Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.04.2006 року позивач - [PERSON] уклав шлюб з відповідачем - [PERSON], після чого 05.09.2006 року остання зареєструвала своє місце проживання у квартирі [ADDRESS]. Квартира належить позивачу на праві особистої приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.10.1995 року. З березня 2014 року сторони проживають окремо, відповідач без попередження позивача, зібрала свої речі та виїхала з квартири. З того часу [PERSON] в квартирі не проживає, своїх речей там не зберігає, витрати на утримання майна не несе. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. З довідки від 02.04.2015 року, виданої ЖРЕО № 408, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON], його колишня дружина [PERSON] та син - [PERSON]. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується актами за підписами сусідів, завіреними начальником ЖРЕО № 408. На підтвердження вказаних обставин представник позивача просила також допитати свідків. Комунальні рахунки, що надаються позивачеві, розраховуються із кількості осіб, зареєстрованих в квартирі, що здійснює перешкоди у вільному володінні та користуванні власністю позивача. Оскільки відповідач в квартирі позивача не проживає, факт її реєстрації в квартирі порушує право позивача на оплату послуг тільки за фактично проживаючих в квартирі осіб, відповідач вже не є членом сім»ї позивача, представник позивача, підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, пояснивши, що фактичне місце проживання відповідача позивачу не відоме, а виклик відповідача здійснений з урахуванням вимог закону - через оголошення в пресі. Відповідач в судові засідання не з'явилась, про час та місце судових засідань вважається повідомленою належним чином, оскільки усі судові повістки направлялися судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, а також через оголошення про її виклик в судові засідання в пресі - газеті "Урядовий кур'єр", що відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, - на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено , що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Квартира належить йому на праві особистої приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.10.1995 року. З довідки форми № 3 від 02.04.2015 р. убачається, що в квартирі [ADDRESS], крім позивача - [PERSON] (власника), зареєстрована відповідач - [PERSON] та їх син - [PERSON]. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наданими суду доказами підтверджується факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] з березня 2014 року (акти від 04.08.2014р., від 08.10.2014р., від 06.01.2015р., показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]З.). Згідно листа Дніпровського УГУ МВС України в м. Києві від 22.04.2015р., - жодних заяв, скарг та звернень від гр. [PERSON] з приводу чинення їй перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] не надходило. Оскільки позивачем доведений факт не проживання позивача понад рік в квартирі без поважних причин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Outcome: approved