Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області про визнання осіб таких, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власницею будинку № 14 на вулиці Короленко у місті Старобільськ Луганської області, що підтверджується ухвалою Старобільського районного суду Луганської області про визнання мирової угоди від 15 листопада 2016 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2017 року № 91009614. У даному будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт їх не проживання підтверджується Актом обстеження матеріально побутових умов від 09.08.2017 року, згідно із яким вказані особи за даною адресою не проживають [INFO] року та постійно мешкають в Російській Федерації. Ніякого звязку з нею відповідачі не підтримують, усі свої речі вони вивезли. Увесь цей час позивач вимушена самостійно сплачувати за послуги електро та газопостачання, відповідачі ніякої участі в утриманні даного житла не приймають та ним не користуються. Таким чином, вважає, що відповідачі мають бути визнаними такими, що втратили право на користування даним житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви, в яких вони визнають позовні вимоги позивача та просять розглянути справу без їх участі. Представник відповідача відділу реєстрації виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони або інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач латиш О.М. є власницею будинку № 14 на вулиці Короленко у місті Старобільськ Луганської області, що підтверджується ухвалою Старобільського районного суду Луганської області про визнання мирової угоди від 15 листопада 2016 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2017 року № 91009614. У даному будинку зареєстровані, але не проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Актом обстеження матеріально побутових умов від 09.08.2017 року, згідно із яким вказані особи за даною адресою не проживають [INFO] року та постійно мешкають в Російській Федерації. Ніякого звязку з позивачем відповідачі не підтримують, усі свої речі вони вивезли. Увесь цей час позивач вимушена самостійно сплачувати за послуги електро та газопостачання, відповідачі ніякої участі в утриманні даного житла не приймають та ним не користуються. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись житлового будинку, відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй житловим будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки його реєстрація (прописка) у належній позивачу ? частині житлового будинку позбавляє позивача права користуватися будинком, а також змушує її нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів (газ, світло, водопостачання, теплопостачання). На підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України, 71, 72, 116 ЖК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року,

Outcome: approved