Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником вищевказаного житлового будинку, в якому зареєстрована його дочка [PERSON], яка за місцем реєстрації не проживає з 2012 року, не сплачує рахунки за користування житлом, не приймає участі у спільному побуті і місце її проживання йому не відоме. Проте відомо, що вона працює на посаді директора НВК "ЗНЗ" Новософіївська школа - дитячий садок "МоЗайка", що знаходиться за адресою вул. Академіка Шалімова, 69 А, с.Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область. Посилаючись на положення ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України позивач просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача і його представника, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 15.12.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССТ № 623244 від 22.03.2010 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з датою формування 14.03.2019. Відповідачка [PERSON], [INFO], яка являється дочкою позивача, зареєстрована в житловому будинку позивача, що підтверджується довідкою Розкопанецької сільської ради про склад осіб або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 496 від 22.11.2018 року. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 22 листопада 2018 року, складеним комісією в складі представників Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області [PERSON] і [PERSON], підтверджується, що відповідачка [PERSON] в житловому будинку № [ADDRESS] з 2012 року по даний час не проживає. Даний факт в судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON]. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в статті 150 ЖК Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Тобто проживання членів сім'ї у житловому приміщенні, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. У разі виникнення спору між власником та особами, які проживали з ним як члени сім'ї, необхідно враховувати той факт, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням власника. Так, згідно цієї норми закону член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідачка [PERSON] не проживає в будинку позивача більше року, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показаннями свідків. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідачка не проживає по місцю реєстрації в будинку позивача більше року, то є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом. В даному випадку рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, буде підставою для зняття відповідачки з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved