Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Оноківської сільської Ради Ужгородського району Закарпатської області , третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина за законом на належне йому нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку розміром 0,05 га, розташованої на території Оноківської сільської ради, належної на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 01204806 виданого 22.08.1994 року на підставі рішення XVIII сесії XXI скликання Оноківської сільської Ради від 27.01.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2420, його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2007 року посвідченого державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори Бучацькою Л.В. за реєстровим № 1-1696, [PERSON] став спадкоємцем майна, зокрема земельної ділянки, його померлої матері - [PERSON]. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишив, також за життя [PERSON] не провів реєстрацію права власності на земельну ділянку, яку отримав у спадщину. Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу 06.11.2014 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на землю. Посилаючись на те, що позивач є спадкоємицею майна померлого чоловіка за законом, померлий [PERSON] за своє життя не здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку отриману у спадок за померлою матір'ю, отже відсутні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, а тому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,05 га, яка розташована на території Оноківської сільської ради Ужгородського району і належить згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 01204806 виданого 22.08.1994 року на підставі рішення XVIII сесії XXI скликання Оноківської сільської Ради від 27.01.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2420, [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надіслала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, вимоги позову підтримує, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Оноківської сільської ради Ужгородського району у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав на адресу суду заяву у якій просив розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляла. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено, що [INFO] в м. Ужгороді, Закарпатської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2007 року виданим відділом РАЦС Ужгородського МРУЮ, копія якого долучена до матеріалів справи./а.с.6/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом до складу якої в тому числі входить належна їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 01204806 виданого 22.08.1994 року на підставі рішення XVIII сесії XXI скликання Оноківської сільської Ради від 27.01.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2420, земельна ділянка площею 0,05 га, на території Оноківської сільської ради, наданої для ведення садівництва , так як за життя померла заповіту не залишила. Враховуючи, що спадщина за померлою [PERSON] відкрилася у 2007 році, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що після смерті матері чоловіка позивачки - [PERSON] державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори 22 грудня 2007 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом сину померлої, чоловіку позивачки [PERSON] Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,05 га, наданої для ведення індивідуального садівництва на території Оноківської сільської ради./а.с.10/ Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.11.2012 року помер чоловік позивачки [PERSON], який помер [INFO]. /а.с.5/ [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження від 27.10.1984 року, копія якого приєднана до матеріалів справи./а.с.7/ Судом встановлено, що після смерті чоловіка позивачки - [PERSON] приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу 20 травня 2013 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу - [PERSON] Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з квартири /а.с.42/ Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення , або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка була прийнята у спадщину померлим [PERSON] у 2007 році , то державна реєстрація прав на неї була обов'язковою, а відтак виникнення права власноті на неї залежить від державної реєстрації. Як встановлено судом, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ЗК № 01204806 виданого 22.08.1994 року на підставі рішення XVIII сесії XXI скликання Оноківської сільської Ради від 27.01.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2420, [PERSON] належала земельна ділянка розміром 0,05 га, для ведення індивідуального садівництва на території Оноківської сільської ради Ужгородського району. Тому після смерті [PERSON] вказана земельна ділянка входить до складу спадкового майна. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем земельної ділянки став її син [PERSON] , який є і чоловіком позивачки , тому вказана земельна ділянка входить до складу спадкового майна. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна відмова приватного нотаріуса Ужгородської міського нотаріального округу [PERSON] від 06.11.2014 року №148/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно даного листа, єдиним спадкоємцем [PERSON] є дружина [PERSON] Крім неї інших спадкоємців немає./а.с. 22/ Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. [PERSON] у видачі свідоцтва відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено її цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеному у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Відповідно до ст.19 Закону України "Про реєстрацію речових прав" державна реєстрація прав може проводитися на підставі рішення суду. З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і наявні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved