Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про передачу предмета застави в заклад, вказуючи, що на підставі укладеного з [PERSON] 11.04.2007 кредитного договору № HMIWAN02007309 банк надав відповідачу кредит у розмірі 49201,36 грн. під 15,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.04.2014 року. Виконання зобов'язань позичальника забезпечувалося заставою належного відповідачу автомобіля «DAEWOO», модель «Matiz», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Позичальник не виконував належно своїх зобов'язань, внаслідок чого за договором виникла заборгованість. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.08.2012 року звернено стягнення на предмет застави шляхом укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу в органах ДАІ України, а також з наданням права ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Посилаючись на наявне у нього право продажу предмета застави в рахунок погашення боргу та з метою забезпечення реалізації цього права, оскільки відповідач не передає банку предмет застави в заклад, позивач просив: вилучити у відповідача та передати в заклад банку належний [PERSON] предмет застави - автомобіль «DAEWOO», модель «Matiz», 2006 року випуску, тип ТЗ - легковий комбі, кузов/шасі № XWB4A11BD7A089405, реєстраційний номер [NUMBER], а також комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) указаного транспортного засобу. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили. В останнє судове засідання відповідач та його представник не зявилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його представник терміново відбула до Херсонської області. Суд дослідивши вказане клопотання відхилив його, так як будь-яких доказів стосовно виїзду та перебування представника в іншій області відповідачем не надано, та продовжено розгляд справи по суті. Крім того, за заявами відповідача та його представника розгляд справи відкладався неодноразово. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № HMIWAN02007309 від 11.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 49201,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.04.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, сторони уклали договір застави, за яким відповідач надав в заставу автомобіль «DAEWOO», модель «Matiz», 2006 року випуску, тип ТЗ - легковий комбі, кузов/шасі № XWB4A11BD7A089405, реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності. Оскільки позичальник порушив свої зобов'язання за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом до нього про звернення стягнення на предмет застави і рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.08.2012 звернено стягнення на вищевказаний автомобіль шляхом його укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу в органах ДАІ України, а також з наданням права ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 17.08.2012 року і з нього вбачається, що позивач розпорядився своїм правом на звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 3\~ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України\~обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Під час розгляду справи позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовою вимогою про передачу автомобіля у відділення ПриватБанку за адресою: м.Ізяслав, вул.Жовтнева, 14 відповідальному працівнику [PERSON] по акту прийому-передачі (письмові вимоги ПриватБанку від 13.10.2015 року та 03.11.2015 року). Вказані вимоги позивача відповідачем залишились невиконанні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що він звертався до відповідача у телефонному режимі щодо передачі автомобіля для банку, однак [PERSON] автомобіль не передав. Статтею 589 ЦК України\~передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно\~ст. 19 Закону України "Про заставу"\~за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно ч. 1\~ст. 20 Закону України "Про заставу"\~заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначений\~Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (Далі Закон). Згідно із ч. 1\~ст. 23 Закону\~відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 24 Закону\~звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому\~законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Положеннями ст. 25 Закону передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так за змістом п.17.10 Договору застави укладеного між сторонами у разі порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором заставодавець зобов'язується надати предмет застави Заставодержателю в заклад за актом прийому-передачі, що підписується сторонами. У п. 34.5 договору застави рухомого майна зазначено, що сторони визначили, що заставна вартість предмету застави складає 37040,00 грн. Пунктом 24 договору застави рухомого майна передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з додержанням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором; шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьої особою-покупцем або на публічних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання\~\~(частина перша\~статті 15 ЦК України, частина перша\~статті 3 ЦПК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, а також заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні в тому числі і запропоновані позивачем як то вилучити у [PERSON], та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави автомобіль «DAEWOO», модель «Matiz», 2006 року випуску. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позичальник, відповідач [PERSON], належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором застави транспортного засобу в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, а також відмовляється передавати автомобіль в заклад ПАТ КБ «ПриватБанку». Тому права позивача були порушені і у відповідності до ст. ст.\~15, 16 ЦК України\~підлягають судовому захисту шляхом передачі в заклад предмета застави - транспортний засіб у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. При цьому актами цивільного законодавства та договором про заставу рухомого майно заставодержателю надано право на власний розсуд обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved