Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070 виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року, що належав його бабі [PERSON], яка померла 04.11.1996 року. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його баби відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070 виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року. У зв'язку з відкриттям спадщини він звернувся до Дубровицької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Одночасно нотаріусу був представлений вищевказаний сертифікат, однак при огляді сертифіката було встановлено, що в ньому неправильно записані ім'я та по-батькові його баби. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20.11.2012 року було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а також те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року належав його бабі [PERSON] [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №119882 (а.с.9) вбачається, що [PERSON] померла 04 листопада 1996 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії РВ №0148070 виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2012 року було встановлено, що [PERSON], яка зазначена у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією на підставі рішення від 28.10.1996 року №482 та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року, та [PERSON], яка померла 04 листопада 1996 року в с. Залужжя Дубровицького району Рівненської області, є однією та тією ж самою особою, і що зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий Дубровицькою районною державною адміністрацією та зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5059 від 28.10.1996 року належав бабі [PERSON] - [PERSON] [INFO]. Згідно довідки №436 від 11.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.15) вбачається, що спадкоємцем на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0148070, виданий на ім'я [PERSON], яка померла 04.11.1996 року став [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с.19) вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON]. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження З роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що відповідачами у справах, що випливають зі спадкових правовідносин, є спадкоємці за заповітом і за законом, а при їх відсутності чи усунення їх від права на спадкування, відмови від її прийняття відповідачами в таких справах є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки, окрім позивача, інших спадкоємців, які прийняли б спадщину, немає, то в даному випадку відповідачем по справі заявлено сільську раду. Згідно довідки №437 від 11.03.2015 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.20) вбачається, що в господарстві, головою якого рахувалася [PERSON], проживали такі особи: [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять. Згідно копії заяви, посвідченої 22 березня 2012 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON] (а.с.21) вбачається, що [PERSON] відмовилась від земельної частки (паю) її матері [PERSON] на користь свого племінника [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved