Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який було розірвано 22 липня 2011 року. Від цього шлюбу у позивача з відповідачем є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Горохівського районного суду від 27 серпня 2013 року з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 04 липня 2013 року до повноліття дитини. Однак на даний час позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, постійно несе втрати на оздоровлення дитини, спортивні заняття та інші потреби дитини, у чому допомагають позивачу її батьки. Оскільки розмір аліментів, які сплачує відповідач, є мізерним, відповідач здоровий та працездатний, займається фермерським господарством, то позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 400 грн. на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] у строк, визначений ухвалою суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позовна заява підписана не позивачем. Крім того, відповідач зазначив, що позивач працює у м.Луцьку та має велику заробітну плату, при цьому син проживає з її батьками у с.Стрільче Горохівського району Волинської області. Відповідач стверджує, що він офіційно не працевлаштований, фермерським господарством не займається, його дохід не є постійним, на утриманні у нього перебуває двоє малолітніх дітей. Позивач [PERSON] у строк, визначений ухвалою суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, подала письмову відповідь на відзив, в якій зазначила, що позовну заяву підписувала власноручно, розмір її заробітної плати є мінімальним, їй матеріально допомагають її батьки, а відповідач їздить на роботу за кордон, тому має змогу забезпечувати сина на рівні, визначеному законодавством України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга\~статті 247 ЦПК України). Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 27 серпня 2013 року стверджується, що вищезазначеним рішенням суду присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 01 січня 2010 року, в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 04 липня 2013 року та до досягнення сином повноліття. Вищевказане рішення набрало законної сили 10 вересня 2013 року (а.с.6). Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу наведених норм закону слідує, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Таким чином\~Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів № 2037-VIII від 17 травня 2017 року\~запроваджено новий підхід до порядку визначення способу стягнення аліментів виключно з урахуванням судом волевиявлення одержувача аліментів. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із довідки № 100, виданої 26 лютого 2018 року Лучицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] ніде не працює згідно з його дипломом та фермерською діяльністю на території сільської ради не займається (а.с.16). Згідно довідки № 104, виданої 27 лютого 2018 року Лучицькою сільською радою Сокальського району Львівської області, відповідач [PERSON] проживає із батьком, матірю, дідом, бабою, співмешканкою та її неповнолітніми дітьми - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.18). Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, оскільки ці посилання не підтверджені жодними дослідженими судом доказами. Крім цього, з аналогічних підстав суд відхиляє посилання позивача на той факт, що відповідач отримує дохід, перебуваючи на роботі за кордоном. Отже, виходячи з наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини слід змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів, визначений рішенням суду від 27 серпня 2013 року, з твердої грошової суми в розмірі 400,00 грн. на 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як для цього є законні підстави. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved