Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання в сумі 25088 грн.07 коп. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач не виконав умов договору про підготовку фахівця в частині обов'язку відпрацювати три роки після закінчення навчання за кошти державного бюджету. Вказав, що після зарахування відповідача курсантом першого курсу денної форми Київського національного університету внутрішніх справ, 29.11.2007 року між КНУВС, Управлінням МВС України в Хмельницькій області та [PERSON] укладено договір № Хм-20 про підготовку фахівця за державним замовленням з 01.09.2007 року по 17.06.2011 року та його працевлаштування, згідно з яким [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки. Проте в наказом начальника УМВС України в Хмельницькій області від 03.07.2012 року № 153 о/с [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за п.»ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, за власним бажанням, до спливу встановленого трирічного терміну перебування на службі по закінченню навчання. Оскільки укладений з відповідачем договір зобов'язує останнього, у разі звільнення з органів внутрішніх справ, в тому числі за власним бажанням, після навчання до закінчення встановленого трирічного терміну перебування на службі (п.2.3.6 договору) відшкодувати витрати за період навчання в повному обсязі тому просить стягнути з відповідача [PERSON] понесені навчальним закладом витрати за період його навчання у сумі 25088 грн. 07 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а надіслав письмову заяву (а.с.40), в якій просить справу слухати за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві і не заперечує про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] про день, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що стверджуєжться поштовими повідомленнями (а.с.72,73), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив і заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки представник позивача проти такого порядку вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з наказу ректора Київського національного університету внутрішніх справ № 655 дск від 21.07.2007 року «Про зарахування на навчання на 1 курс Київського національного університету внутрішніх справ набору 2007 року» (а.с.8) [PERSON] зараховано на І курс Київського національного університету внутрішніх справ за спіціальністю «Правознавство» з 1 вересня 2007 року. 29 листопада 2007 року між Київським Національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Хмельницькій області та [PERSON] укладено договор №ХМ-20 про підготовку фахівців у Київському Національному університеті внутрішніх справ (а.с.9-10), за умовами якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання, до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі, за підставами п.2.3.6. цього договору, зобов'язаний відшкодувати в повному обсязі витрати на його навчання. Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, [PERSON] зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно п. 3.1 вказаного договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є, в тому числі, звільнення з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин, через неуспішність, за порушення дисципліни. З витягу з наказу №463 від 17.06.2011 року, виданого ректором Київського Національного університету внутрішніх справ «Про черговий випуск курсантів навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції у 2011 році» (а.с.12) [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. З витягу з наказу начальника Управління МВС України в Хмельницькій області №181 о/с від 30.06.2011 року по особовому складу (а.с.22) , випускника КНУВС лейтенанта міліції [PERSON], який прибув за направленням Державної комісії з розподілу молодих спеціалістів, призначено на посаду оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Славутського районного відділу УМВС з 20.06.2011 року. З витягу з наказу №153 о/с від 03.07.2012 року виданого начальником Управління ВМС України в Хмельницькій області (а.с.24) [PERSON] звільнено з органів ВМС у запас Збройних сил з 06 липня 2012 року за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. З довідки, виданої Київським Національним університетом внутрішніх справ (а.с.13) вбачається, що навчальний заклад поніс витрати, пов'язані з навчанням [PERSON] за період з 01.09.2007 року по 17.06.2011 року в розмірі 25088 грн.07 коп. Відповідачу [PERSON] 5.02.2013 року за вих. № 46/806 позивачем направлявся лист з пропозицією добровільно відшкодувати витрати за навчання до 25.03. 2013 року (а.с.25-26), однак вимога залишилася не виконана. Позивач попередив відповідача, що в разі його відмови добровільно відшкодувати витрати, стягнення вказаної суми буде здійснюватись у судовому порядку. Частиною 6 ст.18 Закону України «Про міліцію» передбачено, що курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. В Постанові КМУ від 01.03.2007 року №313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, в тому числі, у разі дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в даному випадку має місце невиконання відповідачем [PERSON] свого зобов'язання по відшкодуванню витрат, пов'язаних з його утриманням в вищому навчальному закладі, передбаченого умовами договору №Хм-20 від 29 листопада 2007 року, яке слід усунути шляхом стягнення з відповідача в користь Національної академії внутрішніх справ витрат пов'язаних з навчанням в сумі 25088 грн. 07 коп.та судові витрати у виді сплати позивачем судового збору, що стверджується платіжним дорученням (а.с.1) в сумі 250 грн.88 коп. На підставі наведенного, Закону України "Про міліцію", Постанови КМУ від 01.03.2007 року №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладаї Міністерства внутрішніх справ", ст.526 ЦК України та

Outcome: approved