Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . А також, просила визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, просила припинити право власності на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку за [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 липня 1976 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В період шлюбу [PERSON] на підставі договору купівлі продажу придбав у власність 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, на час укладення шлюбу [PERSON] отримав у власність 5/6 частин зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності за заповітом, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області від 15.04.1976 року за № 1-1093 та зазначені 5/6 частин житлового будинку [PERSON] отримав за три з половиною місяці до укладення шлюбу з [PERSON] . За період спільного проживання [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] (майже 36 років) домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] за рахунок спільних трудових та матеріальних витрат подружжя неодноразово переобладнувалось, були добудовані господарськими будівлі та надвірні споруди, здійснювалося будівництво житлової прибудови, проведений природній газ. Зазначений факт підтверджується довідкою наданою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.10.2016 року за № 1621, згідно якої за період часу з 19.03.1980 року по 20.09.1990 рік (тобто в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] ) була здійснена реконструкція та переобладнання житлового будинку літ. «А» на підставі дозволів, було збудовано сарай та житлову прибудову до будинку. Станом на 20.09.1990 року вищезазначений об`єкт нерухомості складався з літ. «А» - житловий будинок (побудований у 1911 році та реконструйований у 1980 1990 роках), приміщення № 1 коридор, №№ 2, 6, 7, 8, 9 житлові кімнати, № 3 кухня, №4 ванна, № 5 столова, загальною площею 91,8 кв.м., житловою площею 75,0 кв.м., допоміжною площею 16,8 кв.м., літ «а1» - навіс (побудований у 1980 році), літ «а2» - ганок, сарай літ. «Б» був зруйнований, але частина житлового будинку була переобладнана під сарай, якому було присвоєно літ. «Б» - сарай (побудований у 1991 році), літ. «В» - вбиральня (побудована у 1974 році), літ. «Г» - сарай (побудований у 1985 році), надвірні споруди №№ 1, 2 огорожі, № 3 ворота , № 4 хвіртка, №№ 5, 6 водопровід, № 7 вимощення. 01.04.1991 року було надано дозвіл на переобладнання частини житлового будинку. Остання технічна інвентаризація проводилась станом на 03.12.2014 року і вищевказаний об`єкт нерухомості складався з: літ «А» - житловий будинок (побудований у 1911 році, реконструйований у 1980 1990 рр.), приміщення № 1 коридор, № № 2, 6, 7, 8, 9 житлові кімнати, № 3 кухня, № 4 ванна, № 5 столова, загальною площею 91,8 кв. м., житловою площею 75,0 кв.м., допоміжною площею 16,8 кв.м., літ. «а1» навіс (побудований у 1980 році), літ «а2» - ганок, літ. «б» - сарай (побудований у 1991 році), літ. «Е» - вбиральня (побудована у 2009 році), літ. «Г» - сарай (побудований у 1985 році), літ «Д» - сарай (побудований у 1991 році), літ «д» - навіс (побудований у 1991 році), літ. «Ж» - душ (побудований у 2009 році), літ. «З» - гараж (побудований у 1991 році), надвірні споруди №№ 1, 2- огорожі, № 3- ворота, № 4 хвіртка, №5, 6 водопровід, № 7 вимощення. Таким чином, як зазначено позивачем в позові за період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] значно збільшилась площа вищезазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а тому зазначений житловий будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, і тому частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями становить 1/2 частину. Також, як зазначено в позові, [INFO] [PERSON] померла та державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищевказаного будинку, у зв`язку із тим, що, згідно ст. 63 Сімейного кодексу України не виділено право власності на частку в спільному майні подружжя, а правовстановлюючий документ оформлений на чоловіка померлої [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача уточненні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення та просила позов задовольнити. Представники відповідача\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги не\~визнали в\~повному обсязі\~та заперечували\~щодо задоволення\~позову,\~посилаючись на\~те,\~що позивачем\~не надано\~доказів того,\~що спадковий\~житловий будинок\~є спільною\~сумісною власністю\~ [PERSON] та\~ [PERSON] та\~належить їм\~в рівних\~частках,\~а саме\~по 1/2\~частині,\~оскільки5/6\~частин вказаного\~будинку належать\~йому на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~від 15.04.1976\~року посвідченого\~державним нотаріусом\~Ізмаїльської державної\~нотаріальної контори\~Одеської області,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1-1093,\~а 1/6\~частина належить\~йому на\~підставі договору\~купівлі \~продажу від\~22.08.1978\~року,\~посвідченого старшим\~державним нотаріусом\~Ізмаїльської державної\~нотаріальної контори,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1-2294.\~Шлюб з\~ [PERSON] \~було укладено\~31.07.1976\~року,\~але після\~одруження майже\~9\~років проживали\~в будинку\~батьків дружини,\~розташованому за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~оскільки дружина\~доглядала за\~батьками,\~а в\~цей час\~за особисті\~кошти та\~особистим трудом\~ним виконувався\~ремонт спірного\~будинку розташованого\~за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні висловив свою позицію щодо вирішення позовної заяви на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] пояснила, що у 1982 році батьки [PERSON] та [PERSON] побудували новий дах житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В 1984 році [PERSON] та [PERSON] купили комплект дерев`яних вікон та дверей для зазначеного житлового будинку, які потім були замінені в будинку. В 1989 році батьки [PERSON] встановили нові ворота та паркан. В 1991 році був змонтований металевий гараж. Влітку 1990 року батьками [PERSON] було здійснено декоративну штукатурку на будинок. У 1989 та 1998 роках [PERSON] та [PERSON] було встановлено дві бесідки на подвір`ї зазначеного будинку. Влітку 2009 року замінено паркан між будинками [ADDRESS] та [ADDRESS] . В 2007 р. та 2010 р. батьками було встановлено металопластикові вікна. В 2009 році в спадковому будинку були встановлені броньовані двері, а інші вхідні двері в будинок було замінено в 2010 році. З 1985 року по 1989 рік в будинку замінені підлоги, виконана штукатурка та побілка стін та заміна всіх міжкімнатних дверей. В 1987 році був куплений котел для твердого палива. В 2009 році [PERSON] та [PERSON] встановили котел для опалювання будинку природним газом. Також, батьками була переобладнана ванна кімната в будинку, якої до цього не було. За весь час, в будинку неодноразово проводилися ремонтні роботи. [PERSON] вважав свою дружину [PERSON] господинею вищезазначеного будинку. [PERSON] доглядала за будинком та вважала себе співвласницею будинку. Грошові збереження подружжя витрачало на ремонт будинку. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з [PERSON] знайома з 1964 року, оскільки жили по сусідству. [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та з 1982 року вони стали проживати в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] , будинок був невеликий та старий. Потім, [PERSON] та [PERSON] добудували зазначений будинок, замінили старий дах на новий, вікна замінили на металопластикові та сама площа будинку значно збільшилась, порівняно з тією, яка була у вказаного будинку до цього. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з позивачем [PERSON] вчилась в одному класі, з 7 класу тобто з 1989-1990 років приходила до неї до дому. Бачила, що в подальшому в будинку була обладнана ванна кімната, якої раніше не було. В 1996 році в будинку батьки [PERSON] робили ремонт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона знайома з 1961 року, вони проживали неподалеку один від одного та [PERSON] проживав в будинку розташовану за адресою: [ADDRESS] . Коли [PERSON] одружився з [PERSON] , то вони почали збільшувати та ремонтувати зазначений будинок, оскільки він був маленький та дах будинку був зроблений з череду. Разом, [PERSON] та [PERSON] змінили дах будинку, дещо добудували до будинку, встановили новий паркан, внаслідок чого, будинок став більше. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає добре, а саме з студентських років, разом навчались. Наприкінці літа 2003 року була в гостях у позивача в спадковому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . В будинку був зроблений ремонт та позивач розповідала про те, що ремонт в будинку вона робила разом із матір`ю [PERSON] . Також, в 2010 році побачила, що у будинку було встановлено новий дах, замінено франтон, замінено старі вікна на нові, замінені вхідні дверні. На подвір`ї будинку була встановлена плитка, якої раніше не було. [PERSON] була дуже гарною господинею. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що позивача знає добре, вона його дружина. Він проживав разом зі своїми батьками, а в подальшому зі своєю бабусею в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] , що по сусідству з спадковим будинком. Поступово на протязі багатьох років [PERSON] разом із [PERSON] здійснювали благоустрій спадкового будинку. Так, в період з 1985 року по 1989 рік були зацементовані вуличні доріжки та встановлена бесідка на подвір`ї будинку. В 1987 році був замінений старий паркан будинку на новий та було встановлено нові ворота. В 1988 році була зроблена зливна яма, а в літку 2010 року були побудована вбиральня та душ. Влітку 1990 року була відновлена штукатурка на будинку. Навесні 1991 року був змонтований металевий гараж. В липні 2007 року були замінені дерев`яні вікна будинку на металопластикові і встановлені металеві решітки. У всіх перелічених роботах [PERSON] приймала особисту участь. Також, з великою ретельністю [PERSON] доглядала за присадибною ділянкою, вирощувала овочі та фрукти. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідача [PERSON] знає добре, вони живуть по сусідству та разом з 1977 року будували будинки по [ADDRESS] , кожен свій і допомагали один одному. [PERSON] пояснював, що отримав у спадок від матері будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] ремонтував будинок, міняв дах на будинку. Також, на час будівництва було дуже важко придбати (дістати) будівельні матеріли такі як цемент та цегла, необхідно було відпрацювати перш ніж отримати будівельні матеріали. Приблизно в 1977 1978 роках [PERSON] також ремонтував будинок розташований по [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідач [PERSON] його брат близнюк. В 1976 році їхня мати залишила заповіт, яким заповіла частину будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] брату. В 1978 році вони з братом [PERSON] продали мотоцикли та викупили решту частини вказаного будинку, а саме 1/6 частину. В 1978 року [PERSON] працював на цегляному заводі в м. Ізмаїлі де отримував цеглу з якої в подальшому будував зазначений будинок. В 1980 році відповідач [PERSON] продовжував ремонт в будинку, в подальшому змінив старий дах будинку на новий. На час проведення ремонту у вищевказаному будинку [PERSON] проживав разом із своєю дружиною [PERSON] та батьками дружини за адресою: [ADDRESS] , а саме до 1985 року. Ремонт в будинку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] робив сам. Його дружина [PERSON] говорила проте, що на зазначений будинок не претендує, оскільки в неї був свій батьківський будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Ремонтні роботи в будинку були закінчені до 1985 року, а природній газ в будинку був проведений в 2000 х роках. Після смерті [PERSON] в будинку були замінені деякі вікна та на вікна були встановлені металеві решітки. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він рідний брат покійної [PERSON] . Коли, [PERSON] одружилась з [PERSON] вони жили разом із її батьками за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] доглядала за своїми батьками, оскільки батько хворів і йому ампутували ногу та у зазначеному будинку вони жили приблизно 8-10 років та весь цей час відповідач [PERSON] ремонтував будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а ремонтувати вказаний будинок йому допомагав його рідний брат. В свою чергу [PERSON] також і ремонтував будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] свої кошти витрачала на ремонтні роботи батьківського будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та не витрачала коштів на ремонт будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що відповідача [PERSON] знає добре, вони разом працювали на заводі. В 1976 році, відповідач [PERSON] одружився з [PERSON] та з цього часу став проживати в будинку батьків своєї дружини, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] в цей час ремонтував та в цьому йому допомагав його рідний брат та товариші по роботі. Вони з братом продали мотоцикли та ці кошти також витрачали на ремонт. Разом з товаришами з роботи приходили та допомагали виконувати чернові роботи, у той час всі так ремонтували та будували будинки. Ремонтні роботи тривали приблизно 8-10 років та в цей час не бачив [PERSON] при виконанні вказаних ремонтних робіт. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавця [PERSON] знає добре. З 1966 року [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] проживали в будинку батьків [PERSON] та приблизно у 1985-1986 роках вони переїхали проживати у будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Влітку 1991 року на подвір`ї вказаного будинку, був встановлений металевий гараж. Будинок та город були доглянуті. Вислухавши\~пояснення сторін\~та свідків,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особа\~ комунальне\~підприємство «Ізмаїльське\~міжміське бюро\~технічної інвентаризації»\~про визнання\~майна спільною\~сумісною власністю\~подружжя та\~визнання права\~власності на\~спадкове майно,необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме 5/6 частин належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.1976 року посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1093, а 1/6 частина належить йому на підставі договору купівлі продажу від 22.08.1978 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2294. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 31.07.1976 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Відповідно до пункту 1 розділу VII\~«Прикінцевих положень»\~СК України зазначений кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України), норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про\~шлюб та\~сім`ю України (далі - КпШС України (тут і далі - у редакції Закону 2002 року), оскільки вони виникли до 01 січня 2004 року. Відповідно до статті 22\~КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 24\~КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. Аналогічна норма закріплена у статті 57 СК України. Якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя (стаття 25 КпШС України). Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення. Для застосування передбачених\~статтею 62\~СК України правил збільшення вартості майна повинне відбуватись внаслідок спільних затрат подружжя, незалежно від інших чинників (зокрема, тенденцій загального подорожчання конкретного майна), при цьому суттєвою ознакою повинне бути істотне збільшення вартості майна як об`єкта, його якісних характеристик (постанова Верховного Суду України від 08 листопада 2017 року у справі № 6-1447цс17). У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21\~грудня 2007\~року N11\~"Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя" судам роз`яснено, що майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. У зв`язку із чим, до спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в розумінні ч. 1 ст. 22 КпШС відноситься 1/6 частина вищезазначеного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона придбана ними в період шлюбу, а відповідно належних і допустимих доказів, що вказана частина придбана за особисті кошти одного з подружжя суду надано не було. В свою чергу, 5/6 части належать відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.04.1976 року і в розумінні ст.24 КпШС і є особистою власністю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2012 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/12 ( тобто 1/2 від 1\\6) частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй як майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу і\~відповідно належить\~дружині та\~чоловікові на\~праві спільної\~сумісної власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 30252770 від 21.04.2012 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.07.1976 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу. - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.06.1977 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2016 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 19 квітня 2012 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.04.2012 року за № 398, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 21.04.2012 р. за № 413. Частиною 5 ст. 1269 ЦК України передбачено, що особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку встановленого для прийняття спадщини. В свою чергу, [PERSON] звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.05.2012 року за № 498. \~ \~ \~ \~11.06.2013 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] оформлено за донькою спадкодавця [PERSON] . В свою чергу, 05.11.2013 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області позивачу [PERSON] було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на частину\~будинку,\~розташованого за\~адресою:[ADDRESS] у зв`язку із тим, що, згідно ст. 63 Сімейного кодексу України не виділено право власності на частку в спільному майні подружжя, а правовстановлюючий документ оформлений на чоловіка померлої [PERSON] . Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що за життя [PERSON] не порушувала питання щодо віднесення спірного будинку до спільної сумісної власності подружжя, не зверталась до суду з позовом про визнання будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя або про визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] купляла будівельні матеріали для ремонту (будівництва) житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , або оплачувала роботи пов`язані з таким ремонтом (будівництвом). Таким чином, лише сам факт, що спірний будинок за час шлюбу істотно збільшився у своїй цінності, без доведення факту того, що вказане збільшення цінності відбулось саме в внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, не може бути підставою для визнання судом вказаного спірного будинку спільною сумісною власністю подружжя. Отже, спірні 5/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є особистою приватною власністю відповідача [PERSON] , а тому не входять до складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). На підставі відкладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки 5/6 частин спадкового житлового будинку [PERSON] отримав у спадок до шлюбу з [PERSON] , а тому зазначена частина спадкового будинку не є спільною сумісною власністю подружжя враховуючи вищевикладені обставини встановлені судом. А тому, за [PERSON] може бути визнано в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 1/12 частину (1/2 частина від 1/6 частини) житлового будинку придбаного в шлюбі з [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial