Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позовні вимоги тим, що його мама, [PERSON], працювала та була членом колективного сіль\-ськогосподарського підприємства і тому мала право на земельну частку (пай). Зазначає, що Кам'яногірська сільська рада, на території якої знаходилася земельна ділянка, 31.01.1998 року видала мамі сертифікат серії [NUMBER] на право приватної власнос\-ті на земельну частку (пай) площею 0,8 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Сертифікат був виданий старого зразка, але він у мами не зберігся. Позивач вказує, що факт видачі та реєстрації сертифіката в Книзі їх реєстрації засвідчується довідкою Магерівської селишної ради № 1587 від 24.04.2018 року. Стверджує, що у зв'язку із змінами в законодавстві матері необхідно було отримати (обміняти) в Жовківській районній державній адміністрації Львівської області сертифікат на право на земельну частку (пай) старого зразка на сертифікат єдина зразка для України, однак чому вона цього не зробила йому невідомо. Зазначає, що його мама, [PERSON], померла [INFO] і після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого відноситься право на земельну частку (пай). Він як спадкоємець звернувся до Рава-Руської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, внаслідок чого Рава-Руська державна нотаріальна контора провела реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі під номером 62306523 , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельний пай із-за відсутності сертифіката встановленого зразка. А тому просить постановити судове рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 0,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розміщена на території с. Кам'яна Гора, Жовківського району Львівської області в порядку спадкування по закону після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити. Представник відповідача- Жовківської районної державної адміністрації Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи- Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак з Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечують проти позовних вимог. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи які не з'явилися, зважаючи на подані ними заяви. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'яногірської сільської ради 20.08.2012 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 05. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ще протягом життя, а саме 04.12.2007 року [PERSON] склав заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на час смерті і на що за законом матиме право заповіла синам [PERSON] та [PERSON] порівно. Даний заповіт посвідчено секретарем Кам'яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області Мищишин Марією Михайлівною та зареєстровано в реєстрі за № 9. За даними, які є у виконкомі Магерівської селищної ради, за відомостями Кам'яногірської сільської ради заповіт від імені заповідача не змінювався і не скасовувався. Чинність даного заповіту підтверджуєтьсч Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51639910 від 19.04.2018 року. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Те, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із копії спадкової справи вбачається, що [PERSON] не звертався із заявою в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця [PERSON], про відмову від прийняття спадщини. В той же час із копії спадкової справи не вбачається, що [PERSON] звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Однак суд враховував, що [PERSON] міг фактично прийняти спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якщо б проживав на час смерті із [PERSON]. Так як заповіт був складений спадкодавцем на користь двох спадкоємців, а саме позивача [PERSON] та іншого сина- [PERSON] в рівних частинах, судом було зроблено запит у Магерівську селищну раду Жовківського району Львівської області щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] та про склад його сім'ї. Із відповіді Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області на даний запит суду вбачається, що [PERSON], [INFO], неодружений та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS], однак [INFO] він помер. Смерть [PERSON] підтверджується актовим записом про смерть № 07 від [INFO]. Тобто [PERSON] помер ще до смерті спадкодавця, своєї матері [PERSON]. Крім того суд враховує, що спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, оскільки останній був неодруженим, проживав один. З матеріалів справи не вбачається й інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON]. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копії довідки № 1528, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 18.04.2018 року, вбачається про те, що [PERSON], 1972 року народження, син померлої [PERSON], проживав разом із нею і був зареєстрований в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] та вели спільне господарство. Тобто позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки проживав разом із нею на час відкриття спадщини. Як вбачається із копії спадкової справи, позивач [PERSON] подав у Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області 19.04.2018 року заяву № 155 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 93/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51639968 від 19.04.2018 року. Державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області листом від 04.05.2018 року № 269/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», тобто правовстановлюючого документу нового взірця на вищевказаний земельний пай. З копії довідки № 1587, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 24.04.2018 року, вбачається, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) с. Кам'яна Гора на ім'я [PERSON] виданий сертифікат серії [NUMBER] від 30.01.1998 року на земельну частку (пай) площею 0,8 га (в тому числі: рілля- 0,5139 га, сінокіс- 0,2473 га). Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Листом від 02.05.2018 року № 02-36/1792 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв'язку із втратою [PERSON] цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати йому не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред'явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім'я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом на 1/2 частину спадкового майна та спадкоємцем за законом першої черги на іншу 1/2 частину спадкового майна після смерті [PERSON], яка померла [INFO], прийняв після її смерті спадщину, оскільки проживав разом із матір'ю на час її смерті, тобто на час відкриття спадщини, однак спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 0,8 га, яка належала померлій, не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, тобто згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які водночас не можуть бути видані на ім'я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved