Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . [INFO] від спільного шлюбу народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.1992 року. [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті чоловіка позивачки залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири [ADDRESS] , яка належить на праві приватної спільної сумісної власності на житло [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.11.1997 року виданим адміністрацією підприємства «Асторія». З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру позивач звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори, [PERSON] . від прийняття спадщини відмовилась на користь позивача, проте відповідачі також подали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Першої вінницької державної нотаріальної контори №112 від 15.01.2019 року. Однак, 05.09.2019 року державний нотаріус виніс постанову №3311/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою для відмови стало те, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку вищевказаного нерухомого майна необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину. Таким чином не визначеність розміру частки у праві спільної сумісної власності позбавить позивача, як спадкоємця першої черги, права на отримання спадщини. Просила суд, ухвалити рішення, яким визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем [PERSON] та її померлим чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] по Ѕ частці за кожним. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин викладених в справі, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, в підготовчому засіданні позовні вимоги визнали. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши думку\~учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с.10). [INFO] року від спільного шлюбу народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] чоловік позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 26.06.2018 року (а.с.9). Після смерті чоловіка позивачки залишилось спадкове майно, яке складається з частини квартири [ADDRESS] , яка належить на праві приватної спільної сумісної власності на житло [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.11.1997 року виданим адміністрацією підприємства «Асторія» (а.с.12). Згідно довідки №112 державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори від 15.01.2019 року із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись: [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , який зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с.13). 05.09.2019 року державний нотаріус виніс постанову №3311/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою для відмови стало те, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку вищевказаного нерухомого майна необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину. (а.с.17). Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином частки [PERSON] та [PERSON] є рівними та становлять по Ѕ кожного. Тому суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на квартиру яка знаходиться в [ADDRESS] / підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved