Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16255,62 грн. та покласти на відповідача витрати пов'язані з розглядом справи у суді, посилаючись на те, що 06.05.2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачкою був укладений Кредитний договір № 50506-104014, згідно умов договору відповідачка отримала кредит у розмірі 700,00 гривень та відповідно до п. 3.1 Договору, зобовязалася повернути отримані грошові кошти в розмірі 700,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 420,00 грн. у строк до 04.06.2015 року. В порушення договірних умов, відповідачка станом на 31.01.2018 року не виконує свої зобовязання, в результаті чого станом на 31.01.2018 року має заборгованість у розмірі 36192,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 700,00 грн., процентів за договором 420,00 грн., пені за договором 13356,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № 150506-104014 від 06.05. 2015 року відповідач отримав кредит від позивача у розмірі 700,00 грн., що підтверджується заявою-анкетою для отримання кредиту (а.с.5) та видатковим касовим ордером (а.с.6). Відповідно до п. 3.1.1. Умов надання та обслуговування кредитів клієнт зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в дату повернення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до цих Умов, договору та/або умов відповідної угоди сторін. Взяті на себе зобов'язання по договору № 50506-104014 від 06.05.2015 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за договором № 50506-104014 від 06.05.2015 належним чином не виконала. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.15-32), у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.01.2018 має заборгованість у сумі коп., яка складається з: основний борг 700,00 грн., проценти за договором 429,00 грн., пеня за договором 13356,00 грн. Згідно ч.1ст. 509 ЦК Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК Українизобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася анти терористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року за № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Відповідно до п.4.2 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року за № 1669-VII територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Як визначено у прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (стаття 11) дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області станом на 07.03.2018 року відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою в [ADDRESS] (а.с.41). Місто обласного значення - м. Ізюм (Ізюмська міська рада) входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року. Тобто мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями накладається відповідно до вимог вказаного Закону з 14 квітня 2014 року і застосовується до боргових сум заборгованості за кредитним договором, які виникли після 14 квітня 2014 року. Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що сума пені в розмірі 13356,00 грн. не підлягає стягненню згідно норм вищезазначеного Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Таким чином, позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» підлягає частковому задоволенню, а саме: підлягає стягненню 1120 грн. (700,00 грн. - заборгованість за кредитом + 420,00 грн. - проценти за договором). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у сумі 121 грн. 40 коп.

Outcome: partial