Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської обалсті із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] (далі - Квартира-1). В обґрунтування позову зазначив, що він є власником Квартири-1, на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування. Також, право власності на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач фактично в Квартирі-1 не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, але залишається зареєстрованою у вказаній квартирі. [PERSON] втратила право користування Квартирою-1, оскільки право власності попереднього власника припинено згідно із договором дарування. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. Раніше, 01 липня 2020 року, до суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.18) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, але була повернута на адресу суду з відміткою ДП «Укрпошти» - "адресат відсутній за вказаною адресою". Про поважність причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву, заперечень на відповідь на відзив до суду не надавала. (а.с.22,23) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 15.04.2016 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №57654682 від 19.04.2016. (а.с.4,5) Відповідно до довідки ТОВ «Жилкомсервіс» виданої 10 січня 2020 року, в Квартирі-1 зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 05.03.2015. Власник [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований. (а.с.8) З Акта від 30 червня 2020 року, наданого директором ТОВ «Жилкомсервіс», вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 2015 року та по теперішній час. (а.с.20) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що У[PERSON] більше року в Квартирі-1 не проживає та матеріальної допомоги на його утримання позивачу не надає, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме Квартирою-1 підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій №2 виданого 10 січня 2020 року, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок. (а.с.1) З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved