Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 17604.87 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.03.2016 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 13687.64 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості. Кредитні кошти [PERSON] отримав, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 16.02.2017 року утворилась заборгованість у сумі 17604.87 грн., з яких: 12308.39 грн. заборгованість за кредитом; 1431.61 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2461.65 грн. заборгованість за пенею та комісією за прострочене зобовязання; 1403.22 грн. штрафи відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак звернувся до суду із відповідним клопотанням згідно якого просив суд справу розглянути за його відсутності та відсутності представника банку, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із відповідною заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із умов укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.03.2016 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 13687.64 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами вказаної угоди відповідач мав надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, а саме погашення заборгованості здійснювати починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача. Згідно із статтями 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] заборгованість відповідача по кредиту станом на 16.02.2017 року становить 17604.87 грн., з яких: 12308.39 грн. заборгованість за кредитом; 1431.61 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2461.65 грн. заборгованість за пенею та комісією за прострочене зобовязання; 1403.22 грн. штрафи відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Суд враховує, що відповідач порушення умов вказаного договору та наявність заборгованості по сплаті кредиту перед позивачем визнав, про що свідчить його заява про визнання позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, що стверджуються платіжним дорученням від 21.02.2017 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved