Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про поділ майна, що є об»єктом спільної власності подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22. 01.1992 року між позивачкою та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб. На протязі 26 років сторони разом ведуть спільне подружнє життя, розлучитися наміру не мають, проте виник спір, щодо майна набутого у шлюбі, кошти за яке вони виплачували спільно з сімейного бюджету. Відповідно до чинного законодавства позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить частина прав на придбане у шлюбі майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами в м. Виноградів по вул. Ломоносова, 24 загальною площею 157,7 кв.м., житлова площа - 64,5 кв.м.; земельна ділянка розташована під житловим будинком в м. Виноградів по вул. Ломоносова, 24 в розмірі 0,0700 [PERSON] номер 2121210100:00:004:0335; нежитлова будівля цеху по переробці сільгосппродукції в м . Виноградів по вул. Партизанська буд. б/н загальною площею 397,0 кв. м.; земельна ділянка на ведення особистого селянського господарства в м. Виноградів по вул. Партизанська, б/н площею 0,2643 га, за кадастровим номером 212 12 10 100:00:012:0012; будівля магазину автозапчастин в м. Виноградів по вул.Тюльпанів, 1/Б загальною площею 35,7 кв. м.; земельна ділянка для будівництва гаражу розташована в м. Виноградів по вул. Тюльпанів 1/Б площею 0,0045 га за кадастровим номером 212 12 10 100:00:003:0432; земельну ділянку розташовану на території Виноградівської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1676 га, за кадастровим номером 212 12 10 100:07:011:0021. Сторони неодноразово мали розмови про поділ майна, проте необхідності щодо фактичного поділу не мали, відповідач [PERSON] бажає залишити позивачці [PERSON] та їхнім спільним дітям усе майно, але останнім часом відповідач має труднощі із кредиторами та спільне майно знаходиться в заставі. Саме тому виникли обставини які змусили позивачку звернутись до суду з позовом про розподіл та визнання права власності в частці на майно яке придбане у шлюбі. Вищезазначене спільне майно подружжя були придбані відповідачем під час перебування його в шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю, внаслідок позивачка [PERSON], вважає, що є всі підстави для звернення до суду за захистом своїх прав на частину майна, що перебуває у її з відповідачем спільній сумісній власності. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та надала аналогічні пояснення як і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засідані заявлені до нього позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що 22. 01.1992 року між позивачкою та відповідачем - [PERSON] був укладений шлюб. На протязі 26 років сторони разом ведуть спільне подружнє життя, розлучитися наміру не мають, проте виник спір, щодо майна набутого у шлюбі, кошти за яке вони виплачували спільно з сімейного бюджету. Відповідно до чинного законодавства позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить частина прав на придбане у шлюбі майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами в м. Виноградів по вул. Ломоносова, 24 загальною площею 157,7 кв.м., житлова площа - 64,5 кв.м.; земельна ділянка розташована під житловим будинком в м. Виноградів по вул. Ломоносова, 24 в розмірі 0,0700 [PERSON] номер 2121210100:00:004:0335; нежитлова будівля цеху по переробці сільгосппродукції в м . Виноградів по вул. Партизанська буд. б/н загальною площею 397,0 кв. м.; земельна ділянка на ведення особистого селянського господарства в м. Виноградів по вул. Партизанська, б/н площею 0,2643 га, за кадастровим номером 212 12 10 100:00:012:0012; будівля магазину автозапчастин в м. Виноградів по вул.Тюльпанів, 1/Б загальною площею 35,7 кв. м.; земельна ділянка для будівництва гаражу розташована в м. Виноградів по вул. Тюльпанів 1/Б площею 0,0045 га за кадастровим номером 212 12 10 100:00:003:0432; земельну ділянку розташовану на території Виноградівської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1676 га, за кадастровим номером 212 12 10 100:07:011:0021. За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч. 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.372 Цивільного кодексу Україниу разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя. Враховуючи, що набуте сторонами в період шлюбу нерухоме майно, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачем право власності - за кожним на 1/2 частину вказаного нерухомого майна. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК Україниє визнання права. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] Також, згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved