overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Мотивує позов тим, що він є власником будинку в с. Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, вул. Молодіжна,87. У вищевказаному будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], яка з квітня 2016 року за місцем реєстрації не проживає, будинком не користується. В судове засідання позивач не з"явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити в його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. 07.11.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Представник Васютинської сільської ради\~ в судове засідання не зявився. 01.11.2017 р. до суду надійшла заява, в якій третя особа просить розглядати справу без участі представника сільської ради, покладаючись на розсуд суду. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] являється власником будинку в с. Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, вул. Молодіжна, 87 (довідка Васютинської сільської ради № 994/02-44 від 11.10.2017 року, а.с. 7). Відповідач [PERSON] у вищевказаному будинку зареєстрована як дочка [PERSON], але не проживає, що підтверджується довідкою Васютинської сільської ради № 995/02-44 від 11.10.2017 року (а.с. 10). На підтвердження зазначеного позивачем надано також акт про не проживання відповідача [PERSON] за місцем реєстрації в с. Васютинці по вул. Молодіжна, 87 починаючи з жовтня 2014 року ( а.с. 24). Таким чином суд вважає встановленим, що більше року відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважної причини, не несе тягар по утриманню майна, не веде спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлено. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домоволеністю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи зазначені норми матерільного права, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Мотивує позов тим, що він є власником будинку в с. Степове Чорнобаївського району, вул. Молодіжна, 25. У вищевказаному будинку зареєстрована відповідач, його колишня дружина, яка з вересня 2006 року за місцем реєстрації не проживає, будинком не користується. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. зазначив, що у 2006 році відповідач залишила його з дітьми та виїхали проживати до м. Черкаси. На даний час її місцезнахоження йому не відоме, діти виросли і проживають окремо. Він має іншу сім"ю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] являється власником будинку в с. Степове Чорнобаївського району, вул. Молодіжна, 25, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а.с. 6). Відповідач [PERSON] у вищевказаному будинку зареєстрована як колишня дружина [PERSON], та проживала до вересня 2006 року, що підтверджується довідкою Степівської сільської ради № 360 від 31.07.2017 року (а.с. 9). 11 квітня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( копія свідоцтва про розірвання шлюбу, а.с.11). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що колишня дружина позивача [PERSON] не проживає в с. Степове з 2005 чи 2006 року. З будинку виселилась сама, її ніхто не виганяв. [PERSON] - це , місцезнаходження якої на даний час не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що проживає на одній вулиці з позивачем з 1994 року. Колишня дружина позивача з 2005 року почала їздити на заробітки в м. Черкаси. В 2006 році взагалі виїхала з села. На підтвердження зазначеного позивачем надано також акт про встановлення факту не проживання від 31.07.2017 року ( а.с. 10 ). Таким чином суд вважає встановленим, що з вересня 2006 року відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважної причини, не несе тягар по утриманню майна, не веде спільного господарства, домовленості між сторонами з приводу відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлено. Правовідносини, які виникли\~ між сторонами, регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домоволеністю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи зазначені норми матерільного права, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 02 вересня 2006 року він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] від якого мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідачка почала проживати за іншою адресою та виник спір з ким будуть проживати діти. Оскільки він працевлаштований та має належні умови для утримання та виховання дітей просить суд визначити місце проживання дітей разом з ним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третіх осіб не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9). Як вбачається з заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 квітня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06 квітня 2015 року (а.с.7). Довідкою виданою КП "Прилукижитлобуд" від 30 квітня 2015 року № 1152, надано інформацію що до складу сім'ї [PERSON] входять: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), а також згідно з довідкою КП "Прилукижитлобуд" № 1159 від 30.04.2015 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с.11). Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1998 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.16). Згідно з актом обстеження умов проживання сім'ї дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від 30 квітня 2015 року, діти проживають разом з батьком яким створені належні житлово-побутові умови (а.с.15). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про визначення місця проживання [PERSON] та [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON], оскільки це буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст.ст. 19, 161 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 05 лютого 2005 року по 28 березня 2013 року він перебував з відповідачкою в шлюбі від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачкою проживають окремо і постало питання проте з ким буде проживати дитина. Оскільки позивач має у власності житло, піклується про сина, утримує його він вважає що доцільно щоб син проживав разом з ним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 березня 2013 року, шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано 28 березня 2013 року (а.с.12). Згідно з довідкою про доходи, виданою ПАТ "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів" 01 квітня 2015 року, [PERSON] працює провідним інженером служби розвитку виробництва в ПАТ "Хорольський молококонсервний комбінат дитячих продуктів", та має стабільний заробіток (а.с.14). Позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.15), та за місцем навчання сина (а.с.17). Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6611054 від 22.07.2013 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.21). [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] а також своїми батькам та сестрою, що підтверджується актом про обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 06.08.2014 року (а.с.25). Опікунська рада при виконкомі Хорольської міської ради Полтавської області вважає за доцільне залишити проживати малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON], про що надала висновок (а.с.26-27). Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про визначення місця проживання [PERSON] разом з його батьком [PERSON], оскільки це буде відповідати інтересам дитини. На підставі ст.ст. 19, 161 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягаються, вказавши в заяві, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 3500 гривень щомісячно. На теперішній час в сім'ї позивача змінилося матеріальне становище, він не веде підприємницьку діяльність, відсутній доход від підприємства, у зв'язку із чим, просить зменшити розмір аліментів, що стягаються, до 1500 гривень. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти зменшення розміру аліментів до 2500 гривень, пояснивши, що дитина часто хворіє, потребує лікування, тому 1500 гривень не вистачить на утримання доньки. Позивач змінив позовні вимоги, просить зменшити розмір аліментів до 2500 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 192 СК України та роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України є зміна матеріального, або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках. Судом встановлено, що сторони дійшли згоди щодо суми щомісячних стягнень на утримання дитини, що не буде порушувати інтереси дитини. На підставі викладеного і ст.ст.10,60,212.213 ЦПК України, ст.ст.180,182,192 СК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що "08" серпня 2003 року він вступив до реєстрованого шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Хорольського районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 41. Від даного шлюбу дітей не мають. Сумісне подружнє життя з відповідачкою не склалося на ґрунті взаємного нерозуміння, різних інтересів, відсутності взаємної поваги, що привело до відчуження та неможливості збереження сімї. Шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй позовній заяві просив суд розглянути справу у його відсутність, а його позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті "Зоря Полтавщини" від 27.11.2015 року , про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, належно оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю на підставі слідуючого. З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивача та відповідачки не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру. У відповідності до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч. 1 ст. 110 СК України передбачено право одного із подружжя на предявлення до суду позову про розірвання шлюбу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.12.1990 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Запитівській селишній раді Кам"янка-Бузького району Львівської області. В шлюбі народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства.З 2013 року проживають окремо ,тому вважає, що збереження сім»ї надалі неможливе, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився однак подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. Відповідно ч 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані поважними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 22.12.1990 р в Запитівській селишній раді Кам"янка-Бузького району Львівської області , актовий запис № 11. Від подружнього життя сторони мають одну дитину - дочку [PERSON],[INFO] В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини протягом двох років, не поєднані спільним побутом, розлад в сім'ї носить стійкий характер, подружжя не виявило бажання примириться, натомість наполягали на розірванні шлюбу. Тому, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що 23.12.2010 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 27. Від цього шлюбу дітей не має. Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачкою не склалося оскільки вони різні за характером та звичками люди і саме це призвело до того, що вони вже на протязі трьох місяців не підтримують подружніх відносин та проживають окремо.. Спору по майні на даний час не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала повністю та не заперечує проти задоволення позову . Просить слухати справу у її відсутність , після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.11.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 139. Позивач вказав, що від данного шлюбу мають одну малолітню дитину, доньку [PERSON] - [INFO]. Шлюбні відносини припинено в грудні 2015 року, так як сторони втратили почуття кохання одне до одного, перестали розуміти одна одне з більшості питань сімейного життя, відповідач застосовує до позивача фізичну силу, сторони проживають окремо, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає мати прізвище "[PERSON]". Позивач надав суду заяву в якій зазначив, що на вимогах позову наполягає, просить справу розглянути без її присутності. Позивач та відповідач проживають в м. Докучаєвськ Донецької області. Згідно листа Запорізької дирекції ЦПЗ № 6 м. Пологи від 02.12.2015 року "Поштові відправлення в м. Докучаєвськ Донецької області не приймаються." Згідно ч. 6 ст. 74 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, викликався належним чином, про що свідчать довідки секретаря судового засідання Пологівського районного суду Запорізької області Таран Т.Л. від 29.01.2016 року про доставку відповідачу [PERSON] SMS повідомлення про виклик його у судове засідання на 22.02.2016 року на 11-30 год., та від 25.02.2016 року про доставку відповідачу [PERSON] SMS повідомлення про виклик його у судове засідання на 21.03.2016 року на 10-30 год., заяву про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не надав, а тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказав, що 08.07.1995р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою.Від шлюбу дітей вони не мають. Подружнє, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Намірів зберегти сім"ю позивач не має, прохає суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з"явився, звернувшись до суду з письмовою заявою згідно якої прохав прохає розглянути справу без нього, на своїх вимогах наполягав. Відповідачка проти задоволення позову не заперечує, дає згоду на розірвання шлюбу з позивачем. З'ясувавши обставини справи, враховуючи думку сторін , дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.07.1995р. позивач уклав шлюб з відповідачкою . Від шлюбу сторони дітей не мають, однак через органи ДРАЦС шлюб розірвати їм не вдалося. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін, намірів зберегти сторни сторони сім"ю не мають, тривалий час проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спроби зберегти сім"ю бажаних результатів не дали. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом. Позивач явдляється інівалідом 2- ї групи, зваільнений від сплати судового збору. Враховуючи вищенаведен та

Outcome: approved