Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не має самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Савка Володимир Ігорович про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Золотниківська сільська рада Теребовлянського району Тернопільської області подали до суду заяву про слухання справи у їхній відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечуєть. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Савка В.І. _в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідок від 15 лютого 2019 року № 2167 та 26 лютого 2019 року № 2178 року виданих Золотниківською сільською радою про те, що житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відноситься до колгоспного типу двору, станом на 1991 р. за вказаною адресою проживала і були зареєстрована померла [PERSON] , яка проживала одна. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до\~частини 1\~статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власником домоволодіння, що в [ADDRESS] , була [PERSON] . 03 липня 2007 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Соснівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , та все інше майно, яке буде належати їй на день смерті і що вона буде мати за законом, в користь [PERSON] . Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2015 року, яка видана приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Савкою Володимирем Ігоровичем). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 листопада 2014 року мати позивача - [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй. [PERSON] , яка померла [INFO] прийняла спадщину після смерті своєї мами [PERSON] , яка померла [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Покійна [PERSON] відповідним чином не оформила своє право власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] . Вартість спадкового майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , згідно зведеного акту вартості будинку, господарських будівель та споруд від 05 березня 2019 року, становить 161 187 (сто шістдесят одна тисячі сто вісімдесят сім) грн. Постановою виданою приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Савкою Володимирем Ігоровичем від 12.03.2015 року було відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном. Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспор`юється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за [PERSON] права власності на спадкове майно, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ).

Outcome: approved