Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Заявник, лікар психіатр Марківського РТМО Філоненко О.І. звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо [PERSON] посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як вона знаходиться на обліку у лікаря - психіатра з 2000 року з діагнозом «Шизофренія» і в даний час є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих, що являють собою безпосередню небезпеку для них. У разі ненадання їй психіатричної допомоги, завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням стану. 17.01.2014 року хвора була оглянута лікарем - психіатром Марківського РТМО, яка прийшла до висновку, що у хворої [PERSON] є тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки представляє небезпеку для оточуючих та себе. На підставі викладеного, заявник прохала суд винести рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно [PERSON] В судовому засіданні представник Марківського РТМО Білецька С.М. заяву підтримала, прохала суд її задовольнити, так як [PERSON] дійсно потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, доводи викладені у заяві підтримала у повному обсязі. Лікар - психіатр Марківського РТМО Філоненко Ольга Іванівна в судовому засіданні заяву про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо [PERSON] підтримала, прохала суд її задовольнити, та суду пояснила, що [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 2000 року у зв'язку з психічним захворюванням. З 2013 року хвора має ІІІ групу інвалідності безстроково. [PERSON] Неодноразово лікувалась в Луганській обласній психіатричній лікарні, в Сватівській психіатричній лікарні. Остання госпіталізація була з 16.11.2012 року по 15.12.2012 року. Хвора потребує постійного підтримуючого лікування, та у прийомі відповідних ліків, оскільки відсутність останнього може привести до погіршення стану хворої. Однак хвора на прийоми до лікаря ходити категорично відмовляється, в амбулаторних умовах ліки приймає нерегулярно, що сприяє прогресуванню психічного захворювання у формі шизофренії, безпреривної течії з маревними синдромами, регресом складу особи. Відповідно виписки №4272 з Луганської психіатричної обласної лікарні рекомендовано нагляд у лікаря - психіатра у групі АППД (суїцидонебезпечний). На підставі викладеного прохає суд надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. В судовому засіданні законний представник хворої [PERSON] вказала, що хвора [PERSON] є її донькою. [PERSON] є дійсно психічно хворою, у побуті веде себе агресивно, часто буває неадекватною, являє собою загрозу для оточуючих. Щодо надання її доньці амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечує, прохала задовольнити заяву. Хвора особа [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що розуміє, що вона є хворою та потребує у лікуванні. Не заперечує проти задоволення заяви. Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає, що є передбачені законом підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Суд, вислухавши представника заявника, лікаря - психіатра, законного представника хворої, хвору [PERSON], дослідивши письмові докази, заслухавши думку прокурора, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], [INFO], дійсно потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. У відповідності до ч.2 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Необхідність надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, підтверджується висновком лікаря-психіатра та висновком комісії лікарів-психіатрів, які містять обґрунтування про необхідність надання такої допомоги. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. В судовому засіданні судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] страждає тяжким психічним розладом, встановлений діагноз: (російською мовою) «Шизофрения эпизодическая с нарастающим дефектом, затяжной аффективный тип приступа с агрессивными тенденциями и изменениями личности по типу "фершробен" на фоне органической недостаточности (эпилептическая энцефалопатия, редкие эпиприпадки)». З 2000 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - психіатра, та має ІІІ групу інвалідності безстроково. Вказані обставини та діагноз захворювання [PERSON] повністю підтверджуються Висновком лікаря - психіатра від 17.01.2014 року (а.с.2), Епікризом №4272 від 15.12.2012 року стосовно [PERSON] (а.с.3-4). Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved