Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулась заявниця [PERSON] з заявою про встановлення факту народження дитини. В заяві зазначила, що вона є матір'ю дитини [PERSON], який народився [INFO] в м. Донецьк. Заявниця зазначає, що проживає в [ADDRESS] але 1 липня 2015 року, в зв'язку з тяжкими патологічними родами вона була доставлена до Донецького клінічно-територіального медичного об'єднання, де [INFO] у неї народився хлопчик. Після цього 14 липня 2015 року заявницю разом з новонародженою дитиною перевели до відділення недоношених новонароджених дітей до Міської лікарні № 3 м. Донецьк, де вони знаходилися до 29 липня 2015 року. Для реєстрації у законному порядку факту народження дитини, заявниця звернулася до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, де їй відмовили у реєстрації народження дитини, у зв'язку з тим, що надане свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.08.2015 року, видане Харцизьким міським відділом ДРАЦС Донецької області не є документом та не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Заявниця зазначає, що встановлення факту народження необхідно для подальшої реєстрації факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження згідно чинного законодавства України. Заявниця просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі [INFO] [PERSON] в місті Донецьк Донецької області Україна від батьків: матері [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки м. Дзержинськ та батька: [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м. Харцизьк. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду повідомлялася належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 22). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 57). Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Добропільського районного управління юстиції у Донецькій області - в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю.(а.с.58) Представник УСЗН Добропільської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю. (а.с. 49). Суд, вивчивши зміст заяви, заслухавши свідків [PERSON] та [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO], громадянка України, [INFO] народила хлопчика вагою 2 040,00 грамів у ДОКТМО, що підтверджується випискою із історії пологів (а.с. 14) та обмінною картою пологового відділення лікарні (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Харцизьким міським відділом ЗАЦС ДРПМЮ ДНР 04.08.2015 року [PERSON] народився [INFO] в м. Харцизьк, про що складено відповідний актовий запис № 255 від 04.08.2015 року (а.с. 13, 76). Зазначені документи містять відомості, що вони видані до вимог самопроголошеної ДНР. Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII ( з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне прийняти до уваги зазначену обмінну карту пологового відділення лікарні, виписку із історії пологів, свідоцтво про народження ДНР, оскільки інформація, яка міститься в них підтверджується іншими доказами про справі, які були дослідженні в судовому засіданні, а саме показаннями свідків [PERSON] та [PERSON],фотографіями, на яких вона та батько з дитиною, які також були досліджені в судовому засіданні (а.с.34-39). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що заявниця [PERSON] є її дочкою та на даний час проживає в [ADDRESS], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Свідок підтвердила, що заявниця [INFO] народила хлопчика в ДОКТМО в м. Донецьку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що заявниця [PERSON] є його донькою, заявниця перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і на даний час проживає в [ADDRESS]. Також він підтвердив, що заявниця [PERSON] [INFO] народила хлопчика в м. Донецьк. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] дійсно зверталася до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою про реєстрацію народження дитини, але листом № 15.32-99/202 від 26.12.2016 року було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р.№ 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. (а.с. 21). Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 265 від 19.09.2014 року (а.с.12). Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження ( форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров»я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу ( форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 року № 9, медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Згідно з абз. 5 ч. 4ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п.7 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявниця зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак їй було відмовлено в реєстрації народження дитини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Дзержинськ, Донецької області, громадянка України народила хлопчика вагою 2040 грамів [INFO] в м. Донецьк Україна. Оскільки заявнику відмовлено в державній реєстрації народження дитини з тих підстав, що нею для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, то її заяву необхідно задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акту про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її матері.

Outcome: approved