Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Шевченківського районного у м. Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В якому прохав: визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №974 від 17.10.2020 складений Шевченківським районним у м. Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Виключити із актового запису №974 від 17.10.2020 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Шевченківським районним у м. Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відомості про [PERSON] як батька дитини. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Полтава, за №974, проведеного 17.10.2020 Шевченківським районним у м. Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми): в графі батько, вказати « [PERSON] »; змінити прізвище дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] »; в графі по батькові дитини замість по батькові « [PERSON] », зазначити по батькові « [PERSON] ». В обгрунтування позову зазначив, що 09.09.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - Палацом шлюбів №1 м. Санкт-Петербург зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис №4996. Від шлюбу вони мають спільну доньку. Після реєстрації шлюбу до вересня 2019 року вони проживали разом сім`єю в м. Санкт-Петербург. Але згодом подружнє життя відповідачів не склалося, вони перестали проживати разом, й [PERSON] повернулася до України. Шлюб між ними на той момент не було розірвано. На початку 2020 року відповідачі розпочали процедуру розірвання шлюбу в відповідних державних органах РФ. Через складнощі, пов`язані з різним місцем проживання (території різних країн) відповідачів, пандемією коронавірусу вказана процедура значно затяглася в часі. Так, лише рішенням мирового судді від 27.07.2020 судового відділку №72 Санкт-Петербургу шлюб між відповідачами було розірвано. Шлюб припинено 28.08.2020, про що 06.10.2020 відділом записів актів цивільного стану Кіровського району Комітету у справах запису актів цивільного стану було зроблено відповідний запис №130209780000500885005 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . В той же час з листопада 2019 року між [PERSON] та [PERSON] склалися подружні стосунки, й вони почали спільно проживати однією сім`єю, з липня 2020 року місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою проживання позивача: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] завагітніла і [INFO] народила доньку [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 17.10.2020 Шевченківським районним у місті Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), встановлено що [PERSON] народилася в м. Полтаві [INFO] , у графі "мати" зазначено - [PERSON] , по справі, у графі "батько" - зазначено [PERSON] . У свідоцтві про народження доньки [PERSON] , яка народилася протягом 10 місяців після припинення шлюбу [PERSON] , а батьком записаний [PERSON] , в зв`язку з тим, що її колишній чоловік не з`явився до відділу реєстрації та не подав заяви, що не є батьком дитини [PERSON] . Даний запис в свідоцтві про народження дитини зроблено Шевченківським районним у місті Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у відповідності з статтею 122 СК України, частиною 2 якої передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Але дана обставина не відповідає дійсності, оскільки біологічним батьком [PERSON] , [INFO] являється - [PERSON] . Починаючи з листопада 2019 року й до цього часу [PERSON] з [PERSON] постійно проживають разом, виховують спільну доньку [PERSON] . [PERSON] забирав [PERSON] разом з донькою з пологового будинку, забезпечує матеріальне становище дитини, однак документально не записаний її батьком, що порушує його права як батька та права доньки [PERSON] , передбачені СК України, у зв`язку з чим, змушений звернутись до суду з цим позовом (а.с.20, 21). 22 грудня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/11075/2020, 2/554/2999/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 14.30 годин на 13 січня 2021 року (а.с.22, 23). Позивач [PERSON] до суду 13.01.2021, 09.02.2021 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлений про судове засідання, надавши суду клопотання. В якому прохав, розгляд справи провести без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Прохає проводити судове засідання без здійснення повної відео та аудіо технічної фіксації судового процесу. Судові витрати прохав покласти на позивача (а.с.53). Відповідач [PERSON] до суду 13.01.2021, 09.02.2021 не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена про судове засідання, надавши суду клопотання. В якому прохала, розгляд справи провести без її участі, зазначивши, що позов визнає. Прохає проводити судове засідання без здійснення повної відео та аудіо технічної фіксації судового процесу (а.с.55). Відповідач [PERSON] до суду 13.01.2021, 09.02.2021 не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлений про судове засідання, надавши суду заяву. В заяві прохав, розгляд справи провести без його участі, зазначивши, що позов визнає. Повідомив, що йому відомі всі обставини справи, в тому числі те, що відповідно до свідоцтва про народження дитини він, [PERSON] є батьком народженої [PERSON] , [INFO] дівчинки [PERSON] , що стало можливим через її народження до закінчення 10 місяців після розірвання шлюбу між ним, [PERSON] та [PERSON] . При цьому, повідомляє, що не є батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки його подружні стосунки з [PERSON] були припинені ще восени 2019 року (а.с.58-60). ВідповідачШевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) представника до суду 13.01.2021, 09.02.2021 не направив, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені про судове засідання. Третя особа Шевченківська районна у м. Полтаві рада, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей в судове засідання представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду заяву, в якій прохали розгляд справи провести без участі представника установи. При вирішенні питань, що стосуються справи покладаються на розсуду суду, та винести відповідне рішення, яке максимальне відповідатиме інтересам дитини (а.с.51). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає повністю. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - батько, [PERSON] - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстроване та видане Шевченківським районним у місті Полтаві ВДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.8). Даний запис в свідоцтві про народження дитини зроблено Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в відповідності з статтею 122 СК України, частиною 2 якої передбачено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. 09 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану про шлюб - Палацом шлюбів №1 м. Санкт-Петербург зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 4996. Рішенням мирового судді від 27.07.2020 судового відділку №72 Санкт-Петербургу шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Шлюб припинено 28.08.2020, про що 06 жовтня 2020 року відділом записів актів цивільного стану Кіровського району Комітету у справах запису актів цивільного стану було зроблено відповідний запис №130209780000500885005 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (копія свідоцтва додається). Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (набрала чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 03.12.1986 передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 3 ч.2 ст.125 СК України, передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до цивільного процесуального кодексу України (ч.2 ст.128 ЦПК України). Як слідує із матеріалів справи відповідачі [PERSON] , [PERSON] визнали позов повністю. За таких обставин, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за можливе визнати факт походження малолітньої [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] . На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. Відповідно ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно з вимогами ч.ч. 1-3 ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Згідно з вимогами п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] визнали позов про визнання батьківства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання позивача [PERSON] батьком малолітньої дитини, через що позовні вимоги щодо внесення змін до документу підлягають задоволенню. Судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду становлять (840,80х2) 1 681 гривня 60 копійок (а.с.10, 19). Судовий збір у розмірі 1 681 гривня 60 копійок віднести на користь держави, оскільки позивач прохав судовий збір не стягувати з відповідачів.

Outcome: approved