Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно - правого контролю України" звернулась до суду з позовом до ректора Кіровоградського національного технічного університету Черновол Михайла Івановича про відшкодування збитків в сумі 31185,05 грн. В обґрунтування позову зазначено, що постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2013 р. по справі № 811/2193/13-а встановлено бездіяльність ректора Кіровоградського національного технічного університету Черновола М.І., що полягає у відмові в задоволенні запиту на інформацію Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» . У зв'язку з тим, що відповідач не надав позивачу, запитану останнім, публічну інформацію у вигляді належним чином засвідчених копій документів: Довідки про включення ВНЗ до Державного реєстру ВНЗ України з додатками; Ліцензії ВНЗ та додатків до неї; Довідки з ЄДРПОУ; Правил прийому до ВНЗ у 2013 p.; Положення про приймальну комісію ВНЗ; Наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ: Плану роботи та графіку засідань приймальний ВНЗ: Дислокації приміщень, які задіяні для підготовки та проведення прийому абітурієнтів до ВГЗ: встановлених квот прийому до ВНЗ різних категорій осіб, позивач не зміг виконати зобов'язання, передбачені умовами договору між позивачем та фахівцем в галузі права, щодо передачі останньому належним чином засвідчених, запитаних у відповідача копій документів для здійснення їх юридичної експертизи. 11 березня 2013 р. між позивачем та фахівцем в галузі [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг. Відповідно до цього Договору позивач зобов'язаний був передати виконавцеві до 20 травня 2013 р. належним чином засвідчені копії документів, які були запитані у відповідача запитом на інформацію позивача, для здійснення виконавцем юридичної експертизи ,запитаних у відповідача копій документів до 19 липня 2013 р. Оскільки відповідач не надав жодної належним чином засвідченої копії з вищенаведених документів, запитаних позивачем у нього, то позивач не зміг виконати зобов'язання, покладені на нього вищевказаним Договором щодо передачі виконавцю належним чином засвідчених, запитаних у відповідача копій документів. 20 серпня 2013 р. між позивачем та виконавцем була укладена додаткова угода про відстрочення оплати штрафних санкцій за Договором , відповідно до якої позивач зобов'язаний до 20 квітня 2014 р. включно, сплатити штрафні санкції у розмірі 19 600 грн., згідно Договору . 16 квітня 2014 р. позивач виконав умови Договору про надання юридичних послуг від 11.03.2013 р. та сплатив виконавцеві 19 600 грн. штрафних санкцій за порушення Договору . З метою визнання бездіяльності відповідача, що полягає у відмові в задоволенні запиту на інформацію позивача, протиправною, позивач 20 травня 2013 p. уклав договір про надання юридичних послуг з фахівцем в галузі права [PERSON], відповідно до якого виконавець [PERSON] зобов'язана була надати правову допомогу позивачу шляхом усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви до адміністративного суду до 31 липня 2013 р. про визнання дій відповідача, що полягають у відмові в задоволенні запиту на інформацію позивача протиправними. Виконавець [PERSON] виконала покладені на неї зобов'язання Договором про надання юридичних послуг. 21 жовтня 2013 р. між позивачем та виконавцем [PERSON] була укладена додаткова угода про відстрочення оплати наданих послуг за Договором від 20 травня 2013 p., відповідно до якої позивач зобов'язаний оплатити юридичні послуги, відповідно до Договору про надання юридичних послуг у сумі 5250 грн. до 20 квітня 2014 р. включно. 16 квітня 2014 р. позивач сплатив виконавцеві [PERSON] -5250 грн. Для визнання вищевказаної бездіяльності відповідача протиправною, позивач поніс витрати, пов'язані з відрядженнями до м. Кіровограду, для прийняття участі в судовому засіданні по справі № 811/2193/13-а 04 вересня 2013 р., у розмірі 1 035 грн. 05 коп.: 116, 85 грн. проїздний документ Харків - Кіровоград: ЄБ № 653501, 230 грн. проживання в готелі «Київ» м. Кіровограді: 688,20 грн. добові витрати . Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, 07 квітня 2014 р. позивач уклав договір про надання юридичних послуг із фахівцем в галузі права [PERSON] відповідно до якого виконавець [PERSON] зобов'язана надати правову допомогу позивачу шляхом усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви до суду загальної юрисдикції до 01 серпня 2014 р. про відшкодування збитків, заподіяних протиправними діями відповідача. 04 серпня 2014 р. позивач сплатив виконавцеві - 5 300 грн. (згідно з договором про надання юридичних послуг від 07 квітня 2014 р.) . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, зазначив, що відповідно до Статуту організації мають право на витребування даної інформації і документів , і цей факт встановлено судовим рішенням , відповідно до якого встановлено неправомірні дії відповідача і доказуванню які не підлягають. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та в обґрунтування заперечень зазначив, що вимоги про відшкодування матеріальної шкоди відповідачем позивачу у зв»язку з невиконанням договірних зобов»язань з [PERSON] не грунтуються на законі і є безпідставними , оскільки відповідач не був учасником даного договору і жодним чином цей договір не стосується відповідача, а наслідки невиконання умов договору не можуть розповсюджуватися на третіх осіб. Зазначив, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів, що були сплачені позивачем фахівцю в галузі права [PERSON] за договорами про надання юридичних послуг , за прибуття до суду , за відрядження, оскільки зазначені витрати відносяться до судових витрат і не можуть бути розцінені як шкода, завдана відповідачем. Судом встановлено наступні факти . 11 березня 2013 року між позивачем і фахівцем в галузі права [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг, відповідно до якого позивач був зобов'язаний надати виконавцю робіт до 20 травня 2013 року належним чином засвідчені копії документів, які були запитані у відповідача, для здійснення виконавцем робіт юридичної експертизи запитаних у відповідача копій документів до 19 липня 2013 року. Оскільки відповідач не надав належним чином засвідчених копій документів, то позивач не зміг виконати зобов'язання за договором щодо передачі виконавцю запитаних у відповідача документів.16 квітня 2014 року позивач сплатив санкції за порушення договору. 20 травня 2014 року позивачем укладений договір про надання юридичних послуг з фахівцем в галузі права [PERSON], відповідно до якого виконавець робіт зобов'язаний був надати правову допомогу позивачеві шляхом усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви до адміністративного суду до 31 липня 2014 року про визнання дій відповідача, що полягають у відмові в задоволенні запиту на інформацію позивача, протиправною. 16 квітня 2014 року позивач сплатив виконавцю 5250 грн. в якості оплати юридичних послуг. Позивач поніс витрати, пов'язані з участю в розгляді справи в Кіровоградському окружному адміністративному суді в розмірі 1035 грн. 05 коп., у тому числі, 116 грн. 85 коп. - проїзд Харків - Кіровоград; 230 грн. -проживання в готелі «Київ» в м. Кіровограді; 688 грн. 20 коп. - добові витрати. 07 квітня 2014 року позивачем укладений договір про надання юридичних послуг із фахівцем в галузі права [PERSON], відповідно до якого виконавець зобов'язаний надати правову допомогу позивачу шляхом усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви до суду загальної юрисдикції до 01 серпня 2014 року про відшкодування збитків, заподіяних протиправними діями відповідача. 04 серпня 2014 року позивач сплатив виконавцю 5300 грн. в якості оплати юридичних послуг. Позивач послався в обгрунтування своїх вимог на ст.ст. 22, 1166 ЦК України, як правової підстави відшкодування майнової шкоди, зазначивши , що позов подається до ректора як до фізичної особи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідальність за невиконання договірних зобов»язань покладається на сторони- учасники договору і передбачена ст.ст. 525,526 ЦК України та умовами самого Договору від 11.03.13р. ( а.с. 9) п.п. 4.1. п.4. Відповідальність третіх осіб за невиконання договірних зобов»язань чинним законодавством не передбачена . Окрім того, даним договором , а саме п.6 сторони визначили між собою, що уся інформація , що стосується укладення, виконання та змісту цього договору є конфіденційною ( а.с. 10), а за її розголошення п.6.3 Договору передбачена відповідальність. Неправомірність дій Ректора Кіровоградського національного технічного університета Чорновола М.І. щодо визнання протиправною відмову в задоволенні запиту на інформацію Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно - правого контролю України" встановлено судовим рішенням ( а.с. 7,8) і не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 3 ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 1166 ЦПК України на яку і посилається позивач , чітко визначено підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, що полягає в завданні майнової шкоди неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи і відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Особистими немайновими правами володіють фізичні особи відповідно до Глав 20-22 ЦК України і змістом особистого неймайного права, відповідно до ст. 271 ЦК України, є можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Позиція сторони позивача , що сплата штрафної санкції згідно договору є шкода , завдану майну юридичної особи , яка підлягає відшкодуванню особою, що її завдала, є безпідставною та такою , що не грунтується на законі. Договір - це правочин який в розумінні ст. 202 ЦК України може створювати обов»язки лише для сторін даного договору. Відповідно до вимог п. 2 Постанови Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позов в частині стягнення коштів , понесених витрат в зв»язку з укладенням договорів про надання правової допомоги шляхом усного та письмового консультування, підготовки позовної заяви до адміністративного суду не підлягає задоволенню , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 87, ч. 1 ст.90 КАС України ці витрати є судовими витратами і відповідно до ч. 1 ст. 98, ч.1 ст.91 КАС України підлягають дослідженню, оцінці і стягненню у розгляді даної адміністративної справи, а не шкодою в розімінні ст. 1166 ЦК України. Не підлягає задоволенню також вимога позивача щодо стягнення витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги в Кіровському районному суді м. Кіровограда . Зазначена сума коштів не є шкодою, завданою відповідачем, а відноситься до витрат, пов'язаних з розглядом справи у відповідності до ст. 79 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За ч. 3 цієї ж статті, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. За ч. 2 цієї ж статті, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Вимога щодо відшкодування за рахунок Відповідача витрат на правову допомогу також підлягає залишенню без задоволення відповідно до ст. 88 ЦПК України , оскільки судом в задоволенні позову відмовлено. На підставі ст.ст.202,271, 525,526,1166 ЦК України, п. 2 Постанови Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,

Outcome: dismissed