Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в порядку ст. 317 ЦПК України, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є племінницею [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 11.02.2019 року в м.Алчевськ Луганської області. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Проте, відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] настала в м. Алчевськ Луганської області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року за №1276-р зазначена територія входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, від представника заявника - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник зацінтересованої особи в судове засідання не зявився, до суду надано заяву із клопотанням про розгляд справи у їх відстуність, заперечень проти заяви не надано. У звязку із неявкою сторін фіксування в силу ст. 247 ЦПК України не здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Як зазначає заявник вона є племінницею [PERSON], який помер 11.02.2019 року. Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження ІІ ЕД № 380682, в якому зазначено, що батьком заявниці є [PERSON]. Зі свідоцтв про народження [PERSON] ( серії ЯЯ №412499 від 23.12.1950 року) та [PERSON] ( серії ЯЛ № 390041 від 04.10.1954 року) вбачається, що у них одні батьки [PERSON] та [PERSON]. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров'я України. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВВ № 078040, видане 12.02.2019 року органом записів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Судом встановлено, що заявнику лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] було видане установами, які знаходиться на окупованій території, а згідно ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті є недійсними і не створює правових наслідків, а тому рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смепірті. Встановлення факту смерті необхідно для отримання заявником свідоцтва про смерть та для забезпечення прав та законних інтересів на території України. Оскільки, реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки України [PERSON], який помер 12 лютого 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved