Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає, його речі відсутні, але залишається зареєстрованим за зазначеною адресою. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.8). З довідки КРЕП №11 вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS], постійно не проживає і не з»являється в даному домоволодінні (а.с.10). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною третьою зазначеної статті визначено випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), що передбачено ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання ". Судом встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі позивача, участі в утримані житла не приймає, місцезнаходження його невідоме, в добровільному порядку не бажає знятись з реєстраційного обліку, перешкоджаючи таким чином позивачу розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Підстав, передбачених ч. 3 ст. 71 ЖК України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 114 грн.70 коп. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір проживання",

Outcome: approved