Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Дельта банк» про захист прав споживачів, повернення строкового банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 18 серпня 2014 року між нею та відповідачем був укладений Договір №00001008399935 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США у сумі 12682,63 доларів США, строком дії Вкладу один місяць, тобто до 17 вересня 2014 року. Однак, на неодноразові звернення позивача про повернення внесеного нею вкладу, банк повернути їй всю суму коштів відмовляється, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Також вказала, що внаслідок неправомірних дій банку їй було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає в безперервних психологічних переживаннях пов'язаних з неповерненням їй коштів, які вона планувала витратити на потреби сім'ї, внаслідок постійних стресів погіршився стан її здоров'я. Завдану їй моральну шкоду, вона оцінює в розмірі 10 000 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просять їх задовольнити. Представник ПАТ «Дельта банк» в судовому засіданні позовних вимог не визнала, проти їх задоволення заперечила та подала суду письмові заперечення в яких зазначила, що АТ «Дельта Банк» в повному обсязі виконав свої зобов'язання по договору № 00001008399935 строкового банківського вкладу, а саме: прийняв грошові кошти від [PERSON] в сумі 12682,63 дол. США, розмістив їх на депозитному рахунку та протягом терміну дії вкладу нараховував відсотки, які потім разом з сумою вкладу повернув [PERSON], шляхом перерахування на її власний поточний рахунок, вказаний нею в договорі. Тобто, з моменту перерахування банком коштів з депозитного рахунку та зарахування цих коштів на власний поточний рахунок [PERSON], набувачем та власником даних коштів є саме позивач, а не АТ «Дельта Банк». Після перерахування банком коштів на поточний рахунок вкладника, який вказується самим вкладником в договорі строкового банківського вкладу, зобов'язання банку по поверненню вкладу та відсотків вважаються виконаними в повному обсязі. Після повернення АТ «Дельта Банк» [PERSON] суми вкладу та нарахованих відсотків за вкладом на її поточний рахунок, між банком та позивачем виникли правовідносини банківського рахунку, які регулюються укладеним між сторонами договором банківського рахунку фізичної особи № 003-19525-271012 від 27 жовтня 2012 року, відповідно до норм глави 72 ЦК України "Банківський рахунок", Законів України «Про банки і банківську діяльність», та нормативно-правових актів Національного банку України. На момент звернення 03 жовтня 2014 року [PERSON] до банку про видачу коштів з її поточного рахунку діяла Постанова Правління Національного Банку України від 29 серпня 2014 року №540 "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», до якої Постановою Правління НБУ № 591 від 22 вересня 2014 року було внесено зміни. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови, всі банки України зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Крім того, АТ «Дельта Банк» листом від 04.10.2014 року було роз'яснено позивачу, що видача Банком грошових коштів з поточного рахунку в іноземній валюті, що перевищує зазначений еквівалент, здійснюється у національній валюті після виконання банком заяви на продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України в межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта. Позивачу було запропоновано отримати кошти готівкою в гривневому еквіваленті з урахування обмежень встановлених НБУ однак [PERSON] від зазначеної пропозиції відмовилася. В задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Допитаний в якості спеціаліста представник Національного банку України в судовому засіданні суду пояснив, що оскільки строк укладеного між сторонами договору депозиту закінчився ПАТ «Дельта Банк» зобов'язаний був повернути позивачу депозитні кошти в повному розмірі, а тому відмова у видачі готівкових коштів з посиланням на картковий перерахунок коштів є протиправним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: 18 серпня 2014 року [PERSON] та Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», уклали Договір №00001008399935 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США, відповідно до якого позивач передала на депозитний рахунок [NUMBER], а Банк прийняв грошові кошти у сумі 12682,63 доларів США, строком дії вкладу до 17 вересня 2014 року. Пунктом 1.4 Договору передбачено, що процентна ставка на суму вкладу становить 9,5 процентів річних. Згідно п. 1.9 Договору, нараховані проценти за вкладом виплачуються Вкладнику одночасно з повернення суми вкладу по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п.1.3 цього Договору та з врахуванням п.1.11 цього Договору, або в день продовження дії цього Договору, а також в інший термін дострокового припинення дії цього Договору у випадках, передбачених цим Договором та Правами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватись з використання електронних платіжних засобів [NUMBER], відкритий на ім»я Вкладника в установі Банку. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують. Пунктом 1.10 Договору передбачено, що вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу за цим Договором, зазначеного в п.1.3 цього Договору та з врахуванням п.1.11 цього Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів 26207700154060, відкритий на ім'я вкладника в установі Банку. Відповідно до п.1.13 Договору, у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього Договору або про бажання зняти частину вкладу до закінчення строку, зазначеного в п.1.3 цього Договору або продовженого відповідно до умов, викладених в п.1.11 цього Договору, дія цього договору вважається припиненою достроково, а Банк виплачує Вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на рахунку, за ставкою: 0,01 процентів річних. При цьому, Вкладник зобов'язаний письмово повідомити Банк про вимогу повернення Вкладу або його частини не менш ніж за три банківські дні до очікуваної дати повернення. Як встановлено в судовому засіданні, 03 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Тернопільського відділення Банку з письмовою вимогою про розірвання Договору та повернення їй грошових коштів на загальну суму 12764,29 доларів США, що підтверджується відповідною письмовою заявою адресовану начальнику Тернопільського відділення ПАТ «Дельта банк». Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, банк, незалежно від його виду, зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 Кодексу). Як вбачається з виписки по поточному рахунку [PERSON] [NUMBER] сума неповернутого банківського вкладу відповідачем ПАТ «Дельта банк» за укладеним договором банківського вкладу, складає 12764,29 доларів США, що еквівалентно (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.02.2015 року 100 доларів США: 26,049893 гривень) 332509 грн. 75 коп. з яких 12682,63 доларів США тіло кредиту, 81,42 доларів США - відсотки. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості по договору банківського вкладу (депозиту) є підставними, а тому з відповідача слід стягнути в користь [PERSON] кошти в розмірі 12764,29 доларів США, що еквівалентно 332509 грн. 75 коп., які обліковуються на рахунку [NUMBER] в ПАТ «Дельта банк», на підставі укладеного між сторонами Договору №00001008399935 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у доларах США від 18 серпня 2014 року. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки встановлено, що між сторонами виник спір з приводу невиконання договірних зобов'язань, а договором депозиту не було передбачено відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині відшкодування їй моральної шкоди до задоволення не підлягають.

Outcome: partial