Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловский Володимир Анатолійович, Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловского Володимира Анатолійовича про звернення стягнення на предмет іпотеки від 19 жовтня 2014 року за № 3965. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки у нотаріуса були відсутні докази, які б підтверджували факт безспірності заборгованості, та наголосив, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, та вказав, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, позивач стверджував, що відповідач не надіслав йому вимогу про погашення боргу, не проінформував його про розмір заборгованості, та не менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису нотаріуса не повідомив про порушення кредитних зобов'язань, чим позбавив його права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення. Проте, приватний нотаріус всупереч ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року та п.п. 2.3 п. 2 гл. 16 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, попередньо не переконавшись та не отримавши від ТОВ «Кредитні ініціативи» документів, які б підтвердили отримання позивачем вимоги про усунення порушень та зі спливом тридцятиденного строку з моменту отримання позивачем такої вимоги, вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: комплекс - нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 26,6 кв.м. та приміщення 1-го поверху № 4, 9, 10, 12, 13, I; 2-го поверху №16, 16а, 18-21, 21а, 23, 24 II; 3-го поверху №25, 26, 26а, 27, 27 а, 28-30, 30а, 31-33, 33а, 34-48, III; 4-го поверху №49, 50, 52, 54, 54а, 55, 55а, 56, 56а, IV; в літ. «А-4» (гуртожиток) загальною площею 641,1 кв.м., житловою 272,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 15-1173/2011 від 10.08.2011 року, яка станом на 21.03.2015 року складає 1359585,11 грн., у тому числі 1174529,41 грн. боргу за кредитом, 185055,70 грн. боргу за відсотками, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна. В обґрунтування позову позивач за зустрічним позовом зазначив, що відповідачем [PERSON] не виконані належним чином договірні зобов'язання за вищевказаним кредитним договором, у зв'язку з чим ТОВ «Кредитні ініціативи» як новий Кредитор за договором факторингу від 21.07.2014 року, укладеним між ПАТ «Неос Банк» (змінено назву з ПАТ «Банк Кіпру») та ТОВ «Кредитні ініціативи», вправі вимагати стягнення вищевказаної заборгованості по кредиту, за відсотками з відповідача, за рахунок предмету іпотеки. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник за договором про надання правової допомоги [PERSON] підтримали первісний позов у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували в повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] не визнає свого боргу за вищевказаним кредитним договором не тільки перед ТОВ «Кредитні ініціативи», але і перед ПАТ «Неос Банк», оскільки позивач за зустрічним позовом вимагає від Позичальника 1328000 грн. заборгованості, тоді як згідно з листом Національного банку України від 07.09.2016 року вих. № 20-0004/74877 на адресу [PERSON], станом на 06.09.2016 року у ЄІС «Реєстр позичальників» відображено заборгованість [PERSON] перед банком ПАТ «Неос Банк» на суму 24710,80 грн. Тому вважають, що відповідно до суми простроченої заборгованості Кредитор при укладенні договору факторингу, мав можливість передати право вимоги лише в межах цієї суми. Крім того, наголосили, що в жовтні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором 15-1173/2011 від 10.08.2011 року, та за наслідками розгляду справи було ухвалено заочне рішення від 23.02.2016 року, яким позов задоволений, проте на даний час ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] та цією ж ухвалою зупинено виконання заочного рішення. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала зустрічний позов в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти первісного позову заперечувала, посилаючись на те, що вчинення виконавчого напису нотаріуса, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, відбулось з повним дотриманням норм діючого законодавства, якими врегульована дана нотаріальна дія. Крім того, наголосила, що ТОВ «Кредитні ініціативи» було подано нотаріусу всі документи відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Також, представник вказала, що жоден з документів, передбачених цим Переліком, зокрема: кредитний договір, договір іпотеки, первинна бухгалтерська документація (виписки по рахунку, меморіальні ордери), розрахунок заборгованості, не були оскаржені, спростовані чи їх дійсність піддана сумніву. З моменту вчинення виконавчого напису та до цього часу відсутні будь-які спори щодо оскарження суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, стверджувала, що нотаріус не перевіряє безспірність заборгованості та не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин. Також, представник зазначила, що ТОВ «Кредитні ініціативи» на адресу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про порушення основного зобов'язання, про що свідчить відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказані в іпотечному договорі адреси боржника. Треті особи правом на участь у судовому засіданні не скористались, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Матеріали справи містять заяви: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловского Володимира Анатолійовича та Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про розгляд справи за їх відсутності (том 2 а.с. 35, 45). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне. Між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] 10.08.2011 року був укладений кредитний договір №15-1173/2011, за умовами якого позичальнику [PERSON] Банк надав кредит в сумі 1328000,00 грн. строком до 09.08.2021 року включно (том 1 а.с. 11-14). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.08.2011 року між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно, що належить Іпотекодавцю - [PERSON] на праві власності: комплекс - нежитлова будівля літ. «Б», загальною площею 26,6 кв.м. та приміщень 1-го поверху № 4, 9, 10, 12, 13, I; 2-го поверху №16, 16а, 18-21, 21а, 23, 24 II; 3-го поверху №25, 26, 26а, 27, 27 а, 28-30, 30а, 31-33, 33а, 34-48, III; 4-го поверху №49, 50, 52, 54, 54а, 55, 55а, 56, 56а, IV; в літ. «А-4» (гуртожиток) загальною площею 641,1 кв.м., житловою 272,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 15-18). ПАТ «Банк Кіпру» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Неос Банк», яке є його правонаступником (том 1 а.с. 116-118). 21.07.2014 року між ПАТ «Неос Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, згідно з умовами якого ПАТ «Неос Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло на себе право вимоги заборгованості, зокрема, за кредитним договором від 10.08.2011 року №15-1173/2011 між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] (том 1 а.с. 84-94). Згідно з п.п. 2.1., 2.2 Договору ПАТ «Неос Банк» (Клієнт) відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» (Фактору) свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо Заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Також, 21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до якого разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 21.07.2014 року, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені Договором (том 1 а.с. 110-112, 114). Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 10.08.2011 року № 15-1173/2011, позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків у відповідності до умов кредитного договору №15-1173/2011 від 10.08.2011 року не виконував, за період з 21.07.2014 року по 12.09.2014 року утворилась заборгованість в сумі 1254213,48 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 1174529,41 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 79684,07 грн.. 16.09.2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило позичальнику [PERSON] досудову вимогу про усунення порушення, в якій повідомило про існування заборгованості за кредитним договором №15-1173/2011 від 10.08.2011 року, яка станом на 12.09.2014 року становить 1254213,48 грн., а саме за кредитом - 1174529,41 грн. та по відсоткам - 79684,07 грн., та висунуло вимогу в тридцятиденний строк достроково повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом. Крім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначило, що у разі невиконання цієї Вимоги буде розпочато звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса (том 1 а.с. 79, 80). У зв'язку з невиконанням Позивальником вказаної вимоги, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису. 19.10.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинений виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на комплекс - нежитлову будівлю літ. «Б», загальною площею 26,6 кв.м. та приміщення 1-го поверху № 4, 9, 10, 12, 13, I; 2-го поверху №16, 16а, 18-21, 21а, 23, 24 II; 3-го поверху №25, 26, 26а, 27, 27 а, 28-30, 30а, 31-33, 33а, 34-48, III; 4-го поверху №49, 50, 52, 54, 54а, 55, 55а, 56, 56а, IV; в літ. «А-4» (гуртожиток) загальною площею 641,1 кв.м., житловою 272,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 20.11.2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. за реєстровим № 6758, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 20.11.2006 року за номером 1727289 та зареєстрованого 23.11.2006 року у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в книзі: 1 за номером запису 5253, реєстраційний номер 68028900. Та за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору за період з 21.07.2014 року по 12.09.2014 року, а саме: заборгованість за кредитом - 1174529,41 грн., заборгованість за відсотками - 79684,07 грн., та суми плати, що здійснена ТОВ «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису - 4130,00 грн., що разом становить суму загальної заборгованості станом на 12.09.2014 року у розмірі 1258343,48 грн. (том 1 а.с. 10). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з п. п. 1.1-1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Відповідно до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Посилання позивача на те, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості мають бути первинні документи, оформленні відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік» не відповідає змісту вищевказаного пункту Переліку, яким чітко регламентовано перелік документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. З урахуванням наведеного, та виходячи зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 19.10.2014 року та наявних в справі доказів вбачається, що нотаріусу на обґрунтування стягнення на предмет іпотеки були надані документи, передбачені у переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Крім того п. 2.1 глави 16 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» було надіслано [PERSON] письмове повідомлення про порушення основного зобов'язання від 16.09.2014 року вих. № 3745-12 на вказані в іпотечному договорі адреси боржника, про що свідчить відмітка (штемпель) поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення від 16.09.2014 року. Таким чином, посилання позивача за первісним позовом на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не направило йому письмове повідомлення про порушення основного зобов'язання, спростовується матеріалами справи. Стосовно наданого позивачем за первісним позовом листа Національного банку України від 07.09.2016 року вих. № 20-0004/74877 на адресу [PERSON], згідно з яким станом на 06.09.2016 року у ЄІС «Реєстр позичальників» відображено заборгованість [PERSON] перед банком ПАТ «Неос Банк» на суму 24710,80 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне. Зі змісту вказаного листа Національного банку України від 07.09.2016 року вбачається, що датою останньої зміни даних є 27.03.2014 року, та датою надання останньої інформації банком ПАТ «Неос Банк» до ЄІС «Реєстр позичальників» є 27.03.2014 року. (том 2 а.с. 49). Тоді як між ПАТ «Неос Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу 21.07.2014 року, за яким ПАТ «Неос Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло на себе право вимоги заборгованості, зокрема, за кредитним договором від 10.08.2011 року №15-1173/2011 між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON]. Крім того, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року по справі № 644/10973/14-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], акціонерного товариства «Готельний комплекс «Славія» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.07.2016 року, з відповідачів стягнуто заборгованість за кредитним договором №15-1173/2011, укладеним між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] 10.08.2011 року, яка утворилась станом на 21.03.2015 року в сумі 1359585,11 грн. (том 2 а.с. 54-55, 56-57). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилався в обґрунтування первісного позову про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловского Володимира Анатолійовича про звернення стягнення на предмет іпотеки від 19 жовтня 2014 року за № 3965, у зв'язку з чим у його задоволенні належить відмовити. Стосовно зустрічного позову ТОВ "Кредитні ініціативи" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає необхідним зазначити наступне. 21.07.2014 року між ПАТ «Неос Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за яким ПАТ «Неос Банк» відступило, а ТОВ «Кредитні ініціативи» прийняло на себе право вимоги заборгованості, зокрема, за кредитним договором від 10.08.2011 року №15-1173/2011 між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON]. У цей же день, між ПАТ «НЕОС БАНК» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до якого разом з відступленням Прав вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 21.07.2014 року, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені Договором. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 10.08.2011 року № 15-1173/2011, позичальником згідно якого є [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням Позичальником своїх договірних зобов'язань за кредитним договором від 10.08.2011 року № 15-1173/2011 станом на 21.03.2015 року утворилась заборгованість в сумі 1359585,11 грн., у тому числі за кредитом - 1174529,41 грн., та за відсотками - 185055,70 грн.. За умовами Іпотечного договору, права за яким були передані ТОВ «Кредитні ініціативи» за Договором про передачу прав за іпотечними договорами від 21.07.2014 року, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем будь-яких зобов'язань, забезпечених Іпотекою за Іпотечним договором, вони не будуть виконані. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на Предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 Закону України «Про іпотеку» (п. 2.4.3. Іпотечного договору). Відповідно до п. 4.1. право звернення стягнення на Предмет іпотеки для задоволення своїх вимог, відповідно до Кредитного договору та Іпотечного договору, виникає у Іпотекодержателя у випадках, обумовлених положенням Кредитного договору, Іпотечного договору та нормами чинного законодавства. Посилаючись на невиконання Відповідачем за зустрічним позовом зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач за зустрічним позовом вважає, що він набув право вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з [PERSON], за рахунок предмету іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно з ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У частинах 1, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16, та аналізу положень ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, приймаючи до уваги, що ТОВ «Кредитні ініціативи» реалізовано право щодо задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки позасудовим способом захисту - на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічного позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. У зв'язку із відмовою в задоволенні первісного позову та зустрічного позову, судові витрати, понесені позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, відносяться на їх рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed