Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач 16.06.2014 року звернувся в суд із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Підставою своїх вимог вважає те, що відповідно до виконавчого листа у справі №2-262/12 від 07.06.2012 виданого Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з нього-[PERSON], аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше мінімального розміру на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2012 і до повноліття дитини, його зобов'язано сплачувати аліменти. З 27.09.2005 року, він не має постійного місця роботи, так як був звільнений у зв'язку з закінченням сезону виробництва на цегельному заводі, що належить ПП «Райсількомунгосп» м.Христинівка Черкаської області. З часу звільнення із вказаної роботи і по теперішній час, живе в основному за рахунок тимчасових поодиноких заробітків. Всі ці обставини достеменно відомі Відповідачу. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України-1.При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 2.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При прийнятті рішення про стягнення з нього на користь Відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше мінімального розміру стягуваних аліментів на дитину, судом не було враховано факту відсутності у нього постійного заробітку (доходу), нерегулярність та мінливість його доходів, тобто не враховано матеріальне становище платника аліментів. Через відсутність за місцем його постійного проживання (місцем реєстрації проживання) робочих місць (Іванівка-це невеличке село), як уже згадувалось вище, він живе за рахунок поодиноких тимчасових заробітків, що стверджується наявністю довідки виконкому Малосевастянівської сільської ради Христинівського району від 29.05.2014 №608/02-08 (додається). Відтак, розмір стягуваних з нього аліментів на користь Відповідача має бути змінено Судом та визначено їх у твердій грошовій сумі. У той же самий час, являючись безробітним, відділом Державної виконавчої служби Христинівського районного управління юстиції, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» нарахування та стягнення з нього аліментів на користь Відповідача здійснюється із розрахунку середньомісячної заробітної плати по Христинівському районі, а це не мало, не багато, починаючи із жовтня 2013 року та по сьогоднішній день 652 грн. щомісячно. Такого розміру стягуваних з нього аліментів на користь Відповідача, як то кажуть, він «потягнути не може». В результаті цього, перед Відповідачем з їх виплати у нього утворилась заборгованість. Так, згідно розрахунку Головного державного виконавця відділу ДВС Христинівського РУЮ Плюта А.М., станом на 01.04.2014 року, його заборгованість перед Відповідачем зі сплати аліментів становить 4954,61 грн. Нажаль, на день подання цієї позовної заяви, зменшити розмір цього боргу йому не вдалося. Разом, з цим, що стверджується, і зазначеним вище Розрахунком заборгованості, він прикладає максимум зусиль, аби її гасити, що періодично ним забезпечується, однак саме такий розмір цих аліментів є для нього непосильним тягарем. Відрахування аліментів на користь Відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. В зв'язку з відсутністю у нього постійного заробітку, у даний час він не має можливості на придбання самих необхідних речей. Тобто, на сьогоднішній день, погіршився його матеріальний стан. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них. Закон встановлює обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів; зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; погіршення здоров'я платника або одержувача аліментів; поліпшення здоров'я когось з них. По суті, не вказані обставини, а викликані ними ускладнення слугують підставою для зміни розміру аліментів. Так, на сьогоднішній день, змінився його матеріальний стан в сторону погіршення, пенсії він не отримує, суб'єктом підприємницької діяльності не являється (підтверджується відповідними довідками-додаються). Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Для встановлення такого розміру необхідно, щоб платник або одержувач аліментів звернувся з відповідною заявою до суду в порядку, встановленому ЦПК України. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що слугує гарантією забезпечення належного її матеріального становища. У зв'язку із, цим необхідно визнати виконавчий лист Монастирищенського районного суду від 07.06.2012 виданий у справі №2-262/12, таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.4 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Визначення йому розміру сплати аліментів у твердій грошовій сумі на користь Відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] із вказаних вище підстав, не позбавляє її можливості звернутися в майбутньому до суду з позовом про їх збільшення, після усунення підстав, які слугували для їх зменшення. Просить прийняти рішення, яким задовільнити його позов; рішенням суду змінити розмір аліментів, які стягуються з нього, [PERSON] на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа Монастирищенського районного суду №2-262/12 від 07.06.2012 на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] та визначити їх у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 250,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення по цій справі та до досягнення дочкою повноліття та визнати виконавчий лист Монастирищенського районного суду Черкаської області №2-262/12 від 07.06.2012 про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше мінімального розміру аліментів на дитину, таким, що не підлягає виконанню з моменту набрання законної сили рішення суду по цій справі. На адресу суду від відповідача надійшло заперечення, відповідно до якого позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається виключно на факт погіршення свого матеріального становища, внаслідок нерегулярного, мінливого доходу, який він отримує. Вважає вимоги Позивача необгрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи зі змісту даної норми, мінливим доходом вважається в тому випадку, якщо його розмір коливається. Позивач посилаючись на наявність в нього мінливого доходу не зазначає, який розмір такого доходу, як він змінюється, та як саме впливає на його матеріальне становище. Разом з цим, Позивач, вказує на нерегулярність його доходів, і що начебто такий факт не був врахований судом при визначенні аліментів, та при цьому зазначає, що має поодинокі тимчасові заробітки за місцем проживання, посилаючись як доказ, на довідку виконкому Малосевастянівської сільської ради Христинівського району від 29.05.2014 року. Однак, відповідно до даної довідки, Позивач на території сільської ради не працює, що свідчить про відсутність факту нерегулярного доходу. Інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій валюті, Позивачем не надано. Будь-яких даних, які б свідчили про працевлаштування Позивача, як на даний час, так і на час виникнення заборгованості та на час визначення її розміру, суду не надано, що свідчить про правильне застосування норми, передбаченої ч.3 ст.195 СК України, органами виконавчої служби. Наявність обставин, які б були підставою для зміни розміру аліментів, передбачені ч.1 ст.182 СК України, Позивачем також суду не надано. Крім, цього хоче зауважити, що вона є матір'ю багатодітної сім'ї, на її утриманні перебувають троє малолітніх дітей, зокрема [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується посвідченням батьків багатодітної сім'ї, серії [NUMBER] від 06.02.2014 року. В неї, окрім соціальних пільг на утримання дітей, інших видів заробітку не має, і вона не має можливості на даний час працювати, оскільки перебуває в декретній відпустці. Тому, дані факти, просить суд врахувати як істотні обставини, що мають важливе значення для правильного прийняття рішення по суті позову, з яким вона категорично не погоджується. В зв'язку з цим, вважає вимоги Позивача необгрунтованими, незаконними і такими, що до задоволення не підлягають. Просить відмовити [PERSON] у позові про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки повністю. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити та додатково пояснив, що рішення суду про стягнення аліментів не оскаржував. Документально підтвердити факт, що раніше працював, а на адний час ні, не може. У судовому засіданні відповідач позов не визнав повністю, підтримала заперечення, просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивший матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, виходячи із наступного: -відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; - згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. - відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України обов"язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку; - згідно виконавчого листа №2-262/12, виданого 07 червня 2012 року Монастирищенським районним судом Черкаської області, із [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше мінімального розміру на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2012 і до повноліття дитини, його зобов'язано сплачувати аліменти (а.с.2); - відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них; - відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини; - відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення; - згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; - відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. - у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили; - згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; - відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом; - враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пояснення сторін, не допитаних в якості свідків, не є доказом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач не надав доказів і не довів у суді наявності у нього підстав для зміни розміру присуджених судом аліментів на його неповнолітню дитину. Не довів, що наданий час виникли певні обставини, які є підставою для перегляду розміру аліментів у сторону їх фактичного зменшення і для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, вказаній позивачем. Судом не встановлено зміни матеріального стану позивача в сторону погіршення. Він проживає один, утриманців, крім дочки-[PERSON], [INFO] він не має, не працює, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, на обліку у закладах охорони здоров'я не перебуває, не інвалід, не є учасником аварії на ЧАЕС, тобто не існує жодних перешкод для його працевлаштування, в тому числі і в іншому населеному пункті. Тому суд вважає, що позивач не навів суду обставини, які б могли бути достатніми та суттєвими для зменшення розміру аліментів, а тому є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понсенні нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому стягненню із відповідача не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed