overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 25 квітня 2004 року Вербівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що тривалий час вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, строку для примирення із відповідачем не надавати. Відповідач [PERSON]. про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 25 квітня 2004 року Вербівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3. Позивач зареєстрована і проживає у с.Вербівці Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідач проживає у [ADDRESS] Судові витрати позивач просить за її згодою залишити за нею. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 25 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 45. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що тривалий час вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання ним судових повісток, однак до суду повторно не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 25 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 45. Позивач зареєстрована і проживає у [ADDRESS]. Відповідач проживає у цьому ж населеному пункті. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 27 липня 1985 року Теребовлянським райвіддлом ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 12. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що тривалий час вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. Позивач позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду повторно не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 27 липня 1985 року Теребовлянським райвіддлом ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 12 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12. Судові витрати позивач просить покласти на неї. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 5 серпня 2006 року Підгайчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 6. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що тривалий час вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, строку для примирення із відповідачем не надавати. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак повторно до суду не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 5 серпня 2006 року Підгайчицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 6. Від спільного подружнього життя сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована і проживає разом із дитиною у [ADDRESS] Відповідач проживає у цьому ж населеному пункті. Судові витрати позивач просить за її згодою залишити за нею. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім"я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка народилась у шлюбі, зареєстрованому сторонами 23 травня 1996 року. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, вказала у позові про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує із підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про часткове визнання позову, оскільки він не має постійного заробітку та періодично надає матеріальну допомогу дитині у грошовій та в інших формах. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 23 травня 1996 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітньою дитиною проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач проживає у [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня складає 1944 гривні, 50 відсотків від цієї суми становитиме 972 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не працює, однак має нерегулярний дохід, прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє з батьків у рівних частках, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1000 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 15 лютого 2001 року. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, вказала у позові про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує із підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 15 лютого 2001 року укладено шлюб, який на час розгляду цієї справи розірвано. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітньою дитиною проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач проживає у [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня складає 1944 гривні, 50 відсотків від цієї суми становитиме 972 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не працює, однак має нерегулярний дохід, прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє з батьків у рівних частках, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1000 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 03 листопада 2013 року. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує із підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] . [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. При прийнятті рішення про стягнення аліментів просить врахувати відзив на позовну заяву та додані до нього документи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 03 листопада 2013 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішеням Теребовлянського районного суду від 28 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач разом із малолітною дитиною проживає за адресою: с.Ладичин Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідач проживає у [ADDRESS] . Відповідач працює товарознавцем у ФОП [PERSON] ( [ADDRESS] ), де одержує заробітну плату. У [PERSON] наявне захворювання венозної системи, у зв"язку із чим він проходить періодичне медичне обстеження та витрачає грошові кошти. Крім того, відповідач несе витрати, пов"язані із сплатою комунальних послуг. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року складає 1626 гривень, 50 відсотків від цієї суми становитиме 813 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальний стан позивача, часткове визнання позову відповідачем, стан здоров`я, а також те, що визначений вказаними Законами прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1000 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 05 липня 2014 року. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, вказала у позові про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує із підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позову. Зокрема, вказав, що згідний сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 05 липня 2014 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітньою дитиною проживає за адресою: с.Плебанівка, Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідач проживає у с. Острівець Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2018 року складає 1626 гривні, 50 відсотків від цієї суми становитиме 813 грн. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити дитині обоє з батьків. Позивач у позові вказала, що відповідач працює у Республіці Польща, де отримує заробітну плату у розмірі 1300 доларів США, однак будь-якими доказами вказану обставину не підтвердила. В той же час відповідачем подано до суду довідку виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 12 листопада 2018 року 3 09-04/07/686, з якої вбачається, що він після закінчення у 2004 році Острівецької ЗОШ І-ІІІ ст. по даний час не працює, трудова книжка відсутня, як безробітний у центрі зайнятості не зареєстрований. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не працює, прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє з батьків у рівних частках, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1200 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини, яка народилась у шлюбі, зареєстрованому сторонами 9 червня 2005 року. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] не виконує обов»язку утримувати дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. У судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, погоджується сплачувати в користь позивача аліменти у розмірі, меншому, ніж визначено позивачем, у зв»язку із відсутністю у нього коштів. Крім того, пояснив, що він періодично надає позивачу кошти на утримання дитини. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 9 червня 2005 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітньою дитиною проживає у [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований і проживає у [ADDRESS]. Неповнолітня дитина хворіє захворюванням серця, у зв»язку із чим перебуває на диспансерному спостереженні в дитячій консультації Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні. Відповідач є приватним підприємцем, однак має нерегулярний, мінливий дохід. Стан його здоров"я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - прожитковий мінімум складає 1286 грн. , 30 відсотків від цієї суми становитиме 385.80 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач працює, частково надає позивачу кошти на утримання дитини, неповнолітня дитина хворіє, а також те, що визначений вказаним Законом прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах суд вважає, що позов слід задовольнити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які народились у шлюбі, зареєстрованому сторонами 2 листопада 2002 року. У судове засідання [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог із мотивів, викладених у позові. Зокрема, позивач у позові вказала, що відповідач не виконує свого обов"язку утримувати неповнолітніх дітей ні в грошовій, ні в матеріальній формі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 2 листопада 2002 року укладено шлюб, який на час розгляду цієї справи розірвано. Від спільного подружнього життя сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітніми дітьми проживає за адресою [ADDRESS]. Стан здоров"я дітей задовільний. Відповідач не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити повністю, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 300 грн. на двох неповнолітніх дітей щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: approved