Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить зобов'язати Житомирську міську раду на черговому засідання сесії розглянути питання передачі їй у користування, на умовах оренди, земельну ділянку площею 0,0008 га для іншої забудови (влаштування окремого входу, пандусу), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06.07.2012 вона є власником квартири [ADDRESS]. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 06.11.2012, виданого їй на підставі післятравматичного деформартрозу лівої гомілки, лікарем було зазначено про необхідність ходити за допомогою милиць та пересування на інвалідному візку. П.1 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.01.2013 № 12, їй був наданий дозвіл на реконструкцію своєї квартири, зобов'язано розробити робочий проект та оформити користування земельною ділянкою. На підставі п.1 додатку 1.3 до рішення Житомирської міської ради від 11.07.2013, вона отримала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0020 га по пров. Львівському, 3 у м. Житомирі для влаштування окремого входу (влаштування пандусу), розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і звернулась до Житомирської міської ради щодо його затвердження та передачі земельної ділянки в оренду. В супереч вимогам Земельного кодексу України до цього часу рішення відсутнє. Представники Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, посилаючись на ст.42 Земельного кодексу України, їй було повідомлено, що земельна ділянка, яку вона намагається оформити в оренду є прибудинковою територією, а тому вона не має права на її оформлення. У судове засідання позивач не з'явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю. Представники відповідача і третьої особи у судове засідання не з'явилися і не надіслали заяв про розгляд справи за їх відсутності. За викладених обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Виходячи із положень ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що посвідчується договором купівлі-продажу від 06.07.2012. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 06.11.2012, у позивача є необхідність ходити за допомогою милиць та пересування на інвалідному візку. Пунктом 1 додатку 1 до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 16.01.2013 № 12 їй було надано погодження на реконструкцію об'єкта архітектури, а саме, квартири [ADDRESS] з влаштуванням окремого входу з віконного прорізу для забезпечення безперешкодного доступу до квартири осіб з обмеженими можливостями, відповідно до п.7.1.4 ДБН України В.2.2-17:2006 «Доступність будинків і споруд маломобільних груп населення». Пунктом 3.2 зазначеного рішення виконавчого комітету Житомирської міської [PERSON] було зобов'язано оформити право користування земельною ділянкою, згідно з чинним законодавством України. Пунктом 1 додатку 1.3 до рішення Житомирської міської ради від 11.07.2013, [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0020 га за адресою: [ADDRESS] для влаштування окремого входу (влаштування пандусу). На підставі виготовленої проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної дідлянки з метою передачі її в оренду [PERSON], загальною площею 0,0008 га для іншої житлової забудови (влаштування окремого входу (влаштування пандусу) і в порядку ст.186-1 Земельного кодексу України, позивач отримала позитивні висновки управління Держземагентсва у Житомирському районі Житомирської області від 25.01.2014 № 5/04-6 та висновок управління містобудування, архітектури і дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 21.10.2013 № 2086/11. Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2017 [PERSON] звернулась із відповідною заявою до Житомирської міської ради із клопотання щодо передачі зазначеної земельної ділянки. На час звернення до суду відомості про прийняття рішення Житомирською радою відсутні. Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» визначено, що вказаний закон визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами. Відповідно до ст.30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», жилі приміщення, займані інвалідами або сім'ями, у складі яких вони є, під'їзди, сходові площадки будинків, в яких мешкають інваліди, мають бути обладнані спеціальними засобами і пристосуваннями відповідно до індивідуальної програми реабілітації, а також телефонним зв'язком. Обладнання зазначених жилих приміщень здійснюється органами місцевого самоврядування. Консультативним висновком спеціаліста від 06.11.2012 позивача визначено як особу, яка є інвалідом і якій необхідно влаштування окремого входу до своєї квартири. Відповідно до ст.ст.6, 29 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України», захист прав, свобод та законних інтересів інвалідів забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом. З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (надання земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або у користування, відчуження земельних ділянок державної або комунальної власності, укладення, зміна, розірвання договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки, про встановлення сервітуту, суперфіцію, емфітевзису та інших договорів щодо земельних ділянок, в тому числі прийняття державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. За змістом статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності і права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. За ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Отже, зазначеними нормами матеріального права встановлено, що набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності та передача в оренду таких земельних ділянок здійснюються на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. П.34 ч.1 ст.26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вимогам ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та вимогам Земельного кодексу України, якими зобов'язано органи місцевого самоврядування розглянути відповідні клопотання протягом місяця За змістом ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до ч.9 ст.18 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність згідно повноважень визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Як вбачається з аналізу діючого законодавства, відповідачем по справі порушено порядок та строк розгляду заяви [PERSON], яка звернулася з виготовленим проектом відведення земельної ділянки 18.04.2017. Щодо повідомлення позивача про неможливість оформлення земельної ділянки з підстав приналежності останньої до земель прибудинкової території житлового будинку, суд спростовує це наступними доказами. Виходячи положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, а також, статей 177 та 181 Цивільного кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. В матеріалах справи міститься лист-відповідь Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 21.07.2017 року № 4519/1392/інфо, відповідно до якого на письмове звернення позивача, останню було повідомлено, що межі прибудинкової території не встановлено. Більше того, в цьому ж будинку рішенням Житомирської міської ради від 06.11.2008 № 788 земельна ділянка площею 0,0043 га вже була передана в оренду власнику іншої квартири. Однак, відповідно до діючого рішення Житомирської міської ради 07.10.2011 № 195 Про внесення змін до рішення Житомирської міської ради від 0.04.2009 № 956, було затверджено додаток 1, а саме, Положення про порядок встановлення розмірів та справляння орендної плати за земельні ділянки в м. Житомирі які перебувають у державній і комунальніїі власності. Пунктом 4.1 Положення передбачено, що при наявності містобудівної та проектної документації розміщення об'єкту (при реконструкції квартир, добудови балконів, сходів, вітрин, пандусів, розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та інше), громадяни та суб'єкти господарювання мають право звернутися до Житомирської міської ради з клопотанням щодо оформлення права користування землею на умовах оренди. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідач діє всупереч чинному законодавству і своєю бездіяльністю порушує право на вчасний розгляд її звернення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved