Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користування житловим будинком, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач: [PERSON] , який 10 березня 2016 року поїхав зі своїми речами та більше за місцем реєстрації не повертався. Договір найму з відповідачем нею не укладався, він не має підстав для збереження за ним житлового приміщення при тимчасовій його відсутності на жилій площі будинку. На підставі вищевикладеного вона і звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Ткач І.Ю. надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача, про що свідчить зава представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно на підставі договору дарування від 16 липня 2014 року позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . /3,10/ Позивач вказує, що відповідач 10 березня 2016 року поїхав зі своїми речами та більше за місцем реєстрації не повертався. У відповідності до акту про фактичне місце проживання в с. Випасне Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 07.02.2019 року встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS] , однак у вказаному житловому приміщені не проживає з 09.03.2016 року. /л.с. 5/ Вказане також підтверджується довідкою виданою Мологівської сільської радою № 390 від 07 лютого 2019 року. /л.с. 6/ У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У ч.2 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право приватної власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , ту обставину, що відповідач не проживає у вказаному приміщені з 09 березня 2016 року, що станом на день винесення рішення перевищує встановлені чинним законодавством строки відсутності проживання наймача, втратив інтерес до вказаного житлового приміщення, враховуючи також, що реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні порушує право власності позивача, суд приходить до висновку про те, що є усі законні підстави для визнання позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користування житловим будинком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved