Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 2,1284 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 067133, розташовану на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 1,0274 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ЧН № 067133, розташовану на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,1267 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ЧН № 067133, розташовану на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті тітки [PERSON], померлої 24 липня 2012 року, залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняв, проте оформити право власності на вищевказані земельні ділянки не може з огляду на те, що державний акт на ім'я померлої на ці земельні ділянки був втрачений. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання позовних вимог та розгляду справи за відсутності представника; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 24.07.2012 року. Після смерті останньої Козелецькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: 15 травня 2014 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї тітки [PERSON] (рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 березня 2014 року [PERSON] було встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці). Відповідно до довідки Виконкому Хрещатинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 27.05.2013 року [PERSON] на день смерті (24.07.2012 року) була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO], і на день смерті проживала одна. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті своєї тітки [PERSON], що підтверджується матеріалами, наданими з нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 30 березня 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 08 вересня 2004 року № 391 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,29 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 067133. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 067133, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 3,2825 га, з яких: рілля 2,1284 га (кадастровий номер 7422084700:03:001:0420), кормові угіддя (сіножать) 1,0274 га (кадастровий номер 7422084700:03:002:0420), сад 0,1267 га (кадастровий номер 7422084700:03:003:0420). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 жовтня 2015 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422084700:03:001:0420, 7422084700:03:002:0420, 7422084700:03:003:0420) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки.

Outcome: approved