Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Орган опіки та піклування Черкаської райдержадміністрації звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: Вергунівська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Черкаський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь малолітніх дітей мотивуючи його тим, що [PERSON] є матірю малолітніх [PERSON] та [PERSON], проте покладені на неї обов'язки щодо виховання та утримання дітей не виконує. Зокрема, під час перебування новонародженої [PERSON] на стаціонарному лікуванні у відділенні новонароджених та недоношених дітей КЗ «Черкаська обласна лікарня», відповідач зявилась до відділення на десяту добу після госпіталізації дитини і перебувати разом з дитиною у стаціонарі категорично відмовилась, пояснюючи необхідністю догляду за старшою дитиною. З 18.08.2017 року по 19.09.2017 року [PERSON] жодного разу не відвідала в лікарні новонароджену дочку, і станом її здоров'я не цікавилася, у зв'язку з чим 04.09.2017 року був складений акт органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров'я про покинуту дитину. Харчування дитини та витрати на її лікування забезпечувались за бюджетний рахунок. Відповідно до розпорядження Черкаської райдержадміністрації від 06.10.2017 року № 349, малолітня [PERSON] влаштована до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне утримання держави. Проте 19.09.2017 року відповідач звернулася до служби у справах дітей Черкаської райдержадміністрації з заявою про повернення їй малолітньої [PERSON] на подальше проживання та виховання.29.10.2017 року на засідання виконавчого комітету Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, прийнято рішення, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки щодо утримання [PERSON] та [PERSON] Крім того на комісії з питань захисту дитини від 17.10.2017 року порушено клопотання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків відносно [PERSON] і відповідачу надано місячний термін для виправлення ситуації пов'язаної з належним вихованням та утриманням дітей. Незважаючи на наданий термін, відповідач продовжує ухилятися від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом в якому просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], і стягнути з [PERSON] аліменти на користь малолітніх дітей в розмірі 1/3 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того судові витрати від сплати яких звільнений позивач, також необхідно стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась у встановленому законом порядку відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України,а тому суд зі згоди представника позивача та у відповідності зі ст.280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа - представник Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи міститься письмова заява від голови сільської ради про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника сільської ради. Третя особа - представник КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не зявився, проте від головного лікаря на адресу суду надійшло письмове клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі їх представника. Третя особа - представник Черкаського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи міститься письмова заява від фахівця з соціальної роботи про розгляд справи без участі представника центру та про підтримання позовних вимог. ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Справи про позбавлення батьківських прав мають вирішуватися з дотриманням гарантій, встановлених ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 р. у справі "Савіни проти України" наголошується, що сім'я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і головну відповідальність за виховання та розвиток дитини покладено на батьків. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (ч. 2, ч. 3 ст. 179 СК України). Відповідно до ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання малолітніх [PERSON] ТА [PERSON], відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON], Серії [NUMBER] від 23.08.2017 року та [PERSON], Серії [NUMBER] від 23.06.2016 року. Відповідно до розпорядження Черкаської райдержадміністрації від 06.10.2017 року № 349, малолітню [PERSON], [INFO] вирішено направити для влаштування до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради на повне державне утримання. Рішенням виконкому Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 29.09.2017 року № 50 встановлено, що стан виконання обов'язків щодо утримання малолітніх дітей їх матірю [PERSON], 1992 р.н. вважати неналежним та визнати таким, що несе загрозу життю і здоровю малолітніх дітей [PERSON], 2016 р.н. та [PERSON], 2017 р.н. Крім того, порушено клопотання перед службою у справах дітей щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]. Згідно повідомлення КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради від 04.09.2017 року № 376/01-14, з 01.08.2017 року в даному закладі перебуває дитини [PERSON], [INFO], що позбавлена батьківського піклування. Мати з дитиною в лікарні не перебувала і залишила її. В повідомленні комісії, що складалася із членів Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 29.09.2017 року № 02-80-607 зазначено, що [PERSON] неналежним чином ставиться до виховання дітей: без жодних підстав може зникати з дому на невизначений термін, залишаючи дитину на своїх батьків. Крім того, після народження Вікторії, [PERSON] залишився доньку в пологовому будинку, поїхала до батька дитини в смт. Чорнухи Полтавської області, де перебувала до 15.09.2017 року. Згідно листа КЗ «Черкаська обласна дитяча лікарня» від 25.09.2017 року № 417/01-14 щодо перебування у закладі дитини [PERSON] вбачається, що з 01.08.2017 року [PERSON] (дівчинка), [INFO], перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні новонароджених та недоношених дітей з 01.08.2017 року і по час видачі листа. Мати дитини, [PERSON] взагалі не перебувала разом з дитиною у стаціонарі. Вперше вона зявилася у відділенні на 10-ту добу після госпіталізації її дитини (08.08.2017 року), пояснивши це станом свого здоровя. Відповідної медичної довідки при цьому вона не надала. З 09.08.2017 року по 17.08.2017 року [PERSON] відвідувала свою дитину двічі. Перебувати разом з донькою в стаціонарі відмовилася, пояснюючи це необхідністю догляду за старшою дитиною. В присутності працівника соціальної служби [PERSON] зобов'язувалась відвідувати доньку один раз в 3 доби. Проте з 18.08.2017 року по 19.09.2017 року [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину у стаціонарі, не цікавилася її здоровям. Харчування дитини забезпечувалось переважно за бюджетний кошт. Препарати для проведення АРВТ забезпечені теж за бюджетний кошт. Препарати, необхідні для лікування дитини, матірю не куплялись. Одягом дитини забезпечувалася в незначній кількості. З акту обстеження сімї за місцем проживання від 28.08.2017 року № 93 вбачається, що [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] в [ADDRESS]. Місце перебування [PERSON] невідоме. Згідно акту обстеження сімї за місцем проживання від 28.08.2017 року, місце перебування [PERSON] невідоме. [PERSON] перебуває з [PERSON] [PERSON] знаходиться у лікарні. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 29.09.2017 року № 28 по [ADDRESS] встановлено, що умови проживання задовільні, наявні основні побутові зручності. Діти та мати проживають в окремій кімнаті. Крім того в даному будинку проживають батьки [PERSON] Остання неналежним чином ставиться до виховання дітей. Без жодних підстав залишає дітей на дідуся та бабусю, веде аморальний спосіб життя, чим піддає життя дітей небезпеці. Згідно акту обстеження умов проживання від 16.11.2017 року, в будинку по [ADDRESS] створені умови для виховання та проживання дітей, але мати [PERSON] безвідповідально ставиться до виховання дітей. Згідно акту охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоровя від 04.09.2017 року, з 01.08.2017 року по час складення акту в КЗ «Черкаська обласна лікарня» перебуває дівчинка - [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Черкаської райдержадміністрації від 21.11.2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON],2016 р.н. та [PERSON],2017 р.н. Отже в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved