Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний заклад КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована 30 листопада 2016 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі заяви опікуна [PERSON], після чого оглянута лікарем-психіатром [PERSON], який за результатами такого огляду та па підставі відомостей, які надійшли від опікуна хворої - [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного стану, який обумовлює суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 30 листопада 2016 року о 13 годині 45 хвилин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувачем 9-го відділення лікарем-психіатром Парасюк С.В., завідувачем 4-го відділення лікарем-психіатром [PERSON] та лікарем-психіатром вищої категорії [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Парасюк С.В. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Прокурор Кас'яненко Р.В. у судовому засіданні проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] - [PERSON], який є опікуном хворої, надав суду заяву, в якій наполягав на госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалась, оскільки згідно рішення Лозівського міського суду Харківської області від 29 січня 1998 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення в.о. заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON], завідувача 4 відділенням КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Лозівського міського суду Харківської області від 29 січня 1998 року [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 27 травня 2003 року, [PERSON] призначено опікуном на матір'ю [PERSON]. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], 30 листопада 2016 року о 13 годині 45 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON] №3749/16, [PERSON] психічно хворіє з раннього дитинства, є підопічною Панютинського ПНІ, вперше знаходилась на лікуванні в ОПЛ №1 з 21 жовтня 2009 року по 05 січня 2010 року, в наступний час госпіталізована у зв'язку з погіршенням її психічного стану, конфліктує, озлоблена та агресивна, на зауваження не реагує. На час огляду в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» її психічний стан: контакт малопродуктивний, відповіді на запитання не завжди по суті, запас знань та уявлень про навколишнє обмежений, таблицю множення не розуміє, не пам'ятає прислів'їв, до узагальнень та аналізувань не спроможна. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] страждає тяжким психічним розладом: помірна розумова відсталість з порушеними формами поведінки, у зв'язку з чим вона не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою її законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved