Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В позовній заяві та в судовому засіданні позивачка просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання в розмірі 1000,00 гивень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років. При цьому позивачка покликається на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Їй одній важко матеріально утримувати сина, вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці, відповідач має змогу надавати кошти на утримання, зобов'язаний це робити, як батько, тому вона звернулась до суду з даним позовом, який просить задоволити. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, подав письмове заперечення, в якому просить відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог. При цьому відповідач зазначає, що в нього не має змоги сплачувати позивачці кошти на утримання, оскільки він в силу того, що являється інвалідом, витрачає багато коштів на лікування. Також вказує, що він приймає активну участь у вихованні та утриманні сина, сплачує позивачці аліменти, приїздить до сина, привозить йому подарунки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного: відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.04.2015 року [PERSON] та [PERSON] 04.04.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №344. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2015 року у [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що 16.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області. Відповідно до ст.84 ч.4 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.84 ч.6 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. На цьому, в обґрунтування своїх позовних вимог, наголошує позивачка, даного факту не заперечує в судовому засіданні відповідач, крім цього дане стверджується випискою із наказу №96-к від 02.12.2015 року комунального закладу "Заліщицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги". Відповідач в судовому засіданні та в запереченні на позов наголошує на тому, що він сплачує позивачці аліменти на утримання дитини, тому через це та ряд інших обставин, не взмозі сплачувати ще крім цього кошти на її утримання. Рішенням Заліщицького районного суду від 20.03.2017 року по справі №597/281/17 вирішено із [PERSON] стягувати в користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/4 частки місячного доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.03.2017 року або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Відповідно до довідки №304 виданої 03.03.2017 року виконавчим комітетом Нирківської сільської ради Заліщицького району, [PERSON] проживає біля матері [PERSON]. Стосовно того, що дитина проживає з позивачкою в судовому засіданні спору між сторонами не виникло, вони обоє підтвердили даний факт. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, зокрема ст.84 ч.2 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. А, тому, суд вважає, що оскільки дитина проживає з позивачкою, що знайшло своє повне ствердження в судовому засіданні, на даний час не досягла трьохрічного віку, право позивачки на утримання закріплено на законодавчому рівні, її позовні вимоги слід задоволити та із врахуванням матеріального стану відповідача, місячний дохід якого з його слів становить 4500 гривень, а тому він взмозі надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини щомісячно в розмірі 1000 гривень на її утримання до досягнення їх сином [PERSON] трьох років. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід віднести на рахунок держави відповідно до ст.88 ч.2 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, відповідно до ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір", відповідач звільнений відповідно до ст.5 ч.1 п.10 вищевказаного закону, що стверджується посвідченням серії [NUMBER].

Outcome: approved