Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить визнати договір позики, укладений між ним та ТОВ «Лінеура України» недійсним, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем було укладено договір відповідно до якого він отримав позику. Однак, він вважає даний договір таким, що укладений з рядом порушень чинного законодавства України, а тому є недійсним з наступних підстав. Так, договір повинен відповідати вимогам Закону «Про електронну комерцію», загальним положенням про договір та положенням про кредитний договір, які визначені в ЦК України. Прийняття (акцепту) шляхом заповнення формуляра заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі та підписання відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~не вважається вчиненням договору у письмовій формі.\~Статтею 13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає не тільки письмову форму такого договору, а й те, що кожна сторона договору отримує по одному примірнику підписаного договору з усіма підписаними додатками до цього договору. Це стосується і Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна». Електронний договір повинен містити відомості, в тому числі про порядок створення і накладення електронних підписів сторонами договору та відомості про порядок та умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів. У ньому немає відомостей про його згоду на укладення договору в електронній формі та використання саме одноразового ідентифікатора для підписання договору. Відповідач не впевнився, що він зрозумів всі особливості цього договору. Вказані обставини вносять в цей договір дисбаланс прав та обов`язків сторін договору. Вважає, що даний договір порушує його права як споживача, згідно з нормами\~Закону України «Про захист прав споживачів». Зважаючи на обставини, викладені у позові, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 01.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в поряду загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 24.12.2020 року об 12.30год.(а.с.14). 14.12.2020 року відповідачем до суду надіслана заява у відповідності до якої відповідач просить суд продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву позивача, оскільки під час розкриття поштового конверта не було виявлено копії позовної заяви з додатками та він не міг з нею ознайомитися.(а.с.19-30). 24.12.2020 року підготовче судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне підготовче судове засідання було призначено на 15.01.2021 року об 14.00год.(а.с.47;48). 05.01.2021 року відповідач ТОВ «Лінеура Україна» не погодившись з позовними вимогами позивача, надали суду відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що перед укладенням кредитного договору товариство, шляхом розміщення на власному інтернет-сайті надає клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де міститься інформація про перелік, умови та порядок надання фінансових послуг; оприлюднено Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» та примірні кредитні договори, які укладає товариство за вибором клієнтів. Також міститься інформація про процентні ставки, про максимальний строк кредиту, максимальну суму кредиту тощо. Під час першого етапу реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) товариства позивач підтвердив, шляхом відповідної відмітки в чек-бюксі на натискання клавіши, яка виражає згоду клієнта продовжувати дії в ІТС товариства, що ознайомлений зі змістом Правил та приймає їх в повному обсязі. При цьому, у відповідному вікні ІТС посилання на зміст Правил є активним, клієнт має змогу протягом необмеженого проміжку часу, необмежену кількість разів ознайомлюватися, скачувати, роздруковувати, зберігати повний текст Правил. Отже, твердження позивача про відсутність на сайті правил, а також про неможливість його ознайомлення з їх змістом не відповідають дійсності. Щодо дотримання письмової форми договору та підписання його сторонами зазначає, що використання позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором та використання товариством аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства при підписанні договору погоджено позивачем, шляхом приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Лінеура Україна» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, яка розміщена на офіційному інтернет-сайті. Підписання договору відбулося 03.09.2020року. Інформація про прізвище, ім`я та по батькові позивача, який підписав договір, місце проживання, ідентифікаційний номер, паспортні дані, відомості про дату та час підписання договору згенеровано в момент підписання договору, містяться в розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» та у відповідному розділі додатку №1 «Графік платежів» до договору. Отже, оскільки договір підписаний позивачем, шляхом застосування електронного підпису Одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної Законом та з додержанням процедури, визначеної\~Законом України «Про електронну комерцію».(а.с.54-90). Позивачем [PERSON] відповіді на поданий відзив відповідача не подано. 15.01.2021 року в підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Представником відповідача на адресу суду надана заява в якій він просив підготовче судове засідання призначене на 15.01.2021 року об 14.00год. провести за відсутністю представника ТОВ «Лінеура Україна». Заперечення щодо обставин та правових підстав позову, що викладені у відзиві на позовну заяву підтримав повністю.(а.с.92). Ухвалою суду від 15.01.2021 року для належної підготовки справи до розгляду по суті строки підготовчого провадження були продовжені на 30 днів. Підготовче судове засідання відкладено на 15.02.2021 року об 10.00год.(а.с.93-95). 15.02.2021 року в підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Представником відповідача на адресу суду надана заява в якій він просив підготовче судове засідання призначене на 15.02.2021 року провести за відсутністю представника ТОВ «Лінеура Україна». Заперечення щодо обставин та правових підстав позову, що викладені у відзиві на позовну заяву підтримав повністю та не заперечували проти призначення справи до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.(а.с.99). Ухвалою від 15.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті на 15.03.2021 року об 10.00год.(а.с.101). В судове засідання 15.03.2021 року позивач не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, до надав суду заяву в якій підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду надали заяву в якій вказали, що заперечення щодо обставин та правових підстав позову, що викладені у відзиві на позовну заяву підтримують повністю, судовий розгляд справи проводити за відсутністю представника відповідача. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» має статус фінансової компанії із 100% іноземним капіталом, внесене до державного реєстру фінансових компаній, здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, виданої відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг №529 від 04.04.2019, та діє у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Відповідно до ліцензії позивач надає послуги з онлайн кредитування. Послуги надаються під торговою маркою credit7. Детальна інформація про Товариство розміщена на його офіційній сторінці у мережі Інтернет за посиланням: crcdit7.ua. 03.09.2020 року укладено Договір №1018908 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство надало позивачу в позику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позивач зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Сторони за Договором погодили істотні його умови, зокрема: строк надання позики - 30 днів, фіксована процентна ставка за користування кредитом (п.1.4.1., п.1.4.2. Договору) у розмірі 1,90% від суми кредиту за кожен день користування позикою (693,50 % річних). Перед укладенням кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному офіційному інтернет - сайті за посиланням: www.credit7.ua надає клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де міститься інформація про перелік, умови та порядок надання фінансових послуг, оприлюднено Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та примірні кредитні договори, які укладає Товариство за вибором клієнтів. Також міститься інформація про процентні ставки, про максимальний строк кредиту, максимальну суму кредиту тощо. Так, на головній сторінці Сайту в розділі «ПРО НАС» міститься інформація щодо розміру стандартної процентної ставки (яка дорівнює 1,90% від суми позики за кожен день користування позикою) та реальної річної ставки за користування кредитом (693,50 % річних). Зазначена процентна ставка є зваженою, відповідає середньому показнику на фінансовому ринку. Спірний Договір має повну відповідність затвердженому у Товаристві примірному договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що діяв на момент укладення Договору та оприлюднений на Сайті. Відтак твердження позивача про відсутність на Сайті відомостей про реальну відсоткову ставку не відповідають дійсності. Перед підписанням кредитного договору в ITC Товариства клієнт підтверджує своє ознайомлення з інформацією про розмір процентної ставки та порядок нарахування і сплати процентів, розмір штрафних санкцій за невиконання Договору, вартість кредиту, строк кредиту та згоду з умовами договору, шляхом проставляння відповідної відмітки в чек-боксі та натискання клавіши. Без зазначеної дії технічно не можливо перейти до наступного етапу підписання договору. Вказані обставини підтверджуються скріншотом, долученим до матеріалів справи. Тобто, перед укладенням Договору позивачу була надана уся необхідна та достовірна переддоговірна інформація, зокрема і щодо умов договору. Обов`язок Товариства роз`яснювати окремі пункти договору та порядок такого роз`яснення законодавством не встановлено. Посилання позивача на постанову Верховного Суду України у справі 916/16/16 є безпідставним, оскільки і предмет спору і зроблені у ній правові висновки є нерелевантними спірним правовідносинам. Порядок застосування штрафних санкцій та їх розмір визначено п. 7.4, 7.5 Договору, відповідно до яких у випадку прострочення повернення суми позики за користування позикою клієнт зобов`язаний сплатити Товариству штраф у розмірі 3,75% від суми кредиту, що становить 280,00 грн., на четвертий день такого не виконання та у розмірі 1,1% від суми кредиту, що становить 75,50 грн. починаючи з п`ятого дня за кожен факт порушення. Сума нарахованих штрафних санкцій за Договором не може перевищувати 50% від суми позики, що складається із загального розміру виданої позики та загальних витрат за цим Договором, та становить 1000,00 грн., що повністю відповідає вимогам пп.5 п.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Порядок та черговість погашення заборгованості за Договором визначено п.2 Договору. Даний пункт викладено однаковим шрифтом, зрозумілою мовою, що не допускає неоднозначного тлумачення, відповідає примірному договору, що оприлюднено на Сайті, та з умовами якого ознайомився та погодився позивач перед укладенням Договору. Позивачем не уточнено, яким чином мало бути роз`яснено йому ці умови Договору та не доведено, яким чином це вплинуло на дійсність Договору, а тому доводи позовної заяви в цій частині є також необґрунтованими та не можуть братися до уваги. Необхідною умовою для прийняття рішення щодо надання позики є встановлення платоспроможності клієнта (тобто його бажання та можливості платити по кредиту). Платоспроможність може встановлюватись також на будь-якій стадії виконання договору. Правомірність збору, оброблення, зберігання, захисту та використання інформації про виконання особами грошових зобов`язань, порядок обміну такою інформацією, зокрема через бюро кредитних історій, передбачена\~Законом України «Про організацію формування та обігу кредитних історій». Реєструючись на Сайті, позивач надав згоду шляхом проставлення відповідної відмітки на чек-боксі та натискання відповідної клавіші на збір та обробку персональних даних, в тому числі й на передачу своїх даних органам державної влади та їх структурним підрозділам, банкам та небанківським фінансовим установам, факторинговим компаніям, усім бюро кредитних історій та іншим установам та організаціям. Підтвердження позивача, що відображені в п.7.4. Договору, не підпадають під жодну з вказаних в\~ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~підстав визнання умов договору несправедливими. Позивач також не довів, яким чином такі його запевнення, підписані ним самим, порушують чи порушили його права. Отже, позивач не надав жодного аргументу, який би доводив, що та чи інша умова Договору є несправедливою у розумінні\~ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», що потягло б за собою визнання Договору чи його частини недійсними. Частиною 1\~статті 205ЦК України\~передбачено, що правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.\~1047,\~1055ЦК України\~договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст.639ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, відповідно до п.6\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Спірний Договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ITC), що міститься на офіційному сайті Товариства за посиланням: www.credit7.ua, у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Порядок укладення договорів Товариством визначено в затверджених Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА", що відповідно до преамбули Договору є його невід`ємною частиною. Підписавши Договір, Позивач підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно їх дотримуватися. У відповідності до розділу 5 Правил Договір було укладено за такою процедурою: реєстрація позивача на Сайті Товариства та надання згоди на обробку персональних даних; подання позивачем заявки на отримання позики, в якій, зокрема, зазначено ідентифікаційні дані позивача, бажані умови кредитування та реквізити банківської карти позивача для перерахування суми позики; перевірка Товариством наданої позивачем інформації та прийняття рішення. Товариство здійснило ідентифікацію позивача, провело оцінку його платоспроможності та достовірності наданої ним інформації за допомогою спеціальної багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. Верифікація банківської карти позивача відбулася за допомогою системи iPay.ua. Окрім того, з цією метою Товариство здійснило відповідні запити до відповідних бюро кредитних історій; прийняття позивачем пропозиції (оферти), шляхом проставлення відмітки у відповідному вікні (натискання кнопки) «ПОГОДЖУЮСЬ/СОГЛАСЕН» в Особистому кабінеті позивача; надсилання Товариством позивачу на його номер телефону, вказаний при реєстрації як контактний (фінансовий): номер одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно- цифрової послідовності для підписання Договору; введення позивачем одноразового ідентифікатора у відповідному вікні на Сайті та одночасне направлення Товариству електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором; направлення Товариством примірника Договору в Особистий кабінет позивача, де він зберігається та є доступним для перегляду і роздрукування у будь-який час. Вказаний спосіб надання примірника Договору відповідає п. 5.21 Правил. Відповідно до ст.11Закону України «Про електронну комерцію»\~кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Підписання Договору відбулося 03.09.2020 року об 15 годині 38 хвилині 04 секунді. Інформація про прізвище, ім`я та по батькові позивача, який підписав Договір, місце проживання, ідентифікаційний номер, паспортні дані, відомості про дату та час підписання Договору згенеровано в момент підписання Договору містяться в розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» та у відповідному розділі Додатку №1 до Договору. Згідно п.12 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до п.п. 12,13 ч.1\~ст.1 Закону України «Про довірчі послуги»\~електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію». Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 2\~ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. В ч.1 ст.215ЦК України\~законодавець закріпив, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга та третя\~статті 215 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша\~статті 638 ЦК України). В п.8\~постанови від 06листопада 2009року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до частини першої\~статті 215ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6\~ст.81ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В\~ст.89ЦПК України\~законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору на умовах встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривнях на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 2000,00 грн. Згідно п.1.3 строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору, а саме: 03.10.2020року. В п.2.1. договору зазначено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Відповідно до п. 9.8. договору він укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним д моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Пунктом 10 договору визначені реквізити та підписи сторін, визначені п.9.8. вказаного договору. Електронними підписами підписано і графік платежів до договору про надання коштів на умовах фінансового кредиту №1018908 від 03.09.2020. Відповідачем долучено до матеріалів справи свій примірник договору з відображенням реквізитів та електронних підписів обох сторін, що було б неможливим без накладання електронного підпису, яким і завершується створення електронного документа. З долучених до матеріалів відзиву підтверджень процедури укладення електронного договору вбачаються покрокові дії клієнта для реєстрації на веб-сайті та укладення кредитного договору. При цьому, суд відмічає, що проходження позивачем реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства підтверджує його ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», затвердженими наказом № 07-ОД директора ТОВ «Лінеура Україна» від 19.02.2020, та іншою необхідною їй інформацією. Копії довідок ТОВ «Лінеура Україна» та додаткового договору №601140 від 29.02.2020року та №91466 від 20.07.2020 року про надання коштів на умовах фінансового кредиту свідчать, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] вже укладалися договори про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансових кредитів, зокрема в обидвох кредитах, заборгованість погашена в повному обсязі, а зазначені договори закриті. Вказані факти свідчать про те, що позивач користувався та користується послугами ТОВ «Лінеура Україна». Відповідно посилання позивача на не можливість знайти Правила на сторінці відповідача та ознайомитись з ними суд не може покласти в основу рішення по справі. Не може бути покладено в основу рішення і посилання позивача на неналежність доказів, так як надані відповідачем докази є письмовими, а не електронними в розумінні\~ст.100 ЦПК України, і їх достовірність позивачем не спростована. Таким чином, укладення даного кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, і укладений ним з відповідачем правочин відповідно до\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір містить всі істотні умови, по яких сторони в належній формі досягли згоди. За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи, що без входу позивача на веб-сайт товариства і здійснення ним всього алгоритму дій, необхідних для отримання кредиту, кредитний договір між ним та відповідачем не був би укладений, а також враховуючи факт укладення ряду інших договорів з відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним та відповідно і для задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст.\~22\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно із ч. 7 ст.\~141\~ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору у разі залишення позову без задоволення судовий збір компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed