Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Кредитна спілка "Гарантія -Кредит" (далі Спілка) звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за укладеним з [PERSON] 27.06.2008 року договором надання кредиту № 377 у розмірі 4\~127,04 грн, з яких 2\~410,44 грн відсотки за користування кредитом та 1716,60 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту, посилаючись на те, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору остання, отримавши кредит в сумі 6\~000,00 грн терміном на 12 місяців, зобовязалася повернути його згідно умов, передбачених договором, щомісячно сплачуючи частину кредиту та суму нарахованих відсотків із розрахунку 38 % від суми залишку кредиту за кожний календарний день, однак належним чином не виконувала взяті на себе зобов"язання, внаслідок чого за нею утворилася вказана заборгованість у розмірі 6\~818,47 грн, яка рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2008 року була стягнена солідарно з відповідачів на користь спілки. 27 червня 2016 року з метою забезпечення виконання договору надання кредиту був укладений договір поруки з [PERSON], яка взяла на себе зобовязання в повному обсязі солідарно відповідати по зобовязанню позичальника перед позивачем. Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Ічнянського РУЮ від 13 червня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1631 від 15 січня 2009 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] боргу по кредиту в сумі 6\~818,47 грн на користь КС «Гарантія-Кредит» закінчено у звязку з стягненням боргу в повному обсязі, тому враховуючи, що рішення виконувалося з січня 2009 року по червень 2014 року, при цьому продовжували нараховуватись відсотки та пеня, та з урахуванням приписів, передбачених у ст.ст. 525,526, 599, 611 ЦК України, які передбачають, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання Спілка просила стягнути з відповідачів на свою користь зазначену вище заборгованість. У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши усі докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2008 року між КС « Гарантія Кредит» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 377, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 6\~000 грн на строк 12 місяців при цьому зобовязалася повертати його згідно умов, передбачених договором, щомісячно сплачуючи частину кредиту та суму нарахованих відсотків із розрахунку 38 % від суми залишку кредиту за кожний календарний день (а.с. 5). Відповідно до п. 8.2. кредитного договору при порушенні зобовязання по поверненню кредиту, погашенню процентів за користування кредитом, а також будь-яких інших строків платежів, позичальник сплачує позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі 1 % від загальної суми заборгованості за кожний день затримки чергового платежу. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до його остаточного виконання. 27 червня 2016 року з метою забезпечення виконання договору надання кредиту був укладений договір поруки з [PERSON], яка взяла на себе зобовязання в повному обсязі солідарно відповідати по зобовязанню позичальника перед позивачем ( а.с. 6). Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2008 року з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно на користь КС «Гарантія-Кредит» заборгованість за кредитним договором станом на листопад 2008 року в розмірі 6\~818,47 грн. Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу ДВС Ічнянського РУЮ від 13 червня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1631 від 15 січня 2009 року, виданого Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення з [PERSON] боргу по кредиту в сумі 6\~818,47 грн на користь КС «Гарантія-Кредит» закінчено у звязку з стягненням боргу в повному обсязі (а.с. 37). Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Так, п. 8.2 договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів чи/та сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується у разі порушення позичальником строків передбачених договором. У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, тому з відповідачів на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість за відсотками у розмірі: 2\~410,44 грн та пеня за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 1 716,60 грн (а.с. 81). Також з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 689 грн судових витрат.

Outcome: approved