Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач 05.06.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], предметом якої є солідарне стягнення заборгованості за послуги за постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01.04.2013 року по 01.01.2018 року в розмірі 7926,09 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 1762 грн. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідачі є користувачами його послуг. Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв відповідачам послуги у вигляді централізованого опалення і виставляв рахунки відповідно до тарифів, але відповідачі, у порушення ст.67,68,162 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплату за отримані послуги не робили, внаслідок чого їх заборгованість за постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] за період з 01.04.2013 року по 01.01.2018 року склала 7926,09 грн. Тому позивач звертається до суду для захисту своїх прав. 13.06.2018 року судом направлено запити щодо доступу до персональних даних, на підставі ч.6 ст.187 ЦПК України, з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів, відповіді на які отримано 16.07.2018 року. Відповідно до наданих відповідей відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а.с.20,21/. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідачів - кожному, але судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресатам, за закінченням терміну зберігання /а.с.32-34/. Від відповідачів відзиви на позов до суду не надійшли, тому відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. При цьому, у відповідності до ч.13 ст.7 ЦПК України, судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги", здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] (а.с.20,21) та є споживачами послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які надає позивач, особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а також згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: «Споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом», згідно ст. 18 постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», «плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим…» Тарифи на теплову енергію і гаряче водопостачання установлені Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України за №1844 від 14.12.2010 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року та постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 31.10.2014 від 06.06.2014 року З розрахунку заборгованості про стан особового рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідачам, як користувачам квартири [ADDRESS] позивачем згідно затверджених тарифів надавались послуги по централізованому опаленню за період з 01.04.2013 року по 01.01.2018 року, проте за надані послуги відповідачі не сплачували позивачу кошти, що стало причиною виникнення заборгованості, яка з урахуванням перерахунку складає 7926,09 грн. 90 коп. /а.с.11/. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на діючих нормах закону, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1762,00 грн., в рівних частинах - по 881 грн. з кожного з відповідачів /а.с.2/. На підставі викладеного та

Outcome: approved