Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить направити на примусове стаціонарне лікування хворого на туберкульоз [PERSON] до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні строком на 3 місяці. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, суду пояснив, що [PERSON] хворіє на туберкульоз і є бактеріовиділювачем. Знаходився на лікуванні в протитуберкульозному відділенні Олександрівської ЦРЛ. Останній раз лікувався з січня по грудень 2013 року. Самостійно залишив лікувальний заклад. За період лікування [PERSON] порушував режим лікування. Неодноразово його запрошували до Олександрівської ЦРЛ, але він не з'являвся. А тому, на даний час потребує госпіталізації в Кіровоградську обласну протитуберкульозну лікарню. В його сім'ї є семеро дітей, з яких двоє також хворіли на туберкульоз. [PERSON] категорично відмовляється від лікування і знаходиться вдома без лікування. Просить направити [PERSON] на примусове лікування до Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні строком на 3 місяці. Представник опікунської ради Олександрівської районної державної адміністрації підтримав заяву про направлення [PERSON] на лікування. Заслушавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] хворіє на туберкульоз з 2008 року і в період лікування неодноразово порушував режим лікування. На даний час відмовляється від проходження лікування. Згідно екстренного повідомлення [PERSON] має інфекційне захворювання (а.с. 6). Відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії Олександрівської ЦРЛ [PERSON] є хворим на туберкульоз, є бактеріовиділювачем та являє загрозу для оточуючих, зобов'язаний пройти примусове лікування в спеціальному відділенні Кіровоградської обласної протитуберкульозної лікарні, хоча раніше знаходився на примусовому лікуванні в протитуберкульозному відділенні Олександрівської ЦРЛ (а.с.4-5). Протоколом ЦЛКК облтубдиспансера підтверджується, що [PERSON] потребує лікування в Кіровоградському обласному протитуберкульозному диспансері (а.с. 7). Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що хоча [PERSON] періодично проходив примусове лікування, але на даний час знаходиться вдома без лікування і є бактеріовиділювачем та являє загрозу для оточуючих. Відповідно до ст.11 Закону України "Про протидію захворювання на туберкульоз" від 05.06.2001 року "у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих". Згідно ч.3 ст.11 зазначеного Закону - примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалене відповідне рішення здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до ст.283 ЦПК України - заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки дійсно [PERSON] є хворим на туберкульоз і являється джерелом туберкульозної інфекції та складає загрозу для оточуючих, добровільно лікуючись, постійно порушував режим лікування, на даний час знаходиться вдома без лікування, відмовляється від його проходження, а тому його необхідно направити на примусове лікування терміном на три місяці. Згідно ст.367 ч.1 п.7 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення у справах про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved