Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила ухвалити рішення про встановлення факту народження дитини жіночої статі, яка народилася [INFO] у м. Іловайськ Донецької області від батьків: мати - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] в м. Іловайськ Донецької області, яке розташовано на території непідконтрольній державній владі України, народилася дитина жіночої статі, онучка заявника, від батьків: мати - [PERSON], [INFO], громадянка України, батько - [PERSON], [INFO], громадянин України. Відповідно до положень ст.. 145-147 Сімейного Кодексу України, дитині визначено прізвище, ім'я та батькові - [PERSON]. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України є медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від 17.06.2016 року, що видана медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Отримати документ, що підтверджує факт народження за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрація факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим. 15.07.2016 року при зверненні до Відділу ДРАЦС по м. Артемівську, з метою реєстрації факту народження дитини, батькам було відмовлено у зв'язку із тим, що медичний документ не відповідає встановленій формі. З метою подальшої реєстрації в органах ДРАЦС та отримання відповідного свідоцтва про народження, заявник звернулася до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимог підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити на підставах, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи, Артемівського міського Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції, в судове засідання не з'явився, 27.07.2016 року надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд, з'ясувавши позицію заявника, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (арк.с.16). 29 липня 2006 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області, актовий запис за № 80. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON], відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] (арк.с.15). [INFO] [PERSON] о 14 год. 00 хв. в акушерському відділенні лікарні № 6 міста Макіївка народила дитину жіночої статі вагою 3400 грамів, на 40 тижні вагітності, про що видано медичне свідоцтво про народження [NUMBER] (дублікат) від 17.06.2016 року (форма № 103/у) (арк.с.6). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. При зверненні [PERSON] до Артемівського міського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, згідно листа від 15.07.2016 року № 2357/3.2-06-131, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 17.06.2016 року [PERSON] відповідно до лікарського свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.06.2016 року, яке видане «Міська лікарня № 6 м. Макіївки» ДНР, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (арк.с.17). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження сина та отримання соціальної допомоги по догляду за дитиною. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved