Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини інваліда - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, а також призначити аліменти за минулий час починаючи з 01.10.2011 року і досягнення диною повноліття; стягувати аліменти на утримання позивача [PERSON], як матері дитини інваліда, що потребує постійного догляду, у твердій грошовій сумі 400 гривень; призначити загальну суму аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] на користь останньої у твердій грошовій сумі - 1 000 гривень, з яких 600 гривень - призначити на утримання дитини а 400 гривень - утримання матері; розірвати шлюб зареєстрований, 24.09.2010 року Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, між [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2010 року, сторони проживають окремо. Малолітній син подружжя є інвалідом 1 групи підгрупи А з діагнозом - вроджена гідроцефалія. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, обгрунтовує це тим, що дитина має власні кошти а саме пенсію по інвалідності, не піклується про його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена звернутися до суду, із позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює а саме 600 гривень на утримання дитини та 400 гривень на утримання позивачки, оскільки остання постійно доглядає сина. Також просить суд розірвати шлюб між сторонами, оскільки сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, давно стали чужими людьми, тому подальше існування такого шлюбу є неможливим. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеному, просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в частині розірвання шлюбу визнала, та просила такий розірвати, в частині стягнення аліментів на дитину визнала частково та вказала, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дитину у розмірі 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в частині решти позовних вимог просить суд відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.09.2010 року, зареєстрованому в Лапаївській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.2010 року. Сторони у цій справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 12.04.2011 року Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення сторін відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно довідки № 388 від 12.09.2014, виданою Приватним підприємством «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка», малолітній [PERSON] [INFO], проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] Згідно довідки № 15 від 12.01.2015 року виданої Лапаївською сільською радою Пустомитівського району, Львівської області [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та являється безробітним. Беручи до уваги всі обставини справи, враховуючи те, що відповідач, не має постійного місця праці, оскільки згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» на момент розгляду справи прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 грн., з врахуванням того, що утримувати дітей зобов'язані двоє із батьків, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 19.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В матеріалах справи відсутні та позивачем не представлено будь-яких доказів про те, що остання вживала будь-які заходи, щодо одержання аліментів із відповідача за минулий час, та останній ухилявся від їх сплати, а тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], за минулий час з 01.10.2011 року слід відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Згідно медичного висновку № 78 про дитину інваліда віком до 18 років, вбачається, що [PERSON] [INFO], являється дитиною інвалідом до 18 років 1 групи, підгрупи А з діагнозом вроджена гідроцефалія, виданого 06.09.2013 року поліклінікою Пустомитівської центральної районної лікарні Львівської області. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], являється безробітним, та не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу [PERSON], оскільки не має регулярного доходу. Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини з ким проживає дитина-інвалід, слід відмовити.

Outcome: partial