Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Надичівська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання за ним права на земельну частку (пай), площею 1,31 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, щойого мати, [PERSON] , працювала та була членом сільськогосподарського підприємства і тому мала право приватної власності на земельну частку (пай). Надичівська сільська рада, на території якої знаходиться земельна ділянкада, на підставі рішення сільської ради від 20.06.1995 року передала її у приватну власність земельну ділянку без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості площею 1.69 га., а за уточними даними 1.31 га, що стверджується сертифікатом зразка Львівської області серії ЛВ № 6-156611. Зазначає, що [INFO] його мама, [PERSON] померла, але ще протягом свого життя, а саме 12 листопада 1998 року в Надичівській сільській раді Жовківського району Львівської області на випадок своєї смерті склала заповітне розпорядження, за яким все своє майно заповіла своєму синові, [PERSON] , тобто йому. Після смерті матері відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на право при\-ватної власності на земельну частку (пай). Він як спадкоємець за заповітом звернувся з заявою до Жовківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого нотаріальна контора відкрила спадкову справу, що внесена до Спадкового реєстру номер 62937487, але відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спрадщину з підстав неподання ним оригіналу правовстановлюючого документу нового взірця. Стверджує, що мамі необхідно було за час свого життя отримати (обміняти) в Жовківській РДА сертифікат зразка Львівської області на сертифікат єдиного зразка для України, але чому вона цього не зробила йому невідомо. На його звернення до Жовківської РДА про видачу сертифіката на земельну частку (пай) нового взірця на ім`я померлої матері, йому відмовлено. А тому просить захистити його право та задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача Жовківської районної державної адміністрації Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак з Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнали. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією сертифікату серії [NUMBER] , виданого Надичівською сільською радою 21.04.1997 року, стверджується, що [PERSON] на підставі рішення Надичівської сільської ради від 20.06.1995 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,69 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Надичівської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. В подальшому уточнено площу земельної ділянка, яка по уточнених даних становить 1,31 умовних кадастрових гектарів. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 26.06.2018 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що 26.06.2018 року складено відповідний актовий запис № 21. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ще протягом життя, а саме 12.11.1998 року [PERSON] склала заповіт, із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своєму сину [PERSON] . Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області Паславською Богданою Михайлівною та зареєстровано в реєстрі за № 120. По даних, які знаходяться у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради, заповіт заповідачем не змінено і не скасовано. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] 04.09.2018 року звернувся із заявою у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Наведеним підтверджується, що позивач [PERSON] прийняв спадщину в розумінні ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Крім того суд враховує, що позивач [PERSON] не заявляв про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Внаслідок подання позивачем заяви було зареєстровано спадкову справу № 520/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53174963 від 04.09.2018 року. Крім цього 28.12.2018 року [PERSON] звернувся із заявою в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай), площею 1,69 га, що розташований на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Однак державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я. листом від 28.12.2018 року № 3174/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме земельну частку (пай) площею 1,69 га, що розташований на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, оскільки ним не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового взірця, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Листом від 16.11.2018 року № 02-36/4310 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою [PERSON] цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати їй не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв після її смерті спадщину, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не відмовився протягом цього строку від прийняття спадщини, однак спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 1,31 га (уточнена площа земельної ділянки), яка належала померлій, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved