Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] з посиланням на те, що 31 жовтня 2017 року між ними укладено шлюб, від якого мають сина, [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я фактично розпалася та існує лише юридично. Причинами розпаду сім`ї є різні погляди на сімейне життя та обов`язки, непорозуміння, психологічна несумісність і небажання покращити сімейні відносини. На підставі чого, в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми та до повного припинення шлюбних відносин. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач та її представник не прибули, до суду від позивача подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні підтримує та просить задовольнити (а. с. 36). До суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі (а. с. 32). Поряд з цим, до суду відповідач подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, додатково зазначив у ній, що з позивачем вони разом не проживають з 14 серпня 2020 року, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, їх син проживає з позивачем. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 31 жовтня 2017 року у Ставищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №87 (а. с. 7). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Сторони разом не проживають. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Беручи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Адвокат Марущак Я.В. надавав [PERSON] правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги №43 від 28 жовтня 2020 року (а. с. 11-12) та акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 28 жовтня 2020 року, а саме підготував дану позовну заяву. Відповідно до копії квитанції від 28 жовтня 2020 року (а. с. 13), [PERSON] сплатила адвокату Марущаку Я.В. 1000 грн. за надання вищезазначеної правничої допомоги. З відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно із ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Таким чином, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, а саме - 420,40 гривень.

Outcome: approved