Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Металургійного відділу виконавчої служби у місті Кривому Розі, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту із успадкованого майна, накладений на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.06.2006 року та зняти заборону на нерухоме майно, накладену ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.06.2006 року на все майно померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування свого позову [PERSON] вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після смерті матері залишилось спадкове майно - квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.10.1995 року державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори №1-5351. Позивач 31.05.2019 р. звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. із заявою про прийняття спадщини, на підставі вказаної заяви було відкрито спадкову справу №26/2019. Після спливу шести місячного строку після смерті матері позивач вирішила переоформити документи та отримати свідоцтво про право н спадщину на спадкове майно, але при перевірці документів нотаріусом було виявлено наявність арешту нерухомого майна, на квартиру, що є предметом спадщини. Нотаріусом листом від 25.02.2020 р. було відмовлено позивачу у виданні свідоцтва про право на спадщину через наявність арештів та рекомендовано звернутись до суду. Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення, надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв`язку з цим, з огляду на належне повідомлення представника відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд вважає можливим провести розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №92 (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис №811, батьками позивача є (російською мовою) [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб від 12.09.2009р. позивач уклала шлюб з [PERSON] , та після шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). За життя [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири(а.с.8-11). Після смерті [PERSON] 22.05.2019 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області було заведено спадкову справу №26/2019 (номер у спадковому реєстрі 56356729). Приводом та підставою звернення [PERSON] до суду з позовом стало виявлення наявності на успадкованій нею квартирі [ADDRESS] , обтяження у вигляді арешту. Дійсно, як видно з копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ухвалою Дзержинського районного суду в цілях забезпечення позову, 18.01.2006 р. накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження [NUMBER] (а.с.13). Разом з цим, відповідно до копії листа начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Металургійного відділу ДВС у м. Кривому Розі Л.Давиденко, №25722 від 03.03.2020 року, позивача повідомлено, що на виконанні у відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 24655354 з примусового виконання виконавчого листа №2п-1706 від 01.03.2006, виданого Дзержинським судом м. Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини, яке 24.06.2013 завершено на підставі вимог 49 Закону України « Про виконавче провадження». На підставі п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби виконавче провадження №24655354 знищено згідно акту про вилучення виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання від 13.02.2017, тому Металургійний відділ ДВС у м. Кривому Розі не має підстав для звільнення майна боржника [PERSON] з-під арешту та пропонує позивачу звернутись до суду (а.с.15). Як видно з копії листа приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Забуранної А.А. від 24.02.2020 року за вих.. 71/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , через виявлення арешту на все нерухоме майно. При цьому, згідно з ст.ст.4, 16 ЦПК України, позивачу [PERSON] запропоновано звернутися до суду для вирішення питання зняття арешту у судовому порядку (а.с.14). Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України, за положеннями якої під способами захисту суб`єктивних цивільних прав є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення; юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне законодавство не містить визначення поняття «спосіб захисту цивільних прав та інтересів». За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав (майнових, особистих немайнових) та інтересів, що приводяться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, порушення прав, свобод чи інтересів особи повинне бути реальним, дійсним та існувати на момент її звернення до суду. Згідно з ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що позивач зверталась до відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту із належного покійній [PERSON] нерухомого майна та отримав письмову відповідь, відповідно до якої, зазначено, що на виконанні у відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 24655354 з примусового виконання виконавчого листа №2п-1706 від 01.03.2006, виданого Дзержинським судом м. Кривого Рогу, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини, яке 24.06.2013 завершено на підставі вимог 49 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби виконавче провадження №24655354 знищено згідно акту про вилучення виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання від 13.02.2017, тому Металургійний відділ ДВС у м. Кривому Розі не має підстав для звільнення майна боржника [PERSON] з-під арешту (а.с.15).. При цьому, відповідно до ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 року, що діяв на момент завершення зазначеного виконавчого провадження, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Однак, як вбачається з листа державного виконавця на підставі п.9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби виконавче провадження №24655354 знищено згідно акту про вилучення виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання від 13.02.2017р. У відповідності до п.9.10. «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» - завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачених для них строк зберігання закінчився до 1січня року, в якому складений акт. За наведених вище обставин, та враховуючи, що відповідно до вимог ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб, та що ці права входять до складу спадщини, суд звертає увагу, що при оформленні позивачем спадщини, до нього, як до спадкоємця, перейдуть і обов`язки померлої. Тобто і обов`язок відповідати за належними померлій зобов`язаннями при наявності таких. Відповідно, права кредиторів не будуть порушеними. За вказаних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та звільнити з-під арешту майно, належне померлій [PERSON] який був накладений на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.01.2006 року, а саме на квартиру [ADDRESS] . При цьому, суд зауважує, що на підставі ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.

Outcome: approved