Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося 27.03.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору б/н від 19.11.2010 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 20432 грн. 26 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 7509,05 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10374,05 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1100 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 949,15 грн. Ухвалою судді від 03.04.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 19.04.2018 р. 19.04.2018 р. розгляд справи було відкладено на 29.05.2018 р. у зв'язку із зайнятістю судді в іншому процесі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.11.2010 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 9100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, через що станом на 28.02.2018 р. має заборгованість перед банком в сумі 20432 грн. 26 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 7509,05 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10374,05 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1100 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 949,15 грн. Банк нарахував відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, які викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 360 днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості станом на 28.02.2018 р., анкетою-заявою, умовами та правилами надання банківських послуг. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведеного суд дійшов висновку, що позов, пред'явлений ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач, як інвалід другої групи, звільнений від сплати судового збору, суд повертає позивачу суму сплаченого судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved