Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] 07 квітня 2017 року, близько 19 години 35 хвилин, перебуваючи поряд з приміщенням магазину «Юлен» по вул. Сурмичі, 64, м. Дубно Рівненської області, умисно наніс [PERSON] один удар кулаком правої руки в область правої сторони обличчя, а саме: в праву нижню частини щелепи, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому щелепи справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №61 від 18 квітня 2017 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров'я тілесних ушкоджень. Потерпілий [PERSON]Р від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні №12017180040000437 відносно [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - відмовився. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19.10.2017 вказане кримінальне провадження закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду від 19.10.2017 [PERSON] в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю, усвідомив протиправність своїх дій, розкаявся у вчиненому, пояснив, що обставини справи, викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. Закриття кримінального провадження з підстав відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення не звільняє обвинуваченого [PERSON] від обов'язку відшкодувати шкоду, заподіяну державі у вигляді понесених закладом охорони здоров'я витрат за стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON]Р З причини отриманням потерпілим [PERSON] 07.04.2017 тілесних ушкоджень, останній перебував на лікуванні в комунальному закладі «Ценральна міська лікарня м. Рівне» (далі - КЗ «ЦМЛ м. Рівне»). Згідно інформації КЗ «ЦМЛ м. Рівне» №1-9/1356 від 29.05.2017, потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії з 09.04.2017 до 28.04.2017, що становить 19 ліжко-днів, витрати понесені на його лікування складають 7721,98 гривень. Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 №545, розмір відшкодування залежить від кількості ліжко-днів, проведених потерпілим в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Оскільки, витрачені КЗ «ЦМЛ м. Рівне» кошти на лікування потерпілого [PERSON] від злочину не відшкодовано, - вбачається порушення інтересів держави в особі Рівненської міської ради, а саме: виконавчого комітету та КЗ «ЦМЛ м. Рівне». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд стягнути з відповідача невідшкодовані витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину у розмірі 7721 грн. 98 коп. Відповідач, в судове засідання двічі не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 21, 22). Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалу і вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд робить висновок, що\~ позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 19.10.2017 кримінальне провадження №12017180040000437 відносно [PERSON] за частиною 1 статті 122 КК України закрите на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відмовою потерпілого [PERSON] від приватного обвинувачення. Судовим слідством встановлено, що [PERSON] о\~19\~години 35\~хвилин 07\~квітня 2017\~року,\~близько 19\~години 35\~хвилин,\~перебуваючи поряд\~з приміщенням\~магазину «Юлен»\~по вул.\~Сурмичі,\~64,\~м.\~Дубно Рівненської\~області,\~умисно наніс\~[PERSON]\~один удар\~кулаком правої\~руки в\~область правої\~сторони обличчя,\~а саме:\~в праву\~нижню частини\~щелепи,\~внаслідок чого\~[PERSON]\~отримав тілесні\~ушкодження у\~вигляді закритого\~перелому щелепи\~справа,\~які відповідно\~до висновку\~судово-медичної\~експертизи №61\~від 18\~квітня 2017\~року відносяться\~до категорії\~середнього ступеня\~тяжкості по\~критерію довготривалого\~розладу здоров'я\~тілесних ушкоджень.\~Потерпілий [PERSON]Р\~від підтримання\~обвинувачення у\~кримінальному провадженні\~№12017180040000437\~відносно [PERSON]\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~122\~КК України потерпілим від даного злочину є [PERSON]. Цивільний позов залишено без розгляду (а.с. 6). Відповідно до\~частини 6 статті 82 ЦПК України\~вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1206 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно з ч.3 вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання",\~ затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що між діями відповідача [PERSON] та перебуванням потерпілого\~[PERSON] на лікуванні існує причинний зв'язок. Згідно із п.3 зазначеної постанови, сума коштів, що підлягає відшкодуванню визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості цього лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на\~ лікуванні. Згідно повідомлення КЗ «ЦМЛ\~м.\~Рівне» №1-9/1356\~від 29.05.2017,\~потерпілий [PERSON]\~знаходився на\~стаціонарному лікуванні\~у відділенні\~щелепно-лицевої\~хірургії з\~09.04.2017\~по 28.04.2017,\~що складає\~19\~ліжко-днів,\~витрати понесені\~на його\~лікування становлять\~7721,98\~гривень (а.с. 7). Відповідно до п.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову по кримінальній справі , а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Комунальний заклад «Центральна міська лікарня м. Рівне» Рівненської міської ради\~ фінансується за рахунок бюджету Рівненської міської ради. Враховуючи те, що тілесні ушкодження потерпілий [PERSON] отримав внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, а тому сума відшкодування завданої даним правопорушенням шкоди, яка виражається у витратах понесених на лікування потерпілого в КЗ «ЦМЛ м. Рівне», повинна бути стягнута з відповідача, як з винуватої особи. Витрати, здійснені вищевказаною медичною установою на лікування потерпілої\~ від злочину та непогашення зазначених витрат призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається\~ шкода\~ державним інтересам. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, доведені та такі, що підлягають до задоволення. Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved