Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

До суду звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом (а.с.44-46) до [PERSON], [PERSON], [PERSON], та мотивуючи тим, що рішенням Ілічівського міського суду Одеської області від 25.08.2010р. в рахунок погашення заборгованості у розмірі 352931,53 грн. за кредитним договором №ODTIGI0000001905 від 09.11.2007р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки на двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а відповідачі в добровільному порядку з квартири не виселяються, просить суд: -виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із [ADDRESS]. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову посилаючись на те, що в квартирі [ADDRESS] проживає неповнолітня дитини - [PERSON], [INFO], іншого житла для його проживання не має, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.135,138) про причини неявки суду не повідомили. Представник органу опіки та піклування Іллічівської міської ради Одеської області у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.133), надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.67). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 29.11.2007р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №№ODTIGI0000001905, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 328250,00 грн. для придбання [ADDRESS], відповідач зобов'язувався, у встановлені кредитним договором строки, повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами (а.с.5-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], в той же день, 29.11.2007р. було укладено договір іпотеки № ODTIGI0000001905 нерухомого майна, а саме: 2-кімнатної квартири, яка розташована за адресою: Одеська область. [ADDRESS] (а.с.5-12). Згідно п.2.4.2 Іпотечного договору (а.см.10), - іпотекодавець має право без дозволу Іпотекодержателя не відчужувати та не обтяжувати будь-яким чином Предмет іпотеки (оренда, лізинг, тощо). Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.64). Згідно довідки ЖЕД-4 в [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.65). Таким, чином, [ADDRESS] була придбана [PERSON] за грошові кошти, отримані від ПАТ КБ "ПриватБанк", та на час укладення договору іпотеки в зазначеній квартирі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживали та вселились у спірну квартиру, в порушення умов договору іпотеки, без згоди ПАТ КБ "ПриватБанк", а тому ніхто із них не набув статусу наймача та члена сім'ї наймача. Окрім того [PERSON] - власник спірної квартири, а тому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є членами сім'ї власника спірної квартири. Рішенням Ілічівського міського суду Одеської області від 25.08.2010р., яке набрало чинності 13.10.2010р, в рахунок погашення заборгованості у розмірі 352931,53 грн. за кредитним договором №ODTIGI0000001905 від 09.11.2007р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-14). 03.11.2014р. та 17.11.2014р. позивач звертався до [PERSON] із заявою в якій просив, в тридцяти денний строк добровільно звільнити кватиру (а.с.15). Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст. 40 цього ж Закону після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою ст. 9, ст. 109 ЖК УРСР, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Враховуючи, що: -рішенням Іллічівського міського суду від 25.08.2010р. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODTIGI0000001905 від 09.11.2007р. було звернено стягнення на [ADDRESS]; -відповідачі в добровільному порядку відмовилися виселитися з квартири, -[PERSON], [PERSON], [PERSON] не являються наймачами, або членами сім'ї наймача спірної квартири, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були понесені наступні судові витрати: -121,80 грн. судовий збір (а.с.27); -135,0 грн. за розміщення оголошення в газеті (а.с.56); -120,0 грн. за розміщення оголошення в газеті (а.с.137).

Outcome: approved