Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення грошових коштів, витрачених на відновлюваний ремонт обєкта спільної сумісної власності та його утримання. Відповідач за первинним позовом [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], про усунення перешкод в користування житловим приміщенням та вселення. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказує, що за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, йому, [PERSON] та відповідачу по справі [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок №7 по вул. Клімова в м. Кривому Розі, по 1 / 2 частині кожному. З 2006 року [PERSON] в будинку не мешкає, ніякої участі в утриманні бідинку не несе, комунальні платежі не оплачує. Будинок був в аваріному стані, а тому він витрачав свої кошти на відновлююванний ремонт. Ним була замінена крівля будинку, так як стара крівля протікала. У зв"язку з протіканням покрілі в будинку він був вимушений зробити інші ремонтні роботи, не лише в своїй частині будинку, а й в частині будинку відповідача. В період часу з 2012 по 2013 рік, на ремонт будинку ним було сплачено 61589,87 грн.. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача 1/ 2 частину вказаних грошових коштів. Позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] в обгрунтування своїх позовних вимог вказує, що знаходилася в шлюбі з відповідачем з 20.04.1973 року по 03.11.2009 року. В шлюбі збудували житловий будинок по вул. Кливова, 7. Після розірвання шлюбу, було поділено майно подружжя, та рішенням Довгинцівського суду м. Кривого Рогу, вказаний будинок був визнаний спільним майном подружжя по 1 / 2 частині кожному, а також будинок був поділений в натурі, виділивши кожному у власність жилі та допоміжні приміщення в будинку. Фактично будинок поділений на 2-ві квартири. Суд також зобов"язав кожного закласти та влаштувати двері в деяких приміщеннях та влаштування перегородки. Однак, [PERSON] не впускав її в будинок, встановив інші замки у вхідних дверях, не дає їй користуватися власністю. Не дає їй встановити двері, які призначені за рішенням суду, та сам не закладає двері. Починаючи з 2006 року вона взагалі не могла потрапити в свою квартиру (належну їй виділену половину будинку). Ремонт в своїй частині вона не робила. Ремонт в будинку [PERSON] зробив як до поділу майна подружжя так і після. Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, вселити її в належну частину будинку. Згідно зі ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.\~\~\~ Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засідання було встановлено наступне: Позивач [PERSON] пояснив, що знаходився в шлюбі з [PERSON] з 1974 року по 2009 рік. З 2007 року проживали окремо. В 2010 році рішенням суду був поділ майна подружжя, спірний будинок був поділений в натурі. Ні він, ні [PERSON] у повному обсязі не виконали рішення суду, не заклали, передбачені рішенням суду дверні пройоми, та не встановили нові двері. [PERSON] в будинку не мешкала, він змінив замки на дверях так як баявся, що [PERSON] його обкраде, ключів колишній дружині від вхідних дверей не надав. Стіни в будинку були в тріщинах, текла криша, а тому він за свої кошти зробив ремонт. В будинку газовий обігрів встановили в 2007 році, вікна в будинку були замінені в 2008-2009 році. Крівлю в будинку замінів в 2014 році. Просить суд стягнути з [PERSON] половину витрат на ремонт будинку та комунальні послуги. Крім того, позивач за первісним позовом заявив клопотання про застосавунання наслідків спливу позовної давності для зустрічного позову та вказав, що рішення про поділ спірного будинку було винесено 09.03.2010 року, набрало чинності 2.11.2010 року. Не було виконано з вини [PERSON], їй ніхто не заважав вселятися та жити в будинку, вона саме не хотіла. Тому термін позовної давності для [PERSON] сплинув 02.11.2013 року. Представник [PERSON] [PERSON], надав суду аналогічні поясненя, заяву про застосування строків позовної давності підтримав. Відповідач за первинним позовом ( позивач за зустрічним позовом) [PERSON] пояснила, що знаходилася в щлюбі з [PERSON] з 1974 року по листлопад 2009 року. Після розірвання шлюбу в судовому порядку було поділено майно подружжя. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2010 року набутий ними в шлюбі житловий будинок №7 по вул. Климова в м. Кривому Розі, був визнаний спільним майно подружжя, визнано за кожним із подружжя по 1 / 2 частині кожному та будинок був поділений в натурі із визначенням кожному із подружжя належних приміщень. В судовому порядку також було зобовязано кожного із подружжя виконати роботи, що до закладення дверних проймоів та встановки дверей. Цього виконано не було, так як позивач змінив замки у вхідних дверях та не допускає її до домоволодіння взагалі. Проти задоволення позову [PERSON] заперечує так як поділ майна вже був, про що є рішення суду. [PERSON] робив ремонт в її частині будинку без її дозволу. Просить суд усунути перешкоди в користування власністю та вселити її в належну їй частину будинку. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] зустрічний позов підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що первісний позов не визнають повністю, пояснив що [PERSON] не могла здійснювати ремонтні роботи в спірному будинку та так не могла туди потрапити , крім того ремонтні роботи були проведені до розірвання шлюбу, і розділений на частки кожному по 1/ 2 будинок вже був після ремонту. [PERSON] , як власник, не давала згоди на проведення ремонтних робіт в спірному будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що мешкає в будинку №5 по вул. Кливова, з 2005 року. Знає позивача [PERSON], Відповідача по справі [PERSON] бачив в будинку до 2007 року, після 2007 року бачив її в будинку лише 1 раз. [PERSON] в будинку робив ремонт, кришу приблизно 1-2 роки назад, міняв вікна придблизно в 2014 році, а також в цьому році утепляв будинок. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON], знає позивача та відповідача [PERSON] більше 30 років. Відносини з ними нормальні. До 2005 року [PERSON] проживала в спірному будинку №7 по вул. Клімова в м. Кривому Розі, а потім з 2005-2006 року переїхала на квартиру. Будинок був поділений між сторонами на рівні частини, але не видно що будинок реально розділений. Після розлучення вона в домі не жила, господарство там не вела, за будинком не доглядала. За весь цей час свідок бачила [PERSON] в будинку в грудні 2015 року. Свідок є головою квартального комітету з 2007 року, сторони не зверталися до неї з приводу спору. [PERSON] робив ремонт, в будинку, замінив дах, вікна, утеплив будинок, так як ремонт потрібно робити постійно. Чи давала [PERSON] згоду на ремонт в спільному будинку свідок не знає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав суду аналогічні пояснення які він давав як позивач. В залі судового засідання також досліджені наступні документи: - рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2010 року, яке залишено без змін Ухвалою Апеляціного суду Дніпропетровської області 02.11.2010 року ( а.с. 94- 99 ), визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/ 2 частині житлового будинку №7 по вул. Климова в м. Кривому Розі. Домоволодіння №7 по вул. Климова рішенням поділений в натурі. Визнано за [PERSON] в житловому будинку приміщення 1-1, частину приміщення 1-2, приміщення 1-3, приміщення 1-4, приміщення 1-5, приміщення 1-11, приміщення 1-12, огорожу 1, вимощення 1, виділено в користування земельну ділянку, загальною площею 723,5 м2, з яких 62,1 м2 під будівлями, 51,7 м2 під двором, 609,75 м2 під садом-городом. Визнано за [PERSON] в жилому будинку приміщення 1-6, частину приміщення 1-2, приміщення 1-7, приміщення 1-8, приміщення 1-9, приміщення 1-10, огорожу, вимощення, водо колонку, виділено в користування земельну ділянку загальною площею 723,5 м2, з яких 67,0 м2 під будівлями, 116,2 м2 під двором, 540,3 м2 під садом-городом. Переобладнання опалення, водопостачання, газопостачання, електропостачання з установленням відповідних лічильників покласти на кожну із сторін. \~\~ Обовязок заложити двері із приміщення 1-4 в приміщення 1-2, в приміщенні 1-1- заложити двері і влаштувати їх збоку покласти на [PERSON] \~\~Обовязок влаштувати двері із приміщення 1-4 в приміщення 1-5, в приміщенні 1-2 влаштувати перегородку згідно схематичному плану покласти на [PERSON]. - згідно до [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно. Рішення Довгинцівського районного суду від 09.03.2010 року, зарнеєстроване в реєстрі за №20765215 ( а.с. 103 -104). - Договір підряду від 2008 року, відповідно до якого [PERSON], в подальшому підрядник зобов"язується виконати сантехнічні роботи по вул. Климова, 7 на протязі 10 днів. Вартість робіт 2000 грн. ( а.с. 15). - Товаринй чек від 10.07.2008 року на сумму 4786.00 грн на придбання сантехнічних виробів ( а.с. 16 ) - Договір №22/3 ч. від 05.03.2007 року, укладений між ООО «Полининвестрой» та [PERSON] по газифікації будинку на сумму 3700 грн., дата виконання роботи до 05.04.2007 року ( а.с 18 ). - Договір підряду від 2012 року, відповідно до якого [PERSON], в подальшому підрядник зобовязується виконати роботи по кровлі по вул. Климова, 7 на протязі 10 днів. Вартість робіт 16000 грн. ( а.с 11 ). - Товарні чеки за 2013 рік на придбання матеріалів на крівлю на загальну вартість 20883,5 грн. - Договір 178 від на установку вікон по вул. Кливова 7 на сумму 8800 грн., дата установки вікон 19.06.2008 рік ( а.с 19 ). - Товаорний чек від 20.03.2007 року на суму 1730 грн. ( а.с 17 ). Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна доводити ті обставини на які посилаються як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України, передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що: [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 20.04.1974 року по листопад 2009 року. Перебуваючи в шлюбі в 2007 та 2008 році, в належному подружжю [PERSON] будинку №7 по вул. Климова в м. Кривому Розі, були виконані сантехнічни роботи, роботи по газіфікації будинку та встановлені вікна, що підтверджує сам позивач за первинним позовом [PERSON]. Рішенням Довгинцвського районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2010 року було винесено рішення, яким був здійснений поділ майна [PERSON] та [PERSON], визнано будинок №7 по вул. Климова в м. Кривому Розі , спальним майном подружжя, по 1/ 2 частині кожному, будинок поділений в натурі з вказанням виконання робіт кожному із співласників, необхідних для створеня 2-х окремих квартир з окремими входами в кожні. Вказані роботи [PERSON] та [PERSON] не виконали. [PERSON] змінив замки на вхідних дверях будинку, ключі від замків [PERSON] не надав, що підтвердив в судовому засіданні. Таким чином суд доходить до висновку, що вказані роботи були виконані під час шлюбу. На час розгляду справи в Довгинцівському районному суді в 2009 -2010 році, входили в обєм майна - будинку, який був розділений між подружжям, а тому в цій частині позову суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1 ст. 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. В частині 1 та 3 ст. 364 ЦК України вказано, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 3. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1, 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Аналізуючи вказані правові норми суд приходить до висновку, що з моменту вступу рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2010 року, ( 02.11.2010 року) , [PERSON]. набула право власності на виділену їй рішенням суду частину будинку, а у [PERSON] припинилося право власності на вказану частину будинку, а тому не мав право управляти, користуватися та утримувати, без дозволу вланиці [PERSON], належною їй частиною будинку. Виходячи з викладенного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному об"ємі. Суд також вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задовленню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Яв встановлено в залі судового засідання [PERSON]В, змінів замки на вхідних дверях будинку, не надав ключі [PERSON], вчиняє їй перешкоди в користуванні майном. В ч.1 ст. 321 ЦК України, вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як роз»яснено в п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014\~ № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, за змістом\~статті 391 ЦК\~позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов'язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв'язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Проаналізувавши вказані норми законодавства, суд не вбачає законних підстав для застосування наслідків пропущення стороків позовної давності, оскільки в даному випадку строк не пропущено, [PERSON] є власницею 1/ 2 частини спірного будинку, а тому позовна давність на дані правовідносини не поширюється. Відповідно до ст.. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До судових витрат також належить й витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз; Згідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст.. 88.\~ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного, та

Outcome: approved