Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідачів про визнання поруки такою, що припинена з 15 жовтня 2012 року за зобовязаннями ТОВ Лізинг ІТ-СПВ перед [PERSON], що витікають з Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій цього Товариства . В обгрунтування позовних вимог посилався на припинення поруки в зв`язку з пропущенням [PERSON] п'ятиденного строку для звернення до поручителя з вимогою від дня передбаченої проспектом дати виплати відсоткового доходу за певний відсотковий період; а також на збільшення відповідальності емітента без згоди поручителя, а саме збільшення процентної ставки до 25% за основним зобов'язанням. Представник позивача в минулому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити . Представник відповідача ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення проти задоволення позову . Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Капітал Таймс» було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № ДД36458-13, відповідно до умов якого [PERSON] став власником 952 шт. цінних паперів (облігацій) номінальною вартістю 1 000,00 грн., що загалом складає 952 000,00 грн. та позивачу було відкрито рахунок у цінних паперах №401836-UA 10101827. Відповідно до Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» (Серія В) здійснено випуск іменних відсоткових забезпечених облігацій серії В у бездокументарній формі в кількості 100 000 (сто тисяч) штук номінальною вартістю 1 000 грн. та загальною вартістю 100 000 000 грн. За умовами Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" прийняло зобов'язання перед власниками облігацій виплачувати відсотковий дохід за облігаціями в розмірі, строки та в порядку, що встановлені Проспектом. Відповідно до п.3.6 проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ», зазначені права, що надаються власникам облігацій, зокрема, передбачено право на отримання відсоткового доходу у вигляді\~нарахованих відсотків на номінальну вартість облігацій в кінці кожного відсоткового періоду. Пунктом 3.10 проспекту емісії передбачений порядок виплати відсоткового доходу за облігаціями, зокрема, ця виплата здійснюється емітентом протягом 5 (п'яти) календарних днів. Відповідно до п. 3.10.2 Проспекту відсоткова ставка на перший - четвертий відсоткові періоди для облігацій встановлюється 19 % відсотків річних. Відсоткові ставки на п'ятий\~- восьмий, дев'ятий\~-\~дванадцятий, тринадцятий -\~шістнадцятий, сімнадцятий -двадцятий відсоткові періоди встановлюється за рішенням директора емітента, виходячи з ринкової кон'юнктури, але не може бути меншою, ніж облікова ставка Національного банку України. Як вбачається з матеріалів справи, директор ТОВ «Лізинг ІТ_СПВ» [PERSON]. 11 вересня 2012 року збільшив ставку відсоткову та встановиви на 5-8 відсоткові періоди нову відсоткову ставку 25 % річних. В Бюлетені Цінні папери України № 172 від 13.09.2012 року була здійснена публікація про встановлення нової відсоткової ставки з посиланням на наказ директора ТОВ Лізинг ІТ-СПВ № 2.1.5 від 11.09.2012 року. На 9-12 відсотковий періоди директором ТОВ Лізинг ІТ-СПВ залишена попередня відсоткова ставка незмінною на рівні 25 % річних, про що було повідомлено в Бюлетені Цінні папери України № 171 від 13.09.2013 року. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 11 лютого 2015 року , залишеного без змін в частині стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» та [PERSON] «Лізинг інформаційних технологій» на користь [PERSON] боргу зі сплати відсоткового доходу - 56 371 грн 25 коп., інфляційних втрат - 4 599 грн 89 коп. та трьох процентів річних - 310 грн 45 коп. , встановлено, що відповідачем ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» не було виплачено [PERSON] відсотковий дохід за облігаціями за десятий відсотковий період, який тривав з 13.01.2014 року по 13.04.2014 року, та виплати за даний період мали здійснюватись з 14.04.2014 року по 18.04.2014 року, що свідчить про те, що відповідач ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» пропустив п'ятиденний строк виплати відсоткового доходу чим порушив взяті на себе зобов'язання. Як вбачається зі змісту наведеного рішення суду, а також ухвали апеляційного суду м.Києва від 19 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року, 17.06.2014 року [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] «Лізинг ІТ» як до поручителя відповідача ТОВ «Лізинг ІТ-СПВ» з претензією про виконання зобов'язань щодо виплати відсоткового доходу по облігаціях та дострокового погашення вартості облігацій, однак кошти виплачені йому не були. [PERSON] звертався із такою самою вимогою до відповідача ТОВ «Лізинг ІТ - СПВ», на яку отримав відповідь від 15.05.2014 року про відмову у виплаті належних сум через недостатність коштів для виконання своїх зобов'язань з виплати доходу за десятий відсотковий період власникам облігацій, емітентом яких вони є, та було запропоновано реструктуризацію відсоткового доходу. Згідно п.3.3 проспекту емісії [PERSON] «Лізинг ІТ» виступає поручителем по всіх обов'язках емітента щодо виплати відсоткового доходу та погашення облігацій в повному обсязі в строки, вказані в даному проспекті емісії. Так, п.3.3 проспекту емісії передбачено, що поручитель зобов'язаний сплатити власнику облігацій несплачену емітентом суму за основним зобов'язанням в 3-денний (триденний) строк з моменту отримання письмової вимоги власника облігацій шляхом перерахування зазначеної суми заборгованості в повному обсязі на рахунок власника облігацій. Передбачено безумовне та безвідкладне зобов`язання поручителя перед кожним власником облігацій солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання емітентом своїх зобов`язань. Крім цього п.3.3. проспекту емісії визначено, що у разі невиконання, часткового виконання чи неналежного виконання емітента зобов'язань за основним зобов'язанням власники облігацій мають право звернутися до поручителя на п'ятий робочий день прострочення виконання зобов'язань емітентом за основним зобов'язанням з вимогою про сплату фактичної заборгованості емітентом в сумі, встановленої на день прострочення, та/або з вимогою про дострокове погашення облігацій, сплату комісії, пені, штрафу та іншої заборгованості за основним зобов'язанням, а також надати поручителю розрахунок заборгованості емітента за основним зобов'язанням. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок»\~(далі\~-\~Закон) облігація - це цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом емісії (для державних облігацій України -\~умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом емісії (для державних облігацій України\~-\~умовами їх розміщення). Перехід права власності на облігації емітента до іншої особи не є підставою для звільнення емітента від виконання зобов'язань, що підтверджуються облігацією. Облігації можуть існувати виключно в бездокументарній формі. Емітент, у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, може розміщувати відсоткові, цільові та дисконтні облігації. Відсоткові облігації\~- облігації, за якими передбачається виплата відсоткових доходів. Згідно із ч. 4 ст. 7 Закону облігації можуть розміщуватися з фіксованим строком погашення, єдиним для всього випуску. Дострокове погашення облігацій за вимогою їх власників дозволяється у разі, коли така можливість передбачена проспектом емісії, яким визначені порядок встановлення ціни дострокового погашення облігацій і строк, у який облігації можуть бути пред'явлені для дострокового погашення. Як випливає із п.п. 3.9, 3.11.1 Проспекту емісії облігації вільно обертаються на території України протягом всього терміну їх обігу; власники облігацій мають право пред'явити облігації для викупу емітенту, а емітент - здійснювати викуп облігацій на вторинному ринку протягом терміну обігу облігацій. Емітент зобов'язаний здійснити викуп облігацій за їх номінальною вартістю у дати викупу, вказані в таблиці. Дата початку погашення облігацій - 10 жовтня 2016 року, дата закінчення погашення облігацій - 14 жовтня 2016 року. За наведеного суд не може прийняти до уваги твердження позивача , що з дати зміни відсоткової ставки за облігаціями ТОВ Лізинг ІТ-СПВ з 19% річних до 25% річних , а саме з 15 жовтня 2012 року порука є припиненою за зобовязаннями ТОВ Лізинг ІТ-СПВ згідно Проспекту емісії відсоткових облігацій Товариства (серія В), оскільки збільшився обсяг відповідальності поручителя , проте письмової згоди поручителя на зміну умов договору немає. Проте, таке підвищення відповідає умовам п. 3.10.2 Проспекту емісії відсоткових облігацій, з умовами якого погодився поручитель при укладанні Договору поруки адже порядок визначення відсоткової ставки на п'ятий-восьмий та дев'ятий-дванадцятий відсоткові періоди відповідав вимогам цього пункту і встановлений рішенням директора Емітента, інформація про нову відсоткову ставку була опублікована в офіційному друкованому виданні Державної комісії з цінних паперів та фондовому ринку. Жодні умови цього договору не передбачають отримання попереднього погодження керівних органів позивача на встановлення відсоткової ставки на черговий період за облігаціями Товариства, більше того п. 7.4 Статуту [PERSON] не відносить цього питання до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, на що посилається позивач в обгрунтування позовних вимог. Отже зазначене підвищення не є таким , що проведене без згоди поручителя і призвело до збільшення обсягу його відповідальності. З такого суд не вбачає підстав для припинення поруки з 15 жовтня 2012 року на підставі положень ч. 1 ст. 559 ЦК України. За умовами Проспекту емісії вбачається, що термін виплати відсотків за облігаціями емітента за десятий відсотковий період, який тривав з 13 січня 2014 року по 13 квітня 2014 року, мали здійснюватися з 14 квітня по 18 квітня 2014 року. 17 червня 2014 року [PERSON]О, звернувся до позивача як до поручителя відповідача-емітента облігацій з вимогою про виконання зобовязань по виплаті відсоткового доходжу по облігаціях за вказаний період, однак відповіді та сплати в триденний строк, як-то передбачено умовами поруки, не отримав. Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2014 року [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з позовом до позивача та Товариства про стягнення заборгованості в солідарному порядку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати неодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У пункті 24 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено правила застосування цього положення закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК). Особливо важливим при застосуванні ч. 4 ст. 559 ЦК є встановлення строку виконання основного зобовязання, після спливу шестимісячного строку якого в разі непредявлення вимог до поручителя порука є припиненою. Так, під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобовязання" - це не зміст основного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін основного договору. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.3 проспекту емісії) про його дію до повного виконання Основного зобов'язань не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі слід застосувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців). Аналогічний правовий висновок міститься і в правових позиціях Верховного Суду України у справах № 6-263цс15 від 07.10.2015 року ; № 6-190цс14 від 21.01.2015 року; 6-2056цс15 від 11.11.2015 року. Так, за дійсними правовідносинами сторін, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання емітентом або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням. У зв'язку з порушенням боржником (емітентом) виконання зобов'язання за основним договором власник облігацій використав право вимагати стягнення з емітента та поручителя заборгованості за відсотковим доходом , надіславши\~\~17 червня 2014 року вимогу поручителю про сплату відсоткового доходу за десятий відсотковий період . Строк виконання позивачем умов основного зобов'язання щодо сплати чергового відсоткового доходу за облігаціями настав на третій день після отримання зазначеної вимоги власника облігацій. Після чого вже 25 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом до поручителя. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на те, що [PERSON]О, порушені умови Проспекту емісії щодо права власника облігацій у разі невиконання Емітентом зобов'язань за основним зобов'язанням права звернутися до поручителя на п'ятий робочий день прострочення виконання зобов'язання Емітентом. Так, зазначення права власника облігацій звернутися з певною вимогою до поручителя на п'ятий робочий день після просторочення виконання чергового зобоавязання емітентом не є преклюзивним строком , тобто не встановлює п'ятий робочий день як кінцевий термін можливого звернення з такою вимогою, а лише початковий строк звернення. В подальшому діють загальні норми ст. 559 ЦК України, що було дотримано відповідачем. За такого суд не вбачає підстав для припинення поруки за положеннями ч. 4 ст. 559ЦК України. . На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позову не є обгрунтованими і не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів у разі відмови у задоволення позовних вимог на користь позивача не підлягає стягненню судовий збір , сплачений при подачі позову.

Outcome: dismissed