Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»,в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]: витрати на проведення оцінки - 650,00 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., судовий збір у розмірі 50,00 грн., стягнути з [PERSON] акціонерного товариства „Українська транспортна страхова компанія на його користь частину матеріальної шкоди у розмірі - 11 447,12 грн.; пеню у розмірі - 2 087,95 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. судовий збір у розмірі - 501,20 грн. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 08 жовтня 2014 р. [PERSON], керуючи автомобілем « ВАЗ », державний реєстраційний номер [NUMBER] у м.Харкові, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Рено», державний реєстраційний номер [NUMBER], чим заподіяв матеріальну шкоду. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником Автомобіля є [PERSON]. Відповідача [PERSON] згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення Харківського районного суду Харківської області, визнано винним у правопорушенні, передбаченим ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Вказана постанова зазначеного вище суду набрала законної сили. На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3664890 від 19.09.2014 р. У звязку з тим, що у дорожньо-транспортній пригоді (надалі - ДТП) визнано винним [PERSON], тому Позивач письмово звернувся до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» з заявою про дану подію, яка має ознаки страхової та надав копії документів, для отримання належного страхового відшкодування за збиток спричинений у наслідок ДТП. Відповідно до листа за № 5192/13-12 відповідачем визнано подію страховим випадком, з порушенням строків, але було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмір 11 437,09 грн. та пеню у розмірі 366,61 грн. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля позивач звернувся, сплативши послуги за власний рахунок - 650,00 грн. до незалежного судового експерта - суб'єкта оціночної діяльності [PERSON], який згідно діючого законодавства склав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 141 від 10.12.2014 р. згідно якого, вартість матеріального збитку спричиненого власнику Автомобіля складає 22 884,21 грн. Відповідно вказаного вище та з урахуванням ліміту відповідальності ПрАТ „УТСК, по відношенню до матеріальної шкоди сума становить 11 447,12 грн.: 22884,21(вартість матеріальної шкоди згідно висновку) 11437,09 грн розмір фактично сплаченого страхового відшкодування. Згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV „За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 25.09.2015 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 22 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,12 %. Таким чином, сума пені за період з 01.10.2015 р. по 01.03.2016 р. (152 днів) від простроченої суми боргу (11 447,12 грн.) складає 2 087,95 грн. 11447,12грн.(сума боргу)* 0,12% *(подвійна облікова ставка) 152 дні (кількість прострочених днів). Витрати на проведення оцінки спричиненої матеріальної шкоди Автомобілю Позивач вважає необхідним стягнути з [PERSON] у розмірі 650,00 грн. у звязку з тим, що безпосередньо діями останнього сталось ДТП. Також, враховуючи вказані обставини, для захисту своїх порушених прав та законних інтересів Позивач звернувся за правовою допомогою, у звязку з чим був укладений договір про надання правової допомоги. Послуги надаваної правової допомоги юристом Позивач сплатив у розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що він уклав договір обовязкового страхування з Приватними акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія», страхова сума на одного потерпілого складає 50000 грн. Після ДТП він своєчасно та у встановленому законом порядку повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. Представник відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з'явився надав суду заперечення на позовну заяву, просив позовні вимоги залишити без задоволення. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 8 жовтня 2014 року, приблизно о 13 год. 20 хв., на 3 км + 600 м. а/д підїзної дороги до Аеропорту, збоку м.Києва, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] У відповідності до постанови Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2014 року водій автомобіля [NUMBER], який приймав участь у дорожньо-транспортній пригоді 8 жовтня 2014 року, був притягнений до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП, на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. З зазначеної постанови вбачається, що ДТП відбулося внаслідок порушення водієм [PERSON] п.12.1 ПДР України. На момент вчинення адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3664890 від 19.09.2014 р. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 141 від 10.12.2014 р. складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля ««Рено», державний номерний знак [NUMBER]» складає 22 884,21 грн. Відповідно до листа за № 5192/13-12 від 18.06.2015 року відповідачем визнано подію страховим випадком, було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмір 11 437,09 грн. та пеню у розмірі 366,61 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону N 1961-IV, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків, г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства; д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.. Відповідно до п. 19 Постанови №4 від 01.03.2013 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: «З урахуванням змісту статті 979\~ЦК\~та статті 16\~Закону України "Про страхування"\~у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком». Згідно п. 16 зазначеної Постанови, оскільки відповідно до статті 3\~Закону № 1961-IV\~обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194\~ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно вказаного вище та з урахуванням ліміту відповідальності ПрАТ „УТСК, по відношенню до матеріальної шкоди сума становить 11 447,12 грн.:(22884,21(вартість матеріальної шкоди згідно висновку) 11437,09 грн розмір фактично сплаченого страхового відшкодування.), які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія». Окрім того, згідно п.36.5. ст. 36 Закону N 1961-IV „За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. З 25.09.2015 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 22 % річних, відповідно, подвійна облікова ставка за 1 день, складає 0,12 %. Таким чином, сума пені за період з 01.10.2015 р. по 01.03.2016 р. (152 днів) від простроченої суми боргу (11 447,12 грн.) складає 2 087,95 грн. Відповідно до п.9.2. ст. 9 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Закон N 1961-IV) «Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.». Таким чином, з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню 11 447,12 грн. розмір матеріальної шкоди; пеню у розмірі - 2 087,95 грн.; Питання щодо витрат по сплаті судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. З відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір при подачі позовної заяви у сумі 551 грн. 20 коп. Вимога про стягнення витрат на проведення експертної оцінки у розмірі 650 гривень задоволенню не підлягає, оскільки позивачем документально не підтверджена. Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Стаття 12 ЦПК України визначає, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. 17 лютого 2016 року між позивачем та адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1764 від 25.07.2012 року) укладено Договір про надання правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" № 41914 від 20.12.2011 року. Згідно зі ст. 1 вищевказаного Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем та його представником належні розрахунки суду не надані, у звязку з чим суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial