Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 24 січня 2018 року звернувся позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приват Банк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 25 жовтня 2011 року в розмірі 11869,14 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ комерційний банк "ПриватБанк" в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, прохала справу слухати у її відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчому судового засідання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору №б/н від 25 жовтня 2011 року ПАТ КБ „Приват Банк" надав [PERSON] кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання по вказаному договору виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов'язання в обговорений термін не виконав у зв'язку з чим станом на 25.12.2017 р. за відповідачем утворилась заборгованість за договором кредиту від 25 жовтня 2011 року в розмірі 11 869,14 грн., яка складається з наступного: -1319,23 грн. - тіло кредиту; -2349,66 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 7158,86 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 541,39 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно до п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також відповідно до ст.611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує умови кредитного договору та норми матеріального права. На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв'язку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість. Крім того, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, вбачається, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, через що суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 881 грн.

Outcome: approved