Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], співвідповідачів: [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 лютого 1982 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Після одруження вони разом проживали та створювали сімю, де в них народився син - [PERSON], а [PERSON] позивач називав своєю донькою. Після виходу на пенсію, в період з 2004 року, позивач почав виїжджати за кордон на регулярні заробітки для забезпечення сімї, утримання майна (квартири) в якій проживали, а також подальшу купівлю житла для забезпечення самостійності дітей та отримання свого житла. У відповідності до нотаріально посвідченої довіреності, позивач уповноважив свою дружину отримувати пенсію, так як потрібно було оплачувати комунальні послуги, тощо. З 2008 року у них починають виникати неприязні відносини, та, в 2010 році, позивачу стало відомо, що його дружина хотіла розірвати шлюб ще з 2004 року без його відома, а згодом, відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2008 року, шлюб між ними було розірвано. Крім того, відповідач [PERSON] розпочала дії щодо позбавлення позивача його конституційних прав на житло, звертаючись до суду щодо зняття його з реєстраційного обліку, продажу автомобіля, що згодом послужило порушенням кримінальної справи. [PERSON] є одним із співвласників житлової квартири, яка незаконно зняла з реєстрації позивача та на даний час не надає йому можливості для проживання у даній квартирі. Співвідповідачі у справі там давно вже не проживають, мають свої сімї та проживають окремо один від одного у своєму житлі. Позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу здійснення перешкод у користуванні і володінні ним частиною свого житла, ненадання зі сторони [PERSON] документів на гараж, особистих документів, заміни замків на гаражі і квартирі, факти неодноразового звернення до [PERSON] і дітей щодо врегулювання даного спору без звернення до суду, але [PERSON] уникала зустрічі, відмовлялася вирішити даний спір в позасудовому порядку. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди у користуванні та володінні ним квартирою №2 буд. №35 «Б» в м.Мукачево шляхом зобовязання відповідача [PERSON] виділити йому для проживання одну кімнату та надати ключі від вхідних дверей. Крім того, просить стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд усунути перешкоди у користуванні та володінні [PERSON] квартирою №2 буд. №35 «Б» в м.Мукачево шляхом вселення в дану квартиру та стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень. -2- Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] виступивши у судових дебатах, вимоги [PERSON] не визнала, та просила суд в їх задоволенні відмовити, а також просила приєднати до матеріалів справи Відзив, який мотивує тим, що предметом даного спору є квартира [ADDRESS] б в м.Мукачево Закарпатської області, що на праві спільної сумісної власності належить співвласникам - відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачу [PERSON] у рівних частках. Так, позивач просить усунути перешкоди у користуванні, володінні кв.№2, буд.№35 Б, у м.Мукачево Закарпатської області шляхом зобов'язання [PERSON] виділити йому для проживання одну кімнату та надати ключі від вхідних дверей та стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що відповідачами по даному спору є [PERSON], [PERSON], та [PERSON], однак в порушення вимог національного законодавства позивач не визначив зміст позовних вимог щодо кожного з них, позовні вимоги визначаються тільки стосовно відповідача [PERSON]. Тобто, позивачем не обгрунтовано чому саме позовні вимоги стосуються тільки одного відповідача. А у позові вказано трьох відповідачів. Також звертає увагу на те, що відповідно до Висновку № 21 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 2/0707/302/2012 від 25 травня 2012 року, реальний розподіл квартири [ADDRESS] Б в м.Мукачево, відповідно до ідеальних долей ?, ?, ? та ? з влаштуванням повноцінних квартир з ізольованими входами у відповідності до державних будівельних вимог не можливий. Отже, виділення позивачу у користування, володіння та проживання однієї кімнати у двохквартирній квартирі, є порушення права власності інших співвласників ? часток спірної квартири. Тому надати позивачу у власність одну кімнату у двохкімнатній квартирі є неможливим, оскільки такий може володіти, розпоряджатись та користуватись тільки ? частиною спірної квартири. Крім того, відповідач [PERSON] є власником тільки ? частин спірної квартири, тому володіти. Розпоряджатися, користуватися іншими частками у яких є свої власники, а тим більше виділення позивачу однієї кімнати така не має права. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди також наголосила, що позивачем не надано жодного доказу щодо спричинення відповідачами йому моральної шкоди, а також не роз'яснено в чому сам така моральна шкода полягала. Також зазначає, що не відповідає дійсності твердження позивача про те, що були часи коли він ночував у власному гаражі. В той час у позивача не має власного гаража, а також позивачем не надано жодного доказу з приводу того, що вимушений винаймати житло в інших місцевостях, без нормального працевлаштування, роботи, знайомства, оскільки ? частина двохкімнатної квартири аж ніяк не надає якісь переваги при працевлаштування, знайомствах. Заслухавши представника позивача [PERSON] та вислухавши у судових дебатах представника відповідача [PERSON], а також дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1996 року, квартира, яка знаходиться за адресою вул. Осипенко, 35 б, кв. 2, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (в рівних долях) (а.с.10). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2008 року, шлюб, зареєстрований 27 лютого 1982 року Мукачівським міським відділом ЗАГС Закарпатської області, актовий запис №85, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та про що було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу від 22 січня 2009 року (а.с.11). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2011 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], співвідповідача ВГІРФО Мукачівського УМВС України про поновлення права на реєстрацію та зобовязання усунути перешкоди у володінні і користуванні житлом відмовлено (а.с.6-7). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 13 вересня 2011 року, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2011 року в частині відмови у зобовязанні ВГІРФО Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області про відновлення реєстрації скасовано і провадження в цій частині закрито, в решті рішення суду залишено без змін (а.с. 5). Відповідно до копії Ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 червня 2011 року, заяву представника [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2008 року - задоволено, Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2008 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням скасовано (а.с.8). -3- Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 вересня 2012 року, в задоволенні змінених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження її власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: м.Мукачево, вул. Осипенка, 35 Б, кв.2 - відмовлено (а.с.9). Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2013 року, в задоволенні позовних вимог представника за довіреністю [PERSON] - [PERSON] до Мукачівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправною бездіяльність Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області щодо відмови [PERSON] у поновленні реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] «Б» в м.Мукачево Закарпатської області та зобовязання Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області поновити реєстраційний облік [PERSON] у квартирі [ADDRESS] «Б» в м.Мукачево Закарпатської області відмовлено (а.с.12). Постановою Львівського апеляційного суду Закарпатської області від 15 грудня 2015 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 квітня 2013 року у справі №0707/2817/12 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов [PERSON] задоволено частково, визнано протиправною відмову Відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб Мукачівського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області щодо розгляду заяви про поновлення реєстрації [PERSON] за адресою м.Мукачево, вул. Осипенко, 35 «Б», кв.2 №565 від 29 жовтня 2011 року та зобовязано Мукачівський міський відділ Державної міграційної служби України Закарпатської області, розглянути заяву про поновлення реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] №565 від 29 жовтня 2011 року у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством (а.с.13-15). Постановою дізнавача СД Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області ст. л-т міліції [PERSON] про порушення кримінальної справи 21029711 від 14 травня 2011 року, за результатами розгляду матеріалів, зібраних по заяві [PERSON], порушено кримінальну справу за ст. 358 ч. 1 КК України по факту підробки підпису громадянина [PERSON], [INFO] на довіреність від 09 лютого 2006 року на право керування та розпорядження від його імені автомобілем марки «ВАЗ» моделі 2103, 1978 року випуску, кузов №0259646 (а.с.16). [PERSON] Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області №101-79-11 від 23 червня 2016 року, скарга від 14 травня 2016 року на імя Генерального прокурора України, з приводу стану досудового розслідування у кримінальному провадження №12013070040004388 від 07 жовтня 2013 року розглянута, процесуальним керівником надані повторні вказівки слідчому у вищевказаному кримінальному провадженні, зокрема щодо проведення зазначених у скарзі процесуальних дій та території Дніпропетровської області (а.с.17). Відповідно до Висновку №21 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №2/0707/302/2012 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, складеного 25 травня 2012 року, реальний розподіл квартири [ADDRESS] «Б» в м.Мукачево, відповідно до ідеальних долей ?, ?, ? та ? неможливий у відповідності до діючих державних будівельних вимог, виділення ? частки квартири №2 в будинку №35 «Б» по вул. Осипенка в м.Мукачево неможливе. Ринкова вартість вказаної квартири - 219 978,0 гривень, вартість ? частки даної квартири становить 54 994,50 гривень (а.с.18-19). Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нормами частини 1 та 2 статті 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати -4- можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 391 цього Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що уточнені позовні вимоги про усунення перешкоди у користуванні та володінні ним квартирою №2 в будинку №35 «Б» в м.Мукачево, Закарпатської області, шляхом вселення в дану квартиру є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вимога позивача щодо зобовязання відповідача надати позивачеві ключі від вхідних дверей не підлягає захисту, оскільки не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів визначених статтею 16 Цивільного кодексу України. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 р. - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. [PERSON] пункту 9 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В свою чергу позивачем [PERSON] та його представником [PERSON] не наведено в чому саме полягає спричинена йому моральна шкода внаслідок порушених його прав, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON], співвідповідачів: [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення моральної шкоди - підлягають до часткового задоволення. [PERSON] статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON].

Outcome: approved