Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

В травні 2015 року позивач виконавчий комітет Чернівецької міської ради як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Посилався на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в шлюбі не перебувають, їх сином є [PERSON], [INFO]. Неповнолітній [PERSON] вперше перебував в обласному притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації з 19 березня по 11 квітня 2014 року у звязку з систематичним залишенням місця постійного проживання. З 05 травня 2014 року взятий на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у звязку з невиконанням батьками батьківських обовязків. 19 лютого 2015 року працівниками СКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області неповнолітнього [PERSON] повторно поміщено до обласного притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації в звязку з тим, що він займався бродяжництвом та тривалий час не проживав вдома. Крім того, [PERSON] перебуває на профілактичному обліку в СКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області за вчинення кримінальних правопорушень за ст.185 ч.3 КК України. Батько дитини [PERSON] та мати [PERSON] самоусунулись від виховання та утримання дитини, письмово відмовились забрати неповнолітнього сина з притулку, не піклуються про фізичний, духовний розвиток та майбутнє дитини. Згідно інформації Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області батьки [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків. Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради та Чернівецького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді проводилась профілактична робота, вживались відповідні заходи щодо повернення дитини на утримання та виховання батькам, однак відповідачі проігнорували рекомендації та відмовились від співпраці. 26 березня 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заяви-згоди на позбавлення їх батьківських прав по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON] Неповнолітній [PERSON] надав письмову заяву-згоду від 07 квітня 2015 року щодо позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав у звязку з тим, що вона не приймає участі у його вихованні. Батька [PERSON] просить не позбавляти батьківських прав, оскільки вважає, що у нього немає можливості забрати його додому. 16 квітня 2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в присутності батька дитини [PERSON] було прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] в звязку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по його вихованню. Просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Чернівецької міської ради як органу опіки та піклування позовні вимоги підтримав повністю, просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути судові витрати на користь держави з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки у нього немає належних умов для того, щоб забрати сина додому. Він дійсно з 1996 року по 2000 рік перебував в шлюбі з [PERSON] Після розлучення син проживав з [PERSON], потім з ним. На даний час [PERSON] знаходиться в Італії, у неї інша сімя. Пізніше син поїхав разом з матірю в Італію, а потім попросився назад і вони його привезли знову в м. Чернівці. Після цього він влаштував його в ЗОШ № 27, але після цього син попав під вплив інших осіб, почав пити, вчиняти правопорушення, тобто він втратив над ним будь-який контроль. На даний час у нього є інша дружина, з якою він має дочку і вони всі разом живуть в квартирі з його батьками, тому у нього немає умов для того, щоб забрати дитину, він не має впливу на свого сина, тому проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи прокуратури Шевченківського району м. Чернівці в судовому засіданні позовні вимоги вважає обґрунтованими, вважає, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON] в інтересах дитини, оскільки вони не бажають займатись його вихованням та утриманням, самоусунулись від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представника третьої особи, відповідача, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 26 грудня 2001 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу (а.с.6). Під час шлюбу у них 10 лютого 1998 року народився син [PERSON], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та свідоцтва про народження (а.с.4, 7). Після цього 02 грудня 2008 року відповідачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], в якому у них 13 травня 2009 року народився син [PERSON]. Відповідач [PERSON] також перебуває в другому шлюбі, в якому у нього є донька. Син сторін [PERSON] після розірвання шлюбу батьків проживав періодично то у батька, то у матері, зареєстрований в [INFO], яка належить на праві власності матері відповідачки, що підтверджується довідкою КЖРЕП № 14 за № 1058 від 31 березня 2015 року (копія на а.с.27). Оскільки стосунки у неповнолітнього [PERSON] з матірю були погані, він періодично не проживав вдома. Вперше він перебував в обласному притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації з 19 березня по 11 квітня 2014 року у звязку з систематичним залишенням місця постійного проживання. З 05 травня 2014 року неповнолітній [PERSON] був взятий на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у звязку з невиконання батьками батьківських обовязків. 19 лютого 2015 року працівниками СКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області неповнолітнього [PERSON] повторно поміщено до обласного притулку для дітей служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації в звязку з тим, що він займався бродяжництвом та тривалий час не проживав вдома. Крім того, [PERSON] перебуває на профілактичному обліку в СКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області за вчинення кримінальних правопорушень за ст.185 ч.3 КК України, що підтверджується копією повідомлення Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с.20). Батько дитини [PERSON] та мати [PERSON] самоусунулись від виховання та утримання дитини, письмово відмовились забрати неповнолітнього сина з притулку, не піклуються про фізичний, духовний розвиток та майбутнє дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків за ст.184 КпАП України, що підтверджується повідомленням Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 06 квітня 2015 року (а.с.21). Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради та Чернівецького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді проводилась профілактична робота, вживались відповідні заходи щодо повернення дитини на утримання та виховання батькам, однак відповідачі проігнорували рекомендації та відмовились від співпраці. 26 березня 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заяви-згоди на позбавлення їх батьківських прав по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON] (копії заяв на а.с.12-14). Неповнолітній [PERSON] надав письмову заяву-згоду від 07 квітня 2015 року щодо позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав у звязку з тим, що вона не приймає участі у його вихованні, однак батька [PERSON] просить не позбавляти батьківських прав, оскільки вважає, що у нього немає можливості забрати його додому (копія заяви на а.с.19). В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] погодився, щоб батька та матір позбавили батьківських прав, оскільки він не бажає з ними проживати, вони не забирають його з притулку, це буде в його інтересах. Також ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], які вважають, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде доцільним в інтересах дитини. Питання про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав було розглянуто на засіданні виконавчого комітету Чернівецької міської ради як органу опіки та піклування, прийнято рішення № 237/8 від 28 квітня 2015 року, яким надано суду висновок про те, що вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх неповнолітнього сина [PERSON], так як вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини (а.с.8-11), цей висновок представник органу опіки та піклування підтримав в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає достовірно встановленим в судовому засіданні, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] безпідставно ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], не піклуються про його здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримують його, відмовляються забирати з притулку, а тому їх належить позбавити батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], задовольнивши повністю позовні вимоги. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а позовні вимоги задоволено, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідачів на користь Державного бюджету України в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного. На підставі викладеного, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст.150, 157, 164, 165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved