Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач 10 грудня 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 28 серпня 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та відповідачем був укладений кредитний договір № IKAPUG.162127.001, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 175 150,00 грн., з метою придбання автомобіля, термін користування кредитом до 27 серпня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 28.08.2013 року уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого останній надав в заставу автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Позивач свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач належним чином свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 14.11.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 180 118,96 грн., з яких: 140 832,48 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 13430,06 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 798,13 грн. - поточна заборгованість по відсоткам, 12892,97 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 3152,70 грн. - заборгованість по комісії, 6301,35 грн. - сума пені, 2711,27 грн. - штраф. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IKAPUG.162127.001 від 28 серпня 2013 року в розмірі 180 118,96 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ACURA MDX, чорного кольору, 2008 року випуску, № шасі/кузов, рама/[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності, яке підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕВ ДАІ № 1 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27.08.2013 року, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням Банку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу; зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт та заборону відчуження предмету застави транспортного засобу ACURA MDX, чорного кольору, 2008 року випуску, № шасі/кузов, рама/[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], стягнути судові витрати. Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. В ході судового розгляду встановлено, що 28 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IKAPUG.162127.001, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 175 150,00 грн., з метою придбання автомобіля, термін користування кредитом до 27 серпня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,5 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач і відповідач 28 серпня 2013 року уклали договір застави рухомого майна № ZXA019500.162127.002, відповідно до умов [PERSON] надав в заставу автомобіль ACURA MDX, чорного кольору, 2008 року випуску, № шасі/кузов, рама/[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], належний йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого ВРЕВ ДАІ № 1 ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27.08.2013 року. Обтяження рухомого майна було зареєстровано шляхом внесення відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання по кредитному договору виконав належним чином. Разом з тим, в порушення умов договору, [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустивши прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 14.11.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 180 118,96 грн., з яких: 140 832,48 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту, 13430,06 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 798,13 грн. - поточна заборгованість по відсоткам, 12892,97 грн. - прострочена заборгованість по відсоткам, 3152,70 грн. - заборгованість по комісії, 6301,35 грн. - сума пені, 2711,27 грн. - штраф. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення. Як передбачено ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У відповідності до Договору застави сторони погодили, що з метою задоволення своїх вимог, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. П. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Ч. 2 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно не сплатив заборгованість за кредитним договором забезпеченим заставою, суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ACURA MDX, чорного кольору, 2008 року випуску, № шасі/кузов, рама/[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Частиною 1 ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжував має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Аналіз зазначеної правової норми свідчить про те, що надання заставодержателю права на зняття арешту із заставного майна повинно бути захищено у судовому порядку без додаткових дій щодо звернення стягнення на предмет застави. Позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет застави для задоволення своїх вимог за рахунок реалізації заставленого майна і накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для реалізації позивачем предмета застави, що є порушенням його майнових прав і інтересів. Враховуюче вищевикладене позовні вимоги в частині зняття арешту та заборони відчуження предмету застави транспортного засобу ACURA MDX, чорного кольору, 2008 року випуску, № шасі/кузов, рама/[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1733,83 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved