Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазабанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що 2 жовтня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-46/08, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою 14,9% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 29 вересня 2028 року. Для належного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником, відповідно до говору іпотеки № ДІ-01-46/08 від 2 жовтня 2008 року, позичальник і майнові поручителі [PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку АБ «Укргазбанк» трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належать іпотекодавцям на праві приватної власності. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 01-46/08 від 2 жовтня 2008 року між АБ «Укргазбанк», позичальником та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № ДП-01-46/08 від 2 жовтня 2008 року року, а між АБ «Укргазбанк», та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № ДП-01-46/08.01 від 2 жовтня 2008 року. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 01-46/08 від 32 жовтня 2008 року його заборгованість станом на 24 червня 2014 року становить: заборгованість по кредиту строкова -14 356 дол. США; заборгованість по кредиту прострочена - 470,85 дол. США; заборгованість по процентах поточна -145,58 дол. США; заборгованість по процентах прострочена -188,17 дол. США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту -1 821 грн. 86 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів -1 164 грн. 59 коп., а всього - 15 160,60 дол. США та 2 986 грн. 45 коп. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, згідно п. 3.3.4. договору іпотеки іпотекодавці зобов'язані на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування. Договір іпотеки відповідно до п.7.1. діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених заставою за цим договором. На даний час чинний договір страхування квартири, яка виступає предметом іпотеки, відсутній, тобто предмет іпотеки на даний момент не є застрахованим, отже, порушені вимоги п. 3.3.4. договору іпотеки. А відповідно до п. 4.2. договору іпотеки, за невиконання зокрема п. 3.3.4. договору іпотеки іпотекодавці сплачують на користь позивача штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3. договору іпотеки. Відповідно до цього пункту предмет іпотеки оцінено сторонами в 287250 грн. Таким чином, за невиконання обов'язку іпотекодавцями щодо страхування предмета іпотеки, вони повинні сплатити штраф у розмірі 14362 грн. 50 коп. Просив суд стягнути солідарно з [PERSON] [PERSON], [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №01-46/08 від 2 жовтня 2008 року в сумі 15160,60 доларів США та 2986 грн. 45 коп., стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] штраф за порушення договору іпотеки №ДІ-01-46/08 від 2 жовтня 2008 року в сумі 14362 грн. 50 коп. та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути в його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 2 жовтня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-46/08, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 20000 доларів США зі сплатою 14,9% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - 29 вересня 2028 року. Для належного виконання зобов'язань за кредитним договором позичальником, відповідно до говору іпотеки № ДІ-01-46/08 від 2 жовтня 2008 року, позичальник і майнові поручителі [PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку АБ «Укргазбанк» трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та належать іпотекодавцям на праві приватної власності. Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору банк зобов'язується відкрити позичальнику позичковий рахунок [NUMBER] та рахунок [NUMBER] для погашення заборгованості по кредитній лінії, процентів за її використання та всіх комісійних платежів, передбачених договором. Відповідно до п. 3.1.1.2. кредитного договору банк зобов'язується видати позичальнику кредит в сумі 20000 дол. США з позичкового рахунку, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника [NUMBER], відкритий в ЧФ ВАТ АБ «Укргазбанк». Відповідно до виписки по позичковому рахунку позичальника за 2 жовтня 2008 року кредитні кошти було перераховано на поточний рахунок позичальника, як це передбачено умовами кредитного договору, а відповідно до заяви на видачу готівки № 297_52 від 2 жовтня 2008 року на суму 20000 дол. США, засвідченої підписом позичальника, позичальник отримав кредитні кошти. Тобто, банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, визначені п.п. 3.1.1.2. вказаного договору. В свою чергу, пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов'язаний повернення суми кредиту здійснювати на рахунок [NUMBER], щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі, не меншому за 83 дол. США. Якщо останній день для сплати частини кредиту припадає на вихідний або святковий день, то сплата чергового платежу по кредиту здійснюється напередодні. Згідно до п. 3.3.4 позичальник зобов'язується щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа наступного місяця за місяцем користування кредитом та в день закінчення строку, на який надано кредитні кошти, у відповідності з п. 1.1. та/або п. 1.7. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі в зв'язку з порушенням умов виконання цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п.4.1 цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1. цього договору (14,9% річних). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином згідно до умов договору Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідачем не виконано зобов'язання передбачене п. п. 3.3.3. та 3.3.4 кредитного договору, а саме оплата заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом у строки, визначені кредитним договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість по кредитному договору. Статтею 611 ЦК України визначено, що правовими наслідками порушення зобов'язання, є зокрема, сплата неустойки. В пункті 2.2. кредитного договору також зазначається, що кредитна лінія, надана банком, забезпечується неустойкою, передбаченою договором. Згідно абзацу 3 пункту 3.3.4 кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом, позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами виходячи процентної ставки, встановленої п.3.1.10 кредитного договору (15,9% річних), починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Крім того, згідно п.5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Відповідно до п. 5.8. Кредитного договору строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості і по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів в та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов вказаного договору. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 01-46/08 від 32 жовтня 2008 року його заборгованість станом на 24 червня 2014 року становить: заборгованість по кредиту строкова - 14356 дол. США; заборгованість по кредиту прострочена - 470,85 дол. США; заборгованість по процентах поточна -145,58 дол. США; заборгованість по процентах прострочена - 188,17 дол. США; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту -1821 грн. 86 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів -1164 грн. 59 коп., а всього - 15160,60 дол. США та 2986 грн. 45 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Згідно п. 3.3.4. договору іпотеки іпотекодавці зобов'язані на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування. Договір іпотеки відповідно до п.7.1. діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених заставою за цим договором. На даний час чинний договір страхування квартири, яка виступає предметом іпотеки, відсутній, тобто предмет іпотеки на даний момент не є застрахованим, отже, порушені вимоги п. 3.3.4. договору іпотеки. А відповідно до п. 4.2. договору іпотеки, за невиконання зокрема п. 3.3.4. договору іпотеки іпотекодавці сплачують на користь позивача штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3. договору іпотеки. Відповідно до цього пункту предмет іпотеки оцінено сторонами в 287250 грн. Таким чином, за невиконання обов'язку іпотекодавцями щодо страхування предмета іпотеки, вони повинні сплатити штраф у розмірі 14362 грн. 50 коп. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 01-46/08 від 2 жовтня 2008 року між АБ «Укргазбанк», позичальником та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № ДП-01-46/08 від 2 жовтня 2008 року, а між АБ «Укргазбанк», та поручителем [PERSON] був укладений договір поруки № ДП-01-46/08.01 від 2 жовтня 2008 року. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 1.2 договорів поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань по кредитному договору. Згідно з пунктом 1.4 договорів поруки поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому суд враховує, що якщо за законом існує солідарна відповідальність боржників, то солідарної відповідальності між поручителями закон не передбачає. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про ухвалення рішення про солідарне стягнення боргу за кредитним договором між боржником і кожним поручителем окремо. Пунктом 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність") банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту "в" пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. Відповідно до п.12 вказаної постанови, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. АБ «Укргазбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Декрету КМУ «По систему валютного регулювання та валютного контролю». За таких обставин суд приходить до задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved