Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

АТ КБ\~"ПриватБанк"\~звернулося до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з [PERSON] на\~ користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 12.11.2013 року в розмірі 10558,50 грн. та\~ судові витрати. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що відповідно\~до укладеного\~договору №\~б/н\~від 12.11.2013 року[PERSON] \~отримав кредит\~у розмірі\~12000,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом.\~ [INFO] позичальник\~ [PERSON] \~помер.\~Позивачем 11.08.2017\~року була\~направлена претензія\~кредитора до\~Другої Кам`янської\~державної нотаріальної\~контори.\~08.09.2017\~року позиваем\~було отримано\~нотаріальну відповідь,\~що із\~заявою про\~прийняття спадщини\~чи відмову\~від прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] \~ спадкоємці\~не зверталися.\~Вважають,\~що спадкоємцем,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~є [PERSON] .\~30.09.2019\~року позивачем\~було направлено\~лист-претензію\~спадкоємцю [PERSON] \~про повернення\~заборгованості померлого\~ [PERSON] ,\~але ніяких\~дій не\~було виконано.\~Станом на\~01.12.2019\~року прострочена\~сума тіла\~кредиту позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 12.11.2013 року становить 10558,50 гривень. На підставі наведеного позивач просить суд позов задовольнити. 12 червня 2020 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 26.10.2020 року ухвалою суду витребувано з Другої Кам`янської Державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи відносно померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований по [ADDRESS] . Сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача у позовній заяві, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки спадщину від батька не отримував та спадкове майно після нього відсутнє. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до укладеного договору б/н\~від 12.11.2013\~року[PERSON] отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 18-39). \~ \~ \~ \~ [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 270 від 28.03.2017 року (а.с. 40). \~ \~ \~ \~Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 13-17), станом на 01.12.2019 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становила 10558,50гривень. \~ \~ \~ \~Позивачем за вих. № SAMDN52000118792988 від 26.07.2017 року була направлена претензія кредитора до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори (а.с. 43). \~ \~ \~ \~08.09.2017 року позиваем було отримано відповідь Другої Кам`янської державної нотаріальної контори, що із заявою про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємці не зверталися. \~ \~ \~ \~Також, як встановлено судом з матеріалів спадкової справи № 469/2017, після померлого [INFO] [PERSON] на теперішній час ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, за Інформацією зі Спадкового реєстру - спадкове майно у м. Кам`янське відсутнє. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України, дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить про те, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від погашення боргу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як встановлено судом, позивачем не було надано суду належних доказів, що після смерті [PERSON] залишилось будь-яке спадкове майно та його син [PERSON] претендує або отримав у натурі певне спадкове майно. Окрім цього відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз зазначеного законодавства дає підстави для висновку, що спадкоємці боржника за кредитним зобов`язанням зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, у випадку пред`явлення у передбачений законом строк кредитором вимог до спадкоємців, що прийняли спадщину. Проте, позивачем не доведені факт наявності спадкового майна і факт отримання відповідачем майна спадкодавця та вартість цього майна для задоволення вимог кредитора. Оскільки позивачем не було доведено передачі відповідачу як спадкоємцю в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна на яке претендує відповідач, тому за таких обставин, суд, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача після смерті його батька не можуть бути задоволені. Крім цього, суд звертає увагу на недоведеність заявлених позивачем вимог в частині розміру заборгованості, оскільки [PERSON] помер [INFO] про що було відомо позивачу (а.с. 43), заборгованість обчислена позивачем через 2 роки після його смерті станом на 30.09.2019 року і 01.12.2019 року (а.с. 15-17), а до суду позивач направив позов через три роки 24.07.2020 року (а.с. 58). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed