Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У листопаді 2019 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати Договір № 01/068 купівлі продажу нерухомого майна - квартири за адресою [ADDRESS] від 13 листопада 2001 року, укладений між [PERSON] та КСП «1-ше Травня» місто Мена Чернігівської області, зареєстрований 13 листопада 2001 року Чернігівською Універсальною Торговою Біржою Джи-Ай-Пі, про що зроблений запис у Журналі реєстрації угод по купівлі-продажу нерухомості за № 01/068 укладеним, дійсним. Свої вимоги аргументує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу № 01/068, укладеного 13 листопада 2001 року на Чернігівській Універсальній Торговій Біржі Джи-Ай-Пі між [PERSON] та КСП «1-ше Травня», належить квартира за адресою [ADDRESS] . Оскільки відповідно до ст. 227 ЦК УРСР було передбачено, що договір купівлі продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, а вищевказаний договір купівлі-продажу квартири був укладений на товарній біржі і нотаріально він не засвідчувався, то в даний час вона не має можливості розпорядитися вказаною квартирою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді від 22 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2019 року підготовче провадження по справі закрите та справа призначена до судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник Менської міської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, від приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнко Сергія Володимировича надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 13 листопада 2001 року [PERSON] та КСП «1-ше Травня» уклали договір купівлі - продажу квартири, за адресою: [ADDRESS] . Договір складено та зареєстровано на Універсальній Торговій Біржі Джи-Ай-Пі та на підставі ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню. Договір підлягає реєстрації у бюро технічної інвентаризації (а.с. 6-7). Згідно з технічним паспортом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником квартири зазначено [PERSON] (а.с. 8-10). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до Листа приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Ніколаєнко Сергія Володимировича № 137/01-16 від 04.03.2020 року, [PERSON] відмовлено в прийнятті договору № 01/068 купівлі продажу нерухомого майна від 13 листопада 2001 року в якості правовстановлюючого документу, з метою відчуження нерухомого майна, зазначеному в ньому. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст. 2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Відповідно до ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у листопаді 2001 року, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу. За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Право позивача, як власника майна, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею. З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірної квартири. Також, суд вважає доведеним факт неможливості нотаріального посвідчення спірної угоди, що підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з тим, що державна реєстрація сторони договору - Колективного сільськогосподарського підприємства «Перше Травня» припинена. Правонаступники відсутні (а.с. 18, 19). Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved