Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду позовом про надання дозволу на виїзд на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим неповнолітньої дитини - [PERSON] без згоди батька. Вимоги мотивовано тим, що проживають з відповідачем на території Автономної Республіки Крим, перебувають у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON]. Її чоловік не підтримує зв'язок з нею та сином, при цьому шлюб між ними не розірвано. Син проходить дистанційне навчання в загальноосвітній школі м. Дніпра № 58, оскільки є бажання засвоєння української освітньої програми та вивчення української мови, а в подальшому щоб міг продовжувати освіту та мешкати в Україні. На даний час дитина проходить дистанційне навчання, однак виникає необхідність приїзду дитини в школу особисто для здачі підсумкових заліків та контрольних і атестації за навчальний рік. Оскільки вона не має можливості отримати дозвіл на виїзд у передбаченому порядку, тому вона змушена звернутися до суду. Посилаючись на вищевикладене, просила суд надати дозвіл на виїзд на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим без згоди батька. В судове засідання від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Третя особа - Комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа № 58» Дніпровської міської ради про розгляд справи повідомлялася належним чином, у листі зазначили про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо задоволення позову не заперечують, зазначаючи, що присуьгість всіх учнів дистанційної форми навчання на сесії обов"язкова. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлено та не подано до суду відзив, а також те, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. 04 грудня 2009 року між сторонами укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з наданих документів, з вересня 2017 навчального року [PERSON] проходить дистанційне навчання в другому класі середньої загальноосвітньої школи м. Дніпра № 58 комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 58» Дніпровської міської ради. У відповідності до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Зокрема, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказує на те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон України може бути дозволено на підставі рішення суду. Зокрема, такі ж положення щодо виїзду за кордон громадян України, які не досягли 16-річного віку містяться в Правилах перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, зокрема, п.п. 3 п.2-2 яких передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально завірених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до змісту Постанови Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа», оформлення проїзних документів здійснюється на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі, того з них, з ким проживає дитини. За наявності заперечень одного із батьків, документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України ""Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Правила перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи вищенаведене, а також те, що дитина, проживаючи на окупованій території Автономної Республіки Крим, проходить дистанційне навчання в загальноосвітній школі м. Дніпра № 58, оскільки є бажання засвоєння української освітньої програми та вивчення української мови, а в подальшому щоб дитина могла продовжувати освіту та мешкати в Україні, при цьому виникає необхідність приїзду дитини в школу особисто для здачі підсумкових заліків та контрольних і атестації за навчальний рік, суд дійшов висновку щодо задоволення позову та надання дозволу на виїзд на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим малолітньому [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON], до кінця 2019 року.

Outcome: approved