Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

До суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], звернулась лікар-психіатр завідуюча третім відділенням КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» [PERSON], мотивуючи тим, що остання була госпіталізована до психіатричної лікарні 18.06.2015 за направленням лікаря-психіатра та на прохання опікуна (згідно вимог Закону України «Про психіатричну допомогу»). У звязку з рішенням Конституційного суду від 01 червня 2016 року подальше перебування пацієнтки можливе лише за умови наявності рішення суду (п.4 в описовій частині Рішення Конституційного суду України). Внаслідок стійкого психічного розладу пацієнтка не здатна розуміти значення своїх дій і не може керувати ними, нездатна дати усвідомлену згоду на лікування. 27.12.2016 пацієнтка була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на теперішній час вона страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу», неспроможна задовільнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні лікар-психіатр 1-ї ОСЛ м. Ромни Сумської області [PERSON] підтримала заяву, підтвердивши обставини, викладені в ній. Особа, стосовно якої ставиться питання щодо продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON]В проти продовження госпіталізації її до психіатричного закладу не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON]В заяву просив задоволити. Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви лікаря - психіатра. Захисник [PERSON] до суду не зявився. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, [PERSON], опікуна [PERSON], думку прокурора, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, висновок судово-психіатричного експерта, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог рішення Конституційного суду України від 01 червня 2016 року «Про госпіталізацію недієздатних осіб», ст. 14, ч. 3 ст. 17, ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу». Рішенням Конституційного суду України від 01 червня 2016 року "Про госпіталізацію недієздатних осіб" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрі не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Рішенням місцевого Конотопського міськрайонного суду від 14 липня 2005 року [PERSON] було визнано недієздатною і її опікуном призначеної матір, [PERSON] (а.с.5). 26 березня 2010 року рішенням Конотопського міськрайонного суду [PERSON] звільнено від обовязків опікуна над недієздатною [PERSON] і опікуном останньої призначено її сина, [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки КЗ СОР «1ОСЛ м. Ромни» [PERSON], [INFO] психічно хворіє з 1995 року, неодноразово лікувалась в даній лікарні з ДЗ «Шизофренія, параноїдної форми, безперервний тип перебігу». Госпіталізації за останні 5 років: з 25.12.2010 по 27.10.2011; з 27.10.2011 по 02.02.2012; з 03.02.2012 по 11.03.2013; з 12.09.2013 по 05.02.2014; з 07.02.2014 по 26.11.2015 р; з 29.11.2015 по даний час (а.с.9). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2016 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку строком на 6 (шість) місяців (а.с.11). 27 грудня 2016 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на теперішній час вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу», внаслідок чого неспроможна задовільнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку без її усвідомленої згоди (а.с.3). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №90 від 03.03.2017 року [PERSON] дійсно страждає психічним захворюванням у формі Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, за своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу (а.с. 30-32). Висновки лікарів сумнівів у суду не викликають.

Outcome: approved