Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 30 січня 2008 року. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але в незначному розмірі, чим ставить її в скрутне матеріальне положення. Добровільно надавати належну допомогу дитині відповідач не погоджується. У зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі, а також розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, про визнання позову в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що сторониперебували в зареєстрованому шлюбу, який було розірвано 30 січня 2008 року (копія свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 30 січня 2008 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO](копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 26 квітня 2002 року). Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивач зазначена матір'ю дитини, відповідач - батьком. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно з роз'яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 1652 від 09.05.2018 року, дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її матеріальному утриманні. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В ході судового розгляду, встановлено, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу неповнолітній доньки, але незначному розмірі. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, беручи до уваги, що позивачка просить стягувати аліменти у частці від доходу і відповідач визнає вказаний розмір аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються з часу звернення позивачки до суду з позовною заявою, а саме аліменти підлягають стягненню з відповідача з 05 червня 2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved