Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 21 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають дітей - сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Позов обґрунтовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, виникли часті сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя диве окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. З 01 грудня 2019 року сторони проживають окремо, відповідачка створила фактично іншу сім`ю з іншим чоловіком. Спір про поділ майна відсутній. Просить суд розірвати шлюб, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . (а.с.29). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають дітей - сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Позов обґрунтовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом останніх років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, виникли часті сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя диве окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. З 01 грудня 2019 року сторони проживають окремо, відповідачка створила фактично іншу сім`ю з іншим чоловіком. Спір про поділ майна відсутній. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя та сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved