Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 28.10.2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з його примиренням із потерпілою, а кримінальне провадження №42014030000000062 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито, в зв'язку із цим цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування залишено без розгляду. Позивач вказує, що у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 08.05.2014 року та з 23.05.2014 року по 02.06.2014 року, і відповідно до повідомлення Ковельського МТМО остання провела у лікарні 32 ліжко-дні, а на її лікування медичним закладом витрачено кошти в сумі 3716,15 гривень. Також, потерпілий [PERSON] у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 05.05.2014 року, і відповідно до повідомлення Ковельського МТМО останній провів у лікарні 19 ліжко-дні, а на його лікування медичним закладом витрачено кошти в сумі 2332,44 гривень. Вказує також, що у зв'язку з понесеними затратами на лікування потерпілих від злочину, Ковельському МТМО завдано матеріальної шкоди на загальну суму 6048,59 гривень, яка повинна бути відшкодована у повному обсязі. За вказаних обставин Ковельський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] в користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради кошти в сумі 6048,59 гривень. У попередньому судовому засіданні представник позивача - прокурор позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник позивача - фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради в попереднє судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані обома сторонами, доказуванню не підлягають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стаття 1206 ЦК України передбачає, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.3 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", який затверджений Постановою КМ України №545 від 16.07.1993 року, із внесеними змінами та доповненнями, "визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами". Як вбачається з ухвали Ковельського міськрайонного суду від 28.10.2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з його примиренням із потерпілою, а кримінальне провадження №42014030000000062 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв'язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, тобто, підставою для закриття даного кримінального провадження судом стала нереабілітуюча обставина. Факт заподіяння [PERSON] та [PERSON] тілесних ушкоджень підтверджується також і висновками експерта №33 та №386, згідно яких у [PERSON] відмічені тілесні ушкодження і які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознаками тривалості розладу здоров'я строком понад 3 тижні (більш як 21 день), а у [PERSON] відмічені тілесні ушкодження і які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Із повідомлення №2620/8-2.14 від 28.07.2014 року Ковельського МТМО вбачається, що [PERSON], 1980 р.н перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 08.05.2014 року та з 23.05.2014 року по 02.06.2014 року упродовж 32 ліжко-днів, і вартість її лікування становить 3716,15 гривень, а з повідомлення №2603/8-2.14 від 25.07.2014 року Ковельського МТМО вбачається, що [PERSON], 2011 р.н перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Ковельської ЦРЛ з 16.04.2014 року по 05.05.2014 року упродовж 19 ліжко-днів, і вартість його лікування становить 2332,44 гривень. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконкому Ковельської міськради про стягнення з [PERSON] коштів витрачених закладом охорони здоров'я на лікування осіб, які потерпіли від злочину в сумі 6048,59 гривень, і така сума повністю визнана відповідачем у попередньому судовому засіданні. Крім цього, згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved