Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач, 02 червня 2021 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №30561 від 18 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною за заявою ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» на суму 13963 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтував тим, що 12 травня 2021 року отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №65348310 від 06 травня 2021 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. про стягнення з нього неіснуючого боргу перед ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» у сумі 13963 грн. 00 коп. Між ним та ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» ніколи не укладалося кредитного договору. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було винесено виконавчий напис №30561 від 18 березня 2021 рокупро стягнення з нього неіснуючого боргу перед ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» у сумі сумі 13963 грн. 00 коп. У виконавчому написі зазначена навіть не його адреса місця проживання. Ніяких правовідносин з ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» він не мав. Виконавчий напис вчинено безпідставно, тож він є незаконним і підлягає скасуванню. До того ж, ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» жодним чином не повідомляло його та не висувало вимог про існування боргу. Нотаріус також не повідомляв його як боржника, про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, при якій він не міг ніяким чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис. Безспірність вимог нотаріусом перевірена не була. Позивач як і його представник у сужове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Предстанвик відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» - Литвинець С.А. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі на підставі та обґрунтуваннях, зазначених у відзиві на позовну заяву, просив розглядати справу за його відсутності. У поданому відзиві вказав, що оскаржуваний у даній справі виконавчий напис нотаріуса було вчинено у зв`язку із невиконанням позивачем умов, укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 2064744 про надання кредиту від 13 січня 2020 року. Даний договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit365.ua, підписана електронним цифровим підписом відповідача 21 серпня 2019 року та індивідуальної пропозиції (оферти) №2064744 укладення договору про надання кредиту від 13 січня 2020 року, які акцептовані позивачем 13 січня 2020 року, шляхом підписання, електронним підписом позивача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п.1 ст.З, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 Цивільного Кодексу України) заявки позивача № 2064744 на отримання кредиту на обраних позивачем умовах. Після укладення договору повідомлення про його укладення було направлено на електронну пошту позивача, зазначену позивачем в особистому кабінеті на сайті credit365.ua. Грошові кошти у розмірі 2000,00 грн перераховані на картковий рахунок позивача відкритий в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 13 січня 2020 року. Термін для повернення позивачем кредиту та нарахованих процентів за договором до 12 лютого 2020 року. Однак позивачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Зазначене стало підставою для звернення ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Звертаючись до нотаріуса, перед тим попередивши про це позивача, відповідач надав повний пакет документів, обов`язковість надання та перевірки яких передбачено ст.87 та 88 Закону україни «»Про нотаріат» та чинною редакцією Постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Позиція позивача ґрунтується на хибному розумінні алгоритму стягнення заборгованості в безспірному порядку, маніпулюванні наявними правовими нормами. Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Будь-які клопотання чи докази від неї не надходили. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься її заява, в якій вона вказала, що вирішення справи залишає на розсуд суду. Одночансно надала суду копії виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №30561, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса місця реєстрації та проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи не відомо, який є боржником за кредитним договром 2064744 від 13 січня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», далі іменований стягував, заборгованість за кредитним договором 2064744 від 13 січня 2020 року. У виконавчому написі нотаріуса вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12 лютого 2020 року по 03 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 13963,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000,00 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 11963,00 грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650 грн. 00 коп., які підлягають стягненню зі стягувача за домовленістю сторін. Загальна сума, що підлягає стягненню - 13963грн. 00 коп. Виконавчий напис винесено нотаріусом на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано наступні документи: заява на вчинення виконавчого напису; довідка про ідентифікацію; виписки з особового рахунку за кредитним договором; індивідуальна пропозиція (оферта) №2064744 укладення договору про надання кредиту та договір про надання кредиту, який не посвідчено нотаріально; паспорт споживчого кредиту; заявка на отримання кредиту; інформація про підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором; копія паспорта боржника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 06 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №65348310 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Надані відповідачем суду претензія від 03 березня 2021 року, список згрупованих поштових відправлень Укрпошти, витяг з онлайн- сервісу відстежень поштових відправлень Укрпошти, свідчать про отримання позивачем претензії від відповідача про наявність заборгованості в сумі 13963 грн. 00 коп. та необхідність її погашення протягом семи днів. Також у претензії роз`яснено, що у разі непогашення заборгованості справу буде передано до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, або звернення до суду з позовною заявою. На запит суду АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію, про те, що за платіжним дорученням від 13 січня 2020 року на рахунок № [NUMBER] [PERSON] надходив платіж на суму 2000 грн. з призначенням платежу: виплата кредиту за договором кредиту. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерстваюстиції Українивід 22 лютого 2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р.№ 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Позивач не визнає заборгованість взагалі, вказує, що не мав правовідносин з відповдіачем. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 лютого 2012 року № 296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріусу відповідачем було надано підтвердження про направлення позивачу претензії, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» зазначений у написі є безспірним. До того ж позивачу претензія вручена 15 березня 2021 року, а вже 18 березня 2021 року вчинено оспорюваний виконавчий напис. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив розмір боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. До того ж як встановлено судом, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року (постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано). Кредитний договір від 13 січня 2020 року №2064744, за яким вчинено виконавчий напис укладений в електронній формі, та не був посвідчений нотаріально. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборговності, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому позовна вимога пред`явлена до ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Разом з цим, позовна вимога безпідставно зявлена до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. оскільки відповідачем у справах за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса чи державного виконавця, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Враховуючи наведене, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Ухвалою суду про забезпечення позову від 25 травня 2021 року (провадження №2-з/389/30/21) вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №65348310. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» на користь позивача підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (за подання позовної заяви - 454 грн. 00 коп. (1/2 від сплаченого розміру судового збору, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог до другого відповідача) та заяви про забезпечення позову - 454 грн. 00 коп.). При розподілу судових витрат суд виходить із вимог пропорційності при частковому задоволенні позову немайнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: partial