Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради (далі - КНП «ТОКПНЛ» ТОР) Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від його батька [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Гач М.П. , яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПНЛ» ТОР, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник КНП «ТОКПНЛ» ТОР, лікар-психіатр Гач М.П. заяву підтримала і пояснила, що лікування [PERSON] можливе лише в умовах стаціонару, однак, внаслідок психічного розладу він не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у КНП «ТОКПНЛ» ТОР, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Прокурор Воловник М.В. в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] у Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди. Законний представник [PERSON] - його брат [PERSON] у судовому засіданні вказав, що його брат [PERSON] потребує кваліфікованої допомоги та лікування. Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги - [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що не заперечує щодо його госпіталізації з метою лікування. В ході судового розгляду заяви судом встановлено. [PERSON] поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення КНП «ТОКПНЛ» ТОР 05 березня 2020 року о 10 год. 50 хв. по направленні АПВ з приводу - діагноз: важка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП. [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром Гач М.П. , яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також, [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КНП «ТОКПНЛ» ТОР, у складі: голови комісії - Бондаренко О.М. та членів комісії: Венгер О.П. , Баранюк Н.М. , Гач М.П. , якою встановлено у [PERSON] діагноз: важка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] , [INFO] , житель села Осташівці Зборівського району Тернопільської області поступив на стаціонарне обстеження та лікування в 2 психіатричне відділення КНП «ТОКПНЛ» ТОР 05 березня 2020 року о 10 год. 50 хв. по направленні амбулаторно-поліклінічного відділення з приводу діагнозу - важка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП. З анамнезу захворювання встановлено, що [PERSON] хворіє від народження. Пологи у матері протікали із ускладненнями, при народженні отримав травму голови. Ріс і розвивався із затримкою психомоторного розвитку. Навчався в спеціалізованій школі-інтернаті м. Мельниця-Подільська, закінчив 8 класів. Стаціонарно неодноразово лікувався в умовах КНП «ТОКПНЛ» ТОР. Остання госпіталізація з 24 жовтня 2019 року по 22 листопада 2019 року. З приводу даного захворювання являється інвалідом 1 групи довічно. Повторні госпіталізації пацієнта обумовлені в основному порушеннями емоційної та вольової сфер, поведінковими порушеннями із дратівливістю, неспокоєм, капризністю; вдома проявляє негативізм, не виконує інструкцій рідних. Потребує постійного стороннього догляду та контролю з боку рідних, допомоги при виконанні щоденних гігієнічних процедур, одягання, допомоги при ходьбі, не може один перебувати вдома. Згідно рішення суду пацієнт по своєму психічному стану є недієздатним, брат являється його опікуном. Поступає повторно у зв`язку з погіршенням психічного стану - неспокійний, дратівливий, плаче, скиглить, постійно говорить одне і теж, говорить сам до себе вночі, б`є себе по обличчі, не виконує прохань рідних, погано спить вночі. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, оскільки пацієнт страждає на тяжкий психічний розгляд, внаслідок чого не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Також, у матеріалах справи наявна копія рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2015 року, згідно якого [PERSON] визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON] . Із вказаного рішення суду вбачається, що згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на важку розумову відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості на грунті ДЦП, що досягає рівня вираженого недоумства. По своєму психічному стану [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, потребує стороннього догляду. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, а тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради генерального директора Шкробот Володимира Васильовича про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу без його згоди, слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved