Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 101725,26 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що в жовтні 2017року банк запустив новий проект monоbank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. На даних платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт, а саме банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та ідентифікаційного коду в мобільний додаток, а видача картки після верифікації фізичної особи здійснюється або в точці видачі, чи спеціалістом банку за адресою, яку вказує клієнт. Всі умови обслуговування рахунків фізичних осіб в банку опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення. Відповідно доп.п.4.3.,4.8.1.п.5розділу І умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу дододатка, визначаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком прямо передбачених в законодавстві. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.П.п.3.1.,3.4.,3.5.пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank»-договір. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Карта передається клієнту неактивованою, для активації необхідно додати інформацію в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється пін-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Так23.08.2018 року відповідач звернувся до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі до 20000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, в зв`язку з чим станом на 22.12.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 101725,26 грн., що складається з: - загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту)\~ 50616,16 грн.; - заборгованості за комісією та пенею у розмірі 51109,10 грн. Ухвалою суду від 5 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник позивача разом з позовом надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві було зазначено, що усі необхідні докази наявні в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи він не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК\~Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у нього даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В даній справі відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив. Позивач в свою чергу не заперечував проти винесення заочного рішення, а тому суд, на підставі\~ст. 281 ЦПК України, вирішив розглянути справу заочно. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в позовній заяві ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня інформація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта , РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https//www.monobank/ua/terms. В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 23.08.2018 року позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Розмір наданого для позичальника ліміту становить - 20 000 грн. Згідно Умов і правил, Кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) розмір грошових коштів, наданих Банком клієнту на термін, обумовлений в Договорі, на умовах платності і зворотності. Згідно наданого Банком розрахунку станом на 22.12.2020 року наявна заборгованість у розмірі\~101725,26грн., що як затверджує позивач є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)\~у розмірі 50616,16 грн. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 51109,10 грн. . Згідно\~ст. 633 ЦК України\~- публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. При укладенні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно положень ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлений договором термін відповідач свої зобов`язання не виконала\~не погасила кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтями\~5,\~12,\~13,\~81,\~83 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч.1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.1,3 ЦК України, ст. ст.\~2,\~4 - 5,\~12 - 13,\~19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. За змістом\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Згідно із статями\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною За правилами, передбаченими ст. ст.\~509,\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із\~ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 Цивільного кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). За змістом\~ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтями\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі. Позивач в обґрунтування як позовних вимог, посилається на анкету-заяву від 11.01.2018 року, в якій відсутнє зазначення бажаного кредитного ліміту по платіжній карті. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором від 23.08.2018 року виконав, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по картковим рахункам, відкритим на ім`я відповідачки. Відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства підстави і предмет позову визначає позивач. Суд визначає правову природу відносин між сторонами спору (надає правову кваліфікацію відносинам сторін), визначає норму матеріального права, яка регулює правовідносини сторін. Банк у позові не вказує, яким чином виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту. У позові вказується тільки на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 20000 грн.. Відповідач є споживачем банківських послуг. Згідно з пунктом 22 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема - верховенство права. Згідно\~ст. 42 Конституції України\~-Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору Банк дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону №1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. З матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості вбачається, що Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути залишок простроченої заборгованості. Дослідивши надані Банком розрахунки, судом встановлено, що станом на 22.12.2020 року у стовпчику - «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту» заборгованість зазначена у розмірі\~0 грн. У наданому Банком розрахунку заборгованості у стовпчику - «залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту» станом на 22.12.2020 року заборгованість зазначена у розмірі\~ 50616,16 грн. У стовпчику сума комісії і пені (накопичувальним підсумком) зазначена заборгованість у розмірі 51109,10 грн. Проте з розрахунку заборгованості та руху коштів на рахунку відповідача вбачається, що у період з\~01.09.2018 року по 01.03.2020 року Банком було нараховано відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, пеню та комісію у загальному розмірі 66201,00 грн. Детальне дослідження розрахунку та виписки з рахунку дозволяє встановити, що позивач самостійно включив до суми боргу наступні суми процентів за користування кредитом, пені та комісії 5826,29 + 100 + 5844,74 +100 +4996,08 + 4840,96 + 100 + 4400,70 + 100 + 4262,81+ 100+ 3995,59+ 100 + 3631,2+100+35,16,33+100+3195+100+100+2694,05+ 2195,18+ 100+100+2162,77+50+1892,68+856,27+1702,15+100+1450,04+ 50 +1642,38= 66201,62 грн. Позивач в своєму позові зазначає, що до складу заборгованості входить заборгованість зі сплати комісії та пені у розмірі 51109,1 грн., проте про заборгованість зі сплати процентів відповідач нічого не зазначив. Так само наявність заборгованості зі сплати процентів не вбачається із розрахунку наданого позивачем. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач на власний розсуд направляв кошти, що вносив відповідач для погашення заборгованості за тілом кредиту на оплату процентів. При цьому в матеріалах справи не має жодного доказу того, що відповідач був ознайомлений із розміром процентної ставки та погодив її. Так само в матеріалах справи не має доказів того, що відповідач ознайомлений з правом позивача розміром комісії та пені та своїм обов`язком їх сплачувати. Таким чином для правильного визначення розміру «тіла» кредиту, тобто розміру коштів витрачених позивачем на власні потреби, необхідно з загальної суми заборгованості відповідача за картковим рахунком 101725,26 грн. відняти суму процентів, комісії та пені, що банк без узгодження з відповідачем самостійно нарахував та включав до загальної суми заборгованості. 101725,26 грн. (загальна сума боргу)- 66201,62 грн. (сума нарахованих та включених до заборгованості відсотків, комісії та пені) = 35523,64 грн., саме зазначена сума й може вважатись «тілом кредита», виходячи з наявних доказів та саме в частині стягнення цієї суми позов підлягає задоволенню. Матеріали справи не містять підтверджень того , що відповідача було ознайомлено з витягом з Тарифів та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та що він погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву від 23.08.2018 року, тобто відсутні докази того, що з відповідачем угоджені відсотки за користування кредитом та їх розмір. Крім того, роздруківка умов та Правил надання банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено також у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15). Виходячи з наведеного, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Також не має доказів того, що з відповідачем узгоджена щомісячна комісія за обслуговування картки. Така позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 року у справі N 342/180/17, в якій зазначено, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту без урахування включених у нього відсотків. Відсотки за користування кредитом позивачем нараховані безпідставно, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі\~ 792,71 грн. (35523,64грн. /101725,26 х 2270 грн. =792,71.).

Outcome: partial