Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою та просить встановити факт проживання її, [PERSON], однією сім'єю з [PERSON] з 2003 року по день його смерті [INFO] року та з [PERSON] з 2003 року по день її смерті [INFO] При цьому посилається на те, що вона, [PERSON], та її мати [PERSON], були знайомі з [PERSON], його батьками, тому що їх сім'ї мешкали у одному будинку ще з війни. Коли захворіла мати [PERSON], мати заявниці [PERSON] перейшла жити до них, надаючи допомогу по догляду за хворою. Після її смерті, [PERSON] та [PERSON], стали жити як чоловік та жінка. Згодом [PERSON] в присутності заявниці зробив пропозицію її матері [PERSON] оформити їх стосунки, проте мати соромилась реєструвати шлюб, оскільки була старша за нього, та була знайома з його колишньою дружиною [PERSON] зацікавленою особою по справі, яка пішла від [PERSON] десь у 90 х роках, проте її статус на сьогодні заявниці не відомий. Заявниця вказує, що приблизно в 2003 році вони фактично стали проживати всі разом однією сім'єю, згодом за сімейних обставин, заявниця пішла з дому та перейшла жити до матері, у квартиру [PERSON], стали вести спільне господарство, мали єдиний спільний бюджет, піклувалися один за одного, разом їздили до с. Анатоліївка, Миколаївської області на батьківщину матері [PERSON], відвідували могили його померлих діда та бабці, зустрічалися та гостювали з родичами. В 2007 стан здоров'я [PERSON] погіршився, хвороба [PERSON] прогресувала: запалювання трійчастого нерву, біль в зубах, головна біль, його супроводжувала постійна слабкість, хвороба вплинула на свободу рухів всієї правої сторони, боляче було ковтати, приймати їжу, [PERSON] періодично, в залежності від самопочуття, то намагався працювати, то впадав в депресію, боявся залишатися на одинці, все частіше говорив про смерть. Заявниця вказує, що вони підтримували його морально, підшукували різноманітні статті про вилікуваних людей з аналогічною хворобою, приводили приклади перемоги над хворобою людей, що не губили надії, тощо. З 2007 року [PERSON] проходив у гематологічному відділенні ООКБ шість курсів хіміотерапії: з 25.07.07 р. по 31.07.07 р., з 05.09.07р. по 01.12.07р., з 01.10.07 р. по 11.10.07 р., з 23.10.07р. по 02.11.07р., з 22.11.07 р. по 01.12.07 р., з 17.12.07р. по 25.12.07р., що потребували значних витрат на препарати. Після огляду МСЕК 04.06.2008 р. [PERSON] встановили 2 групу інвалідності безстроково. Також заявниця зазначає, що вона та мати стали інтенсивно лікувати [PERSON] ще й нетрадиційними методами, стан його значно поліпшився, вони продали старе авто, додали грошей та у 2010 році купили новий автомобіль Шкода - Фабіа, який оформили на [PERSON] Він сів за кермо, почав працювати, проживаючі разом, вони утримували житло, ремонтували дах, тощо. З цього часу по сьогодні заявниця стверджує, що вона особисто сплачує всі комунальні платежі. Як вказує заявниця, останній рік життя у 2014р. [PERSON] провів у болях та стражданнях, всі обов'язки з догляду за ним здійснювали вони з матір'ю, всі кошти витрачались на купівлю ліків, продуктів для лікарні, вони з матір'ю знаходились біля його ліжка, годували, купали, прали його речі, тощо. На початку вересня 2014 року [PERSON] стало зовсім зле, [INFO] року [PERSON] помер. Організацію і проведення похорону, поминального обіду зробили заявниця з матір'ю, оплата ритуальних послуг була зроблена заявницею. Також заявниця вказує, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] у якої вони мешкали разом, де зараз мешкає вона. Мати заявниці, [PERSON], після його смерті, будучи виснаженою та втомленою через зазначені обставини, перенесла інсульт, та [INFO] року вона померла. Весь час вона мала намір оформити правові відносини по спадщині, але хворіла, не встигла, хоча і зібрала довідки та сплатила судовий збір для звернення з позовом до суду, в квартирі залишилась заявниця. Зазначає, що вона, як особа що мешкала разом із спадкодавцем однією сім'єю більше ніж п'ять років, відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем за законом четвертої черги. Та вони з матір'ю [PERSON] мешкали однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON] з 2003 року та на час смерті проживали разом за адресою: [ADDRESS]. Отже заявниця вказує, що вона фактично прийняла спадщину після [PERSON], але через відсутність офіційного оформлення відносин між матір'ю та [PERSON], отримати свідоцтво на право на спадщину не представляється можливим, що змусило заявницю звернутися до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] яке видано 02 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9963. Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі, на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала померлому. Відповідно до виписок з історії хвороби [PERSON], з 2007 року [PERSON] проходив у гематологічному відділенні ООКБ шість курсів хіміотерапії: з 25.07.2007 р. по 31.07.2007 р., з 05.09.2007 р. по 01.12.2007 р., з 01.10.2007 р. по 11.10.2007 р., з 23.10.2007 р. по 02.11.2007 р., з 22.11.2007 р. по 01.12.2007 р., з 17.12.2007 р. по 25.12.2007 р. Як встановлено судом, 04.06.2008 р. [PERSON] встановили 2 групу інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 04.06.2008р. Судом встановлено, що поховання [PERSON] здійснила заявниця, що підтверджується договором - замовлення на організацію і проведення поховання, рахунком фактурою від 04.10.2014 р. Відповідно до квитанцій про сплату комунальних платежів, за комунальні послуги по квартирі за адресою: [ADDRESS], здійснювала заявниця. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від «_21_»_06__ 2016 року. Стаття 1264 Цивільного кодексу України визначає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт проживання однією сім'єю. Тому, законодавець у ч. 2 згаданої норми зазначив, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи положення ст. 3 Сімейного кодексу України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До таких спадкоємців слід віднести тих осіб, які не пов'язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичами, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім'єю. При цьому, ст. 2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак, поняття "проживання однією сім'єю" та "член сім'ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. До кола осіб, які можуть одержати право на спадкування за ст. 1264 Цивільного кодексу України відносяться й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути - також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу права на спадкування законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлений факт проживання заявниці [PERSON], однією сім'єю з [PERSON] з 2003 року по день його смерті [INFO] року та з [PERSON] з 2003 року по день її смерті [INFO]

Outcome: approved