Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту народження дитини, мотивуючи тим, що 03 вересня 2004 року, [PERSON] [INFO] уклала шлюб з [PERSON] [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя 03 вересня 2004 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №731. Перебуваючи у шлюбі, 06 лютого 2016 року, [PERSON] [INFO] перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в Севастопольському пологовому будинку №1 народила доньку. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 16.02.2010 року заявниця зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження, зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження. Зареєструвати народження своєї доньки у відділах реєстрації актів цивільного стану на території України заявниця не має можливості оскільки у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні. Враховуючи вищенаведене заявниця вирішила звернутись до суду з метою встановлення факту народження нею дитини 06 лютого 2016 року, а саме доньки - [PERSON]. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно копії медичного свідоцтва про народження серії 67 №160738 виданого 08 лютого 2016 року пологовим будинком №1 міста Севастополя, [PERSON] перебуваючи у шлюбі народила доньку вагою 3 280,00 грамів. Згідно свідоцтва про народження серії І-КМ №537923 виданого 19 лютого 2016 року відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів цивільного стану міста Севастополя, [PERSON] є матір'ю дитини, батьком дитини є [PERSON] [INFO]. В судове засідання заявниця не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянув матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2004 року, [PERSON] [INFO] уклала шлюб з [PERSON] [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя 03 вересня 2004 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №731. Перебуваючи у шлюбі, 06 лютого 2016 року, [PERSON] [INFO] перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в Севастопольському пологовому будинку №1 народила доньку. Через відмову прикордонних сил Російської Федерації надати дозвіл на виїзд з тимчасово окупованої території, 16.02.2010 року заявниця зареєструвала факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження, зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Документом, що підтверджує факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження. Зареєструвати народження своєї доньки у відділах реєстрації актів цивільного стану на території України заявниця не має можливості оскільки у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні. Враховуючи вищенаведене заявниця вирішила звернутись до суду з метою встановлення факту народження нею дитини 06 лютого 2016 року, а саме доньки - [PERSON]. Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно копії медичного свідоцтва про народження серії 67 №160738 виданого 08 лютого 2016 року пологовим будинком №1 міста Севастополя, [PERSON] перебуваючи у шлюбі народила доньку вагою 3 280,00 грамів. Згідно свідоцтва про народження серії І-КМ №537923 виданого 19 лютого 2016 року відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління записів актів цивільного стану міста Севастополя, [PERSON] є матір'ю дитини, батьком дитини є [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9. Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п.11 ч.І ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до п.3 ст. 2571 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до п.4 ст. 257 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та факту місця відкриття спадщини обґрунтована, вимоги заяви знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved