Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2018 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200, 00 грн. (одна тисяча двісті гривень).Самостійно утримувати дитину в даний час вона не може, стягуваних аліментів, на утримання дитини не вистачає, витрати на утримання доньки значно збільшуються, дитина росте потребує іншого харчування догляду та розвитку. Відповідач є працездатним, а тому здатний утримувати свою дитину. Просить стягнути з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: від позивача - 24.03.2020 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.24). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в спрощеному провадженні на 24.03.2020 року (а.с. 20-21); В судове засідання призначене на 24.03.2020 року: позивач - [PERSON] не з`явилась, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с. 22), конверт на адресу суду не повернувся. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності та проведення заочного розгляду справи (а.с. 24); відповідач - [PERSON] не з`явився, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: - рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 травня 2018 року між сторонами розірвано шлюб (а.с.4); - рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 червня 2018 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200, 00 грн. (одна тисяча двісті гривень) (а.с.7); Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства". Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов?язок є рівною мірою обов?язком як матері, так і батька. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них. Вивчивши наявні в позовній заяві матеріали, у їх сукупності та кожен окремо з урахуванням позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів від 10.05.2016 року, змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів. Прожитковий мінімум на дитину у 2020 році в Україні становить для дитини віком до шести років : з 01 січня по 30 червня 1779 грн., з 01 липня по 30 листопада - 1859 грн., з 01 грудня по 31 грудня - 1921 грн.. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст. 182 СК України визначений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після ухвалення Шевченківським районним судом м. Львова рішення від 04.06.2018 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в розмірі 1200 грн., пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини які впливають на розмір аліментів що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, а попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому аліменти необхідно визначити (залишити) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч 7ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до вимог ст.. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у поданій заяві на адресу Шевченківського районного суду м. Львова, зазначає, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин справи, викладених позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст.141 ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів,та позовні вимоги задоволенні частково, то він має бути стягнутий із відповідача в розмірі 840,80 грн., на користь держави. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved