Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] вона народила доньку, яку назвала [PERSON]. На підтвердження факту народження дитини надала довідку про народження № 167 від 14.09.2016 року, виданою Армянським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції Республіки Крим зразка Російської Федерації, в якій зазначено, що [INFO] в м. Сімферополь, народилася [PERSON], про що 14 вересня 2016 року зроблено актовий запис № 168, матір'ю дитини зазначено [PERSON], батько - не зазначено. При звернені заявника до органів ДРАЦС про видачу свідоцтва про народження дитини, з'ясувався той факт, що по наданим документам про народження дитини в АР Крим не має можливості ні зареєструвати дитину в органах ДРАЦС, так як документи видані ім'ям Російської Федерації, а вони не мають юридичної сили на території України . Просила суд встановити факт народження дитини жіночої статі - дівчинки, що народилася [INFO] у м. Сімферополь АР Крим у громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки міста Армянськ Автономної Республіки Крим , яка проживає за адресою, вул. 1 Травня, б. 212[ADDRESS]. Ухвалою суду від 26.03.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з'явилися, надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягала, відмості щодо батька дитини просила зазначити відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.. Представник заінтересованої особи Бериславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи про встановлення факту народження без їх участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечують. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що відповідно до довідки про народження № 167 від 14.09.2016 року, виданою Армянським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції Республіки Крим зразка Російської Федерації, в якій зазначено, що [INFO] в м. Сімферополь, народилася [PERSON], про що 14 вересня 2016 року зроблено актовий запис № 168, матір'ю дитини зазначено [PERSON], в розділі батько - відомості не зазначено (а.с. 9.). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Армянським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції Республіки Крим 14.06.2016 року 01.09.2016 року народилася [PERSON], матір'ю зазначено [PERSON], в графі батько відомості не зазначено (а.с. 10). З відмітки в паспорті громадянина України [NUMBER] виданого 18.01.2005 року Армянським міським відділом Головного управління МВС України в Криму на ім'я [PERSON], вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Згідно роз'яснень , викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зокрема в 10 зазначено, що відповідно до п.4 ст.273 ЦПК ( 1502-06 ) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Згідно ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У частині першій статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, довідка про народження № 167 від 14.09.2016 року, виданою Армянським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану міністерства юстиції Республіки Крим зразка Російської Федерації, та свідоцтво про народження є незаконними і не створюють правових наслідків. Згідно відмови у поновленні актового запису про народження від 26.03.2019 року заявнику відмовлено у поновленні актового запису про народження [PERSON], [INFO], яка народилась в місті Сімферополі Автономної Республіки Крим України, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому не створює правових наслідків. Приписами п.7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 120 Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Встановлення факту народження дитини, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане відповідним державним органом України. Згідно із п. 3,4 ст.317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. З огляду на те, що відомості відносно батька дитини відсутні, суд вважає за необхідне при проведенні державної реєстрації народження дитини відомості щодо батька зазначити у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved