Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що рішенням Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області № 3/5 від 22 грудня 2015 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] Горохівського району Волинської області. Позивач вважає рішення сільської ради незаконним, оскільки він вже більше 18 років добросовісно користується вищевказаною земельною ділянкою і вищевказана обставина була відома відповідачу. На засідання сесії сільської ради, на якій вирішувалося питання надання земельної ділянки іншій особі, позивача запрошено не було. Своєї згоди на вилучення земельної ділянки позивач не давав. Крім того, позивач зазначає, що рішенням Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області йому вже була передана у користування вищевказана земельна ділянка. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області № 3/5 від 22 грудня 2015 року. В судовому засіданні представник відповідача - Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області Мартинов О.А. позову не визнав та пояснив, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах с.Холонів Горохівського району, є власністю Холонівської сільської ради та відповідно до генерального плану забудови села повинна бути використана для будівництва та обслуговування житлового будинку. На вищевказаній земельній ділянці будівель та господарських споруд немає, рішень про надання дозволу на передачу її у приватну власність сільська рада не виносила. Представник відповідача ствердив, що позивач користується цією земельною ділянкою незаконно, за відповідним дозволом до сільської ради він не звертався, податків за користування земельною ділянкою не сплачував, в усній формі попереджувався про те, що користується спірною земельною ділянкою без відповідного дозволу. Представник відповідача пояснив, що відповідно до регламенту роботи сільської ради повідомлення про проведення сесії сільської ради було поміщено на дошці оголошень, яка знаходиться в приміщенні ради. Про скликання сесії видано відповідне розпорядження сільського голови. Після того, як [PERSON] звернулася із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, це питання відповідно до порядку денного було винесено на розгляд сесії сільської ради та 22 грудня 2015 року переважною більшістю голосів депутатів сільської ради її заяву було задоволено. Представник відповідача вважає, що вищевказане рішення сільської ради є законним, а тому просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача - Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області Якимчук О.М. позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, ствердив факти, наведені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Крім того, позивач пояснив суду, що земельна ділянка, яку біля 18 років обробляє його сім'я, спочатку оброблялася їх сусідами. Позивач ствердив, що після того, як сусіди померли, з цієї земельної ділянки його сім'я вивезла сміття, привела її в порядок та посадила там город. Позивач пояснив, що його ніхто не повідомив про те, що на розгляд сесії сільської ради винесено питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно цієї ділянки іншій особі, а тому рішення сесії сільської ради від 22 грудня 2015 року він вважає незаконним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, повністю підтримав доводи позивача, просив позовні вимоги задовольнити. Крім того, суду пояснив, що рішення Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 22 грудня 2015 року в частині надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою на спірну земельну ділянку є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки позивач тривалий час відкрито та добросовісно користувався цією ділянкою, рішення сільської ради про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті його сусідів, не виносилося, про скликання вищевказаної сесії ні позивача, ні депутатів сільської ради повідомлено не було. Представник позивача ствердив, що батько позивача кілька років тому назад звертався до сільської ради із заявою про надання спірної земельної ділянки в користування, однак в архівах сільської ради відповідного рішення немає. В судовому засіданні третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] позову не визнала та пояснила, що за місяць перед сесією вона звернулася до сільської ради, де її повідомили про те, що є вільна земельна ділянка під забудову. Вона написала відповідну заяву, на сесії присутня не була, а депутати сільської ради винесли відповідне рішення в її користь. Крім того, [PERSON] пояснила, що вона проживає в с.Холонів Горохівського району і має намір збудувати житловий будинок та на підставі вищевказаного рішення вже виготовила технічну документацію із землеустрою. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, третьої особи та свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що про сесію сільської ради вона нічого не знала. Вона з позивачем писала заяву до сільської ради про виділення спірної земельної ділянки в користування і сільська рада винесла відповідне рішення. На земельній ділянці сім'я позивача прибрала смітник, посадила дерева. Свідок ствердила, що 5-10 років тому назад вона розмовляла із сільським головою, він сказав, що вона може забудовувати цю земельну ділянку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є депутатом Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області. Про те, що 22 грудня 2015 року відбудеться сесія сільської ради, її повідомила в телефонному режимі секретар за 7-10 днів до початку сесії. Свідок вважає, що жителі села знали про скликання сесії, тому що на ній була присутня половина жителів села. Депутати в цей день голосували одноголосно. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її сусіди [PERSON] користуються спірною земельною ділянкою, яка розташована біля їх домоволодіння. Про сесію сільської ради її ніхто не повідомляв. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що його сусід [PERSON] користується спірною земельною ділянкою ще з 2006 року. Дошка оголошень в сільській раді є, однак він на сесії сільської ради не ходить. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що його сусіди [PERSON] користуються спірною земельною ділянкою близько 20 років. Земля належала [PERSON], вони нею обмінялися. Земельна ділянка не приватизована. Про дошку оголошень йому нічого не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працює землевпорядником Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області. За 10 днів до сесії складається порядок денний, який вивішується на дошку оголошень. розпорядження про скликання 22 грудня 2015 року сесії сільської ради було оприлюднено. Свідок ствердив, що він переглянув усі рішення сільської ради, починаючи з 1993 року, спірна земельна ділянка [PERSON] в користування не передавалася. Раніше земельна ділянка була передана в тимчасове користування [PERSON] Із виписки з рішення Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 22 грудня 2015 року № 3/5 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" (а.с.5) вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] Горохівського району Волинської області. Із заяви [PERSON] від 25 грудня 2015 року (а.с.6) вбачається, що він просив Холонівську сільську раду Горохівського району Волинської області скасувати вищевказане рішення цієї ради від 22 грудня 2015 року № 3/5. Із відповіді Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області № Ф-83 від 12 січня 2016 року (а.с.7) вбачається, що позивачу було відмовленго у задоволенні його заяви, оскільки спірна земельна ділянка не перебуває і не перебувала у власності [PERSON], або членів його родини. У власності матері поивача перебуває земельна ділянка площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відомостей в сільській раді про звернення батька позивача [PERSON] із заявою про надання йому спірної земельної ділянки та про передачу її у власність немає. Статтею 15 Розділу 2 Регламенту Холонівської сільської ради сьомого скликання (а.с.71-78) стверджується, що вищевказана рада проводить свою роботу сесійно. Розпорядження голови про скликання сесії та проекти рішень оприлюднюються на дошці оголошень в приміщенні сільської ради. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] в передбаченому законом порядку не виділялась та не надавалась спірна земельна ділянка, документи, які б підтверджували його право користування або право власності на вищевказану земельну ділянку, відсутні. Дослідженою в судовому засіданні копією сторінки будівельного паспорта на будівництво житлового будинку (а.с. 70) вищевказані обставини не підтверджуються. Отже, на думку суду, виділенням земельної ділянки [PERSON] в розмірі 0,25 га. не порушено прав позивача, у зв'язку з тим, що [PERSON] не є користувачем у передбаченому законом порядку цією земельною ділянкою. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, відповідно до вищезазначених положень закону, визнається недійсним рішення ради та державний акт на землю тільки у випадку, якщо цими актами порушується право користування чи право власності особи і тільки власнику або землекористувачу надається право вимагати усунення порушень цих прав. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Доводи позивача про те, що він має право на спірну земельну ділянку у зв'язку з тим, що добросовісно, відкрито і безперервно користується цією земельною ділянкою тривалий час, на думку суду, є безпідставними. Статтею 119 ЗК України передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Встановлений цією нормою порядок та підстави набуття права на земельну ділянку спростовує доводи позивача про його право на оспорювану земельну ділянку за набувальною давністю. Крім цього, суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про те, що спірна земельна ділянка входила в склад спадкового майна, яке залишилося після смерті сусідів позивача, оскільки доказів про передачу цієї ділянки у приватну власність сусідів суду не надано. Суд також не бере до уваги доводів позивача про те, що відповідачем не було дотримано порядку скликання сесії сільської ради, на якій було ухвалено оспорюване рішення, оскільки такі доводи спростовуються показами свідків та регламентом сільської ради. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення закону та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що позивач не є власником або землекористувачем спірної земельної ділянки площею 0,25 га., будь-яке право позивача виділенням цієї земельної ділянки [PERSON] не порушено, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed