Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Органу опіки та піклування Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON], [INFO] недієздатною внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, в результаті чого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що й стало приводом для звернення до суду. В судове засідання представник заявника не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а також зазначив, що в частині вимог щодо призначення опікуна відмовляється, вимоги про визнання [PERSON] недієздатною підтримує, які просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - комунальної установи "Пугачівський психоневрологічний інтернат" Житомирської обласної ради в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій підтримала вимоги заяви, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є особою з інвалідністю І-групи "Б", потребує постійного нагляду та стороннього догляду (а.с.7). У відповідності до висновку судово психіатричної експертизи №15-2018 від 12 січня 2018 року [PERSON] з раннього дитячого віку страждає на важку розумову відсталість в ступені різкої вираженої імбецильності з недорозвитком мови та синдромом розгальмованості. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 72.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Ступінь наявної у [PERSON] розумової відсталості на стільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.20-22). Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно із ст.39 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу частин 5-8 ст.300 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ст.299 ч.3 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі ст.ст.30, 39 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved