Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому вказала, що вона є споживачем газу, послуги по постачанню якого надає ТОВ «Хмельницькгаз збут» відповідно до відкритого особового рахунку №1400376400 та її заяви про приєднання до типового договору. 12.03.2016 року вона звернулася до відповідача стосовно документального оформлення встановленого їй в кінці лютого 2016 року газового лічильника. В абонентській службі їй повідомили про існування заборгованості у розмірі 748 грн. 03 коп., яка була нарахована за минулий період. Згідно офіційного повідомлення відповідача вказана заборгованість була нарахована за період з 06 травня 2015 року по 31 січня 2016 рік у розмірі 553 грн. 94 коп., а з урахуванням повної суми перерахунку через різницю норм споживання, заборгованість станом на 01.03.2016 рік становить 748 грн. 03 коп. При цьому таке перерахування різниці норм споживання газу відповідач мотивував тим, що постанова КМУ №237 від 29.04.2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» за рішенням суду було визнано незаконним та скасовано, а визначені цією постановою КМУ норм споживання природного газу є такими, що не підлягають застосуванню. Вважає такі дії відповідача незаконними з огляду на те, що постанова окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, на яку посилається відповідач, набрала законної сили лише 28.01.2016 року, а сама постанова КМУ №237 від 29.04.2015 року втратила чинність лише на підставі постанови КМУ №204 від 23.03.2016 року. При цьому просить врахувати, що у постанові суду питання стосовно перерахування норм споживання для населення за минулий період не вирішувалося. За таких обставин просила суд визнати дії ТОВ «Хмельницькгаз збут» щодо перерахунку за її особовим рахунком №1400376400 за минулий період з 06 травня 2015 року по 01 березня 2016 рік та донарахування заборгованості за спожитий природній газ в сумі 748 грн. 03 коп. протиправними та зобовязати ТОВ «Хмельницькгаз збут» здійснити перерахунок за її особовим рахунком № [NUMBER] за минулий період з 06 травня 2015 року по 01 березня 2016 рік за спожитий природній газ та зменшити суму заборгованості на 748 грн. 03 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також просив врахувати, що постанова КМУ № 237 від 29.04.2015 року втратила чинність лише на підставі КМУ №204 від 23.03.2016 року, а з урахуванням того, що судовим рішенням, на яке посилається відповідач в якості обґрунтування правомірності своїх дій, питання стосовно перерахунку норм споживання газу населенням не вирішувалося, жодних правових підстав для здійснення такого перерахунку та нарахування заборгованості за минулий період не було. Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що в період з травня 2015 року по січень 2016 рік норми споживання газу для населення які не мають лічильників застосовувалися у розмірі, які встановлені Постановою КМУ №619 від 08.06.1996 року в редакції станом на 06.05.2015 року, тобто в редакції Постанови КМУ №237 від 29.04.2015 року, якою були зменшені такі норми вдвічі. Постанову КМУ №237 від 29.04.2015 року було оскаржено в судовому порядку та за рішенням суду її було визнано недійсною та скасовано. Під час касаційного перегляду вказаних рішень суду в Вищій адміністративний суд України в своїй ухвалі від 28.01.2016 року зазначив, погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції стосовно того, що допущені КМУ під час прийняття спірної постанови, є достатніми для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття. За таких обставин, всі розрахунки з споживачами без лічильників з 06.05.2015 року по 28.01.2016 рік повинні були проводитися згідно постанови КМУ №619 в редакції станом на 01.10.2014 рік, у звязку з чим позивачу і був проведений відповідний перерахунок. На підставі викладеного, вважав, дії ТОВ «Хмельницькгаз збут» законними та обґрунтованими. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] є споживачем газу за адресою [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER]), послуги якого надаються ТОВ «Хмельницькгаз збут». До кінця лютого 2016 року за вказаною адресою позивач розраховувалася за спожитий газ як тарифами, які визначені для населення без лічильників споживання газу. Вказана обставина була визнана сторонами в судовому засіданні та не оспорювалася. Згідно платіжних повідомлення за газ та послуги з газопостачання за лютий 2016 рік [PERSON] було повідомлено про існування заборгованості за спожитий газ станом на 01.03.2016 рік у розмірі 748 грн. 03 коп. Звернувшись до відповідача за розясненнями про виникнення такої заборгованості, листом №836 від 23.03.2016 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» було повідомлено, що така заборгованість виникла у звязку з проведеним перерахунком вартості фактично спожитого, але неоплаченого споживачами без лічильників, природного газу за період з 06.05.2015 року по 31.01.2016 рік. Вказаний перерахунок був проведений у звязку з визнанням незаконною та скасуванням Постанови КМУ №237 від 29.04.2015 року «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Правовідносини з постачання, в тому числі фізичним особам, енергетичних ресурсів регулюються\~статтею 714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими\~постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року;\~постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників". Відповідно до\~ст. 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором. а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 11, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених\~постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 (далі - Правила) споживач, у разі відсутності лічильників газу, зобов'язаний щомісячно вносити плату за надані послуги з постачання природного газу згідно діючих тарифів на газ та відповідно до встановлених законодавством норм споживання. Плата за надані послуги повинна вноситися абонентом не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників в період виникнення спірних правовідносини регулювалися Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619. Постановою КМУ №237 від 29.04.2015 рік до норм споживання газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року №619 були внесенні наступні зміни: у графі «Норма споживання» цифри «6», «9» і «18» замінні відповідно цифрами «3», «4,5» і «9» відповідно; в абзаці першому пункту 5 приміток до норм цифру «9» замінено на цифру «4,5». Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року, адміністративний позов [PERSON] та [PERSON] був задоволений повністю: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників"від 29 квітня 2015 року № 237; зобов'язано Кабінет Міністрів України, відповідно до\~частини 11\~статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання постановою суду законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено. При цьому суд приймає до уваги те, що під час касаційного перегляду постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року у даній справи, даючи оцінку законності та обґрунтованості прийнятих судами першої та апеляційної інстанції судових рішень, Вищій адміністративний суд України зазначив, що з огляду на те, що проект регуляторного акту (оспорювана постанова КМУ) не був у жодний спосіб оприлюднений, за умови відсутності аналізу регуляторного впливу акту та погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, а також зважаючи на порушення відповідачем принципу передбачуваності, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов законного та обґрунтованого висновку, що наведені порушення, допущені Кабінетом Міністрів України під час прийняття спірної постанови, у сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття. За таких обставин, з огляду на визнання постанови КМУ №237 від 29.04.2015 року незаконною та нечинною з моменту її прийняття, за спірний період (з 06.05.2015 року по січень 2016 рік) мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які визначені Постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 рік. Оскільки за спірний період позивач сплачував за спожитий газ виходячи із норм споживання визначених Постановою КМУ №237 від 29.04.2015 року, яка за вищевказаним рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття, відповідач обґрунтовано провів позивачу перерахунок за спожитий газ виходячи з норм споживання відповідно до Постанови КМУ № 619 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 рік. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed