Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа: Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В обґрунтування заяви зазначив, що він є батьком [PERSON] , який народився [INFO] у КЗ «Міська лікарня № 2 м. Єнакієве» Донецької області. В свідоцтві про народження від 15 листопада 2016 року зазначено, батько дитини - [PERSON] , [INFO] , мати дитини - [PERSON] , [INFO] . На час народження дитини заявник [PERSON] з дружиною [PERSON] , [INFO] перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , актовий запис №117 від 23 квітня 2014 року. Через деякий час після народження дитини у КЗ «Міська лікарня №2 м. Єнакієве» Донецької області йому надали дублікат медичного свідоцтво про народження № 288 від 31 серпня 2017 року. З метою отримання свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини чоловічої статі [PERSON] звернувся до Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. За результатами розгляду мого звернення відділом ДРАЦС надано відповідь про відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини на підставі медичного свідоцтва про народження № 288 від 31 серпня 2017 року, оскільки таке свідоцтво видане установою, що знаходиться на непідконтрольній території України. На підставі вищевикладеного просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] у м. Єнакієве, Донецької області, Україна у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечують. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] у м. Єнакієве, Донецької області, Україна народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Єнакієвським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. В графі батько записаний [PERSON] , в графі мати записана [PERSON] . З метою реєстрації народження дитини заявник звернувся до Олександрівського районного у місті Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак йому було відмовлено у вказаній реєстрації, оскільки ним не були надані встановленого зразка документи, які підтверджують факт народження дитини. Згідно до п. 4\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. 25 березня 2015 року вступила в силу\~постанова Верховної Ради України № 254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", згідно якої Рада визначила тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, сіл і поселення Донецької та Луганської областей. Відповідно до п. 1\~Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Стаття 4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина. Статтею\~9\~ч. 2,\~3,\~4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до\~ст.17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що надані на підтвердження народження дитини документи, видані органами, які створені та діють у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно зі\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 3\~ст. 317 ЦПК України\~у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту його законних прав та інтересів, його дитини, суд вважає необхідним встановити факт народження дитини чоловічої статі, [PERSON] , який народився [INFO] , в м. Єнакієве, Донецької області, Україна у матері [PERSON] та батька [PERSON] .

Outcome: approved