Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю ХР 19-00-066084, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №831, виданий 13.03.1998 року та рішення виконавчого комітету Моначинівської сільської ради народних депутатів відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,18 га та 0,10 га, для загального користування. Позивач посилається на те, що 31 травня 2015 року помер його тесть - [PERSON]. Все майно, що йому належало, він заповідав позивачу. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 19-00-066084 від 13.03.1998 року, що був виданий Моначинівською сільською радою [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,18 га та 0,10 га загального користування. Землю було передано для ведення особистого підсобного господарства. Акт було зареєстровано за 1998 №831 в книзі записів державних актів на право власності на землю. 27.04.2016 року було встановлено межі земельних ділянок в натурі. Внаслідок неправильного оформлення документів на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] були порушені права позивача, в зв'язку з чим він позбавлений можливості належного оформлення та розпорядження земельною ділянкою. А тому просить скасувати державний акт на право приватної власності на землю ХР 19-00-066084 виданий 13.03.1998 року [PERSON] та скасувати рішення виконавчого комітету Моначинівської сільської ради народних депутатів відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,18 га та 0,10 га, для загального користування. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 31.05.2015 року в с.Моначинівка Куп?янського району Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ВЛ № 503405 (а.с.4). Померлий [PERSON] заповідав належне йому майно позивачу [PERSON] (а.с.5). Рішенням № 15 Моначинівського сільської ради народних депутатів від 25 березня 1995 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства.(а.с.9). На підставі вказаного рішення 23.03.1995 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю ХР 19-00-066084 , який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №831.(а.с.7) Внаслідок неправильного оформлення документів на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (а.с. 7,8). Необхідність визнання Державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що Державний акт на право власності на землю підтягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 27 п.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Відповідно до\~\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений ст.ст.\~140,141 ЗК України\~перелік підстав для того є вичерпним. Відповідно до правових позицій, визначених у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі №6-46цс14 та від 06 лютого 2013 року у справі №6-103цс12, відповідно до статті 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей\~152,\~155 ЗК України\~державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно ч. 2\~ст. 152 Земельного Кодексу України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1\~ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved