Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що з 14.01.1989 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Її чоловік [PERSON] є уродженцем [INFO], а тому періодично виїжджав на територію АР Крим до рідних. Саме там у м. Севастополь [PERSON] 13.09.2017 року помер. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для реєстрації смерті померлого, отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після його смерті. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлого 13.09.2017 року в м. Севастополь Автономної Республики Крим. Заявник та її представник надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Корабельний районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надав заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заявлених вимог, просили розглядати справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14.01.1989 року заявник по справі [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Її чоловік [PERSON] є уродженцем [INFO], а тому періодично виїжджав на територію АР Крим до рідних. Саме там у м. Севастополь [PERSON] помер 13.09.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району м. Севастополя Управління записів актів цивільного стану м. Севастополя за актовим записом № 1370. Саме там, у м. Севастополь заявник [PERSON] його похоронила. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5\~(далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Тому заявник, як родич померлого - його дружина, звернулась до Корабельного районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть свого чоловіка [PERSON], померлого 13.09.2017 року в м. Севастополь. Однак, 16.10.2017 року за № 1485/15.3-5.6.4 їй видали відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником не підтверджено факт смерті [PERSON] та предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На території Автономної [PERSON] Крим та м. Севастополь здійснює контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Згідно Правил державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем настання смерті померлого в даному випадку є [PERSON] Крим (м. Севастополь). Тому вона, як родичка померлого, не має підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Заявник без рішення суду про встановлення факту смерті особи на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не має підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації смерті [PERSON], померлого 13.09.2017 року на території України в м. Севастополь Автономної Республіки Крим та для отримання свідоцтва про смерть, а також для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після його смерті. Документом, що підтверджує факт смерті\~\~[PERSON], є свідоцтво про смерть серія I-КМ № 520726, видане 18.09.2017 року за актовим записом № 1370, медичне свідоцтво про смерть серія 67 № 014766, видане 14.09.2017 року, довідка про смерть за № 1355, видана 18.09.2017 року на імя [PERSON], померлого 13.09.2017 року. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Згідно ст. 257-1 ЦПК України: 1. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Територія Автономної [PERSON] Крим та м. Севастополь, є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону про окуповані території, окупованою визнається між іншим, сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою окупації, згідно ч. 2 ст. 1 Закону\~визначено 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлого 13.09.2017 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved