Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, у якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 8,00 умовних кадастрових гектари у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 05.08.1996 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.08.1996 року помер його батько [PERSON], внаслідок його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 8,00 га, у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Танюшівське» с. Танюшівка Новопсковського району Луганської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) За життя спадкодавець заповіт не склав. Позивач по справі є спадкоємцем першої черги, як син спадкодавця. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що залишилась після [PERSON], на підставі того, що позивачем не були подані документи, які б підтверджували належність померлому права на земельну частку (пай). З життя спадкодавець не встиг отримати відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай). З метою належного оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON], який помер 05.08.1996 року, якого включено в списки, однак за життя не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згодні. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, рішення по справі ухвалити на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер 05.08.1996 року, що підтверджується повним свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №344495, виданого 05.08.1996 року [PERSON] сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №25. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,00 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ЛГ №3100000007 по КСП «Танюшівське», виданий 29.11.1995 року, про що свідчить запис в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю №15 [PERSON] внесений в списки, що додані до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Танюшівське». Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-УР №057783 виданого [PERSON] сільською радою Білокуракінського району Луганської області, виданого 20 вересня 1963 року, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], померла 28.07.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕД №478511 виданого 30 липня 2015 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Новопсковського району Луганської області, Україна. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] [INFO], помер 05.08.1996 року. На день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. На день смерті разом з померлим фактично проживали: дружина [PERSON], син [PERSON]. Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа, внесена до Спадкового реєстру за № 58800069, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43468584 від 02.04.2016 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.04.2016 року (вих. № 41802-14) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з тим, що ним не були подані необхідні для вчинення нотаріальної дії документи. Відповідно до довідки №371, виданої 30.05.2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] на час смерті [PERSON] проживав разом з ним за адресою: вул. Нехаєнко, 13, с. Танюшівка, Новопсковського району Луганської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, тй з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Спадщину позивач прийняв, так як на час смерті спадкодавця проживав разом з ним, заповіт на користь третіх осіб відсутній, інших спадкоємців немає. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно листа відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Луганської області від 28.04.2016 року №01-01-15/1391 державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ №3100000007 по КСП «Танюшівське» було видане 29.11.1995 року, актовий запис №15. Громадянин [PERSON] дійсно внесений в списки, що додані до державного акту на право колективної власності на землю по КСп «Танюшівське» за №400, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 8,00 га, вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2016 року становить 138139,28 грн. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1225 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 05.08.1996. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України, п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому [PERSON] як спадкоємець першої черги має право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті його батька [PERSON], і вправі вимагати сертифікат на земельну частку (пай), що засвідчує право на земельний пай у порядку спадкування по закону. Відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного товариства. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 208 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як розяснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується в тому числі державним актом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай) є сертифікат. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

Outcome: approved