Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на земельну частку (пай). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.07.2014 року помер дід позивача [PERSON]. Відповідач [PERSON] (дружина спадкодавця, баба позивача) за прийняттям спадщини не зверталася. Відповідач [PERSON] (син спадкодавця, батько позивача) набув право власності на частину спадкового майна у судовому порядку, свідоцтво про право на спадщину йому не видавалося з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Позивач вказує, що поза увагою осіб, що входять до кола спадкоємців, залишилася наявність у померлого спадкодавця майнового права - права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Нива» (с.Теково Виноградівського району Закарпатської області) розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах та вартістю 7811,00 гривень. Родичі позивача право спадкодавця на земельну частку (пай) не успадкували, а від подальшої реалізації своїх спадкових прав відмовляються. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майнове право, яке належало померлому у встановленому порядку позивач не може через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). У документованих матеріалах, що залишилися по смерті спадкодавця, залишилися тільки копії цього документу. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON],будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не зявилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивача визнають, проти задоволення таких не заперечує та просять суд розглянути справу у їхню відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], своєчасно повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не зявилася, заяв, клопотань від неї не надходило. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.07.2014 року помер дід позивача [PERSON]. Відповідач [PERSON] (дружина спадкодавця, баба позивача) за прийняттям спадщини не зверталася. Відповідач [PERSON] (син спадкодавця, батько позивача) набув право власності на частину спадкового майна у судовому порядку, свідоцтво про право на спадщину йому не видавалося з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Обставини відкриття спадщини, склад успадкованого майна спадкодавця та факт родинних відносин встановлено у рішеннях Виноградівського районного суду від 04.01.2018 року у справі №299/3925/17, від 19.01.2018 року у справі №299/3948/17. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Разом з цим поза увагою спадкоємців залишилася наявність у померлого спадкодавця майнового права - права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Нива» (с.Теково Виноградівського району Закарпатської області) розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах вартістю 7811,00 гривень. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майнове право, яке належало померлому діду позивача, у встановленому порядку, позивач не може через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). У документованих матеріалах, що залишилися по смерті спадкодавця, залишилися тільки копії цього документу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Нива» розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах на спадкодавця [PERSON] підтверджується копією сертифіката на земельну частку (пай) серії ЗК №0056243 від 18.02.1997 року та листом Відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 09.08.2018 р. №29-7-0.19-695/105-18. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право на земельну частку (пай) у порядку спадкування, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved