Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача в її користь 4 868 грн. 75 коп. матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, 2 000 грн. завданої їй моральної шкоди, а також 700 грн. 00 коп., затрачених на оплату судової автотоварознавчої експертизи. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 02 вересня 2015 року близько 09 год. 20 хв., в місті Тернополі по вул. Петлюри, з вини [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний їй на праві власності транспортний засіб марки «Ауді», номерний знак [NUMBER]. Вина відповідача у вчиненні ДТП доведена постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2015 року. Вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] становить - 4 868 грн. 75 коп., що стверджується висновком №254/15 експертного автотоварозначвого дослідження від 01 жовтня 2015 року. Крім того, позивачу було завдано і моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та тривалих переживаннях, яких вона зазнала у звязку із пошкодженням її майна. [PERSON] тривалий час була позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем та усі плани, для виконання яких був потрібен вищезазначений автомобіль зруйнувались. Зокрема для частих поїздок в село до матері, яка хворіє і є похилого віку. Крім того, автомобіль кожного дня використовувався для поїздок на роботу зранку та ввечері, а також для перевезення багажів в робочих цілях, що порушило її звичний спосіб життя та погіршило емоційний, фізіологічний та психологічний стан. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в розмірі 2\~000 грн. та просить стягнути її з відповідача в свою користь. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 02 вересня 2015 року близько 09 год. 20 хв. громадянин [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Петлюри в м. Тернополі, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, був неуважний, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки «Ауді», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] Згідно висновку №254/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 01 жовтня 2015 року, вартість матеріального збитку з технічної точки зору завданого власнику автомобіля марки «Ауді 80 2.3 Е (8С, В4), д.н.з. [NUMBER], становить 4 868 грн. 75 коп. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеній 20 січня 2016 року у своїй постанові у справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості пред»явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Частинами 1 та 2 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин, суд вважає, що позов позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення, а тому слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 4 868 грн. 75 коп. завданої їй матеріальної шкоди. Також, в своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь 2\~000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспотрної пригоди, що сталася з вини [PERSON] було пошкоджено її транспортний засіб, через що вона тривалий час була позбавлена можливості ним користуватись. Відповідно до роз"яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. За таких обставин, позовна вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. При цьому, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із вимог розумності і справедливості, враховуючи завдані у звязку із цим моральні страждання через неможливість користуватись належним їй автомобілем, пошкодженням належного їй майна, вважає, що остання зазнала моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 1000 грн. Відповідно до вимог п.п.3, 4 ч.2 ст. 23 та ст.1167 ЦК України відшкодування моральної шкоди у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1000 моральної шкоди. Згідно ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із наявної при матеріалах справи Квитанції до прибуткового касового ордера №254/15 від 01.10.2015 року, [PERSON] оплачено 700 (сімсот) грн. 00 коп. за проведення автотоварозначної експертизи. На підставі наведеного,

Outcome: partial