Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Лікар - психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію недієздатної [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру за згоди її опікуна [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] психічно хворіє з раннього віку, відставала в розвитку від однолітків, в зв'язку з вираженістю розумового дефекту ніде не навчалася, виховувалася та утримувалася батьками. З 1978 року перебуває на обліку у психіатра, визнана інвалідом І групи з дитинства, безтерміново. Діагноз: глибока розумова відсталість, ідеотія. Над недієздатною [PERSON] в минулому була опікуном мати пацієнтки, яка померла в вересні 2016 року. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 15.01.2017 року опікуном призначений батько пацієнтки [PERSON]. 29.01.2019 року о 14 годині 05 хвилин доставлена в КОПНД батьком, з проханням пролікувати її в стаціонарі КОПНД на час його стаціонарного лікування в 2-й міській лікарні м. Кременчука ( необхідно оперативне втручання). На час лікування батька, хвора лишається одна та може загинути, так як не здатна себе обслуговувати. Оглянута лікарем - психіатром КОПНД. Виявляє ознаки важкої розумової відсталості, мова відсутня, навички самообслуговування відсутні, навколишньо дезорієнтована. Визнано за доцільне направити заяву до Крюківського районного суду про госпіталізацію недієздатної [PERSON], за згоди її законного представника до психіатричного стаціонару для обстеження та лікування. Враховуючи наявний у пацієнтки тяжкий психічний стан, внаслідок якого вона не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що в найближчий час без здійснення опіки над нею може привести до її загибелі, на час хвороби батька коли він не зможе виконувати обов'язки опікуна, просить винести рішення про госпіталізацію до психіатричного стаціонару КОПНД та стаціонарного лікування недієздатної [PERSON]. У судовому засіданні представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру заяву лікаря - психіатра підтримала з підстав, що в ній зазначені. Лікар психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та зазначив про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару Кременчуцького ОПД для її лікування. Законний представник недієздатної [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, відповідно до заяви, яка була подана ним 29.01.2018 року до Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, просить госпіталізувати до стаціонарного відділення Кременчуцького ОПД його дочку [PERSON], оскільки на час його лікування остання не зможе самостійно забезпечити свою життєдіяльність. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, пояснення лікаря психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] [INFO], перебуває на обліку у лікаря - психіатра з 1978 року з діагнозом глибока розумова відсталість, ідіотія. Визнана інвалідом І групи з дитинства, безтерміново. Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.08.2005 року [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Ухвалою Світловодсьткого міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.01.2017 року призначено [PERSON] з 23 вересня 2016 року опікуном над його недієздатною дочкою [PERSON], [INFO]. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, 29.01.2018 року [PERSON] доставлена в КОПНД опікуном [PERSON] з проханням пролікувати її в стаціонарі КОПНД на час його стаціонарного лікування в 2-й міській лікарні м. Кременчука, оскільки на час лікування опікуна, хвора лишається одна та може загинути, так як не здатна себе обслуговувати. Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів від 29.01.2018 року, [PERSON] психічно хворіє з раннього віку, відставала в розвитку від однолітків, в зв'язку з вираженістю розумового дефекту ніде не навчалася, виховувалася, утримувалася батьками. З 1978 року перебуває на обліку у психіатра, визнана інвалідом І групи з дитинства, безтерміново. Діагноз: глибока розумова відсталість, ідеотія. Під час огляду [PERSON] комісією лікарів психіатрів встановлено, що остання виявляє ознаки важкої розумової відсталості, мова відсутня, навички самообслуговування відсутні, навколишньо дезорієнтована. Враховуючи наявний у пацієнтки тяжкий психічний стан, внаслідок якого вона не може критично оцінювати свій стан та забезпечити свою життєдіяльність на необхідному рівні, що в найближчий час без здійснення опіки над нею може привести до її загибелі, на час хвороби батька коли він не зможе виконувати обов'язки опікуна, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку про доцільність звернення до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару КОПНД за згоди її опікуна для її обстеження та лікування. Відповідно до третього речення ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Між тим, Рішенням Конституційного Суду України №2 рп/2016 від 01.06.2016 року у справі №1 -1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року\~з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені\~ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до вимог\~статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що [PERSON] страждає на психічний розрад, внаслідок якого вона не може критично оцінювати свій стан та неспроможна самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, що в найближчий час без здійснення опіки над нею може привести до її загибелі, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного стаціонару, а тому заява лікаря - психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved