Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

В квітні 2018 року Орган опіки та піклування Княжиківської сільської ради Ружинського району Житомирської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та стягнення з неї аліментів в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно на користь закладів та установ, до яких буде влаштовано дитину. Позивач зазначає, що відповідачка, яка є матір'ю малолітнього сина [PERSON], не піклується про свою дитину. Вона ніде не працює, проживає за кошти, які отримує як мати-одиначка і вказані кошти використовує не за призначенням - на придбання алкогольних напоїв, якими зловживає. В будинку, де проживає сім'я [PERSON], брудно, запас продуктів харчування мінімальний. Малолітній син [PERSON] недоглянутий, часто голодний, пропускає відвідування школи. Оскільки на неодноразові зауваження відповідачка не реагує, тому орган опіки і піклування вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. 2 В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав, пояснивши, що на протязі 8 років відповідачка зловживає алкогольними напоями і внаслідок цього не піклується про свого малолітнього сина [PERSON]. Її неодноразово попереджали про необхідність зміни ставлення до дитини, однак вона на зауваження не реагувала. під час перевірок, які проводили депутати сільської ради, відповідачка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, в будинку брудно, дитина голодна, неохайна. І лише після того , як було подано позов до суду, відповідачка перестала вживати алкоголь і на даний час належно доглядає за своєю дитиною. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітньої дитини, вказавши, що перестала вживати алкогольні напої і на даний час належно утримує свою дитину. Представник третьої особи - служби у справах дітей Ружинської райдержадміністрації просив суд попередити відповідачку про необхідність зміни ставлення щодо виховання дитини , вважаючи що на даний час недоцільно її позбавляти батьківських прав, оскільки вона стала на шлях виправлення. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідка, оглянувши письмові докази по справі, встановив наступне. Відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], відомості про батька якого записані зі слів матері, що вбачається з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - Постанова ВСУ) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991р. №789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 3 Згідно з висновком органу опіки та піклування Ружинської райдержадміністрації № 02-24/903 від 04.04.2018р. [PERSON] разом зі своїми синами - [PERSON] , [INFO], та малолітнім [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS] у власному житловому будинку. Санітарний стан вказаного будинку незадовільний . сім'я користується земельною ділянкою площею 0.50 га та має підсобне господарство: козу та домашню птицю. [PERSON] не працює, отримує соціальну допомогу, як одинока мати. Під час проведення обстеження умов проживання малолітньої дитини, комісією було встановлено, що [PERSON] була п'яна та спала; в будинку було холодно та сиро; приготовленої їжі не було; продукти харчування були в недостатній кількості. А тому, орган опіки та піклування вважав за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] (а.с.9). Разом з тим, з пояснень представника позивачки, відповідачки та свідка [PERSON] вбачається, що на протязі останніх двох місяців відповідачка перестала вживати алкогольні напої і внаслідок цього її ставлення до дитини змінилось: дитина охайна, доглянута. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Таким чином на час винесення рішення суду відсутні докази на підтвердження свідомого нехтування відповідачкою своїми обов'язками відносно малолітньої дитини або ухилення її від виховання сина. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина. Однак суд вважає за необхідне попередити відповідачку про зміну її ставлення до виховання сина та необхідність належного його утримання, одночасно поклавши на орган опіки і піклування обов'язок щодо контролю за виконанням нею своїх батьківських обов'язків щодо дитини.

Outcome: dismissed