Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Харківський приладобудівний завод імені Т.Г.Шевченко» про стягнення компенсаційних втрат частини доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати заробітної плати та середнього заробітку В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він з 1986 року працював на Державному підприємстві «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко». Починаючи з вересня 2008 року, роботодавець перестав виплачувати йому заробітну плату. Він звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості. На його користь було винесено декілька рішень про стягнення заробітної плати з Держаного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» (далі по тексту ХПЗ), а саме: - 28.03.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова прийнято рішення по справі № 2-1429 про задоволення його позову про стягнення з ХПЗ заборгованості по заробітній платі за період часу вересень, листопад, грудень 2008 року, березень, квітень, травень, червень 2009 року, березень - грудень 2010 роки у розмірі 10875,89 грн. Рішення суду не було оскаржено, тому 07.04.2011 року набрало законної сили. - 19.06.2012 року Дергачівським районним судом прийнято рішення по справі № 2010/523/42 про задоволення його позову про стягнення з ХПЗ заборгованості по заробітній платі за 2011 рік у розмірі 8813,87 грн. Рішення 02.07.2012 року набрало законної сили. По всім справам відкриті виконавчі провадження, але кошти виконавчою службою із заводу не стягнуті до теперішнього часу. 02.08.2011 року він за станом здоров'я був звільнений із ХПЗ. Згідно листа Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.08.2015 року № 7395 борг ХПЗ по заробітній платі йому не погашено. Роботодавцем на момент звільнення не було проведено розрахунок (виплата всіх належних йому сум) за період часу з вересня, листопада, грудня 2008 року, березня, квітня, травня, червня 2009 року, березня - грудня 2010 року та з січня по серпень 2011 року, що загалом становить 19689 грн. 76.коп. (10875,89 грн. по рішенню суду по справі № 2-1429 та плюс 8813,87 грн. по рішенню суду по справі №2010/523/42). У зв'язку із вказаною затримкою та відповідно до ст. 117 КЗпП роботодавець зобов'язаний сплатити середній заробіток за весь час затримки, що на момент направлення вказаної позовної заяви до суду становить 84376 грн. 66 коп. Розмір середньомісячної заробітної плати становить 1454.77 грн. = 1085+1824.55 ( заробітна плата за два останні місяці) : 2. Період затримки виплати - 58 місяців ( з 01.09.2011 по 01.07.2016). Загальна сума 84376.66= 1454.77 х 58 Згідно розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати сума заборгованості по заробітній платі становить 19689.76 грн. Період розрахунку інфляційних втрат з липня 2012 по квітень 2016: Розмір індексу інфляції та інфляційних збитків становить: місяцьРозмір інфляції 2012 рік2013 рік2014 рік2015 рік2016 рік 123456 СіченьX100,2%100,2%103,1%100,9% ЛютийX99,9%100,6%105,3%99,6% БерезеньX100%102,2%110,8%101,00% КвітеньX100%101,30%114,0%103,5% ТравеньX100,1%103,80%102,2% ЧервеньX100%101%100,4% Липень99,80%99,9100,4%99,0% Серпень99,70%99,3100,8%99,2% Вересень100,10%100102,9%102,3% Жовтень100,00%100,4%102,4%98,7% Листопад99,90%100,2%101,9%102% Грудень100,20%100,5%103,0%100,7% Індекси інфляції за періоди0,9991,0051,2491,4331,013 Розмір інфляційних збитків від суми заборгованості 708475,00 грн. по рокам-19,6998,454902,758525,66255,96 Всього сума інфляційних збитків (сума колонок 2-6)13763,13 Просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 84376.66 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 13763.13 грн., у відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 5000.00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, надав аналогічні пояснення тим, які містяться у позовній заяві. Представник відповідача - ДП «Харківський приладобудівний завод імені Т.Г.Шевченко» Приходько З.Г. позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що ухвалою господарського суду Харківської області від 05.08.2009р.по справі №Б-50/120-09 порушено провадження у справі про банкрутство ДП ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка. 06.11.2009р. ухвалою господарського суду Харківської області запроваджено процедуру санації ДП ХПЗ ім.Т.Г. Шевченка. Державне підприємство " Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка" є державним стратегічним підприємством, знаходиться у скрутному економічному становищі. У зв'язку з економічною кризою, що склалась у світі та в державі, підприємство позбулось значних обсягів заявок від покупців ( ВАТ "Укртелеком", українські АЕС та інш.), що зумовило виникнення заборгованості по заробітній платі, на підставі чого можливо зробити висновок, що відсутня вина підприємства щодо своєчасної виплати заробітної плати позивачу. На підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету , наказами по підприємству на протязі січень 2012р. - жовтень 2016р. встановлено особливий режим роботи підприємства, в зв'язку з чим кількість фактично відпрацьованих робочих днів згідно графіку роботи підприємства з 12.01.2012р. станом на 31.08.2016р. складає 324 дня, за які фактично зроблено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку [PERSON] Не заперечує проти стягнення середнього заробітку з урахуванням утримань в розмірі 14856,30 грн. згідно з довідкою № 014-473 від 04.08.2016 року., з розрахунку 2 робочих дня в неділю. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 2-1429/11 від 28.03.2011 року із ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» на користь [PERSON] була стягнута сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 10875,89 грн. Підприємством за період із 31.03.2011 року по 16.10.2012 року позивачу виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 3107,00 грн., ( довідка № 014-518 від 17.08.2016 року), залишок заборгованості в сумі 7768,89 грн. по виконавчому листу, виданому Жовтневим районним судом м. Харкова по справі № 2-1426/11 виплачений позивачу в липні 2016 року, що підтверджується листом Жовтневого відділу ДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.07.2016 року № 8540. Тому не заперечує проти стягнення компенсації за порушення строків виплати заробітної плати з урахуванням утримань в сумі 6403,88 грн. і 560,03 грн. (довідка заводу № 014-556 від 05.09.2016 року, довідка заводу № 014-527 від 22.08.2016 року) Зазначила, що позовна вимога про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати по судовому наказу, виданому Дергачівським районним судом Харківської області по справі № 2010/523/12 від 18.06.2012 року не підлягає задоволенню, оскільки суперечить ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000р. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, позивач [PERSON] був прийнятий на роботу в якості водія автомобіля 3-го класу на державне підприємство «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченко» з 27.11.1986 року, згідно Наказу Пр.20.36к від 27.11.1986 року, на підставі трудової книжки, виданої 27.11.1986 року Наказом Пр.352к від 02.08.2011 року позивач був звільнений з роботи за станом здоров'я по ст.40 п.2 КЗпП. При звільненні відповідачем не був проведений остаточний розрахунок з позивачем. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.03.2011р. на користь [PERSON] з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі за період часу вересень, листопад, грудень 2008 року, березень, квітень, травень, червень 2009 року, березень - грудень 2010 роки у розмірі 10875,89 грн. Рішення суду 07.04.2011 року набрало законної сили. 19.06.2012 року Дергачівським районним судом Харківської області прийнято рішення про стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості по заробітній платі за 2011 рік у розмірі 8813,87 грн. Рішення суду 02.07.2012 року набрало законної сили. За вказаними вище рішеннями відкриті виконавчі провадження. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 № 13 установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлений рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Судом встановлено, що відповідачем на момент звільнення не було проведено розрахунок (виплата всіх належних сум) за період часу з вересня, листопада, грудня 2008 року, березня, квітня, травня, червня 2009 року, березня - грудня 2010 року та з січня по серпень 2011 року, що загалом становить 19689 грн. 76.коп. (10875,89 грн. по рішенню суду по справі № 2-1429 та плюс 8813,87 грн. по рішенню суду по справі №2010/523/42). У зв'язку із вказаною затримкою відповідач зобов'язаний сплатити середній заробіток за весь час затримки, що на момент подачі позовної заяви до суду становить 84376 грн. 66 коп. Розмір середньомісячної заробітної плати становить 1454.77 грн. = 1085+1824.55 ( заробітна плата за два останні місяці) : 2. Період затримки виплати - 58 місяців ( з 01.09.2011 по 01.07.2016). Загальна сума 84376.66= 1454.77 х 58. При цьому суд не погоджується з твердженнями відповідача про те, що період затримки розрахунку складає 324 дні згідно з графіком підприємства - 2 дні в неділю, так як позивач стверджує, що з даним режимом роботи не був ознайомлений, поскільки такий взагалі не встановлювався. Представник відповідача пояснила, що відповідні накази доводились до відома всіх працівників, але підтвердити це можливості немає, поскільки відомості, в яких розписувались працівники, в тому числі і позивач, не збереглись., у зв»язку з чим суд виходить з розрахунків позивача, наданих ним доказів. Враховуючи, що відповідач здійснив затримку у виплаті заробітної плати більш ніж на один місяць, останній зобов'язаний здійснити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Стягненню підлягає різниця інфляційних збитків та суми виплаченої заборгованості 13763.13 - 7768.89= 5994.24 грн. згідно листа Жовтневого відділу ДВС м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській обл. № 8540 від 20.07. 2016 про виплату позивачу суми заборгованості 776888,89 гр. Порядок відшкодування моральної шкоди по трудовим спорам регулюється ст. 237-1 КЗпП України : відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди. Поскількит позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial