Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , зазначивши, що вона зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та є її наймачем. За данною адресою також зареєстровані відповідачі по справі, які з 2012 року не проживають за адресою реєстрації місця проживання. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Справа як\~малозначна розглянута\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику (повідомлення)\~сторін.\~ Від відповідачів відзиву на позов до суду не надходило, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви в яких позовні вимоги визнали, просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі, розгляд справи просять провести без їх участі. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням квартири, наймачем якої являється позивач. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.ст.391, 405 ЦК України, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік він втрачає право на користування житлом. Позивач являється наймачем квартири [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі, які з 2012 року в квартирі не проживають. Позивач неодноразово зверталась до відповідачів з проханням добровільно знятись з реєстрації, на що останні відповідали відмовою. Факт відсутності проживання [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації, а саме: по [ADDRESS] підтверджується актом, який складений та підписаний сусідами від 05.10.2020 року. Вказані обставини відповідачами не заперечені. Згідно зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; оголошення особи померлою. За змістом\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідачі в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажають, чим чиннять позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні найманим майном на свій розсуд. Таким чином, право позивача [PERSON] , як наймача, підлягає судовому захисту шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Відповідно до змісту\~ ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Правовідносини, що склалися між сторонами є житловими і врегульовані ст.ст. 71,72 ЖК України. Згідно\~ ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і межах строків, встановлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої та частиною четвертою ст.71 цього кодексу. Згідно\~ ст.71 ЖК України \~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Водночас, відповідно до ст.7 Закону України №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно\~ ст. 72 ЖК України \~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідачі з 2012 року без поважних причин відсутні і не проживають в квартирі, даний факт не заперечили, про що подали заяви про визнання позову, є такими, що втратили право користування даним житлом. З огляду на викладене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини: належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, оскільки дані вимоги обґрунтовані, а їх законність стверджується документами та матеріалами, які знаходяться в справі.

Outcome: approved