Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить визнати за нею в порядку спадкувння за заповітом право власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,4567 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на її житловий будинок, та земельну ділянку площею 1,4567 га. Стверджує, що спадщину прийняла вона, так як проживала разом бабцею, та вступила в управління її майном. Заповітом все своє майно [PERSON] заповіла, крім неї, ще двом онукам [PERSON] та [PERSON] Оскільки решта спадкоємців спадщини не приймали, від спадкового майна відмовились, то вона є одним спадкоємцем майна [PERSON] Успадкувати житловий будинок бабці вона не може з тої причини, що у неї відсутні оригінали документів про право власності на вказаний житловий будинок. Не може вона також успадкувати земельну ділянку, оскільки державний акт був виданий після смерті спадкодавця. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] стверджується, що [PERSON] померла [INFO]. Все своє майно спадкодавець [PERSON] заповіла своїм онукам [PERSON], [PERSON] і [PERSON], що підтверджується заповітом від 19.03.1996. З свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб позивачки [PERSON] вбачається, що вона після одруження вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,4567 га, що розміщена на території Єлиховицької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та складається з двох земельних ділянок площею 1,0542 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,4025 га кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується відповідним державним актом, та житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами, який знаходиться на [ADDRESS] що підтверджується довідкою КП Львівської областної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 28.04.2017. Довідкою Єлиховицької сільської ради Золочівського району Львівської області від 16.05.2017 підтверджується, що спадщину після смерті [PERSON], фактично прийняла її онука [PERSON], яка проживала з нею однією сім'єю по день смерті і похоронила її за власні кошти. Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте їй було відмовлено у видачі такого через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на те, що [PERSON] дійсно належала на праві власності земельна ділянка площею 1,4567 га, що розміщена на території Єлиховицької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з двох земельних ділянок площею 1,0542 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,4025 га кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується державним актом, та житловий будиног з господарськими будівлями та дворовими спорудами, який знаходиться на [ADDRESS] що підтверджується довідкою КП Львівської областної ради "Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 28.04.2017, позивач спадщину після її смерті прийняла, що підтверджується в повній мірі матеріалами справи, інших спадкоємців майна [PERSON], які б спадщину прийняли, судом не встановлено, а через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Outcome: approved