Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач АТ «А-БАНК» звернулося до Краснокутського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» заборгованість в розмірі 19592,05 грн. за кредитним договором №SAMABWFС00001389906 від 03.01.2018 року та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не прибув, відповідно до поданого клопотання просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі на підставі доказів, доданих до позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, не скористався своїм правом подати відзив на позов та не подав до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог АТ «А-БАНК» та щодо розрахунку заборгованості відповідно до позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі суду про відкриття провадження від 09.07.2020 року. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 01.03.2018 року договору кредиту №SAMABWFС00001389906 між ПАТ «А-БАНК» та [PERSON] , що складається із Анкети-Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, Умов і правил АТ «А-БАНК» надання банківських послуг, Тарифів банку. Згідно з п.1.1 Статуту АТ «АКЦЕНТ-БАНК» АТ є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». В анкеті-заяві від 01.03.2018 року зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладання та згодна з його умовами. До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», розміщені на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила». Станом на 01.06.2020 року прострочена заборгованість [PERSON] перед АТ "Акцент-Банк" за кредитним договором №SAMABWFС00001389906 від 03.01.2018 року становить 19592,05 грн, яка складається з наступного: 11842,65 грн. - заборгованість за кредитом; 7749,40 грн. - заборгованість по відсоткам. Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] не висловив, оскільки відзиву на позов до суду не надіслав. Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно до п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також відповідно до ст.611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Враховуючи вищевикладене, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, оскільки позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором кредиту від 16.12.2015 року. Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування кредитом відповідачем [PERSON] не доведено, то право АТ «А-БАНК» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «А-БАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

Outcome: approved