Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 21.08.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Зазначає, що після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо, однак відповідач участі у виханні дитини не приймає та добровільно не надає коштів на утримання дитини, тому просила стягувати із відповідача на утримання їх малолітнього сина, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі, Відповідач у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав, погоджується на сплату аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено матеріалами справи, син сторін [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільних з позивачкою, немає, на стан здоров"я не скаржився, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, визначається судом. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, сплачувати аліменти, які слід стягувати в 1/3 частині від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved