Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Заявник звертаючись до суду заявляє про встановлення факту який має юридично значення, а саме: Встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на день смерті [PERSON] - [INFO] , разом зі спадкодавцем, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . В мотивуванні заяви заявник вказав: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №6453. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка. складається з 14 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 18.06.2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Товстолужською О.В. було посвідчено заповіт, відповідно до змісту якого [PERSON] , належну їй на праві особистої власності квартиру, яка знаходиться у [ADDRESS] , та все інше належне їй майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] , 1981 року народження. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її онук - [PERSON] . Згідно ч. 1, 3, 5 cm. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1276 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] , через свій похилий вік та поганий стан здоров`я, останні роки свого життя вже не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. В зв`язку з цим її внук, [PERSON] , у 2014 році переїхав до неї в м. Харків. З 2014 року і до моменту своєї смерті [INFO] [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм внуком, [PERSON] , який піклувався про неї та доглядав її. Після смерті [PERSON] саме її внук - [PERSON] займався похованням померлої бабусі. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від ЗОтравня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] , так як на момент смерті бабусі постійно проживав разом з нею. Крім того, [PERSON] від спадщини в передбаченому законодавством порядку не відмовлявся. Відповідно до ч.І cm. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі cm. 315 ЦПК України У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем має для Заявника юридичне значення, так як це необхідне для оформлення спадщини після смерті бабусі. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998року Звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Відповідно до cm. 316 Цивільного процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На даний час Заявник постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, Ленінський районний суд м. Харкова є повноважним для розгляду цієї заяви. В судовому засіданні заявник на заяві наполягав, в поясненні вказав обставини викладені в заяві. Допитані в якості свідків, [PERSON] , [PERSON] у вільних поясненнях вказали, що заявник в дійсності є онуком померлої. З 2017 року у зв`язку з погіршенням здоров`я [PERSON] заявник почав проживати з нею однією сім`єю до часу її смерті. В теперішній час заявник та свідок [PERSON] розірвали шлюб. Дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено наступні факти та обставини: Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №6453. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина яка, складається з 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 18.06.2004 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Товстолужською О.В. було посвідчено заповіт, відповідно до змісту якого [PERSON] , належну їй на праві особистої власності квартиру, яка знаходиться у [ADDRESS] , та все інше належне їй майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON] , 1981 року народження. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її онук - [PERSON] . [PERSON] , через свій похилий вік та поганий стан здоров`я, останні роки свого життя вже не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. В зв`язку з цим її внук, [PERSON] , у 2014 році переїхав до неї в м. Харків. З 2017 року і до моменту своєї смерті [INFO] [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм внуком, [PERSON] , який піклувався про неї та доглядав її, що підтверджено поясненнями свідків. Після смерті [PERSON] саме її внук - [PERSON] займався похованням померлої бабусі. Відповідно до вимог частини 4 статті 3 СК України визначено:. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, заявник який спільно проживав зі своєю бабусею, вважаються членами сім`ї. Згідно ч. 1, 3, 5 cm. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1276 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998року Звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Відповідно до ч.І cm. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Отже, саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Таким чином [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті бабусі, [PERSON] , яка померла [INFO] , так як на момент смерті бабусі постійно проживав разом з нею. Крім того, [PERSON] від спадщини в передбаченому законодавством порядку не відмовлявся. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем має для Заявника юридичне значення, так як це необхідне для оформлення спадщини після смерті бабусі.

Outcome: approved