Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] На обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] психічно хворіє з 25.01.1991 року, є інвалідом ІІ групи безтерміново з червня 2002 року. Спостерігається в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом шизофренія , параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром під час загострення, епізодичний тип перебігу зі стабільним помірно-вираженим дефектом особистості по змішаному типу. Вказала на те, що під час загострення [PERSON] багаторазово лікувався стаціонарно в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері , Полтавській обласній психіатричній лікарні ім. О.Ф.Мальцева, в Дніпропетровській психіатричній лікарні, останнє лікування в ПОКПЛ з 22.07.2016 року по 07.10.2016 року та в КОПНД з 06.02.2017 року по 03.03.2017 року. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2006 року [PERSON] визнаний недієздатним . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.03.2008 року опікуном [PERSON] є його син [PERSON] Зазначила, що 06.05.2017 року о 20 год. 40 хв. [PERSON] доставлений бригадою екстреної медичної допомоги у супроводі поліції у зв»язку з неадекватною поведінкою, підпалював сміттєві баки по вул. Воровського , нав»язливий , чіпляється до людей, прохає гроші на їжу , на поповнення мобільного телефону. Після огляду, враховуючи згоду опікуна га госпіталізацію , згідно психічного стану, [PERSON] госпіталізований на стаціонарне лікування в Кременчуцький обласний психоневрологічний диспансер. Враховуючи стан хворого, який перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого не може критично оцінити свій стан, може завдати шкоди собі і оточуючим, перебуває в стані неспроможності задовольняти свої основні життєво-необхідні потреби , прохає суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Лікар-психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав та мотивів викладених у тексті заяви. Представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву лікаря-психіатра [PERSON] щодо госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. [PERSON] не заперечував проти примусової госпіталізації до психіатричного закладу. Опікун [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з»явився , згідно телефонограми не заперечує проти примусової госпіталізації його батька [PERSON] та просить справу розглядати у його відсутності , оскільки проживає у м. Дніпро та не може з»явитися у судове засідання. Суд,вислухавши лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON], представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру , думку прокурора, який вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку , приходить до наступних висновків. \~Відповідно до частини 1\~статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених\~Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Неповнолітній віком до 15 років госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою його батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнлітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. У той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 25.01.1991 року психічно хворіє та перебуває на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з діагнозом шизофренія , параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром під час загострення , епізодичний тип перебігу зі стабільним помірно-вираженим дефектом особистості по змішаному типу. Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2006 року [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.03.2008 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] 06.05.2017 року о 20 год. 40 хв. [PERSON] доставлений бригадою екстреної медичної допомоги у супроводі поліції у зв»язку з неадекватною поведінкою - підпалював сміттєві баки по вул. Воровського, нав»язливий, чіплявся до людей, прохав гроші на їжу та на поповнення мобільного телефону. Виказував скарги на наявність слухових оманів сприйняття, неможливістю керувати своїми діями, забезпечувати свій побут, що підтверджується супровідним листом ЕМД № 6079 від 06.05.2017 року. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.05.2017 року [PERSON] під час огляду доступний малопродуктивному мовному контакту; рухомо розгальмований; активно жестикулює, гримасує; орієнтований вірно; дистанцію скорочує; настрій хиткий; афективно лабільний; легко роздратовується ; контроль над емоціями та поведінкою різко знижений; мислення мало послідовне, переважно шизофазичне, з елементами паралогії та резонерства. Наявність розладів сприйняття то підтверджує, то заперечує, змісту не розкриває. Виказує відривчасті маячні ідеї відношення на адресу сусідів та рідних, афективно заряджений на їх адресу. У висловлюваннях амбівалентний. Пояснити свою поведінку, пов»яз ану з підпалами, не може. Критика до стану різко занижена. За висновком комісії лікарів-психіатрів визнано доцільною госпіталізація [PERSON] в примусовому порядку без його згоди, так як останній перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого не може критично оцінювати свій стан та може завдати шкоди собі і оточуючим. Судом встановлено, в разі ненадання [PERSON] медичної психіатричної допомоги психічний стан його погіршиться, що може завдати шкоди оточуючим та йому особисто. Враховуючи вищевикладене , беручи до увагу поведінку хворого, наявність суспільно-небезпечних діянь [PERSON], як до себе , так і до оточуючих , суд приходить до висновку , що він потребує стаціонарного лікування в психіатричному закладі, у зв»язку з чим заява лікаря-психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved