Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу на житловий будинок від 29 серпня 2011 року, зареєстрованого приватним нотаріусом в реєстрі за № 2361, вона являється власником [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за нею ОКП "Томаківське БТІ" 08.09.2011 року за реєстраційним номером 34449429. Позивач зазначає, що при купівлі квартири в ній була зареєстрована та проживала [PERSON], і вона як власник квартири дозволила їй в ній проживати. Але проживши в її квартирі до 2012 року, відповідач відмовилася від подальшого проживання у ній і переїхала до іншого помешкання, а на теперішній час її місцезнаходження їй невідоме. Відповідно з 2012 року відповідач за вказаною адресою без поважних причин не проживає і відповідно не користується житлом, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. В зв'язку з тим, що відповідач тривалий час в належній їй квартирі не проживає, її реєстрація за вказаною адресою спричиняє для неї своєрідні незручності, так як вона має намір розпорядитися належною їй квартирою на власний розсуд. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - шляхом опублікування оголошення про її виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа - Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету у судове засідання не з'явилася, але подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при цьому просять ухвалити рішення на розсуд суду. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу на житловий будинок від 29 серпня 2011 року, зареєстрованого приватним нотаріусом в реєстрі за № 2361, право власності на яку зареєстровано за позивачем ОКП "Томаківське БТІ" 08.09.2011 року за реєстраційним номером 34449429, копію якого додано до матеріалів справи, а також додано Витяг з Державного реєстру правочинів № 10311143 від 29.08.2011, Витяг про державну реєстрацію прав № 31232554 від 08.09.2011. Як зазначає позивач, у за вищевказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON], яка є відповідачем у даній справі. Факт реєстрації [PERSON] підтверджується довідкою [NUMBER] від 25.07.2018 р. наданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Дніпропетровської області. Відповідач, проживши у вищевказаній квартирі до 2012 року, відмовилася від подальшого у ній проживання і відповідно не користується житлом. Зазначені обставини підтверджуються актом обстеження від 26.07.2018 року складеного депутатом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, затвердженим секретарем Виконкому селищної ради. Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, для запобігання такому порушенню. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47, 48 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Згідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності громадянина за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач не проживає вже більше п'яти років. Відповідно до положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що існують всі підстави для задоволення даних позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved