Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.12.2010 року ПАТ "Дельта Банк" та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір № 001-08501-031210. Відповідно до положень цього договору банк відкриває відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає в користування платіжну картку. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною вказаного договору. Кредит надається шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення договору банк встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 грн. Банк може самостійно один раз на місяць змінювати розмір ліміту кредитної лінії в її межах або загальний розмір кредитної лінії. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої на умовах, погоджених у договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав, надавши відповідачці вищевказаний кредит. Однак, відповідачка станом на 18.06.2015 року порушила зобов'язання за кредитним договором, не виконуючи їх належним чином, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 2 586,43 грн. Тому позивач просить стягнути на його користь з відповідачки вказаний розмір заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі, підтримання позовних вимог, а також, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, про що свідчать поштові повідомлення про одержання нею судових повісток-викликів (а.с.23,26). Причини своєї неявки відповідачка суду не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.12.2010 року ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-08501-031210 (а.с.4-5). Згідно з положеннями п.п.1.2, 3.2 вказаного договору банк відкриває відповідачці картковий рахунок, оформляє та надає в користування платіжну картку, забезпечує приймання та зараховування на рахунок грошових коштів, а також проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням картки, в межах витратного ліміту. Відповідно до положень п.1.3 зазначеного договору банк надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000 грн. та на день укладення договору банк встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 грн. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав. У відповідності до п.п.3.3, 3.4, 3.6, 3.8 договору відповідачка зобов'язалася здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково-касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, визначені правилами та тарифами, щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у тарифах. Відповідачка доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів. При надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається в наступній послідовності: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за договором, а потім - поточна. Проте відповідачка станом на 18.06.2015 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 2 586, 43 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 1 406,34 грн., простроченого тіла кредиту - 530,43 грн., за відсотками - 649,66 грн., що стверджується відповідним розрахунком (а.с.3). Тому суд вважає, що з відповідачки слід стягнути зазначений розмір заборгованості. Відповідно до правил ч.3 ст.88 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позовних вимог, звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідачки в дохід держави підлягає присудженню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved