Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В лютому позивач [PERSON] як фізична особа, звернувся до суду з позовом до відповідачів юридичних осіб ПАТ "Українська страхова компанія Гарант-Авто, ТОВ "Туртранс-Люкс" та фізичної особи [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих ДТП. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 11.07.2014 року в с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області сталася ДТП за участю автобуса Кароса д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] та який на праві власності належить ТОВ Туртранс-Люкс та трактора МТЗ-892 д/н 06889МК, який належить [PERSON] Винним у вказаному ДТП був визнаний [PERSON], який на той час працював водієм у ТОВ Туртранс-Люкс. Згідно поліса № АС/5326302 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 02.08.2013 року власник автобуса ТОВ Туртранс-Люкс застрахував відповідальність у зв'язку з керуванням транспортним засобом в ПАТ Українська страхова компанія Гарант-Авто. Враховуючи вказані обставини позивач просив стягнути на його користь з ПАТ"Українська страхова компанія Гарант-Авто суму страхового відшкодування у розмірі 45600,79 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2952 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди 2550 грн. З ТОВ Туртранс-Люкс просив стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн., з [PERSON] також просив стягнути моральну шкоду 5000 грн. Ухвалою суду від 21 квітня 2015 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія Гарант-Авто та Товариства з обмеженою відповідальністю Туртранс-Люкс про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих дорожньо-транспортною пригодою було закрито. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги до [PERSON] про стягнення з нього в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В судовому засіданні було встановлено, що 11.07.2014 року на автодорозі Р-06 Ульяновка-Миколаїв [PERSON] керуючи технічно справним автобусом Кароса д/н [NUMBER], яким він керував на підставі трудової угоди з ПП Туртранс-Люкс та який належить на праві власності ПП Туртранс-Люкс здійснив зіткнення з трактором МТЗ -892 д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок чого власнику трактора МТЗ 892 були спричиненні збитки сума яких складає 45600,79 грн. Винним у вказаній ДТП був визнаний [PERSON], що підтверджується Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року. В судовому засіданні було встановлено, що трактор МТЗ -892 д/н 06889 2005 року випуску зареєстровано на праві власності за фермерським господарством [PERSON], що підтверджується довідкою Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 08.04.2015 року. Отже власником зазначеного транспортного засобу є фермерське господарство Хмельов Олександр Васильович. Відповідно до Статуту фермерського господарства, який зареєстровано 15.08.2005 року дане господарство є юридичною особою, засновником якого є [PERSON] Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач [PERSON] зазначав, що моральна шкода полягає в тому, що його майну завдані збитки, що свою чергу привело до втрати душевної рівноваги. Однак, положення ст. 23 ЦК України передбачають відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Отже право на відшкодування моральної шкоди в такому випадку має виключно фізична особа. Що стосується немайнової шкоди, заподіяної юридичній особі, то під такою шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. ( п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди N 4 від 31.03.95 ). Також необхідно зазначити, що згідно ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналізуючи діюче законодавства, суд приходить до висновку, що право вимагати відшкодування моральної шкоди в даному випадку надано виключно власнику майну, яким є Фермерське господарство Хмельов Олександр Васильович. А тому суд вважає, що позивач звернувся за захистом порушеного права, яке йому не належить. З цих підстав, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed