Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

КПТМ Тернопільміськтеплокомуненерго ТМР звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 5229 грн. 79 коп. за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла, яке займає [PERSON] Відповідач належним чином не виконує своїх обовязків по оплаті за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 5229,79 грн. Добровільно ліквідувати борг відповідач відмовляється. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 5229,79 грн. та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі за №9 по бул. Коновальця, 4 в м. Тернополі, що підтверджується довідкою виданої ТОВ «КомЕнерго Тернопіль 3» за №3794 від 17 жовтня 2017 року. КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією житлового будинку по вул. Коновальця, 4 в м. Тернополі. Постановою національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року за №1171 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. У період з 2015 року по 2018 рік КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» надавались послуги з централізованого опалення по вул. Коновальця, 4 в м. Тернополі, що стверджується актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2014/2015 р.р., 2015/2016 р.р., 2016/2017 р.р., 2017/2018 р.р. Відповідач належним чином не виконує свої обовязки щодо щомісячної плати за надані послуги , внаслідок чого утворилась заборгованість. 17 жовтня 2017 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про те, що станом на 01.10.2017р. позивачем заборговано 3643,29 грн. за послуги з централізованого теплопостачання. З повторної виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання по вул.Коновальця, 4/9 в м.Тернополі від 10 вересня 2018 року вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року складає 5229,79 грн. На даний час, заборгованість відповідачем не сплачена. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~\~\~ Положеннями ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих\~ витрат\~ на їх виробництво (надання). Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов'язок споживача сплачувати за використані житлово - комунальні послуги передбачений положеннями Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572. Положеннями ст.ст.151, 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з вимогами п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до положень п.5. ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, згідно зазначених норм закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, чим спростовуються доводи апеляційної скарги в частині відсутності договору між сторонами. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач проживає та зареєстрований за даною адресою, споживає надані позивачем послуги, а тому у відповідності до вимог ст. 322 ЦКУ, ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" несе обов'язок зі сплати вартості послуг з централізованого опалення. Однак, своєчасно та належним чином не оплачує їх. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з січня 2015 року по грудень 2017 року фактично були надані послуги з централізованого опалення на суму 5229,79 грн., яких відповідач не оплатив. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 5229,79 грн. за період з 01.01.2015 року по 01.12.2017 року. В судове засідання відповідач не зявився, відзив не подавав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 1762 грн. судового збору.

Outcome: approved