Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 16.05.2015 року він з відповідачем одружились, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не складалось, час від часу виникали значні конфлікти та непорозуміння. З початку серпня 2017 року вони припинили подружні відносини через психологічну несумісність, не ведуть спільного господарства, фактично не живуть однією сім'єю та проживають окремо. Шлюб став формальним. Спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та таким що суперечить його інтересам. Позивач просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивач не прибув, належним чином повідомлений про місце і час його проведення. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов від імені свого довірителя підтримав, справу просить розглядати без його та позивача участі. Відповідач в підготовче судове засідання не прибула, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнала та справу просить розглядати без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Суд, розглянувши матеріали справи та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 16 травня 2015 року у відділі ДРАЦСу Деснянського РУЮ у м Києві, актовий запис № 621 (а.с. 37). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З початку серпня 2017 року шлюбні стосунки сторони припинили та проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач позов визнала, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст . 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Таким чином, [PERSON] слід повернути з Державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, а саме - 320 гривень.

Outcome: approved