Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, набутого у шлюбі, визнавши рівними розміри їх часток в нерухомому майні набутому за час шлюбу, а саме: визнати за позивачем та відповідачем право спільної часткової власності по ? частини каналізаційно-насосної станції загальною площею 63,60 кв.м, розташованої по вул.Пряшівська, будинок 17 а в м.Мукачево Закарпатської області. Ринкова вартість обєкта станом на 28.05.2018 року становить 102 989,00 гривень. Визнати за позивачем та відповідачем право спільної часткової власності по ? частини нежитлової будівлі (готель-кафе-магазин) загальною площею 388,30 кв.м, розташованої по вул.Космонавтів б/н в м.Мукачево Закарпатської області. Ринкова вартість обєкта оцінки станом на 04.04.2018 року становить 984853,00 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що з 04.10.2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Даний шлюб заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду по справі 303/5533/16-ц, яке набуло законної сили 01.11.2016 року, було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. За час шлюбу, а саме з 04.10.2003 року по 01.11.2016 року сторонами набуте вищезазначене майно, що відповідно до законодавства є їх спільною сумісною власністю. Право власності на вказане майно оформлено на відповідача. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Право позивача на володіння, користування і розпорядження майном, що набуте у шлюбі відповідачем порушується, оскільки дане майно знаходиться у його володінні і він організував у нежитловому приміщенні по вул..Космонавтів б/н в м.Мукачево кафе «Джоке». Пропозиції позивача про досудове врегулювання спору стосовно поділу майна набутого в шлюбі відповідачем було залишено без письмової відповіді. В усному порядку відповідач запропонував залишити у власності позивача каналізаційно-насосну станцію, а у його власності нежитлову будівлю (готель-кафе-магазин). Проте такий поділ є неприйнятним для позивача, неспіврозмірним та несправедливим, оскільки вартість нежитлової будівлі у вісім разів перевищує вартість каналізаційно насосної станції. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, де зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про день та час слухання справи судом повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву відповідача, беручи до уваги, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що за період часу з 04.10.2003 року по 01.11.2016 року позивач з відповідачем перебували у шлюбі, який на підставі заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду по справі 303/5533/16-ц, яке набуло законної сили 01.11.2016 року, було розірвано (а.с.11). За час шлюбу було набуто майно, а саме каналізаційно-насосна станція, загальною площею 122,60 кв.м, в тому числі підвал площею 63,60 кв.м, розташована по вул.Пряшівська, будинок 17 «а» в м.Мукачево Закарпатської області (а.с.12, 38, 39, 40, 27-41). Ринкова вартість обєкта станом на 28.05.2018 року становить 102 989,00 гривень (а.с.25) та нежитлова будівля, загальною площею 388,30 кв.м, розташована по вул.Космонавтів б/н в м.Мукачево Закарпатської області (а.с.25, 74). Ринкова вартість обєкта оцінки станом на 04.04.2018 року становить 984853,00 гривень (а.с.50-60). Право власності на вказане майно оформлено на відповідача [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов'язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов'язаний довести обставини, що її спростовують. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляла відповідачу письмову пропозицію про досудове врегулювання спору (а.с.78-79), яка була отримана відповідачем 20.04.2018 року (а.с.80), однак залишилася без реагування. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. З огляду на вищенаведене судом достовірно встановлено, що спірне майно набуто сторонами під час шлюбу, а отже являється об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у звязку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за сторонами по ? частині на спірне майно. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved