Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 21.08.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 03.06.2013 року між сторонами шлюб розірвано. За час шлюбу сторонами набуто наступне майно: двокімнатна квартира [ADDRESS] та автомобіль марки «Мітсубісі\~Лансер Х»,\~2008\~року випуску,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~Домовленості щодо\~поділу майна\~між сторонами\~не досягнуто.\~Зпідстав передбачених ст.ст.60, 69, 70 СК України, позивач просить поділити вищеперелічене майно, набуте позивачем за час шлюбу з відповідачем [PERSON] , виділивши позивачу більшу частку квартири [ADDRESS] з урахуванням відступу від засад рівності, розмір якої буде визначено судовою будівельно-технічною експертизою, визнати за позивачем право власності на виділену частку; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1/2 частку вартості автомобіля «Мітсубісі Лансер Х», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , визначену судовою автотоварознавчою експертизою; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши позивачу з сином у користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м, нежитлові приміщення загального користування залишити у спільному користуванні. Ухвалою суду від 10.05.2016 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року через закінчення терміну повноважень судді Гаврилова Д.В. цивільну справу №668/3902/16-ц передано до провадження судді Майдан С.І. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 28.08.2018 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій наполягає на задоволенні позову, просить справу розглядати за її відсутності, згодна на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд\~ дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.08.1999 року згідно актового запису про одруження №426, зробленого 21.08.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона за цивільною справою №668/5460/13-ц від 03.06.2013 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21 серпня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсон, актовий запис №426. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно актового запису про зміну імені №59, складеного 27.10.2016 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] , [INFO] , змінила ім`я на « [PERSON] ». Висновком експерта Грибкової Н.Г. №17, складеним 11.11.2016 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи визначена ринкова вартість квартири [ADDRESS] 24993,00 доларів США або 661308,00 гривень на дату оцінки 10.11.2016 року (26,46 гривень за 1 долар США без урахування НДС). Житлова кімната площею 17,9 кв.м становить 34/100 частку у вказаній квартирі. Згідно із додатком 4 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» від 18.06.2007 року, зареєстрованої в Мінюсті України 06.07.2007 року з розрахунку частки співвласника, якому буде належати житлова кімната площею 17,9 кв.м, площа складає: 17,9+((22,8х17,9):(17,9+11,4))=31,83 кв.м, де частка: 31,83/52,1=61/100. Другому співвласнику, якому буде належати житлова кімната площею 11,4 кв.м, площа складає: 11,4+((22,8х11,4):(11,4+17,9))=20,27 кв.м, де частка: 20,27/52,1=39/100. Згідно відомостей НАІС ДДАІ МВС України станом на 01.02.2018 року [PERSON] є власником транспортного засобу «Мітсубісі Лансер», реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі свідоцтва [NUMBER] , виданого 05.10.2012 року. Висновком експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №89-ТЗ від 17.07.2019 року визначено середню ринкову ціну продажу автомобіля марки Мітсубісі Лансер, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , яка станом на 17.07.2019 року могла складати 196004,29 гривень. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то така є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині кожному. Щодо поділу спірного транспортного засобу, з урахуванням середньої ринкової ціни продажу автомобіля марки Мітсубісі Лансер, 2008 року випуску, станом на 17.07.2019 року, визначеної висновком експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №89-ТЗ від 17.07.2019 року - 196004,29 гривень, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 98002,15 гривень в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості спірного транспортного засобу. Щодо встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] , судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 16.03.2016 року за цивільною справою №668/942/16-ц позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Рішення набуло чинності 29.03.2016 року. З урахуванням тієї обставини, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем, позивачу підлягає виділу у користування з сином житлова кімната площею 17,3 кв.м, а [PERSON] - житлова кімната площею 11,4 кв.м, нежитлові приміщення загального користування підлягають залишенню у спільному користуванні сторін. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2135,72 гривень згідно квитанції №0.0.517403694.1 від 10.03.2016 року, судового збору в сумі 2549,48 гривень згідно квитанції №0.0.528321433.1 від 29.03.2016 року, а всього - 4685,20 гривень.

Outcome: partial