Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою та просить встановити факт належності [PERSON], [INFO] Свідоцтва про право власності на житло, видане 23.07.1993 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за реєстровим №3-1639, згідно якого [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить частина квартири [ADDRESS], де її по батькові помилково вказано: «[PERSON]», замість правильного: «[PERSON]». А також просить встановити факт належності [PERSON], [INFO] Свідоцтва про право власності на житло, видане 23.07.1993 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за реєстровим №3-1639, згідно якого [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить частина квартири [ADDRESS], де його ім*я помилково вказано: «[PERSON]», замість правильного: «[PERSON]». Свою заяву [PERSON], [PERSON] обґрунтовують тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.07.1993 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за реєстровим №3-1639, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру не було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину вказаної квартири. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 19.05.2014 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Проте підтвердити свої спадкові права, заявники не мають можливості, тому як у Свідоцтві про право власності на житло, видане 23.07.1993 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за реєстровим №3-1639 існують розбіжності у написанні по батькові та ім.*я заявників, а саме: по батькові [PERSON] помилково вказано: «[PERSON]», замість правильного: «[PERSON]»; ім*я [PERSON] помилково вказано: «[PERSON]», замість правильного: «[PERSON]». При зверненні з вказаного приводу до КП «Міське агенство з приватизації житла», щодо внесення змін до правовстановлюючого документу, заявникам було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. З метою відновлення свого порушеного права, заявники вимушені звернутися з вказаними вимогами до суду. В судовому засіданні заявники, [PERSON], [PERSON] підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини і подані матеріали, просили суд вимоги задовольнити. В судове засідання заінтересована особа - Комунальне підприємство «Міське агенство з приватизації житла» не з'явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання не з*явився, проте надав заяву, у якій вимоги заявників підтримав у повному обсязі, просив розглянути вказане питання за його відсутності.. Заслухавши пояснення заявників, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.07.1993 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради народних депутатів, за реєстровим №3-1639, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Через особливості написання ім.*я заявників, вказане Свідоцтва про право власності на житло від 23.07.1993 року було видано на ім*я [PERSON], [PERSON], проте як згідно з паспортними даними їх ім.*я та по батькові записано - [PERSON], [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються паспортом громадянина України, серії [NUMBER], виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 28.11.1997 року на ім.*я - "[PERSON]". Також паспортом громадянина України, серії [NUMBER], виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 23.12.1996 року на ім.*я - "[PERSON]." У відповідності з п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підстві вище викладеного, суд вважає, що розбіжності в написанні імені, по батькові заявників виникли в результаті перекладу їх імені та по батькові з російської на українську мову . Допитаний судом свідок, [PERSON], яка була приведена до присяги згідно з вимогами ЦПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і за відмову від давання показань, підтвердила обставини, викладені у заяві. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення » суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що встановлення належності правовстановлюючого документу надасть заявнику можливість реалізувати свої права, як спадкодавця. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved