Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду з позовом у якому просить витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 20 кв.м по [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Київською місцевою прокуратурою № 4 встановлено, що нежитлове приміщення загальною площею 27 кв. м. по [ADDRESS] яке належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, вибуло із її володіння без волі власника. До об'єктів права комунальної власності територіальної громади м. Києва увійшло нежитлове приміщення - сміттєзбірник по [ADDRESS], та яке передано до сфери управління Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації. Згідно з розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», нежитлове приміщення - сміттєзбірник загальною площею 27 кв. м по [ADDRESS] у м. Києві закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Таким чином, зазначений сміттєзбірник загальною площею 27 кв.м по [ADDRESS] у м. Києві є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста в особі Київської міської ради. В той же час встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, власником нежитлового приміщення, сміттєзбірника по [ADDRESS] у м. Києві є [PERSON]. Підставою виникнення права власності [PERSON] на спірне приміщення є свідоцтво про право власності САС 933274, видане 23.11.2004 р. виконавчим комітетом Київської міської ради. Разом із тим, відповідно до листа Департаменту комунальної власності м. Києва від 19.10.2016 оформлення та видача зазначеного свідоцтва не здійснювалась. Згідно листа Комунального підприємства Київської міської ради Київського міського бюро технічної інвентаризації від 20.02.2017, нежитлове приміщення, сміттєзбірник загальною площею 27 кв. м по [ADDRESS] як окремий об'єкт нерухомого майна на праві власності не реєструвався. Таким чином, дійсним власником нежитлового приміщення, сміттєзбірника, загальною площею 27 кв. м., по [ADDRESS] у м. Києві є територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради, оскільки нею вказане майно не відчужувалося, право власності територіальної громади м. Києва в силу закону на вказане майно не припинялося, а [PERSON] не набував права власності на майно у встановленому законом порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.07.2017 р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (а.с. 77, 78). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2017р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київську міську раду та Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрацію (а.с. 95-96, 97-98). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2017р. відмовлено [PERSON] у прийнятті визнання позовних вимог у цивільній справі № 755/9182/17 за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Київської міської ради до [PERSON], треті особи: Київська міська рада, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про витребування майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та представник третьої особи Київської міської ради Гриценко Н.В. підтримали позов та викладені у ньому обставини. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Відповідач пояснив, що він мав намір придбати недороге нежитлове приміщення, для цього на пропозицію ліцензованого оцінщика майна здав документи для оформлення права власності до сервісного центру, за що оплатив послуги, також сплатив 5 500 дол. США. За фактом події через спір по нежитловому приміщенню по [ADDRESS] у м. Києві він звертався із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів, а саме стосовно шахрайства щодо нього. Проведення державної реєстрації права власності на його ім'я не скасовувалось. Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Дацюк І.І. в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що спірне приміщення перебуває на балансі комунального підприємства та здається в оренду. У подальшому після оголошення судом перерви представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, третя особа належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки представника суд повідомлено не було. Суд, вислухавши пояснення прокурора, представника Київської міської ради, представника третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади м. Києва» затверджено перелік об'єктів права комунальної власності територіальної громади м. Києва (а.с. 11). Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про питання організації управління районами в місті Києві» від 10.12.2010 № 1112 затверджено переліки підприємств, організацій та установ, майно яких передається до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій (а.с. 13-16). Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва», нежитлове приміщення загальною площею 27 кв. м по [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (а.с 17-20). Згідно довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 08.11.2016 р. №23ор, нежитлове приміщення комунальної форми власності загальною площею 27,00 кв.м. за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі підприємства, із них в орендованому користуванні 7,80 кв.м., 19,20 кв.м. потреби ЖЕД 411 (а.с. 27, 37). Відповідно ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування", право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Так, статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Аналогічні положення закріплюються і в статті 327 Цивільного кодексу України. Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» міститься перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності та інших речових прав, але в даному випадку право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано та у Київської міської ради відсутній відповідний правовстановлюючий документ. Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відшкодування об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та матеріалів справи, право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] зареєстроване за відповідачем [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 23 листопада 2004 року, виданого виконавчим комітетом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі рішення Київської міської ради VІІІ сесії ІV скликання від 18.11.2004 року № 738/2114 (а.с. 28-29). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За повідомленнями Департаменту комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.10.2016 року, від 02.12.2016 року, оформлення та видача свідоцтва про право власності департаментом не здійснювалась (а.с. 30, 31-32). Разом з тим, Свідоцтво про право власності від 23 листопада 2004 року на ім'я відповідача та проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] не визнавались недійсними та не скасовувались. Також суду не доведено факту належності до комунальної власності територіальної громади м. Києва нежитлового приміщення за адресою по [ADDRESS] не надано доказів щодо реєстрації спірного нерухомого майна, як комунальної власності, що слугувало б підставою для задоволення віндикаційного позову в порядку ст. 387, 388, 1212, 1213 ЦК України. При розгляді справи суд сприяв здійсненню прав та обов'язків учасників судового розгляду, попереджував щодо наслідків не вчинення процесуальних дій, проте позивачем заявлені позовні вимоги не доповнювались та не уточнювались. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed