Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

До Буського районного суду Львівської області звернувся [PERSON] , від його імені діє представник адвокат Бевз С.В. до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПрАТ СК «Провідна» про стягнення спричиненої винними діями відповідача матеріальної та моральної (немайнової) шкоди. Позов мотивує тим, що він, [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] є власником автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» 2004 року випуску, номер кузову [NUMBER] , державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 05.10.2016 р. приблизно о 12.00 годині на 474+700 м автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Ожидів Буського району Львівської області [PERSON] , [INFO]., житель [ADDRESS] , у нетверезому стані керував автомобілем ВАЗ-2104 реєстраційний номер « [NUMBER]» та через свій нетверезий стан, проявив неуважність і не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, безпечно керувати ним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, вчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення автомобіля під своїм керуванням із автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який у той момент перебував під керуванням позивача [PERSON] Зіткнення відбулося у момент зупинення автомобіля під керуванням позивача [PERSON] на вимогу тимчасово встановленого дорожнього знаку «2.2. Проїзд без зупинки заборонено», відповідно до вимог якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком та осіб, що організовували реверсивний рух автотранспорту на 474+700 м автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Ожидів Буського району Львівської області у зв`язку із ремонтом дороги, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, та травмування сина позивача [PERSON] - [PERSON] .Такими своїми винними та протиправними діями відповідач [PERSON] порушив вимоги п.п. б) п.2.3, п.п. а) п. 2.9, п.п. 12.1, п.п. 12.3 п. 12, п.п. 13.1, п. 13 ПДР України, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 р. із змінами та доповненнями, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 124 та 130, ч.1 КУпАП. У момент зіткнення в автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » крім позивача [PERSON] перебував також його неповнолітній син - [PERSON] , [INFO], який внаслідок винних дій відповідача [PERSON] отримав тілесні ушкодження та в період з 07.10.2016 р. по 11.10.2016 р. перебував на стаціонарному лікуванні в національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАДИТ» із діагнозом: «Закрита травма грудної клітини, забій, гематома м`яких тканин грудної клітини праворуч». Відомості за даним фактом посадовими особами Буського відділення поліції Кам`янко-Бузькому відділу поліції ГУ НП у Львівській області було внесені до ЄРДР за №12016140170000514 від 05.10.2016 р. У подальшому, постановою від 20 грудня 2016 року кримінальне провадження №12016140170000514 від 05.10.2016 р. було закрите, а копію постанови про закриття кримінального провадження було скеровано до Буського відділення поліції для прийняття рішення в порядку КУпАП України. Ухвалою від 24.02.2017 р. (провадження №3/440/24/2017, справа 440/23/17) суддя Буського районного суду Львівської області Мельник С.Р. визнав громадянина [PERSON] , [INFO] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та закрив провадження по справі про притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення порушника до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст. 38 КУпАП. Стосовно вчинення громадянином [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, органом національної поліції з невідомих причин матеріали до Буського районного суду Львівської області не були скеровані, а отже до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП [PERSON] з причин, що невідомі позивачу, не притягався. Позивачу [PERSON] , як власнику транспортного засобу - автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » винними та протиправними діями відповідача [PERSON] 05.10.2016 р. було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 353 562,16 (триста п`ятдесят три тисячі п`ятсот шістдесят дві грн. 16 коп.)гривень 58 копійок) гривень без урахування індексу інфляції та штрафних санкцій у вигляді 3% від простроченої суми, яка складалася зокрема з: -347 997, 36 (триста сорок сім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн. 36 коп.) гривень - визначена судовим експертом відповідно до заключення №02/01 від 21.02.2017 р. експертно-товарознавчого дослідження розмір спричиненої матеріальної шкоди, володільцю автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що дорівнює вартості відновлювального ремонту; -5500,00 (п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) гривень - оплата судовому експерту за проведення експертно-товарознавчого дослідження №02/01 від 21.02.2017 р.; -64,80 (шістдесят чотири грн. 80 коп.) гривень - витрати на повідомлення телеграфом відповідача [PERSON] про необхідність прибути для участі в огляді судовим експертом пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Оскільки ніякий інший розмір процентів за прострочення відшкодування боржником [PERSON] суми його боргу перед позивачем [PERSON] в якості відшкодування за спричинену майнову шкоду, ніяким договором між ними або окремим законом не встановлено, позивач вважає за доцільне просити суд, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача - громадянина України [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . на користь позивача [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Калинівським СВМ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській обл. 28.10.2000 р. суми відшкодування завданої позивачу винними та противоправними діями відповідача матеріальної та немайнової (моральної) шкоди, а саме: грошових коштів в сумі 614 598,04 (шістсот чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 04 коп.), з яких: - 469 598,04 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім грн. 04 коп.) гривень - матеріальної шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та - 145000,00 (сто сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. - моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я неповнолітнього сина позивача та пошкодженням його майна. Представник відповідача адвокат Петролюк А.М. подав відзив (том. 1 а.с 185-186). У відзиві зазначає, що позивачем був порушений порядок огляду автомобіля, оскільки такий проводився без участі його довірителя, так як повідомлення було надіслано не за належною адресою. Вважає, що розрахована сума збитків експертом є завищеною і не може становити таку суму. Крім того, автомобіль позивача був застрахований і обов`язок відшкодування лежить на страховій компанії. Також вважає, що безпідставною є вимога щодо відшкодування 3 % річних інфляційних витрат. Крім того, позивач не обгрунтував належно розмір завданої моральної шкоди. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Позивач [PERSON] заявив вимогу про необхідність повного відшкодування усієї спричиненої шкоди безпосередньо відповідачу Кушинському,а саме 05.10.2016 р. прямо на місці вчинення ДТП, яке сталося з вини [PERSON] .. Однак через те, що у момент вчинення вказаного ДТП відповідач [PERSON] перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, така вимога позивача про повне відшкодування усієї спричиненої шкоди, була ним проігнорована, що ніяк не звільняє відповідача від обов`язку повного відшкодування потерпілому усієї спричиненої шкоди відповідно до акту цивільного законодавства. Задля досудового врегулювання спору, що є обов`язковою умовою для подання позовної заяви, відповідно до п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України, представником позивача - адвокатом Бевз С.В. на адресу відповідача направлялася письмова претензія №0514/1 від 22.01.2018 р. Таку письмову претензію, що направлялася в порядку п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України, ніяк не можна розглядати як пред`явлення окремої вимоги до боржника про виконання ним обов`язку в розумінні ч.2 ст. 530 ЦК України. Заявою від 19.02.2019 року представник позивача збільшив позовні вимоги (том 2 а.с. 99) просить стягнути суму відшкодування завданої позивачу матеріальної та немайнової (моральної) шкоди, а саме 495185,90 матеріальна шкода з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та 145000 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я неповнолітнього сина позивача т а пошкодженням його майна, стягнути судові витрати. Заявою від 19.04.2019 року представник позивача уточнив заявлений позов та зменшив позовні вимоги на користь позивача суми відшкодування завданої позивачу винними та противоправними діями відповідача матеріальної та немайнової (моральної) шкоди, а саме: грошових коштів в сумі 577 911, 97 (п`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот одинадцять грн. 97 коп.) гривень, з яких: - 432 911, 97 (чотириста тридцять дві тисячі девятсот одинадцять грн. 97 коп.) гривень - матеріальної шкоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та - 145 000,00 (сто сорок п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. - моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я неповнолітнього сина позивача (п.2) ч.2 ст. 23 ЦК України) та пошкодженням його майна (п.3) ч.2 ст. 23 ЦК України) - автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Ухвалою судового засідання від 21 січня 2019 року (том 1 а.с. 228) витребувано з Буського ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області матеріали кримінального провадження № 12016140170000514 від 05.10.2016 року за фактом вчинення громадянином [PERSON] 05.10.2016 року приблизно о 12.00 на 474 км +700 м автодороги Київ-Чоп, поблизу с. Ожидів Буського району Львівської області дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою підготовчого судового засідання від 19.02.2019 року відмолено в задоволенні клопотання адвокату Петролюк А.М. про витребування доказу. Ухвалою підготовчого судового засідання від 19.02.2019 року відмолено в задоволенні клопотання адвокату Петролюк А.М. про огляд доказів за їх місцезнаходженням. В підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про допит в якості свідка в порядку ст. 234 ЦПК України позивача [PERSON] . Заслухавши вступні промови представників сторін, дослідивши подані докази сторонами у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.10.2016 р. приблизно о 12.00 годині на 474+700 м автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Ожидів Буського району Львівської області [PERSON], [INFO]., житель [ADDRESS] , у нетверезому стані керував автомобілем ВАЗ-2104 реєстраційний номер « [NUMBER]» та через свій нетверезий стан, проявив неуважність і не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, безпечно керувати ним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, вчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення автомобіля під своїм керуванням із автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », який у той момент перебував під керуванням позивача [PERSON] Зіткнення відбулося у момент зупинення автомобіля під керуванням позивача [PERSON] на вимогу тимчасово встановленого дорожнього знаку «2.2. Проїзд без зупинки заборонено», відповідно до вимог якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком та осіб, що організовували реверсивний рух автотранспорту на 474+700 м автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Ожидів Буського району Львівської області у зв`язку із ремонтом дороги, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, та травмування сина позивача [PERSON] - [PERSON] .Такими своїми винними та протиправними діями відповідач [PERSON] порушив вимоги п.п. б) п.2.3, п.п. а) п. 2.9, п.п. 12.1, п.п. 12.3 п. 12, п.п. 13.1, п. 13 ПДР України, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 р. із змінами та доповненнями, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 124 та 130, ч.1 КУпАП. У момент зіткнення в автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » крім позивача [PERSON] перебував також його неповнолітній син - [PERSON] , [INFO], який внаслідок винних дій відповідача [PERSON] отримав тілесні ушкодження та в період з 07.10.2016 р. по 11.10.2016 р. перебував на стаціонарному лікуванні в національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАДИТ» із діагнозом: «Закрита травма грудної клітини, забій, гематома м`яких тканин грудної клітини праворуч». Відомості за даним фактом посадовими особами Буського відділення поліції Кам`янко-Бузькому відділу поліції ГУ НП у Львівській області було внесені до ЄРДР за №12016140170000514 від 05.10.2016 р. У подальшому, постановою від 20 грудня 2016 року кримінальне провадження №12016140170000514 від 05.10.2016 р. було закрите, а копію постанови про закриття кримінального провадження було скеровано до Буського відділення поліції для прийняття рішення в порядку КУпАП України. Ухвалою від 24.02.2017 р. (провадження №3/440/24/2017, справа 440/23/17) суддя Буського районного суду Львівської області Мельник С.Р. визнав громадянина [PERSON] , [INFO] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та закрив провадження по справі про притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строку притягнення порушника до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст. 38 КУпАП. Стосовно вчинення громадянином [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, органом національної поліції з невідомих причин матеріали до Буського районного суду Львівської області не були скеровані, а отже до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП [PERSON] з причин, що невідомі позивачу, не притягався. Сторонами у справі факт дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з обставин встановлених органом національної поліції не заперечувався. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Позивач [PERSON] намагався вирішити спір у досудовому порядку. Так, 22.01.2018 року (а.с. 135 том. 1) [PERSON] представником позивача [PERSON] була надіслана претензія. 31.01.2018 представник відповідача [PERSON] (том 1 а.с. 139) надіслав відповідь на претензію. В якій зазначив, що оскільки відповідальність особи є застрахована відтак, страхова компанія зобов`язана відшкодувати в межах страхової суми, а інша частина може бути відшкодована винною особою. Крім того, ствердно повідомив, що йому відомо, що страхова компанія відшкодувала позивачу відповідну суму, відтак така претензія містить ознаки шахрайства. Однак, під час розгляду справи було встановлено, що позивач лише 05 квітня 2019 року від страхової компанії - ПрАТ «СК ПРОВІДНА» одним платежем через систему "Private Money" отримав відшкодування за полісом страхування цивільної відповідальності наземних ТЗ оформлений ПРАТ «СК ПРОВІДНА» №АЕ/5831034 за подією № [NUMBER] , що сталася 05.10.2016 р., Позивачу [PERSON] частину спричиненої йому винними діями відповідача [PERSON] матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » в сумі 49 500, 00 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) гривень. Суд звертає увагу, що на день пред`явлення претензії відповідачу, сума страхового відшкодування сплачена позивачу не була. Згідно висновку № 02/01 від 21.02.2017 року, який складений судовий експертом Новоселецьким В.А. на виконання заяви [PERSON] про автотоварознавче дослідження пошкодженого в ДТП колісного транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » становить 347997 гривень 36 копійок. Під час розгляду справи судом, відповідач частково відшкодував матеріальну шкоду заявлену позивачем, а саме 169367,50. В підтвердження представив копії квитанцій на зазначену суму (том 3 а.с. 123-125). Ця сума була встановлена на підставі висновку № 174/19 від 26.05.2019 року, яку провів на замовлення відповідача судовий експерт [PERSON] І.М. (том 3 а.с. 20 - 60). Представник позивача [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог і зменшив суму матеріального відшкодування, з урахуванням сплачених сум страховою компанією та відповідачем. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представник відповідача заперечив, що в даному випадку може бути застосована дана правова норма, оскільки його довіритель не перебуває в боргових зобов`язаннях перед позивачем. Відповідно до 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Відповідно до висновків про правильне застосування норм права, що викладені у постанові від 16.05.2018 №686/21962/15-Ц Великої палати Верховного суду: «38. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 39. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 40. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. 41. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. 42. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. 43. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 44. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). 45. Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.» Тобто зобов`язання відшкодувати майнову шкоду, завдану майну фізичної особи (потерпілому) виникає (породжується) в особи, яка таку шкоду завдала, саме в момент спричинення шкоди. «Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою» п.41 постанови від 16.05.2018 №686/21962/15-Ц Великої палати Верховного суду). Щодо морального відшкодування. Під час розгляду справи судом, в порядку ст. 234 ЦПК України, за згодою позивача [PERSON] , його було допитано в якості свідка. Так, свідок [PERSON] , суду пояснив, що 05.10.2016 року він разом з сім`єю -дружиною та сином повертався з м.Львова до м. Київ автомобілем. В Буському районі Львівської області проводився ремонт автодороги, де був встановлений реверсний рух транспортних засобів. За кермом був він, поруч сиділа дружина, а неповнолітній син знаходився на задньому пасажирському сидінні. Рух по смузі був зупинений у зв`язку з реверсним рухом. Він повністю зупинив автомобіль. Після повної зупинки автомобіля відчув, як в задню частину автомобіля врізався автомобіль під керуванням відповідача. Як з`ясувалось, відповідач був в стані алкогольного сп`яніння. Його неповнолітній син [PERSON] від пережитого шоку почав сповільнено дихати і скаржитись на біль. Швидкою медичною допомогою був доставлений до Буської ЦРЛ. Після попередньо встановленого діагнозу лікарями Буської ЦРЛ, згодом був перевезений до дитячої лікарні «Охматдит» в м.Києві, де проводилось лікування. Сам позивач пережив нервовий стрес після ДТП. Особливо переживав за свого неповнолітнього сина. Пошкодженим автомобілем не користується, оскільки той стоїть пошкоджений, від чого виникають незручності і постійне відчуття безвиході. Відчуває погіршення самопочуття. Крім того, його син, який має унікальний голос пропускав репетиції та поїздки на різні конкурси. Також була загроза, що син може від пережитого втратити голос. Поки дитина перебувала у лікарні, то мама відповідача телефонувала і цікавилась, як справи. Згодом ніхто не телефонував і не намагався вирішити справу мирним шляхом, без звернення до суду. Відповідно до довідки №6500/51/02-2016 від 07.10.2016 р. (том 1 а.с. 169) Буського відділення поліції Камянка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській обл. громадянин [PERSON] , [INFO] є потерпілим під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.10.2016 р. приблизно о 12.00 годині на 474+700 м автодороги Київ-Чоп, поблизу с.Ожидів Буського району Львівської області з вини [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , який керував автомобілем ВАЗ-2104 реєстраційний номер « [NUMBER] ». Пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» [PERSON] , [INFO] отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки. В підтвердження проходження лікування неповнолітнім сином позивачем представлено довідку з національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» № 1501 (том 1 а.с. 22). На підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що позивач обгрунтував та довів суду, що йому та його неповнолітньому сину завдана моральна шкода, яка є очевидною. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, постановою від 26 червня 2019 року № 753/14915/17 Великої палати Верховного суду зроблено наступний висновок. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Щодо судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник позивача звертався до суду з заявами про стягнення судових витрат. Згідно поданих заяв витрати становили: -6402,00 (шість тисяч чотириста дві гривні 00 коп.) гривень - оплата судового збору двома платіжками від 29.10.2018 р. на суму 6146,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.1171701314.1 та 18.02.2019 р. на суму 256,00 грн., що підтверджується квитанцією №ПН755896. Відноситься до судових витрат, на підставі ч.1 ст. 133 ЦПК України; -10,57 (десять грн.57 коп.) гривень - сплата судового збору за виготовлення копії судового рішення - постанови судді Буського районного суду Львівської області МЕЛЬНИКА С.Р. від 24.02.2017 р. у справі №440/23/17, провадження №3/440/24/2017, що підтверджується квитанцією 64413 від 16.01.2018 р. про сплату судового збору. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -21,50 (двадцять одна гривня 50 коп) гривень - сплата за поштове відправлення - письмову претензію, направлену відповідачу [PERSON] в порядку досудового врегулювання спору, що підтверджується фіскальним чеком №1698 від 22.01.2018 р. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -61,46 (шістдесят одна гривня 46 коп.) гривень - сплата комісії банку за проведення платежу - судового збору за подання позовної заяви від 30.10.2018 р., що підтверджується дублікатом квитанції №0.0.1171701314.01 від 29.10.2018 р. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -15,00 (п`ятнадцять гривень 00 коп.) - сплата комісії банку за проведення платежу - судового збору за подання позовної заяви в новій редакції, що підтверджується квитанцією № ПН 755876РК від 18.02.2019 р. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -4 935,48 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять п`ять гривень 48 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 15-00 годину 21 січня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B3F2C-CF60-EE9D-0001; 000B3F2C-9FD0-EE13-0002; 000B3F2C-9FD0-EE13-0001; 000B3F2C-CF60-EE9D-0002 та випискою «Приват-Банку» від 09.01.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника Позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -1 140,11 (одна тисяча сто сорок гривень 11 коп.) - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 15-00 годину 19 лютого 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B3F47-7DED-05D6-0001, 000B3F47-0F7D-0648-0001 та випискою «Приват-Банку» від 05.02.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -2 194,23 (дві тисячі сто дев`яносто чотири грн. 23 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 12-00 годину 19 квітня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B3F87-3FF0-91D5-0001, 000B3F87-ADE0-92AB-0001та випискою «Приват-Банку» від 10.04.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -1 561,30 (одна тисяча п`ятсот шістдесят одна грн. 30 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 14-00 годину 31 травня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B3FB1-CF33-CC53-0001, 000B3FB1-9BF3-CD19-0001 та випискою «Ощадбанку» від 22.05.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -2 319, 40 (дві тисячі триста дев`ятнадцять грн. 40 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 14-00 годину 01 серпня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B3FE1-8AF8-A177-0001, 000B3FE1-0EA8-A22C-0001 та випискою «Приват-Банку» від 09.07.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -3533,88 (три тисячі п`ятсот тридцять три грн. 88 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту Позивача для допиту його як свідка та представника позивача з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 14-00 годину 05 вересня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B4009-CFFF-6C8B-0001, 000B4009-9FFF-6C93-0001, 000B4009-2EFF-6DD8-0001, 000B4009-AEFF-6DF2-0001 та випискою «Приват-Банку» від 18.08.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -1202, 62 (одна тисяча двісті дві грн. 62 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою ознайомлення з матеріалами судової справи №440/2322/18 та виготовлення копії окремих її матеріалів 23 вересня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B402A-7FBF-6527-0001, 000B402A-6FFF-659D-0001 та випискою «Приват-Банку» від 20.09.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133, 138 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -2219,06 (дві тисячі двісті дев`ятнадцять грн. 06 коп.) гривень - оплата за залізничні квитки, що пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників з метою участі у судовому засіданні, яке було призначене на 11-00 годину 17 жовтня 2019 року, що підтверджується інформацією, наявною у залізничних квитках 000B403C-CBF0-3A9C-0001, 000B4009-2BF0-3B89-0001 та та випискою «Приват-Банку» від 08.10.2019 р., що підтверджує списання грошових коштів з карткового рахунку представника позивача [PERSON] на послуги «Укрзалізниці». Відноситься до судових витрат на підставі ст.ст.133 та 138 ЦПК України; -5 600,00 (п`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.) гривень - оплата за виготовлення та нотаріальне посвідчення перекладу з російської на українську мови заключення №02/01 від 21.02.2017 р. експертно-товарознавчого дослідження спричиненої матеріальної шкоди, володільцю автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується рахунками №№ Р/15/01/19 від 29.01.2019 р. на суму 2500,00 гривень та Р/17/01/19 від 31.01.2019 р. на суму 3100,00 гривень, квитанціями №0.0.1253634113.1 від 29.01.2019 р. на суму 2500,00 гривень та №0.0.1255367516.1 від 31.01.2019 р. на суму 3100,00 гривень. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, залученням перекладача, тобто до судових витрат на підставі п.2,4 ч.3 ст.133, ч.3 ст. 139 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -56,00 (п`ятдесят шість гривень 00 коп.) гривень - сплата комісії банку за проведення платежів - за виготовлення та нотаріальне посвідчення перекладу з російської на українську мови заключення №02/01 від 21.02.2017 р. експертно-товарознавчого дослідження спричиненої матеріальної шкоди, володільцю автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується квитанціями №0.0.1253634113.1 від 29.01.2019 р. на суму 25,00 грн. та №0.0.1255367516.1 від 31.01.2019 р. на суму 31,00 гривень. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -51,20 (п`ятдесят одна гривня 20 коп.) - оплата за поштове відправлення - пересилання на адресу відповідача [PERSON] перекладу з російської на українську мови заключення №02/01 від 21.02.2017 р. експертно-товарознавчого дослідження спричиненої матеріальної шкоди, володільцю автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується накладною Укрпошти №0306707794080 від 31.01.2019 р. та фіскального чеку від 31.01.2019 р. №3000457562. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -42,20 (сорок дві гривні 20 коп.) - оплата за поштове відправлення - пересилання на адресу третьої особи - ПрАТ СК «ПРОВІДНА» перекладу з російської на українську мови заключення №02/01 від 21.02.2017 р. експертно-товарознавчого дослідження спричиненої матеріальної шкоди, володільцю автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується накладною Укрпошти №0306707794099 від 31.01.2019 р. та фіскального чеку від 31.01.2019 р. №3000457562. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -51,20 (п`ятдесят одна гривня 20 коп.) - оплата за поштове відправлення - пересилання на адресу Буського районного суду Львівської обл. перекладу з російської на українську мови заключення №02/01 від 21.02.2017 р. експертно-товарознавчого дослідження спричиненої матеріальної шкоди, володільцю автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER T5 MULTIVAN» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », що підтверджується накладною Укрпошти №0306707794102 від 31.01.2019 р. та фіскального чеку від 31.01.2019 р. №3000457562. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -48,20 (сорок вісім гривень 20 коп.) - оплата за поштове відправлення - пересилання на адресу відповідача [PERSON] відповіді на відзив, що підтверджується накладною Укрпошти №0306707802598 від 07.02.2019 р. та фіскального чеку від 07.02.2019 р. №3000457562. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -42,20 (сорок дві гривні 20 коп.) .) - оплата за поштове відправлення - пересилання на адресу третьої особи - ПрАТ СК «ПРОВІДНА» відповіді на відзив, що підтверджується накладною Укрпошти №0306707802580 від 07.02.2019 р. та фіскального чеку від 07.02.2019 р. №3000457562. Відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України; -11 304, 00 (одинадцять тисяч триста чотири грн. 00 коп.) - оплата Київському НДІСЕ за проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи на замовлення учасника справи - представника Позивача адвоката Бевз С.В. та складання висновку експерта №7179/7180/19-52 від 08.04.2019 р., що підтверджується Договором від 19.03.2019 р. №81/03-19 про проведення у справі №440/2322/18 (провадження №2/440/1778/2018) на замовлення учасника справи судової експертизи №7179/7180/19-52, рахунком №1275 від 19.03.2019 р., актом здачі-приймання висновку судового експерта від 08.04.2019 р., квитанцією №182 від 26.03.2019 р. ГУ «Ощадбанку» по м. Києві та Київської обл. Відноситься до витрат, пов`язаних з залученням експерта, проведенням експертизи, тобто до судових витрат на підставі п.2 ч.3 ст.133, ч.3,5,6 ст.139 ч.2 ст.140 ЦПК України; -183, 06 (сто вісімдесят три грн. 04 коп.) - сплата комісії банку за проведення платежів - за оплату проведення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи на замовлення учасника справи - представника Позивача адвоката Бевз С.В. та складання висновку експерта №7179/7180/19-52 від 08.04.2019 р., що підтверджується квитанцією №170/К3 від 26.03.2019 р. ГУ «Ощадбанку» по м. Києві та Київської обл. відноситься до витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, тобто до судових витрат на підставі п.4 ч.3 ст.133 та ч.2 ст.140 ЦПК України.

Outcome: approved