Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.07.2019 р. у розмірі 107020,14 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між АТ "Укрсиббанк" та відповідачем 10.07.2019 року було укладено договір №95441899000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Підписавши даний договір, відповідач погодився з викладеною у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» пропозицією банку - надати позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених у цьому договорі та Правилах. Відповідно до умов договору, банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 90260,00 грн., з яких: 90000,00 грн. на споживчі цілі, 260,00 грн. на оплату страхового платежу, відповідно до договору добровільного страхування. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав, однак відповідач [PERSON] порушив умови договору про надання споживчого кредиту в частині повернення суми кредиту та погашення суми заборгованості. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним договором, станом на 04.12.2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 107020,14 гривень. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати в розмірі 2102 гривні. Ухвалою суду від 14.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а за відсутності відповідача, повідомленого про час розгляду справи, не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його реєстрації. Про причини неявки суд не повідомив Будь-яких клопотань не заявляв. Відзив на позов не подав. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 25.05.2021 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с. 78). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, Правила споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк», складають кредитний договір, укладений між сторонами 10.07.2019 року, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України (а.с. 29-30, 31-32, 33,34). Згідно умов договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 10.07.2019 року, АТ «Укрсиббанк» надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 90260,00 гривень, з яких: 90000,00 гривень на споживчі цілі, шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 гривень - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, вносити плату за кредит та інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку, шляхом сплати до 10-го числа, щомісячно, ануїтетних платежів у розмірі 4439,00 гривень, відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору. Згідно п. 3.9 договору, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 62% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме: з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Також, п. 3.11 договору передбачено, що позичальник сплачує банку комісію відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно розрахунку позивача, станом на 04.12.2020 року заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку становить 107020,14 грн., що складається з: 86060,64 грн. - заборгованість за кредитом; 20794,65 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 164,85 грн. - заборгованість за відсотками за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін ( згідно ст. 625 ЦК України) (а.с. 37-39). Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту у встановлені кредитним договором строки, не виконував. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначають, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог АТ "Укрсиббанк". За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при зверненні до суду з цивільним позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. На підставі ст. ст. 1048, 1049, 1050,1052 ЦК України,

Outcome: approved