Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворого можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на легку розумову відсталість з поведінковими розладами, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. 31.08.2018 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 30.08.2018 [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 по направленню Дунаєвецького психоневрологічного інтернату у супроводі молодшої медичної сестри [PERSON] Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 31.08.2018, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на легку розумову відсталість з поведінковими розладами. У хворого критика до власного стану знижена, пам'ять механічна та розвинута погано, хворий примітивний, легко афектується, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів-психіатрів ХОПЛ №1 від 31.08.2018, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, раніше неодноразово проходив лікування в психіатричному закладі, являється особою з інвалідністю 2 групи, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №5708 від 30.08.2018. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved