Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

в серпні 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах представником адвокатом Лукіянчиним Ігорем Петровичем, до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 1,0 га, що розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства. Позивач [PERSON] , а також відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину в передбаченому законом порядку. Але, при зверненні позивача до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку вказаного нерухомого майна, остання отримала відмову, оскільки державний акт на право приватної власності на землю, що посвідчує право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку, внаслідок його невідповідності вимогам законодавства, неможливо прийняти в якості правовстановлюючого документа. Крім того, обумовлений державний акт містить помилку в написанні по батькові спадкодавця. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 04.09.2019 року було відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. 26.09.2019 року відповідачами [PERSON] , [PERSON] з підстав неможливості оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку подано зустрічні позови про визнання права власності на спадкове майно по 1/3 частці за кожним. Ухвалами суду від 27.09.2019 року зустрічні позови прийняті до спільного розгляду з первісним. Ухвалою суду від 27.09.2019 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду в відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лукіянчин І.П. у судове засідання не з`явилися. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримав, проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , [PERSON] не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Їх представник - адвокат Лукіянчин П.П. надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , зустрічні позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] підтримав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] (а.с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 1,0 га, що розташована на території Тімірязєвської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства (а.с.12-13,16). За життя [PERSON] заповіт не склав, отже, має місце спадкування за законом (а.с.42). Згідно матеріалів справи спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину в передбаченому законом порядку, є дружина померлого - [PERSON] , а також його діти: [PERSON] , [PERSON] (а.с.8,9-10,14,31,33,34). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , не встановлено (а.с.43). Водночас, внаслідок помилки в написанні по батькові спадкодавця в правовстановлюючому документі (державному акті на право приватної власності на землю, виданому 29.05.1993 року, зареєстрованому в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 33) на спадкове майно (замість " [PERSON] " зазначено "[PERSON]"), невідповідності даного документа вимогам законодавства (скріплено печаткою органу виконавчої влади замість гербової) спадкоємці позбавлені можливості оформитися в спадкових правах у нотаріальному порядку (а.с.14-15). При цьому, на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку (а.с. 16). Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. Так, відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). В разі наявності спору про право, справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів розглядаються в позовному провадженні разом з вимогами матеріального характеру. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів ( а.с.5-6, 9-10, 14-16). Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Частки усіх спадкоємців за законом однієї черги є рівними (ст.ст. 529, 530 ЦК України (1963 року)). За загальним правилом, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися з його смертю. З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спадковим майном. Як зазначено було вище, [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] , [PERSON] (його діти) прийняли спадщину після смерті [PERSON] в встановленому законом порядку, проте не мають можливості оформити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved