Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у 1982 році квартира за адресою [ADDRESS] кв. [ADDRESS] була виділена у користування їй та двом членам сім`ї, які надалі вибули з квартири. З цього часу вона проживає та зареєстрована в квартирі. Рішенням Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська від 21.08.2002 року № 202 вона визначена як квартиронаймач зазначеної квартири. Квартира за адресою [ADDRESS] двокімнатна, житлова площа 29,6 м кв., загальна площа 51,7 м кв. [INFO] у неї народився син [PERSON] , та син [PERSON] . Після народження синів вони були зареєстровані та з того часу проживають за адресою [ADDRESS] . 10.08.2010 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі №1 Одинцовського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області РФ, актовий запис № 174 від 10.08.2010 року. Після реєстрації шлюбу декілька років вони з чоловіком прожили за місцем його реєстрації та проживання в РФ [ADDRESS] . В 2014 році вони з [PERSON] переїхали до України Дніпропетровська область м. Дніпродзержинськ /Кам`янське/ і оселились в квартирі за адресою [ADDRESS] , де він був зареєстрований в серпні 2014 року. З листопада 2014 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки. До цього часу [PERSON] періодично на не тривалий час виїздив за межі України в Російську Федерацію, а в листопаді 2014 року він виїхав за місцем свого народження та попередньої реєстрації в Московську область РФ і припинив їх подружні стосунки, не пояснюючи причин свого вчинку. З цього часу він не повертався на територію України і не намагався повернутися проживати за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] . Залишаючи спірне житло, відповідач забрав всі свої особисті речі, спільного майна у них не було. Після того, як відповідач залишив спірну квартиру, він припинив з нею та її синами спілкування. В березні 2019 року вона звернулась в Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Факт непроживання [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] . з листопада 2014 року підтверджується актом КПКМР «УКОЖФ» м. Кам`янське про непроживання від 18.03.2019 року. Ні вона, ні її сини ніколи не перешкоджали відповідачеві у проживанні у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП КМР «УКОЖФ» Кам`янське № 440/4 від 22.03.2019 року, а також довідкою Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу ГУНП МВС України в Дніпропетровській області № 46.2/12-3189 від 27.03.2019 року. Згідно зазначених довідок [PERSON] не звертався до уповноважених органів про перешкоджання йому у проживанні у квартирі за адресою [ADDRESS] , протягом 2018-2019 років. На протязі більше чотирьох років, всього часу свого не проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , відповідач не цікавився квартирою, її санітарно-гігієнічним станом, необхідним поточним ремонтом, сплатою комунальних послуг. Весь тягар по утриманню квартири та сплаті житлово-комунальних послуг несуть тільки вона з синами, в т.ч. і по сплаті комунальних послуг, які розраховані на всіх зареєстрованих в квартирі осіб. Реєстрація [PERSON] в квартирі перешкоджає їй оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. Вважає, що [PERSON] , не проживаючи в квартирі за адресою: [ADDRESS] , протягом більше чотирьох років без поважних причин може бути визнаним таким, що втратив право користування житлом у зазначеній квартирі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.05.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надали суд заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог (а.с.35-42). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 04 червня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у 1982 році квартира за адресою [ADDRESS] була виділена у користування [PERSON] та двом членам сім`ї. Рішенням Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська від 21.08.2002 року № 202 вона визначена як квартиронаймач зазначеної квартири. Квартира за адресою [ADDRESS] двокімнатна, житлова площа 29,6 м кв., загальна площа 51,7 м кв., що підтверджується копією особового рахунку (а.с.22). [INFO] у позивача народилися сини [PERSON] , та [PERSON] (а.с.17, 18), які були зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] . 10.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєструвано шлюб у відділі №1 Одинцовського управління РАЦС Головного управління РАЦС Московської області РФ, актовий запис № 174 від 10.08.2010 року (а.с. 19, 20). Згідно змісту позову в 2014 році позивач та відповідач оселились в квартирі за адресою [ADDRESS] , де відповідач був зареєстрований в серпні 2014 року (а.с.21). З листопада 2014 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки. З листопада 2014 року відповідач виїхав за місцем свого народження та попередньої реєстрації в Московську область РФ і припинив подружні стосунки. З цього часу він не повертався на територію України і не намагався повернутися проживати за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] . Залишаючи спірне житло, відповідач забрав всі свої особисті речі, спільного майна у нас не було. В березні 2019 року позивач звернулась в Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Факт непроживання [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] , з листопада 2014 року підтверджується актом КПКМР «УКОЖФ» м. Кам`янське про непроживання від 18.03.2019 року (а.с.23). Згідно з довідкою КП КМР «УКОЖФ» Кам`янське № 440/4 від 22.03.2019 року, та довідкою Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу ГУНП МВС України в Дніпропетровській області № 46.2/12-3189 від 27.03.2019 року, [PERSON] не звертався до уповноважених органів про перешкоджання йому у проживанні у квартирі за адресою [ADDRESS] , протягом 2018-2019 років. Згідно змісту позову, на протязі більше чотирьох років, всього часу свого не проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , відповідач не цікавився квартирою, її санітарно-гігієнічним станом, необхідним поточним ремонтом, сплатою комунальних послуг. Реєстрація [PERSON] в квартирі перешкоджає їй оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Визнання відповідача таким, що втратили право користування житловою площею (квартирою), є достатньою підставою для зняття його з реєстрації місця проживання в такому жилому приміщенні в порядку ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування якої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно відсутній в квартирі за адресою:\~ [ADDRESS] ,понад шість місяців без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне йому для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі, достовірно встановлені судом у судовому засіданні. Зазначені обставини відповідачем не заперечувались. \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідачів сплачений судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved