Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до закінчення дитиною навчання - 29.06.1018 року . Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року по 19.11.2010 року , в якому [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Після розірвання шлюбу у 2010 році відповідач припинив брати участь в утриманні доньки, яка знаходиться на повному її утриманні, під час розірвання шлюбу вимога про стягнення аліментів нею не заявлялась. 07.06.2012 р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], і змінила прізвище на «[PERSON]». Оскільки з 01.09.2013 р. донька [PERSON], була зарахована на перший курс денного відділення факультету суспільних наук ДВНЗ «Ужгородського національного університету» на контрактній основі, не має джерела доходів, позивач працює приватним підприємцем , однак необхідність оплачувати навчання доньки обтяжує її матеріальне становище і становище доньки , а також з посиланням на норми ст.ст. 180,191,199 СК України, позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення дитиною навчання - 29.06.2018 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів зазначених у позові, надавши суду пояснення аналогічно вказаним. Зокрема пояснила суду, що донька [PERSON] знаходиться повністю на її утриманні, на теперішній час у них складна ситуація , вона не отримує дохід, оскільки її підприємницька діяльність тимчасово припинена. Відповідач не приймає участі в утриманні доньки з часу розірвання їх шлюбу, а самостійно вона не в змозі забезпечити доньці умови навчання так як це вимагає значних коштів. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що буде сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття, а після досягнення дитиною повноліття і до моменту закінчення навчання заперечив сплачувати аліменти, вказавши на те, що хоч і працює водієм на "Транспік сервіс" проте у нього на утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON] , народжена від іншого шлюбу . В наступне судове засідання не з'явився , згідно поданої заяви просив розглядати справу за його відсутністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.1995 року . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.11.2010 року шлюб розірвано, доньку [PERSON] залишено проживати разом з матір'ю. У даному шлюбі в них народилась донька - [PERSON] - [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.1996 року, копія якого приєднана до матеріалів справи. Судом встановлено, що 07.06.2012 р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], і змінила прізвище на «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.06.2012 року. Судом встановлено, що донька [PERSON] - [INFO] проживає разом з матір'ю - [PERSON], що стверджується довідкою № 62 від 19.11.2013 року виданою Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №5 ДТГО Львівська Залізниця [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачкою уклав 29.08.2013 р. шлюб із [PERSON], у цьому шлюбі [INFO] р. народилася донька [PERSON] , що стверджується відповідними свідоцтвами, копії яких приєднані до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] працює водієм "Транспік Сервіс", що стверджується його поясненнями в судовому засіданні. Згідно довідки від 19.11.2013 року № 146 виданої Ужгородським Націонаьним університетом, [PERSON] є студентом І -го курсу денного відділення факультету суспільних наук ДВНЗ «Ужгородського національного університету» на контрактній основі. Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Зокрема згідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України якою передбачено якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходи) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має на утриманні малолітню доньку від іншого шлюбу, працює водієм на приватному підприємстві, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу доньці [PERSON], яка навчається і потребує такої допомоги. Відповідачем не надано суду доказів , які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов'язку утримувати дитину, яка продовжує навчання. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Системний аналіз положень законодавства, яке регулює спірні відносини, дає підстави дійти висновку, що право на утримання з підстав продовження навчання мають повнолітні дочка, син. Проте, судом встановлено, що на час звернення 20.11.2013 року позивачем до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] з підстав продовження нею навчання, донька [PERSON] була неповнолітньою. Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в повному обсязі, а саме з дня подання позовної заяви до суду. Враховуючи те, що на час ухвалення рішення по даній справі донька [PERSON] [INFO] є повнолітньою, з метою недопущення порушення її прав та інтересів , а також зважаючи на те, що в суді знайшов своє підтвердження факт можливості надання відповідачем утримання, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з дня досягнення нею повноліття [INFO] року і до закінчення [PERSON] навчання 29 червня 2018 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови , що остання буде продовжувати навчання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Outcome: partial