Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до приватного підприємця [PERSON], в якому просить розірвати договір про виготовлення та встановлення дверей, укладений між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму передоплати в розмірі 800 грн., суму за договором з банком в розмірі 1700 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 лютого 2014 року між ним та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір на виготовлення та встановлення дверей, відповідно до умов якого відповідач взяла на себе обов`язок в строк до 17 березня 2014 року виготовити та встановити двері за адресою позивача. Позивачем внесена передоплата в сумі 800 гривень, та сума в розмірі 1566 грн. 32 коп. була оформлена позивачем у вигляді споживчого кредиту та перераховувалась на рахунок відповідача № [NUMBER]. Відповідач умови договору не виконав по теперішнй час, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позові та просив їх задовольнити, подав письмову заяву, у якій просив закінчити розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що з позивачем договір не укладала, працювала консультантом у людини, яка від іі імені укладала договір та отримувала кошти, на теперішній час ведеться кримінальне провадження з даного приводу, але судові рішення відсутні. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору від 13 лютого 2014 року (л.с. 3) на виготовлення та встановлення дверей, укладеного між [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON], позивач повинен сплатити відповідачу вартість виробів в сумі 2200 грн. та завдаток в сумі 800 грн., а виконавець зобов`язується надати вироби впродовж 21 робочого дня. Позивач сплатив відповідачу суму завдатку в розмірі 800 грн., що не спростовано у судовому засіданні відповідачкою, а решту суми в розмірі 1566 грн. 32 коп. було оформлена позивачем у вигляді споживчого кредиту та перераховано на рахунок відповідача № [NUMBER], про що свідчить відповідна довідка, видана банком (л.с. 6). Відповідач [PERSON] умови договору не виконала, двері позивачу не встановлені на час розгляду справи. Доводи відповідачки стосовно того, що вона з позивачем договір не укладала, а працювала консультантом у людини, яка від її імені укладала договір та отримувала кошти, суд знаходить безпідставними, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами. Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 3 ст. 849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а у випадку невиконання підрядником цієї вимоги, - відмовитися від договору підряду і вимагати відшкодування збитків. Згідно п. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди; на підставі ст.3 вказаного закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, виключно заподіяної небезпечними для життя і здоров`я людей товарами (роботами, послугами) у випадках передбачених законодавством. Оскільки факт будь-якого порушення прав позивача з вини відповідача судом не встановлено, згідно ст. 23 Цивільного кодексу України будь-які підстави для стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємця [PERSON] в частині розірвання договору і відшкодування збитків, а в частині стягнення моральної шкоди відмовити. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial