Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

позивач [PERSON] 11 грудня 2019 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 23 червня 2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстрований Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 91. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] , який проживає із нею і перебуває на її утриманні. З листопада 2019 року позивач із чоловіком шлюбні стосунки припинила і відповідач із нею та дитиною не проживає. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Це, зокрема, проявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Син повністю знаходиться на утриманні позивача. Також відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка ,батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Добровільно виділяти кошти на її утримання і сина відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами, сім`ї не цікавиться. Відповідач іншим особам аліменти не сплачує, працює у ПАТ «КІНДРАТІВСЬКИЙ ВОГНЕТРИВКИЙ ЗАВОД». Просить стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення сина [PERSON] трьох років. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 грудня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового засідання, в порядку спрощеного позовного провадження, на 24 січня 2020 року . У судове засідання позивач не з"явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує . Відповідач судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином - судовими повістками . З огляду на це, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 12, 13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, сторони з 23 червня 2018 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, про що складений актовий запис № 91 від 23 червня 2018 року (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актового запису № 307 від 06 листопада 2019 року свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 3). Довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради №2769 від 21 листопада 2019 року встанолено, що позивача [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181,191 СК України передбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вибачається із ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 1536 (одна тисяча п"ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved