Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Заявник [PERSON] задля отримання пенсійних виплат звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказує, що в атестаті про її професійно-технічну освіту [NUMBER], від 21 липня 1977 року, невірно зазначено її ім'я, як «[PERSON]», що не співпадає з ім'ям у паспорті серії [NUMBER], виданим Кремінським РВ УМВС України в Луганській області 24 квітня 2000 року та інших документах. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». У вересні 2018 року заявник подала до місцевого Пенсійного фонду документи для призначення пенсії, й було виявлено невідповідність імені в атестаті паспорним даним заявника. Тому заявник просить встановити факт належності їй атестату про професійно-технічну освіту [NUMBER], від 21 липня 1977 року, виданого на ім'я «[PERSON]», [INFO], в якому невірно зазначене її ім"я як "[PERSON]" замість вірного [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила справу розглянути за її відсутності, вимоги просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на заперечував проти задоволення вимог заявника. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників на підставі наявних доказів в матеріалах справи та постановити рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні заявник, - [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується паспортом серії [NUMBER] від 24 квітня 2000 року, виданого Кремінським РВУМВС України в Луганській області, даними свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6,7,10). Трудова книжка серії [NUMBER] від 01.08.1978 року, видана на ім'я «[PERSON]», [INFO], прізвище змінено на підставі свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8). В атестаті [NUMBER], від 21 липня 1977 року, про навчання в період з 01.09.1975 року до 19.07.1977 року та закінчення Технічного училища №2 міста Горловка Донецької області її ім"я невірно зазначено як «[PERSON]» (а.с. 9). Уточнююча довідка про навчання заявника саме в цьому навчальному закладі, в зазначений пееріод та отримання нею зазначеного атестату (ас5) видана органом на тимчасово непідконтрольній владі Україні території, не приймається до уваги УПФУ. Тим самим, заявник позбавлений можливості виправити недолік правовстановлюючого документа, або встановити зазначений факт в іншому порядку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення в тому числі і факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту ст. 319 ЦПК України випливає, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що при оформленні атестату про освіту відповідальним працівником було допущено помилку в написанні ім'я заявника, а саме невірно зазначено «[PERSON]», замість [PERSON]. Всі надані правовстановлюючі документи, які були предметом дослідження в судовому засіданні, мають посилання саме на ім'я [PERSON], окрім самого атестату про освіту за спеціальністю маляр. Трудова книжка також містить запис про навчання заявника в ГорлівськомуТУ-2 за спеціальністю маляр. Як наслідок, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу - атестату про професійно-технічну [NUMBER], від 21 липня 1977 року, який виданий на ім'я «[PERSON]» - [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий Кремінським РВ УМВС України в Луганській області 24 квітня 2000 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved