Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач 23.11.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вона є співвласником квартири, у якій зареєстрований відповідач, який є її колишнім чоловіком, та у 2015 році зібрав свої речі та виїхав з квартири, з вказаного часу у квартирі більше не з'являвся. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2019 року задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 22.02.2019р. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 березня 2019 року вирішено проводити заочний розгляд справи, вирішено питання про виклик свідків. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав. Треті особи в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її сусідка, відповідач у спірній квартирі не проживає з 2015 року. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у квартирі відсутні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач її сусідка, відповідача у квартирі не бачила з кінця 2015 року. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у будинку відсутні. Суд, заслухав вступне слово позивача, її представника, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної, сумісної власності позивачеві [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про право власності виданого 05.11.2003 р. Фондом комунального майна м.Херсона, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк. справи 11-15). Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 15.11.2016 р. (арк. справи 17-18). Згідно довідки від 08.11.2018 р. №407 виданої ОСББ "Шенгелія, 3", за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 19). З акту складеного сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], головою ОСББ "Шенгелія, 3"вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2015 року (арк. справи 20). Відсутність речей\~відповідача та\~його не\~проживання за\~вказаною адресою\~підтвердили допитані\~в судовому\~засіданні свідки\~[PERSON],\~[PERSON] У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого\~ майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, \~спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, покинув житло добровільно, майно та речі відповідача в квартирні відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало. Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі з 2015 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 15 березня 2019 року. На\~ підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved