Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] року, її малолітні діти залишились без материнського піклування. Вказує, що діти проживають з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], а батько дітей - [PERSON], не бажає виховувати та утримувати малолітніх дітей. 08 липня 2014 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Четверговою Є.О. посвідчена заява [PERSON], в якій він підтвердив факт ухилення ним від виховання дитини та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнньої доньки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON]. Зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина та доньки, не цікавиться їхнім життям. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача щодо доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого їх влаштування під опіку, стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, на особовий рахунок дітей в Державному ощадному банку. Представник позивача позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка [PERSON] в судовому засіданні 31 січня 2018 року, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За пунктом 2 частини 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, матір неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], - [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 12). Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх доньки та сина. Так, з характеристик, складених директором «ЗОШ І-ІІ ступенів №24 - технологічний ліцей», учнями якої є [PERSON] та [PERSON], вбачається, що батько [PERSON] в школі дітей не відвідує і участі у вихованні не бере (а.с. 17). Судом встановлено, що 08 липня 2014 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Четверговою Є.О. посвідчена заява [PERSON], в якій він підтвердив факт ухилення ним від виховання дітей та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Із письмового висновку служби у справах дітей Луцької міської ради від 11 жовтня 2017 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року є доцільним та в інтересах неповнолітніх дітей. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що дійсно діти проживають з ним та [PERSON] Вихованням дітей, які залишились проживати з ними, батько не займається, проживає з іншою родиною. Батько не проявляє до них належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не створює належних умов для отримання дітьми освіти.Вказував, що батько матеріально дітям не допомагає. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З врахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітніх сина та доньки, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Оскільки, мати малолітніх дітей - [PERSON] померла, а щодо батька [PERSON] суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав, дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід передати органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого їх влаштування під опіку. Крім того, відповідно до ч.2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (стаття 182 СК України). Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, судом враховується, що відповідач отримує пенсію по втраті годувальника, тому відповідно до ст. 183 СК України кошти на утримання неповнолітнього сина та доньки (аліменти), які будуть стягуватись з відповідача слід визначити у частці від його заробітку (доходу) - в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з для пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: approved