Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В грудні 2015 року до Дарницького районного суду м Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення сум індексації аліментів та пені за прострочення сплати аліментів. В позовних вимогах Позивач просить стягнути з Відповідача: пеню за прострочення сплати аліментів з 10 вересня 2014 року по 23 грудня 2015 року в сумі 28 731,96 грн.; суми індексації аліментів за травень 2014 року - листопад 2015 року у розмірі 7 334,34 грн. Свої вимоги позивачобґрунтовує тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2014 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 09.09.2014 року вказане вище рішення залишено без змін. Як зазначає Позивач, Відповідач частково виконує рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2014 року, внаслідок чогоутворилась заборгованість, яка станом на 23 грудня 2015 року становить 16 207,07 грн. за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року, а тому у відповідності із законом має бути нарахована пеня. Крім того, індексація аліментів не проводилась, у зв'язку з чим, є підстави для стягнення сум індексації аліментів з Відповідача. В судове засідання позивач не з'являлась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 24). Окрім того, направила до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог,відповідно до якої просила стягнути з Відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 10 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 10 464,00 грн, суму індексації аліментів за період з травня 2014 року по листопад 2014 року у розмірі 7 334,34 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 572,27 грн.. Представник Відповідача позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення індексації аліментів у розмірі 6 896,00 грн.в задоволені інших позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що сума неустойки (пені) за прострочення аліментів та сума індексації аліментів, яку вимагає позивач є необґрунтованою. Окрім того, зазначає, що аліменти за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року Відповідачем сплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями про перерахунок коштів на ім'я позивача. При цьому Відповідач визнав той факт, що аліменти в періоди з вересня 2014 року по листопад 2015 року, з березня 2015 року - квітень 2015 року, з червня 2015 року - грудень 2015 року сплачувались несвоєчасно, оскільки мав тимчасові матеріальні складнощі, пов'язані з тим, що Відповідач надавав матеріально допомогу своєму брату на лікування, а згодом на його поховання та у зв'язку з цим просив звільнити його від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Вивчивши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2014 року з Відповідача на користь Позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця відділу Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Ушенко Ю.П. відкрито виконавче провадження № 45098160 по стягненню аліментів з Відповідача на користь Позивача на утриманнясина [PERSON], [INFO], в розмірі 1 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку, наданого Позивачем, пеня за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2015 року складає 28 731,96 грн. Не погоджуючись з таким розрахунком, представник Відповідача надав власний розрахунок, відповідно до якого пе ня за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року становить 5 856,00 грн. Як вбачається з платіжних доручень, наданих представником Відповідача за спірний період, суд проаналізувавши їх встановив, що позивачем в розрахунках пені за прострочення сплати аліментів не врахована своєчасна сплата Відповідачем аліментів за грудень 2014 року, лютий 2015 року та травень 2015 року. Крім того, представник Відповідача визнав, що аліменти в періоди: з вересня 2014 по листопад 2014 року, з березня 2015 - квітень 2015, з червня 2015 - листопад 2015 сплачувавне своєчасно. Причиною прострочення сплати аліментів було наданням матеріальної допомоги своєму рідному брату - [PERSON] на лікування, а згодом на його поховання. На підтвердження даних обставин в матеріали справи судом було долучено копію свідоцтва про смерть від 02.11.2015 року (серія [NUMBER]), довідку про причини смерті від 02.11.2015 року, лікарське свідоцтво про смерть № 3493 від 02.11.2015 року. Під час судового розгляду позивач направила до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з Відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 10 вересня 2015 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 10 464,00 грн. При цьому, позивачем здійснений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів з квітня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищезазначене, суд не може вийти за межі позовних вимог та стягнути з Відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2014 року по серпень 2014 року включно у розмірі 2 149,00 грн. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх слати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а з передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Щодо нарахування пені за ст.196 СК України Верховний Суд України висловив правову позицію у справі №6-1477цс15 від 03.02.2016 року, яка є обов'язковою для застосування судами, за якою з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). З огляду вищенаведеного, при визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з Відповідача суд виходить з наступного розрахунку (сума заборгованості*1%*кількість днів місяця/100): Вересень 2014 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 480,00 грн.; Жовтень 2014 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496 грн.; Листопад 2014 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 480,00 грн.; Грудень 2014 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 1600,00 грн., пеня (1%) - 0,00 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 0,00 грн.; Січень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 1600,00 грн., пеня (1%) - 0,00 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 0,00 грн.; Лютий 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 1600,00 грн., пеня (1%) - 0,00 грн., кількість днів - 28, сума неустойки (пені) -0,00 грн.; Березень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496,00 грн.; Квітень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 480,00 грн.; Травень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 1600,00 грн., пеня (1%) - 0,00 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) -0,00 грн.; Червень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 480,00 грн.; Липень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496,00 грн.; Серпень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496,00 грн.; Вересень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 480,00 грн.; Жовтень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496,00 грн.; Листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 480,00 грн.; Грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496,00 грн.; Січень 2016 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496, 00 грн. Лютий 2016 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 29, сума неустойки (пені) - 464, 00 грн. Березень 2016 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 496, 00 грн. Квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 1600,00 грн., сплачена сума аліментів 0,00 грн., пеня (1%) - 16 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 480, 00 грн. Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 7 792,00 грн. Позивачка просить суд стягнути з Відповідача розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів у розмірі 10 464,00 грн., проте з таким розрахунком погодитися не можна, оскільки в ньому допущена помилка, відповідно, стягненню підлягає пеня в розмірі 7 792,00 грн., що ґрунтуються на вимогах ст. 196 СК України.Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з Відповідача на користь Позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 7 792,00грн. Суд приймає критично надані докази, які виступають на підтвердження підстав звільнення Відповідача від сплати неустойки (пені) взагалі, адже Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту надання матеріальної допомоги брату (квитанції про перерахунок грошових коштів на ім'я брата, товарні чеки, які свідчать про покупку ліків) та наявності складного матеріального становища, який унеможливлював своєчасно сплачувати аліменти (довідка про доходи) . Крім того, Позивач просила стягнути з Відповідача індексацію розміру аліментів за травень 2014 року - листопад 2015 року, відповідно до наданого нею розрахунку на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів». Представник Відповідача в судовому засіданні заперечував проти стягнення індексації аліментів у розмірі 7 334.34, посилаючись на невідповідність наданого позивачем розрахунку Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 та надав власний розрахунок, відповідно до якого підлягає стягненню індексація аліментів у розмірі 6 896,64 грн. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. При розгляді справи №6-113цс13 від 06.11.2013 року, предметом якої був спір про збільшення розміру аліментів та стягнення суми індексації Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до ч. ст. 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення»,індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Згідно з п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в у розмірі 1286,00 грн. Оскільки спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України "Про індексацію грошових доходів населення", враховуючи, що з Відповідача на користь позивача стягнені аліменти в твердій грошовій сумі, проте за весь період сплати аліментів індексація ні органом державної виконавчої служби, ні судом не провадилась, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині стягнення індексації аліментів за травень 2014 року - листопад 2015 року у розмірі 7 334,34 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У п.п. 47,48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року по справі №13-рп/2000, Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, Рішення від 11 липня 2013 року по справі №6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід врахувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Вирішуючи питання щодо можливості задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з того, що при вирішенні даного питання необхідно перевіряти, чи є представник відповідача у даній справі "фахівцем у галузі права" відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України, тобто чи надавав він правову допомогу стороні як фахівець у галузі права, чи брав участь у справі як представник позивача, чи наданий розрахунок таких витрат і чи ґрунтується він на положеннях Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Як вбачається з матеріалів справи Бляхарський Я.С. має право на зайняття адвокатською діяльністю про що свідчать долучені до справи Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю [NUMBER] від 30.06.2010 року . Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно роз'яснень наданих у п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.12.2015 року, між позивачем та Бляхарським Я.С. було укладено договір про надання правової допомоги. За наданим розрахунком розміру гонорарна адвоката та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12 (а.с. 28,30 ) визначена та сплачена позивачем вартість юридичних послуг в сумі 2572.27 грн. З урахуванням кількості годин, витрачених адвокатом на складання позовної заяви та участі в судових засіданнях, сума витрат 2572.27 грн. не виходить за межі граничних розмірів, визначених Законом, підтверджується належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 58,59 ЦПК України, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача . У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: partial