Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Звертаючись до суду, позивач [PERSON] в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 16 грудня 2011 року між нею та Комунальним підприємством «Дніпродзержинське житлове об`єднання» на підставі результатів аукціону, проведеного Правобережною товарною біржою (секція «Об`єкти податкової застави») був укладений договір купівлі-продажу №1612/1-НЗ вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] , площею 78,2 кв.м., розташованого в напівпідвальному поверсі житлового чотириповерхового будинку, інв. номер 13939 (протокол № 1, лот №1 від 16.12.2011 року). Вартість договору купівлі-продажу складала 63 758,16 грн. Вищезазначене майно належало Комунальному підприємству «Дніпродзержинське житлове об`єднання» та знаходилось у податковій заставі. Рішеннями Дніпродзержинської міської ради №251-14/VІ від 28.10.2011 року та №591-31/V від 24.12.2011 року була надана згода на відчуження майна Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» Державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську в рахунок погашення податкового боргу. Раніше, листом Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську №41972/10/24-123 від 15.11.2011 року було надано дозвіл Комунальному підприємству «Дніпродзержинське житлове об`єднання» провести операції з продажу майна комунального підприємства згідно рішення Дніпродзержинської міської ради. Відповідно до положень п.6 Договору, 28 грудня 2011 року був складений акт передачі нерухомого майна, згідно якого продавець передав, а позивач прийняв вказане нежитлове приміщення. Пунктом 8 Договору передбачається, що право власності на майно переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі майна. Цей Договір і Протокол торгів ніким не оскаржений і не скасований. При оформленні договору Біржа в тексті договору вказала, що цей правочин, згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу», нотаріальному посвідченню не підлягає. Ці обставини підтверджуються копіями вказаних документів, що додаються до позовної заяви. Після укладання договору купівлі-продажу, позивачка звернулася до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію за нею права власності на придбане майно. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 11 лютого 2013 року у реєстрації такого права їй було відмовлено з посиланням на відсутність нотаріального посвідчення договору. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 Податкового Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. На цей час усі умови договору купівлі-продажу сторонами виконані: придбане позивачем нежитлове приміщення використовується за цільовим призначенням, але відсутність нотаріального посвідчення договору позбавляє можливості офіційно зареєструвати право власності на цей об`єкт. Зараз підприємство-продавець знаходиться в стадії ліквідації і ніхто із посадових осіб не бажає належним чином оформити договір купівлі-продажу придбаного нею нерухомого майна. Вважає, що складнощі з оформленням нею права власності на нерухоме майно обумовлені неналежним відношенням працівників товарної біржі, які за своїми функціональними обов`язками повинні були роз`яснити сторонам за договором положення Цивільного кодексу України щодо форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Встановлення її права власності на нерухомість, окрім як в судовому порядку, неможливе. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд: визнати дійсним договір укладений між нею та Комунальним підприємством «Дніпродзержинське житлове об`єднання» на підставі результатів аукціону, проведеного Правобережною товарною біржею (секція «Об`єкти податкової застави») договір купівлі-продажу від 16 грудня 2011 року за №1612/1-НЗ вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] , площею 78,2 кв.м., розташованого в напівпідвальному поверсі житлового чотириповерхового будинку, інв. номер 13939 (протокол № 1, лот №1 від 16.12.2011 року). Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Комунального підприємства "Дніпродзержинське житлове об`єднання" в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутністю, та винести рішення згідно законодавства України. Представник третьої особи Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився. Надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Рішенням Дніпродзержинської міської ради №251-14/VІ від 28.10.2011 та №591-31/VI від 24.12.2011 була надана згода на відчуження майна Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» Державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську в рахунок погашення податкового боргу. Державною податковою інспекцією у м. Дніпродзержинську листом за №41972/10/24-123 від 15.11.2011 було надано згоду (дозвіл) провести операцію з продажу комунального майна згідно прийнятих рішень міською радою. 16.12.2011 між [PERSON] та Комунальним підприємством «Дніпродзержинське житлове об`єднання» по результатам аукціону був укладений договір купівлі-продажу №1612/1-НЗ вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] , площею 78,2 кв.м. За результатом аукціону укладено договір купівлі-продажу та складено Акт приймання-передачі і Протокол торгів. Тобто, відповідно до існуючих норм законодавства, які існували на час укладення договору, а саме Закону України «Про товарну біржу» виконані всі передбачені законодавством умови. Просив розглянути справу за відсутністю представника третьої особи, прийняти рішення суду у відповідності до норм законодавств України. Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Рішеннями Дніпродзержинської міської ради №251-14/VІ від 28.10.2011 року та №591-31/V від 24.12.2011 року була надана згода на відчуження майна Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» в рахунок погашення податкового боргу, а саме вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] (ар.с.11-12). Листом Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську №41972/10/24-123 від 15.11.2011 року було надано дозвіл Комунальному підприємству «Дніпродзержинське житлове об`єднання» провести операції з продажу майна комунального підприємства згідно рішення Дніпродзержинської міської ради (ар.с.13). 16 грудня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі Комунальним підприємством "Дніпродзержинське житлове об`єднання", на підставі результатів аукціону, проведеного Правобережною товарною біржою (секція «Об`єкти податкової застави») був укладений договір купівлі-продажу №1612/1-НЗ вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] , площею 78,2 кв.м., розташованого в напівпідвальному поверсі житлового чотириповерхового будинку, інв. номер 13939 (протокол № 1, лот №1 від 16.12.2011 року). Вартість договору купівлі-продажу складала 63 758,16 грн. (ар.с.6). За результатом аукціону укладено договір купівлі-продажу (ар.с.6) та складено Акт приймання передачі вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] (ар.с.8). Відповідно до положень п. 6 Договору, 28 грудня 2011 року був складений акт передачі нерухомого майна, згідно якого продавець передав, а позивач прийняв вказане вбудоване нежитлове приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] (ар.с.8).. Пунктом 8 Договору передбачається, що право власності на майно переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі майна. Договір було зареєстровано на Правобережній товарній біржі в місті Дніпродзержинську (ар.с.6). Вищевказане майно продано за 63758 (шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень 16 коп., які одержані продавцем від покупця, що підтверджується відповідними квитанціями (ар.с.14-15). Позивач звернувся до суду з метою визнання дійсним договору купівлі-продажу майна від 16 грудня 2011 року, за яким він придбав вбудоване нежитлове приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] , оскільки є позбавленим можливості реалізувати своє право власності щодо нього у зв`язку з тим, що спірний договір купівлі-продажу під час його укладання та підписання не був посвідчений нотаріально. На виконання договору купівлі-продажу від 16 грудня 2011 року, 28 грудня 2011 року право власності на зазначене вище нерухоме майно передано позивачу за актом, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв право власності на вбудоване нежитлове приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] (ар.с.8). Вирішуючи позовні вимоги позивачки, суд виходив з наступного. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 650 Цивільного кодексу Украйни передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються актами цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 4 статті 656 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до вимог статті 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно з правовим висновком, сформульованого у п. 40 постанови Великої палати Верховного Суду від 07.07.2020року у справі №438/610/14, підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджується відповідним протоколом, актом про проведені прилюдні торги та державною реєстрацією права власності за покупцем. Так, в силу ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Зокрема, відповідно до ст.1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 Закону України «Про товарну біржу» встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Тобто, цивільним законодавством та відповідним законом передбачена можливість при умові укладання договору на товарній біржі і за умови виконання всіх необхідних процедур такого укладання, здійснювати купівлю-продаж без нотаріального посвідчення, отже, обов`язкове нотаріальне посвідчення договору не відповідає принципам і нормам законодавства України. Враховуючи вище викладене, та позицію позивача та відповідача, укладений договір купівлі-продажу майна від 16 грудня 2011 року не є ані фіктивним, ані уявним; внаслідок його виконання кожна із сторін досягла тієї мети, яку вона пов`язувала з укладанням договору, тобто ця угода була реально виконана, доказів того, що сторони заперечували проти укладення договору суду не було надано, тому, суд вважає, що існують законні підстави для визнання спірного договору дійсним. Статтею 392 діючого ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, судом встановлено, що, виконавши повністю угоду, та являючись фактичним власником нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення №13 за адресою: [ADDRESS] , позивач фактично позбавлений можливості реалізувати своє право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна у зв`язку з тим, що спірна угода не посвідчена нотаріально, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту свого права власності. Заперечень проти позову відповідачем не надано, тому оскільки відповідачем жодна з обставин, зазначених за текстом позовної заяви не оспорюється, їх наявність слід вважати доведеною. Визнанням позову не зачіпаються права та інтереси осіб, не залучених до участі у справі і його можна прийняти. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп., позивач просить покласти на нього та не стягувати судовий збір з відповідача.

Outcome: approved