Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, 3-я особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про стягнення моральної шкоди,вказавши наступне. 18 березня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду було задоволено його позовні вимоги, а саме: визнано незаконними дії Куп`янського об`єднаного УПФУ Харківської області щодо відмови у врахуванні трудового стажу під час призначення йому пенсії за період з 26 червня 1987 року по 30 листопада 1998 року та з 12 квітня 2018 року по 31 жовтня 2018 року; зобов`язано Куп`янське об`єднане УПФУ Харківської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії із врахуванням трудового стажу за період з 26 червня 1987 року по 30 листопада 1998 року та з 12 квітня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, починаючи з дати призначення пенсії 15 листопада 2018 року. Рішення набрало законної сили 25 квітня 2019 року, проте не виконується. Він звернувся до Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області з приводу невиконання рішення суду, на що йому відповіли бездіяльністю. Він звертався до МРВ ДВС по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янську ГТУЮ у Харківській області з виконавчими листами з примусовим виконанням рішення суду, але на теперішній час воно не виконується. Його права порушувались неодноразово та систематично. Обставини протиправних дій відповідача встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили та не підлягають доведенню, а отже у відповідності до ст.. 23 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення його прав. Отже, відповідачем було заподіяно моральну шкоду в результаті тривалого несправедливого втручання в його життя, так як без пенсії понижується його матеріальне становище та він не має можливості скористуватися пільгами як ветеран праці. При цьому слід врахувати ту обставину, що з 15 листопада 2018 року по теперішній час йому безпідставно не виплачувалась пенсія у відповідному розмірі, яка була йому гарантована чинним законодавством, а відтак він був вимушений додатково докладати зусилля для захисту своїх прав, що виразилось у душевних переживаннях. За таких обставин, просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на його користь моральну шкоду в розмірі 1 200 000 грн. 23 вересня 2019 року від позивача надійшла заява про заміну неналежного відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належним відповідачем Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області, та залучення в якості 3-ї особи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, змінивши позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області шляхом списання коштів з казначейського рахунку на його користь моральну та матеріальну шкоду в розмірі 1 200 000, 00 грн. Ухвалою суду від 23 вересня 2019 року замінено неналежного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області належним відповідачем Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області, та залучено в якості 3-ї особи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову та просить відмовити в його задоволенні, пояснивши, що доказів невиконання рішення суду не надано, згідно інформації, наданої ГУ ПФУ в Харківській області, рішення суду виконано в повному обсязі 08 серпня 2019 року, порушені права поновлені і суми повністю виплачені. Крім того, не надано доказів, підтверджуючих розмірів матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні представник 3-ї особи ГУ ПФУ в Харківській області в задоволенні позову просить відмовити, вважаючи його необґрунтованим, при виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року Куп`янське об`єднане УПФУ Харківської області діяло на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Суд, заслухавши думку позивача, представників відповідача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду позовні вимоги [PERSON] до Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання незаконними дій та зобов`язання врахувати страховий стаж при призначенні пенсії задоволено частково. Визнано незаконними дії Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови у врахуванні страхового стажу під час призначення йому пенсії за період з 26 червня 1987 р. по 30 листопада 1998 р. та з 12 квітня 2018 р. по 31 жовтня 2018р. Зобов`язано Куп`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] із врахуванням трудового стажу період з 26 червня 1987 р. по 30 листопада 1998 р. та з 12 квітня 2018 р. по 31 жовтня 2018р., починаючи з дати призначення пенсії 15 листопада 2018 р. Стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768, 40 грн.. Рішення набрало законної сили 25 квітня 2019 року (а.с. 4-10). З відповіді, наданої Куп`янським ВП ГУНП в Харківській області від 10 червня 2019 року, вбачається, що за заявою [PERSON] (ЄО № 4666 від 14.05.2019 року) було проведено перевірку. Як пояснив юрист Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Шапка С.П., 29 березня 2019 року до Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області надійшло рішення, яке не набрало законної сили. В зв`язку з чим Куп`янським ВП було підготовлено та направлено запит з копією законного рішення по справі № 520/122/19 по даній справі, як повідомляє Куп`янське об`єднане УПФУ Харківської області, ними було розглянуте дане рішення та направлено запит до Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/122/19 для того, щоб їм було надано оригінал даного рішення для його подальшого виконання. Як повідомляє Куп`янське об`єднане УПФУ Харківської області, дане рішення буде виконано своєчасно та в повному обсязі. Враховуючи те, що ознак кримінального та адміністративного правопорушення встановлено не було, подальша перевірка була припинена, підстав для вжиття заходів реагування Куп`янським ВП не вбачається (а.с.12). Згідно відповіді Куп`янського об`єднаного УПФУ Харківської області для перерахунку пенсії [PERSON] на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року необхідно було надати завірену належним чином копію рішення суду, яке набрало законної сили. Станом на 28 травня 2019 року зазначене рішення суду в управлінні відсутнє. 28 травня 2019 року [PERSON] на особистому прийомі у начальника Куп`янського відділу обслуговування громадян не надав завірену належним чином копію вищевказаного рішення. Управлінням було зроблено запит до Харківського окружного адміністративного суду щодо надання копії рішення суду від 18 березня 2019 року по справі № 520/122/19, яке набрало законної сили; після надходження зазначеного рішення суду [PERSON] буде проведено перерахунок пенсії (а.с. 28, 29). З відповіді, наданої Ізюмською місцевою прокуратурою від 10 вересня 2019 року, вбачається, що за результатами розгляду скарги та вивчення матеріалів ЄО № 4666 від 14 травня 2019 року Куп`янським відділом Ізюмської місцевої прокуратури 10 вересня 2019 року внесено відомості до ЄРДР № 42019221320000200 за ч. 2 ст. 342 КК України. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 214 КПК України Куп`янським відділом Ізюмської місцевої прокуратури кримінальне провадження направлено за підслідністю до Куп`янського ВП, яким проводиться досудове розслідування (а.с. 105-107). В своїх додаткових письмових поясненнях позивач зазначає, що, у зв`язку з незаконними діями виконавчих органів для захисту своїх інтересів він вимушений був понести додаткові матеріальні витрати, що відобразилося у поштових витратах шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень до виконавчих органів та до суду в розмірі 440, 40 грн., надавши квитанції рекомендованих поштових відправлень, які датовані 02.01.2019 р., 22.01.2019 р., 11.02.2019 р., 14.05.2019 р., 24.06.2019 р., 11.07.2019 р., - на адресу Харківського окружного адміністративного суду, 11.02.2019 р., - на адресу Куп`янського ПФУ, та 23.07.2019 р., 24.07.2019 р. - на адресу ГУ Державної Казначейської служби у Харківській області. Крім того, позивач вказує на те, що внаслідок бездіяльності виконавчих органів у нього погіршився стан здоров`я, йому було встановлено діагноз «Невроз» та призначено ліки, на які він витратив 322, 21 грн. згідно чеків № 151718 від 11.02.2019 р. та № 17885 від 29.03.2019 р. Частиною 1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в передбачений законом спосіб. Такими способами згідно із ч.2 цієї норми, зокрема, є: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. (ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). З огляду на досліджені докази, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують, що витрати на відправку рекомендованих поштових відправлень та витрати на ліки понесені ним щодо відновлення свого порушеного права саме відповідачем Головним управлінням Державної казначейської служби України у Харківській області, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, так як, позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди з наступних підстав. Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків передбачених ч. 2 статті 1167 ЦК. Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК та в Постанові Пленуму Верховного Суду №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, обов`язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою особи. Наявність моральної шкоди доводить потерпіла особа, зазначаючи у позовній заяві, які негативні наслідки мають місце, у чому саме полягають моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування. Письмовими доказами на ствердження наявності моральної шкоди можуть бути, зокрема, медичні довідки про виникнення захворювання чи інше погіршення стану здоров`я у зв`язку з хвилюваннями, спричиненими посяганням на права потерпілого; висновки лікарів чи медичних комісій про ступінь втрати працездатності, про необхідність проведення хірургічної операції; довідки про відрахування з вузу тощо. Верховний суд України в своїй Постанові Пленуму від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п.4) зазначає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони певний час вони працювали разом з [PERSON] Куп`янським об`єднаним УПФУ Харківської області теж були порушені їхні права щодо відмови у врахуванні трудового стажу під час призначення пенсії. З довідки, наданої директором КНП «Куп`янське ТМО», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , звернувся до сімейного лікаря зі скаргами на поганий сон, тривожно-невротичний стан. Діагноз: Невроз. Рекомендована консультація психотеравпета. 11.02.2019 р. був оглянутий психотерапевтом ВП «КЦМЛ» КНП «Куп`янське ТМО». Діагноз: Астено-депресивний синдром, тривожно-фобійний синдром, диссаничні розлади. Було призначене лікування. 29.03.2019 р. був оглянутий психотерапевтом повторно та продовжено лікування (а.с. 11). Проте, з даної довідки неможливо встановити на підставі чого та в який час виникли встановлені діагнози, що не дозволяє однозначно дійти висновку на підтвердження обставин, на які посилається позивач. Отже, позивачем не подано доказів на підтвердження того, що йому завдано саме моральної шкоди; позивач не вказав в чому саме полягає заподіяна йому моральна шкода, з яких міркувань останній виходив, визначаючи її розмір та не надав доказів на підтвердження своїх доводів. Порушені права позивача відновлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року, яке набрало законної сили та виконано в повному обсязі. Крім того, позивачем заявлена сума матеріальної та моральної шкоди в розмірі 1 200 000, 00 грн., проте окремих розрахунків матеріальної та моральної шкоди суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог .

Outcome: dismissed