Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В листопаді 2019 року представник позивача [PERSON] - адвокат Гузєв І.Г. звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. За висновком МСЕК позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% по ХОЗЛ з 01 листопада 2014 року - БЕЗСТРОКОВО. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, позивач відчуває больові відчуття, а саме: задишку при незначному фізичному навантаженні, частий сухий приступоподібний кашель, іноді кашель з виділенням слизового харкотиння у невеликий кількості, більше в ранковий час, періодичне затруднення дихання за типом задухи, важкість у грудях, підвищення артеріального тиску, головний біль, запаморочення, періодичний біль за грудиною у ділянці серця, підвищену втому, слабкість в ногах, біль за ходом хребта, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах.У зв`язку із отриманим професійним захворюванням йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати. 29 листопада 2019 року ухвалою суду відкрите провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження. 23 грудня 2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. 23 грудня 2019 року надійшло клопотання від представника відповідача про витребування доказів та заперечення про розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року в задоволенні клопотань представника відповідача від 23 грудня 2019 року відмовлено. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, суд, встановивши між сторонами правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] працював з 18.07.1979 по 16.04.1983 на посаді підземного прохідника шахти «Сєвєрна-Вентиляційна» , з 19.04.1983 по 22.04.1984 підземним прохідником шахти ім. В.І.Леніна РУ ВО «Кривбасруда», правонаступником вищезазначених підприємств є Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат", виконував роботи, які згідно з даними інформаційної довідки про його умови праці, підготовленої ДЗ «Тернівська райСЕС м. Кривого Рогу» №2/2 - 1872 від 25.06.2011, характеризувалися запиленістю повітря робочої зони, що перевищувала гранично допустиму концентрацію. За медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» м. Кривого Рогу від 16.08.2011 р., позивачу встановлено діагноз: Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) Легенева недостатність першого-другого ст. Причинами виникнення професійного захворювання Позивача є робота в умовах впливу пилу концентрація якого перевищувала нормативи: Пил з вмістом вільного SiO2 від 2 до 10% в концентрації: 12,8 мг/м3 - при ГДК - 4,0 мг/м3; Пил з вмістом вільного SiO2 від 10 до 70% в концентрації: 2,9- 9,8 мг/м3 - при ГДК - 2,0 мг/м3. Відповідно до п.19 акту№13 розслідування хронічного професійного захворювання Форми П-4, професійне захворювання отримано позивачем, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку Керівництва ПАТ «Кривбасзалізрудком», яке не виконувало вимоги ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці» щодо забезпечення здорових та безпечних умов праці на робочому місці Позивача. Відповідно до висновку МСЕК серії 10ААА №072233 від 12 жовтня 2011 року [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% по ХОЗЛ з 03 жовтня 2011 року по 1 листопада 2012 року. Відповідно до висновку МСЕК серії 10ААА №084123 від 08 жовтня 2012 року [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% по ХОЗЛ з 01 листопада 2012 року по 01 листопада 2014 року. Відповідно до висновку МСЕК серії 12ААА №000705 від 09 жовтня 2014 року [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності 20% по ХОЗЛ з 01 листопада 2014 року - БЕЗСТРОКОВО. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці"державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характері тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення 20% втрати професійної працездатності - безстроково, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30 000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривень. На підставі ст. ст.23,1167 ЦК України,ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial