Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтований такими обставинами: її дідусь, [PERSON], з 1966 року до 1996 року був членом Житлового кооперативу «Донець», отримав квартиру [ADDRESS], та виплатив всі пайові внески до 01 березня 1979 року, що дорівнює її повній вартості, у зв`язку з чим став її власником. Позивач, будучи його онучкою, була зареєстрована у цій квартирі та постійно в ній проживала. ЇЇ батько - відповідач, у 1995 році покинув сім'ю, з ними не проживав, зв'язку не підтримував. Із зазначеного часу його місцеперебування не відомо. У [INFO] дід, [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, зокрема, вищезазначена квартира. Втім, відповідач по цій справі, не проживаючи у цій квартирі з 1995 року, спадщину у встановлені законом строки не прийняв. На час відкриття спадщини позивачка була неповнолітньою, а отже спадщину не оформляла. Позивач подала до суду заяву, якою просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду не заперечувала. Третя особа, мати позивачки - [PERSON] подала до суду заяву, якою просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши позов, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON], з 1966 року до 1996 року був членом Житлового кооперативу «Донець» та виплатив всі пайові внески до 01 березня 1979 року, що дорівнює її повній вартості (підтверджується довідкою ЖК «Донець). До цієї дати [PERSON] був користувачем вищенаведеної квартири на підставі ордеру серії А № 19127 від 09.12.1967 року, виданим на підставі рішення №15 виконавчого комітету Орджонікідзевської Ради депутатів трудящих (спільного рішення адміністрації і фабзавмісцевкому з-д "Южкабель") від 28.09.1966 року. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 14.05.1996 року. Таким чином [PERSON] на момент його смерті набув право власності на вищевказану квартиру. Статтею 15 Закону України "Про власність", у редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до частини 3 статті 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає його власником. 25 квітня 1987 року Орджонікідзевським відділом РАГСу був зареєстрований шлюб між третьою особою - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) та відповідачем - [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]). Позивач [PERSON] є онука [PERSON], донька [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом РАГС Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова, була зареєстрована у вищезазначеній квартирі, проживала в ній з моменту народження по теперішній час, є єдиною фактичною спадкоємицею після смерті [PERSON], отже є такою, що фактично прийняла спадщину, що складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 549 ЦК УРСР: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідач у 1995 році покинув сім'ю, з позивачем не проживав, зв'язку не підтримував. Із зазначеного часу його місцеперебування не відомо, що підтверджується довідкою Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харьківській області. Отже дії, необхідні для прийняття спадщини, відповідач в установлений законом термін не виконав, а тому вважаєься таким, який відмовився від спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 553 ЦК УРСР: вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) Крім того позивач, маючи постійних дохід, утримує спадкове майно (квартиру), сплачує комунальні послуги за себе та інших членів сім`ї, здійснює поточний ремонт. З метою уникнення втрати помешкання за борги з комунальних послуг, [PERSON] особисто сплачує нараховані відповідачу платежі за власний кошт. Згідно ст. 552 ЦК УРСР: до одержання свідоцтва про право на спадщину спадкоємець вправі робити за рахунок спадкового майна лише такі витрати: 1) на покриття витрат по догляду за спадкодавцем під час його хвороби, а також на його похорони; 2) на утримання осіб, які перебували на утриманні спадкодавця; 3) на задоволення претензій, що випливають з законодавства про працю, та інших претензій, прирівнених до них; 4) по охороні спадкового майна і по управлінню ним. Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 4 цієї статті зазначає, що власність зобов'язує. Cтаття 322 ЦК України вказує на зобов`язання власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідач з 1995 року у спірній квратирі не проживає, не сплачує комунальні рахунки за житло, не здійснює інші витрати з утримання цього майна, відсутностій за місцем реєстрації без поважних причин понад 18 років. Згідно положень частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N2 від 12.04.85 з останніми змінами від 1998 року, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК УРСР), відповідно до ст.107 ЖК УРСР, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Крім того, відповідач не виконує норми ЖК УРСР, оскільки ч. 3 ст. 156 даного Кодексу прямо передбачено, що повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Проте відповідач утримувався від таких витрат. Суд вважає доведеним той факт, що відповідач вибув з квартири [ADDRESS], та відповідно втратив право користування цим житловим приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Таким чином, все викладене позивачем знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, підтверджено дослідженими судом доказами по справі.

Outcome: approved