Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

в позові вказано, що 03/06/2013 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду звільнено відповідача від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Позивача було визнано потерпілим в кримінальному провадженні. 12/11/2002 р. відповідач на сходовому марші третього поверху будинку №62 по вул. Молодіжній в м. Івано-Франківськ заподіяв тілесні ушкодження середньої тяжкості позивачу. Внаслідок таких дій позивач проходив лікування та витратив на лікування 4544 гривень, які просив стягнути з відповідача. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 100000 гривень моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені та надав перед судом пояснення про те, що лікування позивача є безпосереднім наслідком завдання йому тілесних ушкоджень відповідачем. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "[PERSON] проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідачі належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі. Отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у сторін було достатньо часу для подання суду доказів, доводів та обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03/06/2013 р. відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Відповідно до висновку експерта №57 від 02/10/2003 р. у позивача було встановлено тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №0624233 позивачу встановлено третю групу інвалідності загальної групи захворювання. Відповідно до платіжних документів позивачем сплачено 4544 гривень на придбання медичних препаратів. Відповідно до виписок із медичної карти позивач отримував лікування. В ст. 22 ЦК України вказано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже позивач має право на відшкодування шкоди, яка завдана йому відповідачем. У свою чергу обов`язок доведення обставини звільнення від відшкодування зазначеної шкоди законом покладено на відповідача. В ст. 23 ЦК України вказано, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Так відповідно до пояснень позивача завдання йому відповідачем тілесних ушкоджень, які відносяться до середнього ступеня тяжкості призвело до ушкодження здоров`я, болю, душевних страждань. Указані наслідки безпосередньо пов`язані із протиправними діями відповідача. Однак позивач та його представник також обґрунтували моральну шкоду необхідністю здійснення витрат на лікування, хоча позивачем окремо пред`явлено до відповідача позов про компенсацію витрат на відповідне лікування. Також моральну шкоду обґрунтовано встановленою позивачеві інвалідністю, хоча відповідно до висновку комісії лікарів інвалідність позивача заснована на загальному захворюванні. Так відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Отже обов`язок доказування обставин завдання шкоди, її розміру, обґрунтованого розрахунку розміру покладено законом на позивача. Крім цього відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Тому з урахуванням зазначених позивачем тілесних ушкоджень та його пояснень щодо порушення існуючого порядку життєдіяльності, необхідності вжиття додаткових заходів для поновлення способу життя, фізичного болю та душевних страждань моральну шкоду може бути компенсовано грошовими коштами в сумі 10000 гривень. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial