Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

КП „Наше місто" звернулося до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що будинок [ADDRESS], в особі Запорізької міської ради та знаходиться у господарському віданні та на балансі КП „Наше місто". Кімната [ADDRESS] розділена на два ліжко - місця. На першому ліжку - місці в кімнаті [ADDRESS] особовий рахунок відкрито № [NUMBER] відкрито на [PERSON], який з 2011 року не проживає в кімнаті, не сплачує житлово - комунальні послуги, місце його знаходження не відоме, що підтверджується відповідними актами. Позивач посилаючись на те, що в кімнаті [ADDRESS] відсутнє майно, особисті речі та документи відповідача, перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто не чинив та не чинить, відповідач житловим приміщенням не користується, з 2011 року не проживає без поважних причин, житлово-комунальні послуги не сплачує, відомості про його місце знаходження на теперішній час відсутні, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв, які б перешкоджали розгляду справи, або письмових заперечень проти позову третіми особами до суду не подавалось. Від представника третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши обставини справи приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] в м. Запоріжжі, є власністю територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, знаходиться у господарському віданні та на балансі КП «Наше місто» відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 р. № 494 «Про вилучення об'єктів житлового та не житлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі». Наймачем ліжко -місця в кімнаті [ADDRESS] є [PERSON] на ім"я якої відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Відповідно до актів виходу комісії КП «Наше місто» про фактичне проживання громадян, які мешкають у гуртожитках, що є об'єктами права власності територіальної громади м. Запоріжжя від 29.03.2017 року, 26.04.2017 року, 04.05.2017 року, 29 травня 217 року, 08 червня 2017 року, 14 червня 2017 року, 21 липня 2017 року 23 серпня 2017 року, [PERSON] не проживає з 2011 року у кімнаті [ADDRESS], місцезнаходження останнього не відомо. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» в силу ст. 61 ЖК житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно зі статтею 128 ЖК України жила площа у гуртожитках надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] не проживає у кімнаті [ADDRESS] з 2011 року, тобто понад шість місяців, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Наше місто» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 1600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved