Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми пенсії, виплаченої надмірно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ГУ ПФУ в Запорізькій області [PERSON] з 19.04.2019 року призначена пенсія за віком. 25.04.2019 року з метою уникнення подвійної виплати пенсії, на підставі Угоди про гарантії прав громадян держави - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Головним управлінням було зроблено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації для надання інформації про призначення (не призначення) пенсії на території Російської Федерації та 10.09.2019 та 03.12.2019 року Головним управлінням отримано повідомлення Виконавчої дирекції Пенсійного фонду Російської федерації за вих. № Ип-21-3/29789 23.08.2019 року та лист від 30.10.2019 Державної установи - відділення Пенсійного фонду Російської Федерації по Воронезькій області з додатками, з яких слідує, що відповідач є отримувачем пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, в період проживання на території Криму з 2015р. Відповідно до ст.10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Відповідно до заяви про призначення пенсії за віком та пам`ятки пенсіонеру від 19.04.2019 року Відповідачу ця інформація була відома. Виходячи з того, що Відповідач приховала при заповненні заяви від 19.04.20019 дані, що вона одночасно отримує пенсію по старості на тимчасово окупованої території, таким чином надавши відносно себе недостовірні відомості і тим самим порушила норми Закону № 1058. Отже, оскільки Відповідач отримувала одночасно дві пенсії за віком на тимчасово окупованій території України призначену уповноваженими органами Російської федерації та в Головному управлінні Пенсійного фонду України Запорізької області, тому виплачені відповідачу грошові кошти у сумі 8284,80гривень підлягають стягненню з неї, як безпідставно одержані з огляду на вимоги закону № 1058 та положення статті 1213 ЦК України. За змістом статті 50 Закону № 1058 відрахування з пенсії, сплаченої надміру проводяться в установленому законом порядку на підставі судового рішення лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. В результаті приведення пенсійної справи у відповідність до чинного законодавства виплату пенсії відповідачу з 01.09.2019 припинено в зв`язку з отриманням пенсії, призначену уповноваженими органами Російської Федерації. Неодноразово Відповідачу надсилались поштою повідомлення про виникнення переплати пенсії та прохання прийти до управління для вирішення цього питання та нагадування в телефонному режимі. Таким чином, оскільки Відповідачем свідомо були надані недостовірні відомості про себе при подачі заяви для призначення пенсії, а пенсія їй була призначена і виплачена в результаті зловживань з її боку, то є всі підстави для стягнення з неї надміру виплаченої пенсії. До цього часу на рахунок управління сума не повернута, а тому позивач просить стягнути з стягнути з [PERSON] на користь ГУ ПФУ в Запорізькій області суму пенсії, виплаченої надміру, за період з 19.04.2019 р. по 30.09.2019 у розмірі 8284,80грн. та сплачену суму судового збору у розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома та вона не отримує поштове повідомлення. Відзив не надано. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідачу [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 19.04.2019 року призначена пенсія за віком з дати подачі документів для призначення пенсії (а.с.13-14). 25.04.2019 року ГУ ПФУ в Запорізькій області з метою уникнення подвійної виплати пенсії, на підставі Угоди про гарантії прав громадян держави - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., було зроблено запит до Пенсійного фонду Російської Федерації для надання інформації про призначення (не призначення) пенсії на території Російської Федерації 9 (а.с.15). 10.09.2019 та 03.12.2019 року Головним управлінням було отримано повідомлення Виконавчої дирекції Пенсійного фонду Російської федерації за вих. № Ип-21-3/29789 23.08.2019 року та лист від 30.10.2019 Державної установи - відділення Пенсійного фонду Російської Федерації по Воронезькій області з додатками, з яких слідує, що відповідач [PERSON] є отримувачем пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, в період проживання на території Криму з 25.09.2015р. по теперішній час (а.с.16-17). Відповідно до пункту 1.3 Постанови Правління Пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" N 22-1, 25.11.2005, заява про призначення пенсії громадянам України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, або надсилається поштою до органів, що призначають пенсію, визначених постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за №804/25581. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України №1207-УІІ від 15.04.2014 тимчасово окупованою територію визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 ( далі - Закон № 1058) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Судом згідно матеріалів справи встановлено, що згідно заяви про призначення пенсії за віком та пам`ятки пенсіонера від 19.04.2019 року відповідачу було відомо про право на отримання лише однієї пенсії за віком. Згідно п. 3 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2015 за № 40/26485 Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду. Таким чином, оскільки Відповідач отримувала одночасно дві пенсії за віком на тимчасово окупованій території України призначену уповноваженими органами Російської федерації та в Головному управлінні Пенсійного фонду України Запорізької області, по пенсійній справі №084650002554 [PERSON] виникла переплата пенсії за період з 19.04.2019 р. по 30.09.2019 у розмірі 8284,80 грн. та у відповідність до чинного законодавства виплату пенсії відповідачу з 01.09.2019 припинено (а.с.20). Згідно матеріалів справи відповідачу неодноразово надсилались поштою повідомлення про виникнення переплати пенсії та прохання прийти до управління для вирішення цього питання (повідомлення від 21.10.2019; 27.07.2020; 03.12.2019; 29.01.2020; 26.02.2020; 29.04.2020) (а.с.19-19). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно п.1 ч1 ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене,

Outcome: approved