Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та звільнення майна з-під арешту, зокрема просила визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] та звільнити вказану частину з-під арешту, накладеного державним виконавцем, посилаючись на те, що вказана квартира придбана за її власні кошти та спільні з відповідачем [PERSON] кошти. Враховуючи вартість затрат кожного з подружжя на придбання квартири, а також те, що на утриманні позивачки перебувають їх спільні з відповідачем [PERSON] діти, вона просить суд, відійти від рівності часток подружжя у спільному майні. Крім того, на всю спірну квартиру державним виконавцем накладено арешт в ході виконання рішення суду про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON], який позивач просить частково скасувати. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] наполягають на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним за адресою, що міститься в матеріалах справи за його позовом до [PERSON] про стягнення боргу, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 13.04.2004 року [PERSON] уклав інвестиційний договір по будівництву житла, зокрема квартири по вул. Старокостянтинівське шосе,3а в м.Хмельницькому та 08.08.2005 року зареєстрував право власності на квартиру [ADDRESS]. Вартість вказаної квартири на час розгяду справи становить 1 078 432грн. З 14.02.2012 року шлюб між сторонами розірвано. В спірній квартирі проживає [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.04.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 46 000 грн. боргу та 580 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення, постановою державного виконавця першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 25.01.2012 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що є спільною власністю подружжя [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються: інвестиційним договором; свідоцтвом про право власності; відміткою в паспорті позивача про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу, заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.04.2014 року, постановою ДВС від 25.01.2012 року. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідчем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У відповідності до ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Судом встановлено, що визнання [PERSON] позову про поділ майна не суперечить закону та не порушує права третіх осіб, зокрема [PERSON], в інтересах якого накладено арешт на майно відповідача, оскільки вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS], що в разі прийняття визнання позову судом, залишається у власності відповідача [PERSON], значно перевищує суму боргу [PERSON] перед [PERSON] Таким чином, з врахуванням викладеного, суд вбачає за можливе здійснити поділ майна подружжя за варіантом, запропонованим позивачем та звільнити належну їй частку квартири з-під арешту.

Outcome: approved