Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Звернувшись до суду із позовом, [PERSON] просить збільшити розмір стягуваних з відповідача відповідно до рішення суду аліментів на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], з 400.00 грн до 2000.00 грн. щомісяця. В обгрунтування позову посилається на те, що зі збільшенням віку дитини збільшилися потреби на її утримання. Окрім того, син хворіє та потребує додаткових коштів на лікування, витрати на яке вона несе самостійно, а відповідач ухиляється від понесення аких додаткових витрат. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, прохаючи стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 50 відстоків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить на час розгляду спору судом 1013.50 грн. Відповідач уточнену позовну вимогу визнав та не заперечував проти її задоволення. При цьому підтвердив викладені у позові обставини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.\~ 19\~ ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті\~ 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та\~ мають регулюватися положеннями глави 15 Сімейного кодексу України. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону материнства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст.181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктами 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може змінюватися зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Відповідно\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з\~1\~липня 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень; Тому, враховуючи, що дитина проживає з матір'ю, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років, який з 01 січня 2019 року становить 2027.00 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в даному випадку 1013.50 грн. (2027.00 грн. : 100 х 50 = 1013.50 грн.), суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача щомісячно на користь позивача аліментів на утримання дитини з 400.00 грн. до 1013.50 грн. до повноліття дитини з індексацією відповідно до\~Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». При цьому, суд приходить до висновку про відсутність перешкод у відповідача для виконання ним обов'язку по утриманню власної дитини у повному обсязі і сплати аліментів у зазначеному розмірі і що він підтвердив особисто у судовому засіданні, визнаючи позов. Враховуючи економічний стан країни в цілому, а також пріоритет як найкращих інтересів дитини, її право на належний рівень життя, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що такий розмір аліментів зможе забезпечити належний розвиток дитини. Виконавчий лист у справі №375/122/13ц, виданий Рокитнянським районним судом Київської області 26.02.2013 року, слід повернути до суду, який видав виконавчий документ, оскільки стягнення аліментів за попереднім судовим рішенням припиняється. Аліменти на утримання дитини сторін спору у новому розмірі слід стягувати з дня набрання даним рішенням законної сили. Така позиція суду узгоджується із положеннями абз.4 п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~ в тім, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на визнані відповідачем обставини справи, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню. За вимогами положень п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 704.80 грн..

Outcome: approved