Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 14 липня 2001 року Музичанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 4. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що сторони фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Музичанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.07.2001 серія [NUMBER] , актовий запис № 4. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 листопада 2006 року виданого виконавчим комітетом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис 14. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved