вул. Фрунзе - О. Вишні скоїв наїзд на пішохода [PERSON]., [INFO] року народження, що перетинав проїзну частину дороги справа наліво по ходу руху автомобіля. У результаті ДТП пішоходу [PERSON]. були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої нижньої кінцівки. Відповідно до письмового повідомлення про підозру від 19.03.2018, врученого [PERSON]., в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12015170010000210 від 03.04.2015 за ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що 02.04.2015 близько 16.30 годин в світлий час доби по вул. Фрунзе (Європейська) у м. Полтава від вул. Чапаєва (Героїв Чорнобильців) у напрямку вул. Кагамлика рухався автомобіль PEUGEOT 308, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]., який, проїжджаючи регульоване перехрестя з вул. Карла Лібнехта (П. Мстислава) у м. Полтаві в порушення вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 ПДР України, при ввімкнені сигналу світлофору червоного кольору, що забороняв йому рух, не зупинився перед перехрестям, а продовжив рух та скоїв наїзд на пішохода [PERSON]., [INFO] року народження, що перетинав проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху автомобіля PEUGEOT 308, державний номерний знак [NUMBER], на сигнал світлофора зеленого кольору, що дозволяв його рух. У результаті ДТП потерпілий [PERSON]. отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток лівої нижньої кінцівки з набряком м'яких тканин та саден шкіри лівої акулової дуги, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 1624 від 25.11.2015 кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Ухвалою від 26.04.2018 Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/2167/18, звільнено обвинуваченого [PERSON]. від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов законного представника потерпілого залишений без розгляду. [PERSON]. є матір'ю [PERSON]. Розмір моральної шкоди, завданої [PERSON]., який підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП [PERSON]., складає 678 516,75 грн В зв'язку із ушкодженням здоров'я [PERSON]. відповідачем було завдано матеріальну шкоду, яка полягала у витратах на лікування та придбання інших необхідних речей для потерпілого, оплати курсу реабілітації. Також внаслідок кримінального правопорушення було завдано значної шкоди здоров'ю [PERSON]., а саме: внаслідок отриманих тілесних ушкоджень мають місце зміни постанови потерпілого, вкорочення правої ноги на 1 см. Зазначені негативні зміни фізичного здоров'я потерпілого потребують значних матеріальних витрат на їх усунення (покупка спеціального ортопедичного взуття, систематичне проходження курсів лікувального масажу та відвідування басейну, періодичне лікування в спеціалізованих санаторіях), що позивач оцінює в 100 000,00 грн. 101994,02 грн. - розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON]. 11 травня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача [PERSON]. Викликано у судове засідання свідків. Витребувано з Полтавського ПВП ГУНП в Полтавській області матеріали кримінального провадження № 12015170010000210 (а.с.48-49). 18 травня 2018 року ухвалою суду заяву [PERSON]. про забезпечення позову задоволено. (а.с.65-66) В судовому засіданні позивач [PERSON]. та представник позивача за ордером [PERSON]. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали задовольнити. Не заперечували проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] до суду 11.06.2018 та 12.07.2018 не з'явився будучи належним чином повідомленим (ст.130 ЦПК України), шляхом отримання судових повісток, про час та місце розгляду справи та не надав суду дані про причину своєї неявки. (а.с.74, 111). Представник відповідача за ордером [PERSON] до суду не з'явилася будучи належним чином повідомленою (ст.130 ЦПК України), шляхом отримання судових повісток, про час та місце розгляду справи та не надала суду дані про причину своєї неявки. (а.с.112) Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання свого представника не направили, надавши суду заяву в якій прохають винести рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини. (а.с.129) Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 26.04.2018 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави розглянуто кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON]. в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Та звільнено обвинуваченого [PERSON]. від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов прокурора та цивільний позов законного представника потерпілого, а також клопотання про арешт майна - залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 04 травня 2018 року. (а.с.26-27) Відповідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як слідує з ухвали суду, 02.04.2015 близько 16.30 годин, обвинувачений [PERSON] рухався на автомобілі PEUGEOT 308 д. н. з. [NUMBER] по вул. Фрунзе (Європейській) від вул. Чапаєва (Героїв Чорнобильців) у напрямку вул. Кагамлика, проїжджаючи регульоване перехрестя з вул. Карла Лібкнехта (П. Мстислава) у м. Полтаві, в порушення вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху України, при ввімкненні сигналу світлофора червоного кольору, що забороняв йому рух, не зупинився перед перехрестям, а продовжив рух та скоїв наїзд на неповнолітнього потерпілого [PERSON]., який переходив проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля на зелений сигнал світлофора. У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON]. отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток лівої нижньої кінцівки з набряком м'яких тканин та саден шкіри лівої акулової дуги, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1624 від 25.11.2015 кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновків судово-автотехнічної експертизи №95 від 22.02.2017 та комплексної судової автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної експертизи, експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи №13181/13182/14055/804 від 30.01.2018 є порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 8.7.3 (е) та 8.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної пригоди. Водій [PERSON] мав технічну можливість запобігти дорожньо- транспортній пригоді, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Дії обвинуваченого [PERSON] органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України, оскільки він своїми діями скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України сталося з вини [PERSON]. Відповідно додаткового висновку №1624 від 25.11.2015 обласного бюро СМЕ ДОЗ Полтавської ОДА, у [PERSON]. виявлені тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток лівої нижньої кінцівки з набряком м'яких тканин та саден шкіри лівої акулової дуги, які могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути і виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу, кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної експертизи, транспортно - трасологічної експертизи, експертизи відео -, звукозапису та фототехнічної експертизи № 13181/13182/14055/804, складеного 30.01.2018, встановлено, що виходячи з наданого на дослідження відеозапису, автомобіль PEUGEOT 308 виїжджав на перехрестя проїжджої частини вул. Європейська (Фрунзе) з вул. О. Вишні на червоний сигнал світлофора. Місце наїзду на пішохода розташовувалось перед початком утворення уламків пластику білого кольору з правого дзеркала бокового виду автомобіля PEUGEOT 308 відносно напрямку його руху, на рівні розташування ліній розмітки пішохідного переходу та знаку пішохідного переходу. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля PEUGEOT 308 [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п. п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо - транспортній ситуації технічна можливість уникнути наїзду на пішохода [PERSON]. для водія автомобіля PEUGEOT 308 [PERSON]. визначалася виконанням вимог п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було будь - яких перешкод технічного характеру. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля PEUGEOT 308 [PERSON] не відповідають вимогам п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з вчиненням даної дорожньо - транспортної пригоди. (а.с.8-17) З висновку експерта № 95 від 22.02.2017, слідує, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки PEUGEOT 308держ. номер [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. п. 8.7.3. (е), 8.10 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь -яких перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки PEUGEOT 308держ. номер [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами п. п. 8.7.3 (е), 8.10 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди. (а.с.23-25) Таким чином потерпілому [PERSON]. [INFO] року народження, були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, з вини водія [PERSON]., який порушив правила дорожнього руху. Відповідно ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам. Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Батьками [PERSON], [INFO] року народження є: [PERSON] - батько; [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстроване та видане Опішнянською селищною радою Зіньківського району Полтавської області 01 квітня 2005 року. (а.с.31) Таким чином, з позовом звертається до суду мати неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 з подальшими змінами та доповненнями, шкода заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В зв'язку із ушкодженням здоров'я [PERSON]. відповідачем було завдано матеріальну шкоду у розмірі 1 994,02 грн., яка полягала у витратах на лікування та придбання інших необхідних речей для потерпілого, оплати курсу реабілітації, що підтверджується копіями товарних чеків : від 03.04.2015 - на 9,05 грн.; від 06.04.2015 - на 50,10 грн.; від 02.04.2015 - на 41,90 грн.; від 07.07.2015 - на 34,73 грн.; від 03.04.2015 - на14,28 грн.; від 18.06.2015 - на 644,92 грн.; від 12.12.2015 - на 146,77 грн.; від 15.07.2015 - на 2,27 грн.; від 03.11.2015 - на 350,00 грн.; від 02.12.2015 - на 350,00 грн.; від 19.09.2015 - на 350,00 грн. (а.с.22, 22 зворот). Також внаслідок кримінального правопорушення було завдано значної шкоди здоров'ю [PERSON]., а саме: внаслідок отриманих тілесних ушкоджень мають місце зміни постанови потерпілого, вкорочення правої ноги на 1 см, що підтверджується даними медичної книжки [PERSON]. Зазначені негативні зміни фізичного здоров'я потерпілого потребують значних матеріальних витрат на їх усунення (покупка спеціального ортопедичного взуття, систематичне проходження курсів лікувального масажу та відвідування басейну, періодичне лікування в спеціалізованих санаторіях), що позивач оцінює в 100 000,00 грн. Таким чином, (100 000,00+1 994,02) 101 994,02 грн. - розмір матеріальної шкоди, завданої [PERSON]. На підставі викладеного, суд приходить до висновку позовні вимоги про стягнення майнової шкоди задовольнити повністю у розмірі 101 994,02 грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їїз авдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»зку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правовоївідповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протии правність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом при визначенні розміру моральної шкоди має враховуватись стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, зокрема, що він втратив можливість активного життя, відпочинку, час та зусилля, необхідні для підтримки здоров'я та неможливість відновлення у потерпілого попереднього стану у зв'язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями, необхідність постійного стороннього догляду і, як наслідок, порушення звичайного способу життя. Крім того, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно врахувати, що за своїм характером злочин вчинений у формі прямої дії, що виражається у завданні тілесних ушкоджень потерпілому. На підставі викладеного суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди у повному обсязі. Оскільки з вини відповідача позивачу та її дитині довелося перенести багато страждань, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я дитини, а також моральних страждань, пов'язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до висновку № 496 судово - психологічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №12015170010000210, складеного 24.05.2017, внаслідок ДТП, яка є предметом в даному кримінальному провадженні, у [PERSON]. виникли негативні зміни в емоційному стані та індивідуально - психологічних проявах у вигляді переживання гострого та хронічного стресу, фізичних страждань, виникнення стійкої тривоги та страхів у зв'язку із необхідністю перетинати проїжджу частину дороги, переживання фізичної вадності. Указані негативні зміни перешкоджають його активному соціальному функціонуванню як особистості у зв'язку із кількамісячною ізоляцією від середовища однолітків, об'єктивною обмеженістю фізичних можливостей, формуванням обмежувальної поведінки, специфічними негативними змінами в сфері емоцій, індивідуальних проявів та поведінці. Отримання [PERSON]. внаслідок ДТП, яка розглядається у даному провадженні, тілесних ушкоджень та їх наслідки для фізичного здоров'я та соціального функціонування підекспертного вплинули на його особистість, як психотравмуючий фактор, спричинили до існування у нього психічних страждань. Психічні страждання [PERSON]., з огляду на їх тривалість, інтенсивність та широкий спектр негативного впливу на його соціальне функціонування та особистісний розвиток, є суттєвими. В разі прийняття судом версії події ДТП, що зафіксована в показах свідків [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., у протоколі огляду відеозапису ДТП 02.04.2015, відеозапису, зафіксованому на наданому в матеріалах кримінального провадження CDдиску, висновку авто-технічної експертизи № 95 від 22.02.2017, а також встановлення судом факту спричинення [PERSON]. потерпілому [PERSON]. моральної шкоди, орієнтовний розмір її відшкодування може становити 182,25 мінімальних заробітних плат. Статтею 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні. Таким чином, розмір моральної шкоди, завданої [PERSON]., який підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП [PERSON]., складає (182,25 х 3723 грн.) 678 516,75 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю у розмірі 678 516 грн. 75 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»,від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON]. на користь держави судовий збір у розмірі (101 994,02х1%) 1 019 грн. за майнову шкоду в розмірі 101 994 гривні 02 копійки, судовий збір у розмірі (678 516,75х1,5%) 8 810 грн. за моральну шкоду в розмірі 678 516 гривень 75 копійок, всього (1019+8810) 9 829 грн., від сплати якого звільнений при подачі позову позивач.

Outcome: approved