Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Подано позов [PERSON] до Агропромислової фірми приватного підприємства «Довіра», в якому позивач просив: - розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між [PERSON] та агропромисловою фірмою приватного підприємства «Довіра», зареєстрований Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 04-09-126-00266 від 02.02.2009 року. - стягнути з агропромислової фірми приватного підприємства «Довіра» код ЄДРПОУ 30921670 на користь [PERSON] заборгованість з орендної плати в розмірі 10771,20 гривень 10772,64 гривень (десять тисяч сімсот сімдесят одна гривня 20 копійок). - зобов'язати агропромислову фірму приватного підприємства «Довіра» негайно передати [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 5,110 гектарів, поле № 38, ділянка № 442, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. - стягнути з агропромислової фірми приватного підприємства «Довіра» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 1000 гривень та судові витрати в розмірі 243 гривень 60 копійок, а всього 1243 гривні 60 копійок. Позов обґрунтовано тим, що згідно договору оренди земельної ділянки укладеного 06 березня 2008 року та зареєстрованого Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 04-09-126-00266 02 лютого 2009 року позивач передав належну йому земельну ділянку в оренду строком на десять років агропромисловій фірмі приватного підприємства «Довіра» в особі директора Струк В.І. П. 4.2 Договору передбачає, що відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату, не пізніше 01 грудня кожного року, також зазначено, що розмір орендної плати не може бути меншим від розміру встановленого чинним законодавством. Додатком № 1 до цього договору передбачено розмір орендної плати в сумі 1500 грн. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою як за 2008 рік так і за наступні роки та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 4.2. договору оренди земельної ділянки, який є його істотною умовою. Розмір орендної плати з урахуванням грошової оцінки земельної ділянки 59840 гривень становить (59840 х 3%) 1795,2 гривень за рік. За останні шість років відповідач не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою. Всього за період з 2008 по 2013 роки відповідач заборгував 10772,64 гривень. У зв'язку з заборгованістю позивачем на адресу відповідача надіслано лист-пропозицію від 17 грудня 2013 року про дострокове розірвання договору оренди, проте відповідач на зазначений лист відповіді не надав. Вказує, що оскільки прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2008-2013 роки, є невиконанням обов'язків АПФ ПП «Довіра», передбачених договором оренди земельної ділянки, то відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір підлягає розірванню. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІ-ДП № 104403, виданого 24 січня 2003 року, позивачу на праві приватної власності, належить земельна ділянка площею 5,110 гектарів передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 06 березня 2008 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 02 лютого 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 04-09-126-00266 (надалі - Договір), згідно умов якого позивач передав відповідачу в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 5,110 гектарів. Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 вказаного Договору, форма орендної плати за оренду земельної ділянки встановлюється за домовленістю сторін. Розмір орендної плати визначається за домовленістю Сторін, але не може бути меншим від розміру встановленого чинним законодавством. Форма та розмір орендної плати приведена в додатку №1, що є невід'ємною частиною цього договору. До розміру орендної плати також включається сума, яка дорівнює розміру податку на прибуток Орендаря, який він повинен сплатити до бюджету згідно чинного законодавства. Вказана сума прибуткового податку не виплачується орендодавцеві, а перераховується орендарем до бюджету, згідно до п.10 "Інструкція про прибутковий податок з громадян". Орендна плата сплачується Орендарем у грошовій (натуральній, відробітковій) формі. Розмір орендної плати є договірним і складає згідно додатку № 1. Додатком № 1 до цього договору передбачено розмір орендної плати в сумі 1500 гривень. П.4.5 Договору визначено підстави для зміни розміру, порядку, строків та умов виплати орендної плати, серед яких є зокрема збільшення розмірів ставки земельного податку; інші випадки, передбачені законодавством України. Згідно акту приймання-передачі від 06 березня 2008 року, орендодавець передав земельну ділянку орендарю. Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. За ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За змістом статті 13, частин 1-3 статі 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного Кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень. На виконання ухвали суду надано відомості про сплату позивачу орендної плати, так, згідно засвідченої копії видаткового касового ордеру від 22 липня 2008 року відповідачем сплачено [PERSON] за земельний пай 2008 - 2018 роки 22 липня 2008 року 15000 грн., що враховуючи умови Договору про розмір орендної плати узгоджується із розміром орендної плати за 10 років. Таким чином, посилання на порушення відповідачем умови договору в частині неповної сплати орендної плати як на підставу для одностороннього розірвання договору оренди не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, а саме згідно ч.5 ст.17 Закону України «Про плату за землю» систематична несплата вважається несплата протягом півроку. В матеріалах справи відсутні докази систематичної несплати орендної плати позивачу, внаслідок чого позовні вимоги в частині розірвання договору оренди та зобов`язання негайного повернення земельної ділянки задоволенню не підлягають. Щодо вимог про стягнення заборгованості по виплаті орендної плати та розміру узгодженої сторонами орендної плати за землю, то в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок га земельних часток (паїв)» мінімальний розмір плати за оренду земельних ділянок збільшено до 3 відсотків вартості земельної ділянки, внаслідок чого розмір орендної плати з урахуванням вартості земельної ділянки 59840 гривень за умовами договору оренди землі в 2008 році склав 1795,20 гривень. Водночас, як свідчать матеріали справи, вимог про визнання договору оренди недійсним, внесення змін до договору, за умови звернення позивача до відповідача на виконання положень п.4.4 договору із заявою про зміну розміру орендної плати матеріали справи не містять. Лист претензія позивача, направлена на адресу відповідача хоча і містить посилання на невідповідність розміру орендної плати, однак за своїми вимогами стосується необхідності укладення угоди про дострокове розірвання договору оренди. Згідно даного листа позивач не просить змінити розмір орендної плати шляхом внесення доповнень до договору. Однак, згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок га земельних часток (паїв)»встановлено мінімальний розмір плати за оренду земельних ділянок, який складає 3 відсотки вартості земельної ділянки, то враховуючи погоджену сторонами п.1.1 вартість земельної ділянки - 59840 грн., норма договору щодо виплати орендної плати в розмірі 1500 грн., тобто меншому, ніж визначено Указом Президента України та після набрання означеним Указом чинності є такою, що суперечить вимогам законодавства і мінімальний розмір орендної плати повинен становити не менш, ніж 1795,20 грн. (77682*3%) щорічно. Оскільки земельна ділянка надається в оренду з моменту реєстрації договору, яка вчинена 24 лютого 2009 року, земельна ділянка передана відповідачу 06 березня 2008 року, орендна плата вноситься до 01 грудня кожного року, то відповідач з урахуванням норм законодавства зобов`язаний до сплати позивачу в якості орендної плати за 2008-2013 роки - 10771,20 грн. ( 1795,20 грн. за 2008 рік, 1795,20 грн. за 2009 рік, 1795,20 грн. за 2010 рік, 1795,20 грн. за 2011 рік, 1795,20 грн. за 2012 рік та 1795,20 грн. за 2013 рік). Оскільки позивачу попередньо за договором оренди в якості орендної плати сплачено 15000 грн., що узгоджується з положеннями п.4.3 Договору, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати задоволенню не підлягають. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed