Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 21 лютого 2018 року в сумі 78 001,26 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 21 лютого 2018 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, відповідачу було надано кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості станом на 09 листопада 2020 року в розмірі 78 001,26 грн. з яких 52 363,16 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 18 427,30 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 7 210,80 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 \~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21 лютого 2018 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач по справі отримав кредит у сумі 50 000,00 грн, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, паспорт споживчого кредиту, отримавши платіжну картку та встановлений кредитний ліміт на картковий рахунок. Згідно розрахунку\~заборгованості відповідач\~кредит вчасно\~не сплачував,\~порушив графік\~погашення заборгованості\~та сплати\~відсотків за\~користування кредитом,\~внаслідок чого\~виникла заборгованість,\~яка станом\~на 09 листопада 2020 року становить\~78\~001,26 грн., з яких позивач пред`явив до стягнення 78 001,26 грн. - заборгованості за тілом кредиту 52363,16 грн, за простроченими відсотками 18427,30 грн. та заборгованості за\~відсотками нарахованими\~на прострочений\~кредит згідно\~ст.625\~ЦК України\~-\~7210,\~80\~грн. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Позивачем 28 лютого 2018 року [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена процентна ставка у межах пільгового періоду відсотків річних, процентна ставка за межами пільговогоперіоду відсотків річних, таким чином відповідач погодився із умовами кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту. З огляду на вищенаведені норми права, а також враховуючи неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, підтвердженого відповідним розрахунком заборгованості, приходжу до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за нарахованими відсотками. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. АТ КБ «ПРИВАТБАНК», окрім тіла кредиту, заборгованості по процентах просить стягнути з відповідача заборгованість по процентах нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в анкеті-заяві не зазначений строк дії кредитного договору, умови та порядок нарахування та сплати процентів від простроченої суми заборгованості згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. У кредитному паспорті зазначено строк дії кредитного договору 240 місяців. Із наданої суду довідки про надані [PERSON] кредитні картки, відповідачу видано три кредитні картки з датами відкриття 09.11.2017 з терміном дії до 11/21; 11.05.2018 з терміном дії до 12/21; 27.03.2019 з терміном дії до 10/22. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 вказано, що в межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, урегульовані частиною другою статті 625 цього Кодексу, згідно яких на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Такі проценти підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. З огляду на вищезазначений висновок Верховного Суду, позивач лише після закінчення строку кредитування набуде право на стягнення процентів у порядку частини другої 625 ЦК України - за час неправомірного користування кредитними коштами. Отже, на час звернення позивача до суду із позовом термін дії жодної картки не закінчився, тому немає підстав вважати, що [PERSON] прострочив виконання грошового зобов`язання. За таких обставин умови для застосування санкцій, передбачених частиною 2 ст.625 ЦК України, не наступили, а позов в цій частині є передчасним. \~ \~ \~ \~За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. З відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заявлену позивачем суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2018 року за тілом кредиту в сумі 52 363,16 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 18 427, 30 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2102 грн 00 коп.

Outcome: partial