Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває обєднана цивільна справа Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами № CNL-200/428/2006 від 01.12.2006 року та CNL-200/456/2007 від 02.03.2007 року та зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим та позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року. Свої позовні вимоги банк обґрунтовує наступним. 01.12.2006 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CNL-200/428/2006. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] в сумі 23000,00 доларів США Встановлено фіксовану процентну ставку 13,99% річних. Крім того, 07.04.2009 року між сторонами укладено додатковий договір до кредитного договору № CNL-200/428/2006, згідно якого за період з 04.05.2009 року по 01.10.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 7,00% річних. На період з 01.10.2009 року до повного виконання боргових зобовязань процентна ставка буде дорівнювати 14,95% річних. 02.03.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № CNL-200/456/2007. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] в сумі 16000,00 доларів США Встановлено фіксовану процентну ставку 13,99% річних. Однак, всупереч умовам кредитного договору, вищевказані зобовязання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Згідно з розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором станом на 13.11.2014 р. становить: За кредитним договором № CNL-200/428/2006 14308,70 доларів США сума заборгованості за кредитним договором; 245,26 доларів США сума заборгованості за тілом кредиту; 836650,74 грн. пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту За кредитним договором № CNL-200/456/2007 8535,05 доларів США сума заборгованості за кредитним договором; 486,20 доларів США сума заборгованості за тілом кредиту; 518596,69 грн. пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором № CNL-200/428/2006, за офіційним курсом НБУ станом на 13.11.2014 р., складає 1065870 грн.13 коп., за кредитним договором № CNL-200/456/2007, за офіційним курсом НБУ заборгованість станом на 13.11.2014 р., складає 660677 грн.97 коп. Також, в якості забезпечення укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № CNL-200/456/2007, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-CNL-200/456/2007, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань по кредитному договору у повному обсязі. Крім того, 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник якого є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-207/009/2008, відповідно до умов якого, банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 34500,00 дол. США з процентною ставкою у розмірі 5,99 % та FIDR (процентною ставкою по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту), що розміщенні в банку строком на 366 (триста шістдесят шість) днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-CHL-207/009/2008 з [PERSON], згідно з яким останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року у повному обсязі таких зобов'язань. 20 липня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю. Відповідно до вищевказаного договору ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги в обсязі та на умовах, що існують на момент набрання чинності за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року та договором поруки №SR-CHL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року. Відповідачі належним чином умови кредитного договору не виконували, у зв'язку з чим за ними виникла заборгованість станом на 10 березня 2015 року: 23572,64 дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 10 березня 2015 року складає 539743,79 гривень - сума заборгованості за договором кредиту; 612139,22 гривень - пеня, нарахована на суми заборгованості у розмірі 1% на кожен день прострочення кредиту. Згідно уточнених позовних вимог, загальна сума заборгованості за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року станом на 10 березня 2015 року складає 1151883,01 гривень. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Свої зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.12.2006 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CNL-200/428/2006. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] в сумі 23000,00 доларів США Встановлено фіксовану процентну ставку 13,99% річних. Крім того, 07.04.2009 року між вищезазначеними сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору № CNL-200/428/2006, згідно якого за період з 04.05.2009 року по 01.10.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 7,00% річних. На період з 01.10.2009 року до повного виконання боргових зобовязань процентна ставка буде дорівнювати 14,95% річних. 02.03.2007 року між вищезазначеними сторонами укладено кредитний договір № CNL-200/456/2007. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] в сумі 16000,00 доларів США Встановлено фіксовану процентну ставку 13,99% річних. 02.03.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-CNL-200/456/2007, згідно якого остання, зобовязувалася відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його боргових зобовязань перед банком, а саме кредитного договору № CNL-200/456/2007 від 02.03.2007 року. 24 лютого 2012 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого Банк відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами № CNL-200/428/2006 та № CNL-200/456/2007. Однак про існування вищезазначеного договору відповідачка не була повідомлена, а лише повідомлялася про дострокове виконання прострочених мною зобовязань. [PERSON] вказує, що як вбачається з розрахунку, наданого позивачами, останній платіж [PERSON] здійснював 24.01.2012 року, а позов був предявлений позивачами 17.12.2014 року, тобто після спливу майже 3 (трьох) років. Оскільки, умовами кредитного договору № CNL-200/456/2007, виконання зобовязання визначено частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів, таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. [PERSON] перестав погашати заборгованість за кредитом ще у січні 2012 році, банк використав своє право достроково стягнути з поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши одразу досудову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та заключивши договір купівлі-продажу кредитного портфелю з позивачем. Отже, ПАТ "ОТП Банк" реалізувало своє право на дострокове повернення кредиту, передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Позивачка за зустрічним позовом, на підставі вищевикладеного просить суд: визнати поруку за договором поруки № SR-CNL-200/456/2007 від 02.03.2007 року припиненою. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, первісні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У задоволені зустрічного позову просить відмовити в звязку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився. Позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не визнав, вважає їх необґрунтованими, оскільки розмір заборгованості та пені значно завищений. Також, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, один з яких являється інвалідом дитинства та потребує постійного лікування, на що витрачається значні кошти. Крім того, він та його дружина офіційно не працевлаштовані, дружина відповідача доглядає за дітьми. Відповідач має нерегулярні заробітки, що не дозволяють йому вчасно виконувати боргові зобовязання. Також позивач просив суд визнати поруку припиненою, оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пропустив шестимісячний строк для звернення, встановлений законодавством. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнав та просив суд їх задовольнити. [PERSON] в судове не зявилася, однак в матеріалах справи наявні її письмові заяви та зустрічна позовна заява відповідача, згідно яких вона просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог банку в повному обсязі. Задовольнити її зустрічну позовну заяву та визнати договори поруки припиненими, оскільки банк пропустив шестимісячний строк. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 01.12.2006 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CNL-200/428/2006./справа №320/12956/14-ц т.1 а.с.5-8/ Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] в сумі 23000,00 доларів США. Встановлено фіксовану процентну ставку 13,99% річних. 07.04.2009 року між сторонами укладено додатковий договір до кредитного договору № CNL-200/428/2006, згідно якого за період з 04.05.2009 року по 01.10.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка в розмірі 7,00% річних. На період з 01.10.2009 року до повного виконання боргових зобовязань процентна ставка буде дорівнювати 14,95% річних./ справа №320/12956/14-ц т.1 а.с.9-10/ 02.03.2007 року між сторонами укладено кредитний договір № CNL-200/456/2007./ справа №320/12956/14-ц т.1 а.с.11/ Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] в сумі 16000,00 доларів США Встановлено фіксовану процентну ставку 13,99% річних. Також, в якості забезпечення укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № CNL-200/456/2007, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-CNL-200/456/2007, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань по кредитному договору у повному обсязі./ справа №320/12956/14-ц т.1 а.с.15/ Крім того, 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник якого є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №CNL-207/009/2008, відповідно до умов якого, банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу [PERSON] у розмірі 34500,00 дол. США з процентною ставкою у розмірі 5,99 % та процентною ставкою по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщенні в банку строком на 366 (триста шістдесят шість) днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору./ справа №320/12957/14-ц а.с.4-8/ 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-CHL-207/009/2008 з [PERSON], згідно з яким останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року у повному обсязі таких зобов'язань./ справа №320/12957/14-ц а.с.9/ 20 липня 2011 року між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю./справа №320/12957/14-ц а.с.15-19/ Також, 24 лютого 2012 року між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю./ справа №320/12956/14-ц а.с.22-26/ Згідно з розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором станом на 13.11.2014 р. становить: за кредитним договором № CNL-200/428/2006 14308,70 доларів США сума заборгованості за кредитним договором; 245,26 доларів США сума заборгованості за тілом кредиту; 836650,74 грн. пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту; за кредитним договором № CNL-200/456/2007 8535,05 доларів США сума заборгованості за кредитним договором; 486,20 доларів США сума заборгованості за тілом кредиту; 518596,69 грн. пеня, нарахована на суми заборгованості в розмірі 1% на кожний день прострочення сплати кредиту, що підтверджується відповідними розрахунками/ справа №320/12956/14-ц т. 1 а.с.27-30/ Отже, загальна заборгованість за кредитним договором № CNL-200/428/2006, за офіційним курсом НБУ станом на 13.11.2014 р., складає 1065870 грн.13 коп., за кредитним договором № CNL-200/456/2007, за офіційним курсом НБУ заборгованість станом на 13.11.2014 р., складає 660677 грн.97 коп. Згідно уточнених позовних вимог, загальна сума заборгованості за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року станом на 10 березня 2015 року складає 1151883,01 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком банку./ справа №320/12957/14-ц а.с. 100-101/ Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшенім за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2015 року положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою етапі 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої етапі 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Враховуючи наявність обставин, які мають істотне значення, а саме: матеріальне становище боржника [PERSON], наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких являється інвалідом дитинства, відсутності в сім'ї останнього постійного джерела доходів, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, а саме: невідповідність розміру пені наслідкам неналежного виконання зобовязань, які фактично відсутні, суд вважає можливим зменшити розмір пені: - за кредитним договором № CNL-200/428/2006 до 125000,00 (ста двадцяти пяти тисяч гривень 00 коп.); - за кредитним договором № CNL-200/428/2006 до 71000,00 (сімдесяти однієї тисячі гривень 00 коп.); - за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року до 270000,00 (двохсот сімдесяти тисяч гривень 00 коп.); Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в частині стягнення грошових коштів з основних боржників за договорами кредиту підлягають частковому задоволенню, так як факт невиконання зобовязання підтверджений належними матеріалами у справі. Поряд із цим між банком та [PERSON]О, [PERSON] були також укладені договори поруки. В якості забезпечення укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору № CNL-200/456/2007, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR-CNL-200/456/2007, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком за повне та своєчасне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань по кредитному договору у повному обсязі. 01 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-CHL-207/009/2008 з [PERSON], згідно з яким останній зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №CNL-207/009/2008 від 01 квітня 2008 року у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки, умовами кредитного договору, виконання зобовязання визначено частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів, таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року по справі № 6-53цс 14, і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Враховуючи те, що [PERSON]. останній платіж за кредитним договором був зроблений 20.06.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем /справа № 320/12957/14-ц а.с.20/, а позов до поручителя предявлений банком лише 17.12.2014 року, тобто більше ніж через рік, тому суд вважає, що банком був пропущений шестимісячний строк для предявлення вимог до поручителя. Крім того за кредитними договорами № CNL-200/428/2006 та № CNL-200/428/2006 останні платежі [PERSON] вносилися 24.01.2012 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем /справа № 320/12956/14-ц т. 1 а.с.27-30/, а позов до поручителя предявлений банком лише 17.12.2014 року, тобто більше ніж через рік, тому суд вважає, що банком був пропущений шестимісячний строк для предявлення вимог до поручителя Тому, кредитор не має права на задоволення позову в частині стягнення боргу з поручителів заявленого поза межами вказаного строку (шість місяців), оскільки із закінченням строку поруки припинилося матеріальне право. Таким чином позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитними договорами в солідарному порядку з поручителів не підлягають задоволенню, в звязку з пропущенням шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим також підлягають задоволенню, а тому договір поруки № SR-CNL-200/456/2007 від 02.03.2007 року укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» необхідно визнати припиненим, оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заявив позов про стягнення боргу з поручителя поза межами вказаного строку (шість місяців), так як із закінченням строку поруки припинилося матеріальне право. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 7308,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. (справа № 320/12956/14-ц т. 1 а.с.1 та справа № 320/12957/14-ц а.с.1).

Outcome: partial