Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10.10.2014 року між банком та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Згідно даної угоди [PERSON] отримала кредит у розмірі 5245,09 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 07.04.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.04.2016 року. На момент смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 10.10.2014 року становить 5551, 67 грн.. Спадкоємцем померлого, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON]. 28.10.2017 року їй було направлено лист-претензію, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги, але ніяких дій по сплаті заборгованості відповідачем не здійснено. Позивач ПАТ КБ "Приватбанк", будучи належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду даної справи, в судове засідання свого представника не направив, в письмовому клопотанні повноважний представник позивача за довіреністю [PERSON] просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, у зв»язку з чим ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року визначений заочний розгляд по цій справі. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приват Банк" як кредитодавцем з одного боку та [PERSON] як позичальником з іншого з 10.10.2014 року укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.Згідно цього правочину остання отримала кредит у розмірі 5245,09 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом(а.с. 07-31). Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON], що підтверджується генеральною угодою, підписаною останньою, разом з умовами надання банківських послуг фізичним особам, відміткою про відкриття рахунку з зарахуванням кредитних коштів на цю картку від 10.10.2014 року, тобто на момент фактичного виконання умов договору (а.с. 7). [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та на даний час має заборгованість у розмірі 5551 грн. 67 коп. що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с. 6). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, вбачається та підтверджується, що позичальник [PERSON] померла 07 квітня 2016 року (а.с.34). Розрахунком заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що навіть після смерті [PERSON], платіжною карткою останньої періодично продовжували користуватись його спадкоємці в томі числі відповідачка, що підтверджується погашенням заборгованості шляхом внесення коштів на картковий рахунок. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Тобто за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Витягами з паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації кожного зазначена: Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Кропоткіна, буд. 14 корп. 1 кім. 812-813, підтверджується, що [PERSON] на момент відкриття спадщини мешкала разом з спадкодавцем та є такою, що прийняла її. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 31.05.2017 року була направлена претензія кредитора до Жовтоводської державної нотаріальної контори. Відповіддю Жовтоводської державної нотаріальної контори від 25.07.2017 року підтверджується, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Таким чином, відповідач [PERSON] є такою, що фактично прийняла спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Листом-претензієювід 21.10.2017 року підтверджується, що до спадкоємця [PERSON] були направлені позивачемвимоги,які до теперішнього часу лишились без виконання (а.с.39). Частиною 1 статті 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоїн кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Згідно ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідачка, як спадкоємиця померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України зобов'язана у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOK31B16XO від 21 лютого 2018 р. (а.с. 2). У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Outcome: approved