Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, та вона, як донька померлої є єдиним спадкоємцем матері. Спадщину після смерті матері вона прийняла. Також вказала, що з 1933 року по 1950 рік її мати працювала в колгоспі «Жовтень» с. Осташки, а з 1950 року по 1985 рік - в колгоспі «Комунар» с. Осташки. Після завершення своєї трудової діяльності, залишаючись членом колгоспу, її матері було оформлено пенсію за віком, як колгоспнику. Згодом, на базі колгоспу «Комунар» було створено радгосп «Олешинський», який у 1997 році реформовано у ВАТ «Олешинське». Після виходу на пенсію її мати постійно брала участь спочатку у загальних зборах членів колгоспу, а потім радгоспу «Олешинський» та акціонерів ВАТ «Олешинське», оскільки продовжувала залишатися членом радгоспу, а потім стала акціонером товариства (була власником 8979 акцій ВАТ «Олешинське»). Разом з цим сертифіката на право на земельну частку (пай) її матері видано не було. З метою отримання права на земельну частку (пай), яке належало її матері, вона звернулася до Хмельницької районної державної адміністрації з відповідною заявою, проте листом від 05.02.2015 року № 31-2204-0.5-1369/2-15 їй було повідомлено, щодо відсутності у книгах реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) відомостей про виділення її матері земельної частки (паю). Зазначила, що її мати, як пенсіонер, яка раніше працювала у колективному сільськогосподарському товаристві, відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мала право на отримання земельної частки (паю) із земель колективної власності ВАТ «Олешинське». За таких обставин. просить суд визнати за нею, право на земельну частку (пай) в розмірі земельної частки (пай) по ВАТ «Олешинське» с. Осташки Хмельницького району Хмельницької області в порядку спадкування після [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові. В судове засідання представник відповідача не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову, та просив справу розглянути за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, позивача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що [PERSON] являлася членом колгоспу «Жовтень» (працювала у колгоспі в період з січня 1933 року по січень 1950 рік), а з січня 1950 року - членом колгоспу «Комунар» Осташковецької сільської ради Хмельницького району. Також встановлено, що [PERSON] була призначена пенсія по старості як колгоспнику, що підтверджено наданим посвідченням [NUMBER] (а.с.8). Згідно виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку [NUMBER] від 15.09.1999 року [PERSON] була власником цінних паперів (акцій) відкритого акціонерного товариства «Олешинське» у кількості 8 970 штук. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], яке видане 07 липня 1999 року Олешинською сільською радою, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). З оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи № 399-04, яка була заведена після смерті [PERSON], встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після останньої є її донька - [PERSON] Також встановлено, що 29 лютого 2000 року відкрите акціонерне товариство «Олешинський» зареєструвало державний акт на право колективної власності на землю. Відомості про те, чи була включена (виключена) громадянка [PERSON] в члени ВАТ «Олешинське» в Управлінні Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області відсутні, що підтверджено листом Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області від 01.07.2015 року. Згідно ст.,ст. 4,5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» питання членства осіб у сільськогосподарському підприємстві регулюються статутом підприємства, яким, зокрема, визначається порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї. Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, встановлений Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року, пунктом 2 якого вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акту. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08р. "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР, а сертифікати на право земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних доказів того, що [PERSON] була включена у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) ВАТ «Олешинське», а також те, що остання отримувала сертифікат, який посвідчує її право на земельну частку (пай) позивачем не надані, та в матеріалах справи відсутні. Крім того, як встановлено з матеріалів справи ВАТ «Олешинське» було передано у колективну власність земельну ділянку площею 3045,2 гектарів лише 20 лютого 2000 року, тобто вже після смерті [PERSON]. За таких обставин відсутні підстави для визнання права на земельну частку (пай) за [PERSON] так як вона претендує на право, яке за життя не набуто спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed