Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги (а.с. 46-48) про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 02 лютого 2012 року у розмірі 26631, 12 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 02 лютого 2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який змінювався: 02 лютого 2012 року - 500 грн.; 07 березня 2012 року - 800 грн.; 08 листопада 2012 року - 760 грн.; 08 лютого 2013 року - 670 грн.; 04 березня 2013 року- 600 грн.; 20 березня 2013 року - 580 грн.; 29 березня 2013 року - 580 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік, з 01 вересня 2014 року 34, 8 % на рік, з 01 квітня 2015 року - 43, 2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до листопада 2015 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 26631, 12 грн., яка включає: 571, 98 грн. - заборгованість за кредитом; 20 135, 22 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4179, 58 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1244, 34 грн. штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, у матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02 лютого 2012 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали договір, за яким відповідач отримав кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн., який змінювався 02 лютого 2012 року - 500 грн.; 07 березня 2012 року - 800 грн.; 08 листопада 2012 року - 760 грн.; 08 лютого 2013 року - 670 грн.; 04 березня 2013 року- 600 грн.; 20 березня 2013 року - 580 грн.; 29 березня 2013 року - 580 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом за період з 02 лютого 2012 року по 31 серпня 2014 року у розмірі 30 % на рік, за період 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34, 80 % на рік, за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року по 43, 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до листопада 2015 року(а.с. 8, 57). Договір складає анкета-заява [PERSON], Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку(а.с. 8, 9-10, 11-34, 58). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти(стаття 1054 ЦК України). Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За несвоєчасність виконання зобов'язань Тарифами передбачено сплату пені, штрафів. Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов і Правил надання банківських послуг банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Пунктом 2.1.1.12.11 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому у разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань. Вказана умова договору узгоджується з частиною другою статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку (а.с. 6-7, 49-50, 51-56), які не оспорені відповідачем вбачається, що відповідач не вносив у встановленому договором розмірі кошти на погашення боргу по кредиту, станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 571, 98 грн., та 4179, 58 грн. заборгованість за пенею. Вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Суд частково стягує борг за відсотками, оскільки розрахунок боргу, наведений позивачем в цій частині, не узгоджується з умовами договору. За період з 02 лютого 2012 року до 12 червня 2014 року слід стягнути 505, 64 грн. відсотків; за період з 30 червня 2014 року до 31 серпня 2014 року слід стягнути 30, 03 грн. відсотків (571, 98 грн.*30,00*63:360:100); за період з 01 вересня 2014 року до 31 березня 2015 року підлягають стягненню відсотки в розмірі - 117, 22 грн.(571, 98 грн*34,8*212:360:100); за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року слід стягнути відсотки у розмірі 437,91 грн.(571, 98 грн.*43,2*638:360:100). Всього за період з 02 лютого 2012 року до 31 грудня 2016 року слід стягнути 1090, 80 грн. відсотків. Щодо нарахованих банком, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг штрафів: 500 грн. фіксована частина та 1244,34 грн. процентна складова, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Нарахування Банком і пені за порушення строків погашення заборгованості, і штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором на строк понад 30 днів є фактично подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення суд, тому відмовляє позивачу у задоволенні позову, в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 1744, 34 грн.. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою за наслідками розгляду справи № 6-2003цс15. Таким чином стягненню підлягає борг у розмірі 5 842, 36 грн.. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial