Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті матері в порядку статті 317 ЦПК України. У судове засідання заявник та його представник адвокат [PERSON] не зявились попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення заявлених вимог. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно Свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 709819 від 28.01.1959 р., померла особа [PERSON] є матірю заявника [PERSON], який народився 16.01.1959 р у м. Донецьк. З матеріалів справи також вбачається, що 24.11.2017 року у населеному пункті, м. Донецьк у віці 87 років померла громадянка України [PERSON], яка народилась 05.04.1930 р. у м. Донецьк Донецької області, причина смерті: атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією. Єдиними наявними документами у заявника, що підтверджують факт смерті померлої особи [PERSON] на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є: лікарське свідоцтво про смерті, довідка про причину смерті за № 629 від 25.11.2017 року та свідоцтво про смерть від 25.11.2017р. № 084561, що видані медичним закладом та незаконними органами реєстрації, що знаходяться на окупованій території. Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-І/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Факт смерті, [PERSON], заявник підтверджує наступними документами: лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті за № 629 від 25.11.2017 року та свідоцтвом про смерть від 25.11.2017р. № 084561, що видані медичним закладом, незаконними органами реєстрації, що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Вказані документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". У звязку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Статтями 293-294, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість встановлення юридичного факту, що має значення, в судовому порядку. Відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, зазначені в Законі України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» також визначаються як тимчасово окуповані території. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За даних підстав суд, вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними заявником та його представником та підлягають задоволенню в повному обсязі, рішення суду підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного та

Outcome: approved