Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить виселити [PERSON] та інших зареєстрованих осіб із житлового приміщення, що в [ADDRESS] ,зобов»язати відповідачку [PERSON] провести оплату заборгованості за житлово - комунальні послуги та зобов»язати Шумський районний сектор управління міграційної служби України у Тернопільській області зняти з реєстрації [PERSON] , [PERSON]. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів відділу ДВС Шумського рай управління юстиції , ПП « Спеціалізоване підприємство юстиція», 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів та визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів. Позивачка [PERSON] , 3-я особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки квартири. Ухвалою Шумського районного суду від 14 березня 2014 року до участі в справі в якості 3-іх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено службу в справах дітей Шумської районної державної адміністрації та законного представника малолітньої [PERSON] - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача - відповідача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги уточняв неодноразово, останніми уточненнями від 26.03.2015 року просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, що в [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON], шляхом виселення з нього відповідачки [PERSON] та [PERSON] без надання іншого житлового приміщення та зобов»язати Шумський районний сектор управління міграційної служби України у Тернопільській області зняти із реєстрації [PERSON] та [PERSON] із даного жилого приміщення. При цьому представник пояснив, що позивач [PERSON] являється власником житлової квартири, що в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності , виданого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу [PERSON] Оскільки відповідачка [PERSON], яка була попереднім власником квартири, відмовляється добровільно звільнити жиле приміщення, то просить усунути перешкоди в користуванні квартирою та виселити її із неї. Також, представник пояснив, що в ході судового розгляду позивачу стало відомо про те, що в спірній квартирі із 2005 року зареєстрована ще й малолітня [PERSON], яка є рідною племінницею відповідачки [PERSON] та про реєстрацію якої остання приховала в нотаріальній конторі, коли оформляла договір позики та договір іпотеки. Оскільки батьки малолітньої дитини проживають в іншому жилому приміщенні, то представник просить виселити і її. Із врахування того , що вказані особи зареєстровані в жилому приміщенні, право власності на яке набув позивач [PERSON], то представник просить зобов»язати Шумський районний сектор управління міграційної служби України у Тернопільській області зняти із реєстрації [PERSON] та [PERSON] із даного жилого приміщення. Враховуючи , що відповідачка [PERSON] на час розгляду справи повністю сплатила заборгованість за комунальні послуги, представник в частині зобов»язання її сплати заборгованість за житлово- комунальні послуги, не підтримує. Позовних вимог позивачки [PERSON] представник не визнав, пояснив, що на час посвідчення договору іпотеки квартири, в ній не були зареєстровані малолітні діти [PERSON], а малолітня [PERSON] має своїх батьків, які несуть обов»язок щодо забезпечення дитини належним житлом і при цьому згода служби в справах дітей не вимагається, оскільки тітка не несе обов»язку щодо забезпечення житлом племінниці. Не визнав представник і позовних вимог позивачки [PERSON] щодо визнання недійсними прилюдних торгів та протоколу проведення прилюдних торгів, оскільки вважає, що вони були проведенні належним чином, із повідомленням позивачки. Крім того, вважає, що їх дійсність встановлена в рішенні Шумського районного суду від 14 березня 2014 року , яким із позивачки [PERSON] в користь його довірителя стягнуто різницю між сумою заборгованості по договору позики та сумою, за якою було здійснено продаж квартири, яке вступило в законну силу і перебуває на виконанні в відділі ДВС Шумського рай управління юстиції. Тому просить в позові [PERSON] відмовити. Позивачка - відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримали повністю і пояснили, що, посвідчуючи договір іпотеки квартири, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] , не перевірила той факт, чи в квартирі № 1 , що в м. Шумськ вул. Набережна, 2 були зареєстровані та проживали неповнолітні особи , оскільки в спірній квартирі на час посвідчення цього договору була зареєстрована малолітня племінниця [PERSON]- [PERSON], [INFO] та проживали її малолітні діти. При цьому, нотаріус не отримала дозволу служби в справах дітей Шумської РДА на передачу квартири в іпотеку. Крім того, вважають, що прилюдні торги , які відбулися 27 листопада 2013 року , проведенням із грубими порушеннями Закону України « Про виконавче провадження», відповідачами відділом ДВС Шумського РУЮ та ПП « Спеціалізоване підприємство юстиція» «безпідставно було прийнято до уваги висновок про оцінку нерухомого майна станом на 27.11.2013 року. Позовних вимог позивача [PERSON] не визнали та пояснили, що договір іпотеки був посвідчений із грубими порушеннями, не взято до уваги інтереси малолітніх дітей, а тому, визнавши його недійсним, виселення [PERSON] та [PERSON] буде недоцільним. Крім того, позивачка [PERSON] посилається на те, що фактично кошти були отриманні в меншому розмірі, ніж вказано в договорі, а саме , вона отримала лише 13000 дол. США. В позові просять відмовити. Представник відповідача відділу ДВС Шумського райуправління юстиції [PERSON] позовних вимог позивачки - відповідачки [PERSON] щодо визнання недійсними прилюдних торгів , які відбулися 27 листопада 2013 року в м. Шумськ вул. Шевченка, 3 Тернопільської області та визнання недійсним протоколу № 21/115/13/і/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого 27 листопада 2013 року , не визнав та пояснив, що після відкриття провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса від 12.02.2013 року , позивачці [PERSON] було надано строк для добровільного виконання, який вона не виконала, у зв»язку із чим арештоване майно було передано ПП «» Спеціалізоване підприємство юстиція» для реалізації. В ході цього, ними двічі проводилася переоцінка майна на підставі повідомлень ПП про те, що торги не відбулися і після останньої переоцінки майно було реалізовано [PERSON] Про всі дні та місце проведення торгів позивачка повідомлялася належним чином, однак участі в них не приймала. Вважає, що будь- яких порушень щодо реалізації та оцінки майна не допустив відділ ДВС. Представник 3-ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог служби в справах дітей Шумської РДА в попередньому судовому засіданні позовних вимог не визнав в частині виселення [PERSON] та [PERSON] і пояснив, що дійсно згода служби на передачу в іпотеку нерухомого майна за умови , що в ньому зареєстрована малолітня племінниця власниці житла не вимагалась , вони б таку заяву і не розглядали щодо неї і не приймали би рішення навіть би за умови звернення [PERSON], як тітки [PERSON]. Вважають, що обов»язок забезпечити дитину житлом лежить на її батьках, які і забезпечили належним чином її житлом по вул. І.Франка, де й дитина постійно проживає. Що стосується малолітніх дітей позивачки [PERSON], то, як вони встановили , на даний час діти там проживають із нею, однак без реєстрації, зареєстровані вони за місцем реєстрації їх батька. Представник вважає, що порушенні права малолітніх дітей позивачки [PERSON], а тому договір іпотеки підлягає визнанню незаконним. Представник 3-ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Шумського районного сектору управління міграційної служби України у Тернопільській області в попередньому судовому засіданні позовних вимог щодо зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] не визнав, пояснив, що рішення суду щодо виселення осіб із жилого приміщення є підставою зняття їх із реєстрації, а , оскільки такого рішення суд не приймав відносно таких осіб, то й відповідно в них не виникло обов»язку проводити будь- які дії відносно них. Суд, перевіривши матеріали, справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, а позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.. 17 Закону України « Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Згідно ст. 18 вказаного Закону, діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Як стверджується договором безпроцентної позики грошових коштів від 05 березня 2012 року, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали договір , згідно якого [PERSON] позичив [PERSON] строком на 6 місяців в термін до 05 вересня 2012 року, а [PERSON] прийняла від нього у власність на даний строк грошові кошти в розмірі 192\~000.00 грн., що еквівалентно 24000 дол. США , які зобов»язалася повернути в строк до 05.09.2012 року. В договорі сторони вказали, що грошові кошти в сумі 192000.00 грн. отримані [PERSON] в повному обсязі до підписання договору. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] Для забезпечення виконання зобов»язання , яке виникло у [PERSON] у зв»язку із укладенням договору безпроцентної позики, сторони 05 березня 2012 року уклали іпотечний договір, згідно якого [PERSON], як власник квартири № 1 , що в м. Шумськ вул. Набережна, 2 на підставі рішення Шумського районного суду від 28.12.2010 року , передала її в іпотеку до повного виконання зобов»язань. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] Як стверджується матеріалами, які приватний нотаріус [PERSON] отримала для укладення договору іпотеки і, які надала суду, позивачкою [PERSON] було надано дві довідки Шумської міської Ради № 1476 від 20.08.2011 року, згідно якої в квартирі [ADDRESS] проживає вона та її батько [PERSON], в довідці вказано, що вона видана для пред»явлення в органи нотаріату з метою іпотеки квартири та № 485 від 05.03.2012 року, згідно якої в квартирі проживає вона та її батько і в цій довідці вказано, що вона видана для пред»явлення в нотконтору. Згідно письмових пояснень приватного нотаріуса, вказані довідки пред»являлись їй особисто позивачкою [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] ствердила, що після того, як вона набула права власності на спірну квартиру на підставі рішення Шумського районного суду від 28 грудня 2010 року, вона придбала будинкову книгу, в яку було внесено відомості про осіб, які в ній зареєстровані, а саме її та її батька [PERSON] Про те, що була інша будинкова книга, поки був власником батько [PERSON], вона не знала і лише після його смерті знайшла її в будинку , з якої дізналася , що там була зареєстрована її племінниця [PERSON]. Те, що на квартиру [ADDRESS], існує дві будинкові книги, стверджується і самими будинковими книгами, наданими суду позивачкою [PERSON], згідно однієї з яких , де власником вказано [PERSON] , в квартирі станом на 05.03.2012 року були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], а в іншій - на ім»я попереднього власника [PERSON]- ще й малолітня [PERSON] із 2005 року. Суд вважає, що приватний нотаріус, посвідчивши 05 березня 2012 року договір іпотеки, дійсно не вимагала від органу опіки та піклування дозвіл на вчинення цього правочину. При цьому нотаріус жодних порушень закону та прав малолітньої [PERSON] навіть би при умові, що їй би було надано довідку про те, що ця малолітня особа проживає в спірній квартирі, не допустив. Зазначений вище закон « Про охорону дитинства» гарантує право дітей на проживання у житлових приміщеннях їх батьків ( або осіб, які у відсутності батьків здійснюють їх повноваження). Реалізація вказаного права забезпечується одержанням згоди органу опіки та піклування перед відчуженням житла , яке є постійним місцем проживання дитини. Даний закон поширює свою дію виключно на відносини дітей та батьків і не розповсюджує свою дію на відносини тітки та племінниці. Вказаний закон не забороняв [PERSON], як власниці нерухомого майна, укласти договір іпотеки з [PERSON] щодо квартири, в якій була зареєстрована малолітня племінниця, без згоди органу опіки та піклування. Обов'язок попередньої згоди цього органу закон вимагає лише при укладенні правочину одним з батьків малолітньої або ними обома . Як встановлено в судовому засіданні та , що стверджується паспортами [PERSON] та [PERSON], МС 993801, МС 254555 , які є батьками малолітньої [PERSON], вони зареєстровані в [INFO] із 21 червня 2007 року по даний час, із ними постійно із дня народження проживає малолітня дочка, а в квартирі, яка є предметом спору дитина лише зареєстрована, оскільки квартира батьків теж перебувала під іпотекою. Це стверджується і тим, що позивачка [PERSON] навіть не знала про реєстрацію дитини, а за умови, якби дитина там проживала, то їй би було про це відомо. Що стосується посилань позивачки [PERSON] на те, що в спірній квартирі проживають її неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01.10.2004 року, то суд вважає, що факт їх законного проживання станом на 05 березня 2012 року не доведено позивачкою. Оскільки діти, як стверджується свідоцтвами про їх народження 1-ИД № 065942 та 1-ИД № 163347, виданими 22.09.2000 року та 07.11.2004 року Онишковецькою сільською Радою Шумського району , народилися в с. Онишківці Шумського району. Як ствердила сама позивачка [PERSON] , діти народилися і постійно проживали в с. Онишківці в житловому будинку їх діда та баби по лінії батька, де вона була в невістках, зареєстровані вони там і по даний час . Згідно будинкових книг власників [PERSON] та [PERSON], квартири , що в [ADDRESS] , неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] ніколи в спірній квартирі зареєстровані не були. Вказане свідчить про те, що при укладенні договору іпотеки нотаріусу не потрібно було вимагати згоду органу опіки і піклування на передачу в квартири в іпотеки, оскільки в неї були відсутні відомості про те, що в квартирі проживають неповнолітні діти. Крім того, суд і не встановив , що в спірній квартирі на час посвідчення договору іпотеки малолітні діти [PERSON] там проживали навіть і без реєстрації. За вказаних обставин суд вважає, що договір іпотеки укладений із дотримання вимог Закону « Про охорону дитинства» і права дітей при цьому не були порушенні. Згідно ст.33 Закону України « Про іпотеку» У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 Закону України « Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Реалізація предмета іпотеки здійснюється у населеному пункті за місцем його розташування, а якщо предмет іпотеки перебуває за межами населеного пункту, його реалізація здійснюється у найближчому населеному пункті або районному центрі на території, на яку поширюються повноваження відділу державної виконавчої служби, на виконанні якого перебуває рішення суду, або виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки. Прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Організатор прилюдних торгів забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про предмет іпотеки, що підлягає продажу. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна. Відповідно до ст. 44 Закону України « Про іпотеку» у прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків не може перевищувати 5 відсотків початкової ціни продажу предмета іпотеки. Відповідно до ст. 45 Закону України « Про іпотеку» прилюдні торги проводяться прозоро. Організатор прилюдних торгів забезпечує кожного учасника прилюдних торгів правилами проведення прилюдних торгів до їх початку. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов'язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання. Прилюдні торги проводяться принаймні за умови присутності одного учасника. У разі участі у прилюдних торгах одного покупця майно може бути придбане ним за початковою ціною. Якщо жоден учасник не зареєструвався або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий, прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися. За результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки. У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки. У разі необхідності до протоколу може бути внесена й інша інформація. Копії протоколу надсилаються іпотекодавцю, всім іпотекодержателям та державному виконавцю протягом п'яти днів з дня його підписання. Якщо переможець прилюдних торгів відмовився від підписання протоколу, наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, але не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. У разі зупинення виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" внаслідок чого прилюдні торги у призначений строк не відбулися, організатор прилюдних торгів проводить такі торги після поновлення виконавчого провадження. Про проведення прилюдних торгів після поновлення виконавчого провадження організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня їх проведення повідомляє всіх учасників, які зареєструвалися в установленому порядку. Оскільки позивачка- відповідачка [PERSON] неналежним чином виконувала умови договору позики, проти чого й не заперечує сама, позивач [PERSON] 12.02.2013 року звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], який цього числа видав виконавчий напис, згідно якого було звернуто стягнення на квартиру № 1 , що в м. Шумськ вул. Набережна, 2, власником якої була [PERSON], на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 05.03.2012 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири було запропоновано задовольнити вимоги [PERSON] станом на 12.02.2013 року у розмірі 192000.00 грн. Суд не приймає до уваги пояснення позивачки [PERSON] щодо того, що вона на протязі 6 місяців з часу укладення договору позики, частково повертала позивачу [PERSON] борг, оскільки це нічим не підтверджується і факт, що гроші не були повернуті в повному обсязі нею не оспорюється. Звернувши до виконання виконавчий напис у відділ ДВС Шумського рай управління юстиції, постановою відділу від 14.02.2013 року було відкрито провадження по його виконанню та надано час для добровільного виконання виконавчого напису позивачці [PERSON] - до 21 .02.2013 р., який виконаний не був. 22 березня 2013 року відділом ДВС було проведено опис спірної квартири та накладено на неї арешт. 19 квітня 2013 року постановою відділу ДВС було призначено експерта - суб»єкта оціночної діяльності [PERSON], який одночасно є керівником ПП « Ізяслав експерт», який має ліцензію на право на зайняття експертною діяльністю, сертифікат суб»єкта оціночної діяльності № 9722/10 від 02.07.2010 року виданий ФДМУ, який надав відділу висновок про вартість майна. Згідно висновку початкова вартість об»єкта квартири, що в м. Шумськ вул. Набережна ,2/1 складає 306\~240 грн. 31 липня 2013 року між відповідачем відділом ДВС Шумського рай управління юстиції та ПП « Спеціалізоване підприємство « Юстиція» було укладено договір № 21/115/13/і про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що в м. Шумськ вул. Набережна, 2/1. В ньому вказано початкову стартову ціну продажу: 306 240 грн. Прилюдні торги ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція» з приводу продажу нерухомого майна призначалися на 29 серпня із стартовою ціною- 306\~240 грн., 16 жовтня 2014 року - із стартовою ціною 229680 грн., та 27 листопада 2013 року - із стартовою ціною 177619.20 грн. При цьому, 16.09. 2013 року та 29.10.2013 року відділом ДВС проводилася переоцінка нерухомого майна . Про дні та час проведення прилюдних торгів та переоцінки майна [PERSON] повідомлялася належним чином. 16.09 та 29.10. 2013 року прилюдні торги не відбулися у зв»язку із відсутністю покупців. Прилюдні торги з реалізації арештованого майна відбулися 27 листопада 2013 року, призначалися вони 11 листопада 2013 року із належним повідомленням сторін . Згідно повідомлення стартова ціна лота 177619.20 грн. Відбулися прилюдні торги 27.11.2013 року, про що свідчить протокол № 21/115/13/і-1. Переможець прилюдних торгів [PERSON] Суд не приймає до уваги заперечення позивачки [PERSON] щодо того, що прилюдні торги були проведенні із порушенням вимог Закону України « Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, оскільки призначені і проведені вони були спеціальною організацію ПП « Спеціалізоване підприємство Юстиція», із якою відповідач відділ ДВС уклав договір, двічі торги не відбулися у зв»язку із відсутністю покупців, третій раз відбулися і переможцем їх став [PERSON] Оскільки торги двічі не відбулися, відповідач відділ ДВС здійснив переоцінку майна , що в загальній сумі не перевищив 50% від стартової початкової ціни - 306240 грн. Останній раз торги були призначені 11 листопада 2013 року на 27 листопада 2013 року, на день, коли вони призначалися ПП « Спеціалізоване підприємство « Юстиція» до уваги взяло стартову ціну - 177619.20 грн., яка була їм надана відповідачем відділом ДВС після переоцінки. Крім того, рішенням Шумського районного суду від 14 березня 2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, було встановлено про те, що 27.11.2013 року прилюдні торги відбулися належним чином, переможцем їх був визнаний [PERSON], ціна продажу- 177619.20 грн. У зв»язку із чим рішенням суду було стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] різницю між сумою заборгованості по договору позики та ціною продажу - 14380 грн. Рішення вступило в законну силу і суд вважає, що встановлене в ньому є обов»язковим для суду при розгляді даної цивільної справи . 27 листопада 2013 року відділом ДВС було складено акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому вказано, що реалізація предмета іпотеки відбулася із дотриманням вимог Закону України « Про виконавче провадження». 10 грудня 2013 року приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу [PERSON] видала свідоцтво, згідно якого посвідчила, що [PERSON] на праві власності належить квартира № 1 в м. Шумськ вул. Набережна, 2, яку він придбав за 177619.20 грн. Відповідно до ст. 40 Закону України « Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, що в м. Шумськ вул. Набережна 2/1, він має право ставити питання про усунення перешкод в користуванні своєю власністю шляхом виселення осіб, які там проживають. Як встановлено в судовому засіданні в даному нерухомому майні зареєстрована та проживає позивачка [PERSON] та зареєстрована, але не проживає її малолітня племінниця [PERSON] Оскільки, позивач [PERSON] не звертався із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, не ставив її та її законних представників батьків відповідачами, суд вважає, що уточненні позовні вимоги в частині виселення цієї малолітньої особи не підлягають до задоволення. Суд вважає, що ці позовні вимоги є передчасними, оскільки позивач не вирішував питання щодо зняття з реєстрації малолітньої добровільно її батьками. Що стосується позивачки [PERSON], то, враховуючи, що вона добровільно відмовляється звільнити жиле приміщення, яке їй не належить, її слід виселити із нього, чим усунути перешкоди в користуванні позивачем [PERSON] його власністю. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема , : судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісновідсутньою або оголошення її померлою. За вказаних обставин суд вважає, що рішення суду про виселення [PERSON] буде підставою щодо зняття її з реєстрації , а тому зобов»язувати 3-ю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Шумський районний сектору управління міграційної служби України у Тернопільській області зняти її з реєстрації на даний час немає необхідності, оскільки права [PERSON] ними не порушено. На підставі наведеного,

Outcome: partial