Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою, в якій зазначили, що з 03 серпня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них 24 грудня 2014 року народився син [PERSON] у Міській клінічній лікарні № 17 м. Донецька, однак заявники не можуть зареєструвати народження в органах РАЦС України, оскільки дитина народилась на тимчасово непідконтрольній території України. Тому заявники, як мати та батько народженої дитини, змушені звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини сина [PERSON], 24 грудня 2014 року у м. Донецьк. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, просила задовольнити та встановити факт народження дитини сина [PERSON], [INFO]. В подальшому просила розглянути справу за її відсутності, про що надала заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши заяву, в якій підтримав доводи, викладені в заяві, та просив встановити факт народження його дитини. Представник заінтересованої особи Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просили провести розгляд справи без присутності представника, на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення зхаяви з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представника дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу І-НО № 332258, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. (а.с.10) З дублікату медичного свідоцтва про народження № 158 вбачається, що [PERSON] 24 грудня 2014 року народила дитину чоловічої статі в Міській клінічній лікарні № 17 м. Донецька. (а.с.26) Свідок [PERSON], будучи попередженою про кримінальну відповідальність та приведеною до присяги, суду пояснила, що знайома з сімєю заявників та їй достовірно відомо, що заявниця [PERSON] була вагітною, а в грудні 2014 року народила хлопчика в лікарні №17 м.Донецька, якого подружжя назвали його [PERSON]. Вона особисто відвідувала заявницю у пологовому відділенні цієї лікарні. Свідок [PERSON], будучи попередженим про кримінальну відповідальність та приведений до присяги, суду пояснив, що є батьком заявниці [PERSON] та дідом народженого хлопчика [PERSON]. Також зазначив, що його донька перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від цього шлюбу в них народився [PERSON] 24 грудня 2014 року, в міській лікарні №17 м.Донецька. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За наведених обставин, у інший спосіб, крім як за рішенням суду, факт народження дитини не можливо зареєструвати у державному реєстрі народження доньки, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надає можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх сина, виданого державним органом України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved