Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач 10 жовтня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5352,76 грн., 1762,00 грн. судового збору, а також 2100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування поданого позову позивач покликається на те, що 22 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі ПАТ «Ідея Банк») та відповідачем був укладений кредитний договір № F94.277.70374, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 7480,00 грн. зі сплатою 16,5% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Однак, станом на 17 листопада 2016 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані платежі. Крім того, 17 листопада 2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №17/11-1, згідно якого клієнт (банк) відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладено договір факторингу №28.02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. 16 жовтня 2018 року ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова відкрито провадження у справі, ухвалено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами направлялися на адресу відповідача за її зареєстрованим місцем проживання. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до п.п. 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Відповідно до ч. ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку або судове повідомлення, не виявлено в місці проживання, повістку або повідомлення під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку чи повідомлення, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відмови адресата одержати судову повістку чи повідомлення особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку або повідомлення, вважається повідомленою. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження вважається належним. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Суд встановив, що 22 червня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № F94.277.70374, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 7480,00 грн. зі сплатою 16,5% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору, яка згідно довідки-розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2018 року сума становить 5352,76 грн. Крім того, 17 листопада року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №17/11-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. В подальшому, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України,за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (в будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як вбачається з матеріалів справи, позивач направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень, однак остання належним чином не відреагував та зобов'язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобовязання за договором виконала не у повному обсязі. Загальна сума боргу [PERSON] станом на 31 серпня 2018 року складає 5352,76 грн. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушила умови договору, тому з останньої на користь нового кредитора ТОВ «НФС» слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Водночас, як вбачається із заяви про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи, з метою надання професійної правничої допомоги ТОВ «НФС» у судовій справі за позовом позивача до відповідача про стягнення заборгованості між ТОВ НФС та Адвокатським об'єднанням АСТРІМ укладено договір про надання клієнту (ТОВ НФС) правової допомоги №ЮО-01/06/18 від 01 червня 2018 року. На виконання умов договору адвокату [PERSON] (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000577, видане 22 березня 2017 року) надано довіреність для представництва інтересів позивача. Клієнту згідно умов Договору було надано правову допомогу за тарифами згідно Додатку №1 до Договору «Тарифи на правову допомогу у справах» та розраховано ціну послуг (робіт), у підтвердження надання яких було складено та підписано між ТОВ «НФС» та Адвокатським об'єднанням відповідний акт приймання-передачі наданих послуг від 31 серпня 2018 року (копія акту та витягу з нього є в матеріалах справи), і які були оплачені Адвокатському об'єднанню. Відповідно до витягу з додатку до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.08.2018 р., адвокатське обєднання надало позивачу наступні послуги: аналіз справи по боржнику [PERSON], надання консультації (усної) та узгодження правової позиції (перша інстанція) на суму 500,00 грн.; складання позову до боржника [PERSON] на суму 800,00 грн.; підготовка заяви про розподіл судових витрат по справі за позовом до боржника [PERSON] на суму 800,00 грн., загальна сума 2100,00 грн. Оплата яких підтверджується випискою по особовим рахункам за 19 вересня 2018 року. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2100,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved