Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] помер її батько [PERSON] , останнє місце проживання та реєстрації якого було [ADDRESS] , він проживав на момент смерті разом із своєю дружиною, а матір`ю позивача [PERSON] та своїм сином, братом позивачки по справі [PERSON] . До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] та який складається з житлового будинку (літ. - А-1), погріб (літ. - а), сарай (літ. - Б), погріб (літ. - б), літня кухня (літ. - Б-1), гараж (літ. - Б-2), вбиральня (літ. - В), сарай (літ. - Г), сарай (літ. - Д), гараж (літ. - Е), огорожа № 1, ворота огорожі № 2. Позивач вказує, що даний житловий будинок був збутовий її батьком на підставі рішення № 7 виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради від 06.04.1978 року про дозвіл під індивідуальне житлове будівництво земельної ділянки; дозволу на проведення робіт від 04.05.1981 року, який був наданий Великобагачанською селищною радою; акту відводу земельної ділянки в натурі від 04.05.1978 року; акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництва житлового та господарських побудов індивідуального забудовника. Однак за життя батько позивачки не отримав правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та помер. Також, до складу спадкового майна входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,07 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка була надана батькові у власність рішенням виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради № 209/67 від 30.12.1997 року. Позивачка [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Сахарової Л.І. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька позивачки немає. Мати позивачки [PERSON] , коли будувався будинок перебувала з батьком у шлюбі, але виділяти своєї долі не бажає, та вважає, що на момент смерті батька увесь житловий будинок належав йому, претензій не має, від прийняття спадщини відмовилася. Брат позивачки [PERSON] - [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Позивач зазначає, що коли вона звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Сахарової Л.І. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та на земельну ділянку, то нотаріус відмовила їй в зв`язку з тим, що на житловий будинок та на земельну ділянку немає свідоцтва про право власності. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.3-4). Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 22.05.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 04.07.2019 року (а.с.35). Після відкриття провадження у справі за нормами ЦПК України, суд витребував відповідну інформацію у приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , останнім постійним місцем проживання якого було [ADDRESS] та чи надходили претензії кредиторів. Відповідна інформація надійшла до суду та документи спадкової справи приєднані до матеріалів справи. Вбачається, що в матеріалах справи є претензія кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», тому суд був зобов`язаний залучити до участі у праві даний банк в якості третьої особи. Ухвалою суду від 04.07.2019 року у справі було відкладено підготовче засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (в межах розгляду даної цивільної справи) АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.а.с.59-60). Від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надходили листи про те, що даний відповідач позов визнає і просить провести відповідні засідання у відсутність представника даної селищної ради (а.с.а.с.56,69). Від представника позивача по справі, яка діє згідно угоди про надання правової допомоги адвоката Ситник Оксани Володимирівни до суду раніше надходила письмова заява про підтримання заявлених позовних вимог позивача та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.57). Копію позовної заяви [PERSON] та ухвали суду від 04.07.2019 року було направлено третій особі АТ КБ «ПриватБанк», яку отримано 07.08.2019 року (а.с.73). Пояснень щодо поданого позову від даної третьої особи не надходило. 21.08.2019 року на підготовче засідання учасники справи не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час судового розгляду. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] та Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування та продовження права на приватизацію на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що батько позивача по справі [PERSON] - [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] (а.с.6). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.09.1974 року виданого Великобагачанською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що уклали шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які уклали шлюб 15.09.1974 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 44 (а.с.7). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 22.06.2016 року Великобагачанським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області вбачається, що 05.06.2000 року відповідно до актового запису №33 зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.8). З довідки, наданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області № 2928 від 20.08.2015 року вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] та проживав за адресою [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради № 209/67 від 30.12.1997 року було передано у власність земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] на території Великобагачанської селищної ради (а.с.9). Відповідно до дозволу на проведення робіт, який дійсний до 04.05.1981 року вбачається, що виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради надав дозвіл громадянину [PERSON] на земельній ділянці, яка розташована по [ADDRESS] на підставі рішення №7 від 06.04.1978 року проводити будівництво. Зазначено строк закінчення робіт травень 1981 року (а.с.10). Відповідно до акту прийому в експлуатацію закінченого будівництва житлових та господарських будівель індивідуального забудовника комісія встановила, що забудована зазначеної земельної ділянки розпочата 04.05.1978 року, а закінчена 20.10.1985 року. На земельній ділянці збудований одноповерховий житловий будинок житловою площею 43,4 кв.м (а.с.а.с.11-12). Відповідно до рішення № 7 виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради депутатів трудящих від 06.04.1978 року про дозвіл під індивідуальне житлове будівництво земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] вбачається, що виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради депутатів трудящих вирішив надати право індивідуального житлового будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] , загальною площею 0,07 га громадянину [PERSON] (а.с.13). Відповідно до акту відводу земельної ділянки в натурі від 04.05.1978 року сел. Велика Багачка вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради депутатів трудящих від 06.04.1978 року за № 7 проведено в натурі відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво [PERSON] , розташованої в [ADDRESS] загальною площею 700 кв.м. Одноразово зроблено прив`язку житлового типового будинку (тип індивідуальний) та надвірних будівель (а.с.14). Відповідно до плану земельної ділянки і червоних ліній забудови вбачається, що в [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Велликобагачанської селищної ради народних депутатів від 06.04.1978 року за № 7 відведено в безстрокове користування під забудову [PERSON] площу ділянки під забудову 700 кв. м. (а.с.15). Відповідно до Звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна «житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами», що розташовується за адресою: [ADDRESS] , складеного ПП «Бюро послуг та консультіцій» вбачається, що ринкова вартість майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] складає 65500 гривень (а.с.16). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) з: - житловий будинок (літ. - А-1), погріб (літ. - а), сарай (літ. - Б), погріб (літ. - б), літня кухня (літ. - Б-1), гараж (літ. - Б-2), вбиральня (літ. - В), сарай (літ. - Г), сарай (літ. - Д), гараж (літ. - Е), огорожа № 1, ворота огорожі № 2 (а.с.а.с.17-21). Постановою від 29.03.2016 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу в Полтавській області Сахаровою Л.І. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю з тим, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на даний житловий будинок (а.с.22). З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. № 769/01-16 від 12.06.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , останнє місце проживання якого: [ADDRESS] , заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , заяви про відмову від прийняття спадщини подали - [PERSON] та [PERSON] . Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило. В спадковій справі наявні претензії кредитора - АТ КБ «Приватбанк»: від 09.10.2016 року на суму 5386,37 грн., що надійшла 23.11.2016 року; від 04.05.2017 року на суму 5390 грн., що надійшла 17.05.2017 року; від 21.01.2019 року на суму 5386,37 грн., що надійшла 14.02.2019 року. Свідоцтва про право на спадщину ще не видавалися (а.с.а.с.47-52). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] є позивач у справі, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку та є належним спадкоємцем майна, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно п. "г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу [PERSON] вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на ім`я померлого, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. При таких обставинах, коли відповідач у справі по суті не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , тому з огляду на сукупність досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved