Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 21.05.2010 року відповідно до умов якої відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов вищезазначеного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 27.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 12262,02 грн. Тому, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала клопотання про слухання справи у її відсутність, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, у якій частково погодився з позовними вимогами, на підставі ст. 551 ЦК України просив зменшити суму завищеної пені з 8656,35 грн. до розміру 1000 грн., оскільки ця сума значно перевищує розмір основного боргу. Також, просив стягнути розмір пені лише за останній рік, що передує зверненню позивача до суду, застосувати строк позовної давності до позовних вимог банку та надав довідку Осокорівської сільської ради на підтверження факту утримання відповідачем двох неповнолітніх дітей. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 21.05.2010 року, відповідно до умов якої отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та позивачем [PERSON] про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник, як встановлено ст. 527 ЦК України, зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дотепер відповідач свої зобовязання за договором не виконала, загальний розмір заборгованості становить 12262,02 грн., з якої: тіло кредиту 838,99 грн., нараховано відсотків за користування кредитом 1706,58 грн., нараховано пені 8656,35 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 560,10 грн. - станом на 27.12.2017 року. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Таким чином, у стягненні суми штрафів слід відмовити. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості останній платіж відповідача по договору був здійснений [PERSON] 15.06.2016 року на суму 310,00 грн. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду 01.02.2018 року, тобто до спливу трирічного терміну позовної давності, тому слід відмовити у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу та відсотків. Відповідно до ч.1,2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У цьому разі позовна давність обчислюється від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про захист свого порушеного права. Отже, заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені в межах одного року слід задовольнити. Також відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки, якою є штраф та пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають, істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Як вбачається із довідки №361 від 06.03.2018 року, виданої виконкомом Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, наданої відповідачем [PERSON], остання має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Враховуючи розмір неповернутих боржником кредитних коштів, що є значно меншим ніж нарахована позивачем неустойка (пеня), відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання боржником, тобто через не співмірність із розміром основного боргу (який становив: тіло кредиту 838,99 грн. - відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.12.2017 року), обставини справи та заяву представника позивача [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав до застосування положень ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 2545,57 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 5091,14 грн. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача - Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до відповідача - [PERSON], про стягнення заборгованості по кредитному договору, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762,00 грн. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial