Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль AUDI 200, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], VIN-WAUZZZ44ZFA099533, за набувальною давністю з 02.03.2015 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що 30.11.2006 року він уклав з [PERSON], що мешкав за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського, 49/24, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від [PERSON], договір зберігання несправного транспортного засобу AUDI 200, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Кінцевий строк договору зберігання 01.03.2007 року. При цьому, [PERSON], зобовязувався забрати у нього автомобіль до 01.03.2007 року, сплативши йому обумовлену винагороду за зберігання. При укладенні договору, [PERSON] залишив у нього на зберігання ключі від автомобіля, документи та довіреність від [PERSON] Після спливу строків договору, [PERSON] автомобіль не забрав, а в телефонному режимі сповістив позивача, що автомобіль йому не потрібен, оскільки його відновлення не є рентабельним та запропонував здати автомобіль на металобрухт, а кошти, вилучені за здачу металобрухту залишити собі за зберігання авто або ж залишити автомобіль собі та відновити його. Після цього, позивач звязався з власником автомобіля - [PERSON] та попросив його переоформити автомобіль на нього, на що останній відповів, що даний автомобіль він продав, отримавши за нього кошти, [PERSON] без переоформлення, шляхом надання йому генеральної довіреності, а оскільки він отримав за автомобіль кошти, то позивач може робити з ним, що йому заманеться. Приблизно до літа 2010 року, автомобіль знаходився в гаражі, за місцем його зберігання. У липні 2010 року позивач провів ремонт двигуна та коробки передач автомобіля, витративши при цьому на запчастини близько 2000 доларів США. Після проведених ремонтних робіт, позивач виїхав з гаража, та в подальшому і до теперішнього часу автомобіль зберігає біля свого будинку, за місцем свого проживання за адресою: б-р Маршала Василевского, буд .9. Таким чином, позивач, на його думку, добросовісно заволодів автомобілем на підставі договору від імені його власника, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення. З часу закінчення договору - 01.03.2007 року, станом на 02.03.2010 року сплинули строки позовної даності за договором, коли відповідач міг звернутися до суду та витребувати своє майно. З 02.03.2010 року по теперішній час сплило більше, ніж 8 років, отже, строк необхідний для застосування набувальної давності - 5 років, сплинув 02.03.2015 року. За цих обставин, [PERSON] вважає, що автомобіль AUDI 200, 1985 року випуску, він набув на праві набувальної власності. У звязку із такими обставинами, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, у разі неявки відповідачів не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсья належним чином, однак у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи інших клопотань до суду від відповідача не надходило. Відзив на позов у встановлений судом строк відповідач, також, не подав. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. При цьому, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». З метою\~дотримання процесуальних\~строків розгляду\~справи,\~уникнення можливості\~зловживання учасниками\~справи своїми\~процесуальними правами,\~суд постановив\~ухвалити рішення\~в заочному\~порядку за\~відсутності відповідача,\~з урахуванням\~згоди на\~це позивача\~та його\~представника, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Окрім того, позивачем надана заява про забезпечення позову, шляхом заборони будь-якого вилучення у нього транспортного засобу AUDI 200, 1985 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], VIN-WAUZZZ44ZFA099533, яка задоволена ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 11.04.2018. 17.05.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання. 15.11.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Інших процесуальних дій судом не вчинялось. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: dismissed