Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що на первинному обліку перебуває [PERSON] , [INFO] , яка позбавлена батьківського піклування, та перебуває на державному утриманні. Позивач зазначив, що батько дитини не виконує свої батьківські обов`язки та відбуває покарання за убивство матері дитини - [PERSON] . У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Заочним рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04.11.2020 року (а.с. 92-96 т. 1) вище вказану позовну заяву було задоволено; позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] . 09.11.2021 року після ухвалення заочного рішення від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позову (а.с. 97-98 т. 1). 22.12.2020 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04.11.2020 року, в якій зазначив, що його не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, а також зауважив, що суд під час ухвалення цього рішення не взяв до уваги обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (а.с. 106-110 т. 1) Ухвалою суду від 05.01.2021 року скасовано заочне рішення від 04.11.2020 року та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 142-143 т. 1). 03.03.2021 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву (т. 1 а.с. 190-191), в яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позовна заява ґрунтується на припущеннях. Крім цього, позивачем в позовній заяві не доведено ряд обставин, а саме: факту неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків щодо дитини; факту самоусунення відповідача від батьківських обов`язків щодо дитини; факту зловживання відповідачем алкогольними напоями; агресивність поведінки відповідача відносно дитини; відсутність місця роботи відповідача до моменту скоєння ним злочину, за яких наразі відбуває покарання; відсутність постійного місця проживання відповідача до моменту скоєння ним злочину, за який відбуває покарання. Зазначила, що відповідач дуже любить свою доньку, бажає опікуватися нею, страждає від того, що немає зараз можливості спілкуватися з нею. До моменту вчинення відповідачем кримінального злочину, за який наразі відбуває покарання, останній прикладав максимальних зусиль для того, щоб орган опіки і піклування повернув їм з дружиною доньку, щотижня відвідував її в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» в період перебування дитини з серпня 2016 року по серпень 2018 року, привозив подарунки, спілкувався з нею; мав постійне місце проживання з умовами для нормального проживання: житловий будинок в с. Вертокиївка Житомирського району; працював газозаправником мережі АЗС «САН ОІЛ», щоб фінансово забезпечувати потреби дитини та сім`ї. Навіть, відбуваючи покарання у виправній колонії відповідач через третіх осіб передавав своїй донці подарунки, що також свідчить про тісний зв`язок батька з дитиною, про бажання та намір батька опікуватися донькою, приймати максимальну участь у її вихованні, виконанні батьківських обов`язків. У судове засідання з`явились представник позивача [PERSON] та представник відповідача Рябчун О. Д. Відповідач [PERSON] приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка організована з ДУ "Бориспільска виправна колонія". КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради подало заяву про проведення розгляду за відсутності його представника (т. 1 а.с. 171). Новогуйвинська селищна рада Житомирського району Житомирської області подала заяву про проведення розгляду за відсутності її представника (т. 1 а.с. 220). Представник позивача позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник надали аналогічні пояснення, викладені у письмових запереченнях; просили відмовити у задоволенні позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 6). Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] від нанесених відповідачем тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 8-13). Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14.02.2019 року у справі № 278/2960/18 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у вигляді восьми років позбавлення волі (т. 1 а.с. 9-13). За інформацією Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відповідач відбуває покарання в ДУ Бориспільська виправна колонія (№ 119) (т. 1 а.с. 71). Розпорядженням голови Житомирської РДА від 09.10.2018 року № 548 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (т. 1 а.с. 7). Орган опіки та піклування в особі Житомирської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним висновком від 19.05.2020 року № 18-5/731 (т. 1 а.с. 4-5). В обґрунтування висновку орган опіки та піклування зазначив, що відповідач неналежно виконував батьківські обов`язки, зловживав спиртними напоями, не працював, не мав постійного місця проживання, схильний до агресивної поведінки, неодноразово з матір`ю дитини залишав її без нагляду, що може нести загрозу дитині, її моральному та психічному стану здоров`я. З довідки Житомирського обласної державної адміністрації КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради № 26/03-14 від 01.03.2021 року вбачається, що за час перебування [PERSON] , [INFO] в закладі, батько [PERSON] у період з 22.08.2016 року по 17.07.2020 року відвідував свою дитину від одного до трьох разів на місяць. [PERSON] перебував у адекватному стані, приносив різні солодощі та спілкувався з вихователем щодо [PERSON] (а.с. 192 т. 1). Відповідно до копії довідки від 13.04.2021 року № 116 (а.с. 238 т. 1) виданої виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про те, що дійсно гр. [PERSON] на даний час не проживає в селі Вертокиївка Житомирського району Житомирської області; проживав за адресою: [ADDRESS] у 2018 році у найманому житлі місяць та залишив помешкання. Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 25.09.2015 року (т. 1 а.с. 239) вбачається, що будинок у якому проживала сім`я Зайцевих, складається з двох кімнат, у помешканні повна антисанітарія та електроенергія до будинку не підведена. Дитина не забезпечена, продукти харчування відсутні; одяг, засоби гігієни відсутні, матеріальне забезпечення сім`ї відсутнє. Дитину доставлено до КУ «Центральна лікарня». Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 29.07.2016 року (т. 1 а.с. 240) було проведено рейд щодо здійснення догляду батьками за малолітньою [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Під час обстеження було встановлено, що дитина була одна вдома без нагляду дорослих. Зі слів мешканців с. Скоморохи [PERSON] та [PERSON] часто залишали дитину одну вдома, бачили їх, батьків дитини, у стані алкогольного сп`яніння. В будинку було брудно, речі розкидані, відсутні продукти харчування. Проданий факт було повідомлено лікарську амбулаторію загальної практики сімейної медицини смт Озерне та доставлено дитину до КУ «Центральна районна лікарня». З листа адміністрації КНП «Житомирська багатопрофільна опорна лікарня» № 610 від 15.04.2021 року вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , була госпіталізована в дитяче відділення 25.09.2021 року; була у супроводі працівників служби у справах дітей без батьків, через деякий час мати звернулась до закладу і була допущена до дитини (т. 1 а.с. 244). [PERSON] перебувала в дитячому відділені з 25.09.2015 року по 07.04.2016 року; дитина весь час перебувала з матір`ю; батька дитини медичний персонал за весь період перебування дитини у відділенні не бачив. Також дитина [PERSON] перебувала в дитячому відділенні КУ ЦРЛ Житомирської районної ради з 14.06.2016 року по 24.06.2016 року з приводу хвороби. З копії трудової книжки [PERSON] [NUMBER] вбачається, що останній був працевлаштованим (а.с. 8-11 т. 2); у період з 17.01.1995 року по 04.08.2016 року змінив декілька місць роботи (більше десяти). Останне місце його роботи - Будинкоуправління №3 Житомирського КЕЧ району, працював з 24.10.2013 р. по 04.08.2016 року. Останній запис у трудовій книжці № [NUMBER] від 04.08.2016 року: звільнений з посади за власним бажанням. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ст. 150 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). З огляду на наведене, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, зокрема, ухилення від піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, від готування її до самостійного життя, а також враховуючи той факт, що [PERSON] наніс тяжких тілесних ушкоджень своїй дружині, від яких остання померла, існує загроза життю та здоров`ю дитини, її психологіному стану, у зв`язку з чим, дійшов висновку про потребу у позбавленні його батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківського піклування, враховуючи відсутність відомостей про можливість передачі її родичам, суд вважає за потрібне встановити опіку над нею та передати її на опікування органу опіки та піклування в особі Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (реч. 1 ч. 3 ст. 166 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України, реч. 1 ч. 2 ст. 51 Конституції України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд вважає за потрібне стягувати з відповідача аліменти на [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку щомісячно, на особистий рахунок дитини у відділенні банківської установи. Також суд на підставі ч. 3 ст. 166 СК України вважає за потрібне зобов`язати орган опіки та піклування в особі Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Також суд, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави 840,80 грн судового збору.

Outcome: approved