Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ , модель 2106, 1986 року випуску, колір сірий , шасі № ХТА210600G1558635, номерний знак 17016КН, за набувальною давністю. В обгрунтування вимог позивач вказує, що спірний автомобіль належав на праві власноті [PERSON], який помер 16 жовтня 2006 року. Після смерті [PERSON] та по даний час автомобіль перебуває у його користуванні. Починаючи із 2006 року позивач добросовісно та відкрито володіє спірним автомобілем, несе витрати по його утриманню, здійснює поточний ремонт. Відповідачі, як спадкоємці майна [PERSON], спадщини після його смерті не приймали, вимоги про витребування майна не пред"являли та їм було відомо про перебування автомобіля у користуванні позивача. Після смерті [PERSON] та по даний час, реєстрація права вланості на спірний автомобіль не проводилась. Вважає, що він правомірно набув право власності на згадуване майно відповідно до вимог ст.344 ЦК України та іншого способу захисту своїх прав, окрім звернення до суду із позовом, не має. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 14 листопада 2016 року позовні вимоги [PERSON] до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Тернопіль, Тернопільського, Підволочиського, Збаразького та Зборівського району підпорядкований УДАІ УМВС України в Тернопільській обласної №6101 про зобовязання здійснити реєстрацію права власності залишено без розгляду. В судове засідання позивач не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі . \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі \~\~ у судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи без їх участі, позов визнають та просять задовольнити. Вказали, що з 2006 року спірний автомобіль правомірно перебуває у користуванні [PERSON], який відкрито та безперервно ним користується. Після смерті батька [PERSON], вони не оформляли права власності на спірний автомобіль та вимоги про витребування майна не заявляли. Посилаючись на наведене, просили задовольнити позов. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КІС №876699 від 03 березня 2004 року виданого МРЕВ-4 [PERSON] України в м.Києві, право власності на автомобіль ВАЗ 2106, сірого кольору, шасі № ХТА210600G1558635, номерний знак 17016КН, 1986 року випуску зареєстровано за [PERSON]. 16 жовтня 2006 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК № 061515, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м.Києві від 18 жовтня 2006 року. Післ смерті [PERSON] та по даний час державна реєстрація права власності на спірний автомобіль не проведена. Судом встановлено, що починаючи з жовтня 2006 року автомобіль ВАЗ 2106, сірого кольору, номерний знак 17016КН, 1986 року випуску, шасі № ХТА210600G1558635, перебуває у користуванні позивача [PERSON] Позивач добросовісно, безперервно починаючи із 2006 року та відкрито володіє спірним автомобілем, несе витрати по його утриманню, здійснює поточний ремонт. Вказані факти визнаються відповідачами, що підтверджується письмовими поясненнями відповідачів поданими до суду. У письмових поясненнях поданих відповідачами до суду, ними зазначено, що з 2006 року спірний автомобіль правомірно та відкрито перебуває у користуванні [PERSON] Після смерті батька [PERSON], вони не оформляли права власності на спірний автомобіль та вимоги про витребування майна не заявляли. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до звіту №696 про оцінку автомобіля [NUMBER] , проведеного ТзОВ "Український експертний центр "Експерт-сервіс Авто" , ринкова вартість спірного автомобіля становить 28\~169,65 гривень. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Провівши аналіз наведеної норми права, слід дійти висновку, що при вирішенні спору, пов'язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на рухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому рухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння рухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; - у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення рухомого майна у володіння чи пред'явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною обрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. Як встановлено судом, позивач добросовісно, відкрито та безперервно починаючи з 2006 року володіє спірним автомобілем, постійно користується ним, здійснює витрати по утриманню майна та проводить ремонт автомобіля. Вказаний автомобіль нікому не належить, ніхто не заявляв до нього вимог щодо повернення вказаного рухомого майна, він продовжує відкрито та безперервно володіти спірним автомобілем більше пяти років та не вживав жодних заходів, спрямованих на приховування факту володіння майном, чого не заперечують відповідачі. Відповідачі до цього часу не звернулися із заявою про визнання за ними права власності на спірний автомобіль та про витребування майна. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] добросовісно у 2006 році заволодів автомобілем марки ВАЗ 2106, сірого кольору, номерний знак 17016КН, 1986 року випуску, шасі № ХТА210600G1558635, і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше пяти років, а тому відповідно до вимог ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно.

Outcome: approved