overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до територіальної громади с. Кучинівка в особі Кучинівської сільської ради про визначення додаткового строку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON], що був зареєстрований та постійно проживав в м. Чернігові. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на земельну ділянку розміром 2,40 га, яка розташована на території Кучинівської сільської ради Щорського району. За життя [PERSON] зробив заповіт на його ім'я та на ім"я його рідної сестри [PERSON] В установлений строк він не звернувся до нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщин, оскільки не знав, що спадкодавець мав у свої власності земельну ділянку, а також в зв"язку з незнанням порядку оформлення спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] відсутній, від нього надійшла заява відповідно до якої він просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Кучинівської сільської ради Щорського району в судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи мається заява Кучинівської сільської ради відповідно до якої Кучинівська сільська рада позов визнає, на майно померлого [PERSON] не претендує, просить справу розглядати без їх участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні відсутня, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заперечень проти позову не надійшло. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, земельна ділянка розміром 2,40 га., яка розташована на території Кучинівської сільської ради, Державний акт на право приватної власності на землю IV-ЧН № 027362. За життя спадкодавець розпорядився своїм майно склавши заповіт на ім'я [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12). В зв"язку з незнанням про наявність у спадкодавця земельної ділянки та незнанням порядку орфмлення спадщини позивачем пропущений строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до довідки Щорської державної нотаріальної контори спадкова справа на ім"я [PERSON] відсутня. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , посилаючись на те, що 31 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області він зареєстрував шлюб із відповідачкою. Від даного шлюбу у них дітей не має. Протягом останніх семи років подружнє життя між ними не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, між ними часто виникають сварки та непорузуміння. Вони проживають окремо та не підтримують жодних подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд шлюб між ними розірвати . В судове засідання позивач не з"явився, однак надіслав на адресу суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує з мотивів наведених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити, а також просить суд розгляд даної справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з"явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення про виклик до суду, що дає суду підстави визнати її неявку без поважних причин та можливість слухання справи у її відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] повторно видане 14 березня 2019 року, Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у них дітей не має. Крім цього судом встановлено, що протягом останніх семи років подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, між ними часто виникають сварки та непорузуміння. Вони проживають окремо та не підтримують жодних подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому перебування в даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим що в них повна психологічна несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорзуміння. Вже протягом одного року вони не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, вони стали чужими людьми, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що вони з відповідачкою уклали шлюб 05 вересня 1981 року, який було зареєстровано у районному відділі ЗАГСу Тернопільської області. Подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим, що в них повна психологічна несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя, у зв"язку з чим між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вже протягом одного року вони не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, вони стали зовсім чужими людьми, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно подружнє життя між ними не склалося, вони вже протягом одного року не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, примирення між ними є неможливе, перебувати в шлюбі є недоцільним, а тому вона згідна на розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1981 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] видане 05.09.1981 року, районним відділом ЗАГСу, Тернопільської області. Крім цього, судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, у зв"язку з тим що в них повна психологічна несумісність характерів і різні погляди на подружнє життя, між ним часто виникають сварки та непорозуміння. Вже протягом одного року вони не підтримують будь-яких сімейно-шлюбних відносин, вони стали зовсім чужими людьми, у них втрачені почуття поваги та любові один до одного, примирення між ними є неможливим, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] , посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вже тривалий час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому він просить суд розірвати їх шлюб . В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, і настоює на розірванні шлюбу,оскільки примирення з відповідачкою є неможливе, шлюб носить формальний характер, просить позов задоволити і шлюб між ними розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що позов визнає та проти його задоволення не заперечує, оскільки дійсно подружнє життя між ними не складається, примирення між ними є неможливе, у зв"язку з чим подальше перебування в шлюбі є недоцільним та просить суд розгляд даної справи проводити без її участі,при розірванні шлюбу не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 березня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] видане повторно 15 серпня 2019 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] ,яка на даний час є повнолітня. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається , у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вже протягом тривалого часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому суд вважає, що перебування у даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 03.12.2005 року у Виконавчому комітеті Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис №120, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що під час проживання сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного, дійшов висновку, що сім`я розпалася, примирення неможливе, в зв"язку із чим необхідно розірвати зазначений шлюб. Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 07.07.2021 року справу передано на розгляд судді Тимофєєвої Г.Л.Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєвої Г.Л. від 02.08.2021 року провадження по цивільній справі було зупинено у зв`язку з наданням подружжю строку на примирення терміном на три місяці за клопотанням відповідача, тобто до 03.11.2021 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2021 року справу передано на розгляд судді Корнєєвої В.В. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2021 року провадження у справі було поновлено, в зв"язку із закінченням строку, наданого судом на примирення подружжя. Позивач до суду не з"явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, судові витрати просив залишити за ним, не заперечував проти винесення заочного рішення. Від відповідача,яка до суду повторно не з"явилася, жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач - [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду з позовом до Ясенівської сільської ради Любашівського району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) із земель колишнього КСП "Ясенівське", розміром 4,60 умовних кадастрових гектарів, вартістю 24693 грн 50 коп. Він являється спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса, суд своїм рішенням визначив йому додатковий строк для прийняття спадщини. Однак , нотаріально оформити спадщину він не може із-за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно - на земельну частку (пай). В своєму позові позивач просить, також, зобов*язати відповідачів надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою зі встановленням меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), визнавши загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 000855 недійсним. Позивач [PERSON], згідно заяви, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі - Ясенівська сільська рада Любашівського району Одеської області та Любашівська РДА заперечень по справі не мають. Третя особа на стороні відповідача - [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.5/. До дня своєї смерті вона була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ясенівської сільської ради № 118 від 26.02.2014 року /а.с.7/. Після смерті [PERSON] залишилася в спадщину земельна частка (пай) із земель колишнього КСП "Ясенівське", розміром 4,60 умовних кадастрових гектарів, вартістю 24693 грн 50 коп., що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Любашівському районі Одеської області № 16-16-05/982 від 22.02.2014 року /а.с. 6/. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.4/. Позовні вимоги, також, підтверджуються оголошенням в газеті «Хлібороб» про те що загублений сертифікат слід вважати недійсним та повідомленням нотаріуса( а.с. 12-13). Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1258 та 1261 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 23.02.2015 року з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на даний час він є студентом 1 курсу ДВНЗ "Криворізький національний університет" Криворізький економічний інститут на факультеті економіки підприємництва та права за контрактом. Позивач потребує допомоги батька, оскільки навчання вимагає витрат. Позивач вважає, що батько повинний приймати участь у матеріальному утриманні на період навчання дитини, у зв'язку з чим звертається до суду. Допомогу відповідач надавати може, оскільки він є працездатним. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь на утримання аліменти у розмірі 1/4 частині всіх видів його доходів на період навчання. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.15- заява). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с. 14 - повідомлення). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 10 лютого 1997 року народилась позивач по справі [PERSON], згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача (а.с. 6 копія свідоцтва про народження). В даний час він є студентом 1 курсу ДВНЗ "Криворізького національного університету" Криворізький економічний інститут на факультеті економіки підприємництва та права за контрактом, період навчання до 30.06.2018 року (а.с.3 довідка). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі ст. 180, 181, 182, 183, 198, 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 12.01.2002 року. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Вони з відповідачем припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини. Позивач \~ [PERSON] \~ надав\~до суду\~ заяву, в якій\~ просить розглядати справу за його відсутності.\~Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] надала до\~суду заяву, в якій\~ просить розглядати справу за її відсутності.\~Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає\~ задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.01.2002 року сторони зареєстрували шлюб у м.Харків, відділі реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис №39 /а.с.9/. З позову вбачається, що сторони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ ст. 24 СК України,\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved