Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Заявниця звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з заявою про встановлення юридичного факту здобуття відповідного ступеня (рівня) вищої освіти та отримання диплому спеціаліста. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у період з 1990 року по 1996 року вона навчалася у Луганському державному медичному університеті, де 25.06.1996 року отримала диплом спеціаліста за спеціальністю «лікувальна справа» з присвоєнням кваліфікації спеціаліста лікаря серії [NUMBER] . Оригінал диплому про освіту державного зразка нею втрачений у березні 2014 року. З метою відновлення документа про вищу освіту 29 травня 2020 року вона звернувся до Луганського державного медичного університету та отримала у відповідь лист від 23 червня 2020 року за №09-09/875, яким їй повідомлено, що у зв`язку з відсутністю архіву університету, що залишився на тимчасово окупованій непідконтрольній Україні території у м.Луганську та даних щодо документу в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, виготовити дублікат документу про вищу освіту не представляється можливим. Так, механізм замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту державного зразка за акредитованою освітньою програмою (спеціальністю, напрямом підготовки) та у власних документах про вищу освіту, виданих вищими навчальними закладами за неакредитованою освітньою програмою, а також обліку документів про вищу освіту та додатків до них встановлює «Порядок замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти», затверджений Наказом МОН України 06 березня 2015 року № 249 (у редакції наказу МОН України від 25 жовтня 2016 року № 1280), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 травня 2015 року за № 494/26939. Згідно з пунктом 19 Порядку, замовлення на інформацію, що відтворюється в дублікаті документа про вищу освіту, формується в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО) відповідальною особою вищого навчального закладу на підставі інформації, яка підтверджує факт видачі документа про вищу освіту, що міститься в ЄДЕБО. За відсутності в ЄДЕБО інформації, яка підтверджує факт видачі документа про вищу освіту, відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановані копії документів, що підтверджують здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти або факт видачі документа про вищу освіту, якими є: архівна довідка про навчання особи та виписка з журналу видачі документів про вищу освіту (титульної сторінки журналу та сторінки, на якій зроблено відповідний запис, що засвідчує факт отримання особою документа про вищу освіту) або акт знищення первинного документа про вищу освіту. Вказує, що у разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти або скановану копію офіційного листа відповідного компетентного органу, у якому підтверджено факт проставляння штампа «Apostille» Міністерства освіти і науки України або вчинення консульської легалізації, та у разі наявності - скановану копію первинного документа про вищу освіту, дублікат якого замовляється. Таким чином, отримати дублікат зазначеного освітнього документу, як і підтвердити факти здобуття заявницею відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти та видачі на її ім`я відповідного документу про вищу освіту державного зразка, відповідно до існуючого порядку, неможливо інакше, ніж в судовому порядку. У зв`язку з цим заявниця вимушена була звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту здобуття відповідного ступеня (рівня) вищої освіти та отримання диплому спеціаліста. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в заяві просила суд розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - ДЗ "Луганський державний медичний університет" в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії диплому серії [NUMBER] , виданого 25.06.1996 року, [PERSON] закінчила Луганський державний медичний університет за спеціальністю «лікувальна справа», рішенням державної екзаменаційної комісії від 25.06.1996 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію спеціаліста лікаря (а.с.6). Згідно копії додатку до диплому, виданого 25.06.1996 року, [PERSON] в 1990 році вступила до Луганського медичного інституту та в 1996 році закінчила Луганський державний медичний університет (а.с.7-8). 23.06.2014 року заявниця звернулася до правоохоронних органів з заявою про втрату диплому серії [NUMBER] (а.с.9, 10). [PERSON] надано оголошення у газету «Ярмарка», наступного змісту: вважати недійсним диплом спеціаліста серії [NUMBER] за спец. "Лікувальна справа", виданий Луганським державним медичним університетом 25.06.1996 року на ім`я [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі. За змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно із п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт того, що [PERSON] закінчила Луганський державний медичний університет, отримала вищу освіту та на її ім`я було видано диплом, є встановленим в судовому засіданні, оскільки заявницею надано достатньо доказів на підтвердження цього. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved