Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 13 серпня 2005 року Відділі реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 258. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Наразі фактичні шлюбні відносини між ними припинилися. Разом не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 258, між нею та [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, до суду також надіслав заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.24). У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 серпня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 258. Шлюб позивача з відповідачем не склався через відсутність довір'я, кохання, постійні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинилися. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально. Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved