Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 1,9519 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122108, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,8102 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 151337, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернувся [PERSON] до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на пердмет спору, було залучено [PERSON]. В матеріалах справи міститься: - заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності; - заява за підписом сільського голови Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівській області за відсутності представника. [PERSON] в судрве засідання не зявився, прчиини його неявки суду невідомі. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності всіх осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 23 грудня 2012 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 198153. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: -16 травня 1992 року [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке належатиме йому на день смерті заповідав [PERSON]; -10 червня 2013 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 11.04.2016 року, на день смерті 23.12.2012 року [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], та мав такий склад сім'ї: пасинок [PERSON]. Таким чином, [PERSON] прийняв за заповітом спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,95 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122108. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,81 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 151337. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 122108, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 1,9519 га - рілля (кадастровий номер 7422088000:02:001:0087). - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 151337, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,8102 га - пасовище (кадастровий номер 7422088000:02:005:0087). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягамом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 липня 2016 року за земельною ділянкою (кадастровий номер 7422088000:02:005:0087) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягамом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 липня 2016 року за земельною ділянкою (кадастровий номер 7422088000:02:001:0087) зареєстровані відомості про обмеження у використанні земельної ділянки площею 0,1990 га охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта транспорту; строк дії обмеження безстроково. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів були втрачені, про що в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved