Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що вона є власником житлового будинку № 24 по вулиці Краснолиманська в місті Родинське Донецької області на підставі договору дарування, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори 12.08,1996 року, реєстр № 2504. Зазначений житловий будинок подарував їй батько [PERSON], який помер 05.08.2002 року. Згідно договору дарування житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Родинське по вулиці Краснолиманській, будинок № 24, розташований на земельній ділянці Родинської міської ради. Довідкою БТІ від 10.05.2018 року підтверджується та обставина, що зазначений житловий будинок належить саме їй. Рішенням виконавчого комітету Родинської міської ради від 30.12.1996 року № 159 земельна ділянка в межах норм, яка знаходяться в користуванні громадян, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою: місто Родинське вулиця Краснолиманська, 24, площею 0,1000 га була передана її батькові, [PERSON], обґрунтування - договір купівлі-продажу № 547 від 27.04.1977 року. На підставі рішення виконкому батькові 02.04.1997 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ДН, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №0131. У звязку з тим, що земельна ділянка була передана у власність [PERSON], який на час передачі не був власником жилого будинку, вважаю, що рішення виконавчого комітету та держаний акт на право власності на земельну ділянку є недійсним та такими, що порушують її права. На підставі наведеного позивачка просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН від 02.04.1997 року; визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Родинської міської ради від 30.12.1996 року № 159 в частині передачі [PERSON] у власність земельну ділянку площею, 0,1000 га. за адресою: м. Родинське вулиця Краснолиманська, 24. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутність його представника, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] був батьком [PERSON] (а.с.4-7), який помер 05.08.2002 року (а.с.8). На підставі рішення виконавчого комітету Родинської міської ради народних депутатів від 30.12.1996 р. № 159 «Про відведення та передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок, які знаходяться в їх користуванні» та додатком до нього [PERSON] передана у власність земельна ділянка площею 0,1000 га, обслуговування договору купівлі-продажу № 547 від 27.04.77 року (а.с.12-13). Відповідно до вказаного розпорядження [PERSON] було видано Державний акт серія ДН від 02.04.1997 р. на право приватної власності на землю площею 0,1000 га, розташовану на території міста Родинське, вулиця Краснолиманська, 24, для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 0131(а.с.14). Згідно дублікату договору дарування від 12.08.1996 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок № 24 по вулиці Краснолиманська в місті Родинське Донецької області, розташований на земельній ділянці Родинської міськради (а.с.9), зареєстрований в Красноармійському БТІ за [PERSON]В на підставі вищевказаного дублікату договору дарування (а.с.10). Згідно повідомлення Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 456 від 10.05.2018 року, до 1 січня 2013 року будинок № 24 по вулиці Краснолиманська в місті Родинське належав [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори від 12.08.1996 року (а.с.11). Згідно ст.126 ЗК України, яка діє з 1 січня 2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У відповідності до положень ст.37 Закону України "Про державний земельний кадастр" виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 1 січня 2013 року. Пунктом 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. № 1051, виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Як передбачено ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки органом місцевого самоврядування видано акт, яким порушуються права позивачки щодо володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню судом недійсним. Відповідно до ст.ст.152, 155, 158 ЗК України,

Outcome: approved