Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач. На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач посилається на те, що відповідач не приймає участі у вихованні доньки, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є працездатним, на утриманні інших осіб не має. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, вх.№2173 від 30.03.2020 про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи за відсутності позивача. Інші процесуальні дії у справі: ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та призначено перше судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 02.11.2013 Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві встановлено, що 02 листопада 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 03.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Із довідки №33 від 13.02.2020, виданої виконкомом Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] , 1984 року народження, та донька [PERSON] , 2015 року народження (а.с.7). Із довідки про реєстрацію місця проживання №44 від 06.03.2020, виданої Купільською сільською радою Волочиського району Хмельницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований але не проживає по [ADDRESS] (а.с.11). Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Оскільки дитина - [PERSON] , проживає із позивачем і перебуває на її утриманн та відповідач добровільно не надає кошти на утримання своєї доньки, тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття. Позивач просить стягувати аліменти із відповідача на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки вважає, що саме такий розмір є достатнім для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд виходить з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує факт перебування доньки на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я доньки, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я відповідача, стосовно якого відсутні відомості про його непрацездатність, про наявність у нього інших утриманців, Те, що відповідач на час розгляду справи офіційно не працевлаштований не може бути підставою для звільнення його від батьківського обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Також по справі не встановлено наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали його працевлаштуванню на постійне місце роботи та належному виконанню батьківських обов`язків по утриманню дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог, виходить з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ч.ч.1-2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Водночас вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 3000 грн. на утримання доньки є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1800 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 17 лютого 2020 року за вхід.№1096, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 17 лютого 2020 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial