Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] у свою користь матеріальну шкоду у розмірі 428 гривень 20 копійок , моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що йому на праві приватної власності належить 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, який знаходиться по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , який являється його сином перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, затіяв з ним сварку, під час якої розбив у вікні його кімнати чотири скляні шиби, товщиною 0,33 см., шириною 0,33 м. і висотою 0,78 м., чим завдав йому матеріальну шкоду. З цього приводу він звертався у поліцію з відповідною заявою. Листом № 3189/108/61012019 від 29.08.2019 Рожнятівського ВП його повідомлено, що з відповідачем проведено бесіду профілактичного характеру щодо недопущення протиправних дій відносно нього в майбутньому. Оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не відремонтував вікно, він змушений був придбати скло вартістю 197 грн. 20 коп., 0,9 кг. емальової фарби вартістю 53 грн., один тюбик прозорого силікону вартістю 28 грн., а також найняв майстра, який засклив чотири скляні шиби у вікні, за що він заплатив йому 150 гривень. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідача [PERSON] , позивачеві завдано матеріальну шкоду у розмірі 428 грн. 20 коп. Крім цього позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду, розмір якої оцінює у 5000 гривень. Підстави та розмір моральної шкоди обґрунтовуються виходячи з витрат немайнового характеру, яких він зазнав, у зв`язку із спричиненням йому глибоких моральних страждань, які виражаються в порушенні душевного дискомфорту, приниженні його честі та гідності, морально-психологічних переживаннях, порушенні життєвих зв`язків, в постійному напруженні та страху, що відповідач знову нападе на нього. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, клопотань про неможливість прибуття до суду чи відкладення судового засіданя не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності відповідача, у порядку визначеному ст.ст. 280-282 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (принцип диспозитивності). На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником 45/100 частин будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Рожнятівського районного суду від 18 квітня 2000 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.07.2019 (а.с. 5-7). Актом обстеження домоволодіння по [ADDRESS] , складеним комісією Ясенської сільської ради 23.09.2019 було встановлено, що в одному з вікон частини будинку, яка належить [PERSON] , вибито чотири скляні шиби товщиною 3 мм, шириною 0,33 м і висотою 0,78 м (а.с.12). Листом № 3189/08/61012019 від 29.08.2019 Рожнятівського ВП позивача [PERSON] повідомлено, що з відповідачем проведено бесіду профілактичного характеру щодо недопущення в майбутньому протиправних дій відносно позивача (а.с.11). Для ремонту вікна позивач прибав скло товщиною 3 мм, розміром 1,60 х 1,70 м. вартістю 197 грн. 20 коп., 0,9 кг емальованої фарби вартістю 53 грн. та один тюбик прозорого силікону вартістю 28 грн., а всього на загальну суму 278 грн. 20 коп., що підтверджується фіскальним чеком № 1 ВКП "Дзеркало" від 30.09.2019, чеком № 15424 від 25.09.2019, товарним чеком від 25.09.2019 (а.с. 9). Вартість послуг майстра [PERSON] , який засклив чотири скляні шиби вікна становить 150 гривень, що підтверджується розпискою даною [PERSON] 28.09.2019 (а.с.10). Зі змісту ч. 1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором, або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведенною вину відповідача [PERSON] у спричиненні шкоди позивачеві, яка полягала у пошкодженні майна, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути завдану протиправними діями останнього матеріальну шкоду в розмірі 428 грн. 20 коп. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як убачається з положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає встановленим у судовому засіданні заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу, яка виразилась у переживаннях останнього з приводу пошкодження його майна, організації додаткових зусиль щодо відновлення пошкодженого майна, оскільки відповідач жодних дій щодо відновлення пошкодженого майна не вчинив. Однак враховуючи тяжкість завданої шкоди, вимоги розумності і справедливості, суд вважає необхідним зменшити розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та визначити такий в розмірі 500 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2716 грн. 29 коп. та 500 грн. витрат за надання правової допомоги.

Outcome: partial