Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі за текстом КП «Харківводоканал») звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], та є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку на ім'я [PERSON] № 415367. Відповідачі свого обов'язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, у зв'язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 11242 грн. 82 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 травня 2013 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 5268 грн. 35 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2013 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 3925 грн. 59 коп.; інфляційні витрати у розмірі 1722 грн. 88 коп; три відсотки річних у розмірі 326 грн. 00 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення в загальному розмірі 11242 грн. 82 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 22 листопада 2017 року провадження у справі відкрито. В призначене судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі в призначене судове засідання не з'явилися, згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються та заяви про розгляд справи без їх участі не надали. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи умови ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до довідки № 761 від 14.03.2017 року, виданою дільницею № 53 КП "Жилкомсервіс", та довідок Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON] У КП «Харківводоканал» на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 415367, що свідчить про надання позивачем відповідачам послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10 січня 2002 року закріплено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідачі, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 травня 2013 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 5268 грн. 35 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2013 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 3925 грн. 59 коп В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання холодної води та водовідведення є законними та обґрунтованими. У зв'язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 1722 грн. 88 коп. та 3% річних у розмірі 326 грн. 00 коп., в межах заявлених позовних вимог законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved