Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що після смерті громадянки [PERSON], яка померла [INFO] року відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, земельних ділянок площею 0,05 га - для обслуговування житлового будинку, 0,43 га - для ведення особистого підсобного господарства, і сертифікату на право на земельну частку (пай). Вищезазначене майно розташоване на адміністративній території Великобагачанської селищної ради Полтавської області. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області. Позивач зазначає, що спадкоємцями за заповітом є: на сертифікат на право на земельну частку (пай) - [PERSON], на будинок з надвірними будівлями та все інше майно - [PERSON]. 18.02.2009 року [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що 08.02.2018 року нотаріус відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та відсутністю правовстановчого документу. Як зазначає позивач, в матеріалах спадкової справи №63/2009 заведеної після померлої [INFO] року [PERSON] міститься довідка Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району №02-09/33 від 17.02.2009 року, в якій зазначено, що померла [PERSON] на день смерті проживала одна. Дана довідка видана сільською радою помилково і не відповідає дійсності, оскільки на день смерті гр. [PERSON] постійно проживала з позивачем по справі [PERSON], цей факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району №107/02-27 від 10.04.2017 року. Тому позивач [PERSON], вважає себе таким, що прийняв спадщину в порядку ст.1268 ЦК України. Ці факти можуть також підтвердити свідки, явку яких він забезпечить в судове засідання. Позивач вказує, що відповідно до протоколу 6 сесії 22 скликання Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 31.05.1995 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,05 га - для обслуговування житлового будинку, 0,43 га - для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області. Державних актів на зазначені земельні ділянки [PERSON] виготовити не встигла. В зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи (державні акти на право власності) на вищевказані земельні ділянки площею 0,05 га та 0,43 га не були виготовлені та зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нотаріус відмовив спадкоємцеві в оформленні права на вищевказану спадщину. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку на сьогодні неможливо отримати, оскільки [PERSON] померла, тому він змушений звернутися до суду з позовом, у якому просить: 1) встановити факт того, що він, [PERSON], прийняв спадщину після смерті [INFO] року гр. [PERSON] шляхом постійного проживання з нею на момент смерті за адресою: с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області; 2). Визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування за заповітом, на земельні ділянки площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень і 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області, на які згідно рішення 6 сесії 22 скликання Багачанської Першої сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 31.05.1995 року померла [PERSON] мала право на виготовлення державних актів, але за життя правовстановлюючі документи виготовити не встигла (а.с.а.с.3-5). 13.06.2018 року позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, де в п. 1 прохальної частини просив встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої, а саме [INFO] року (а.с.а.с.34-35). До проведення підготовчого засідання у справі від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Полтавської області надійшов лист про те, що даний відповідач по суті визнає заявлені позовні вимоги позивача і просить провести відповідне засідання у їх відсутність (а.с.43). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали доводи та обґрунтування позовної заяви, підтримали уточненні позовні вимоги та просили їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON] показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, давши всім доказам у справі належну оцінку, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Полтавської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на завершення приватизації підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об'єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що виконавчим комітетом Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.6). З дублікату заповіту від 25.07.1997 року, реєстровий номер 41, посвідченого секретарем Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області Горбик Н.О. вбачається, що спадкоємцями за заповітом [PERSON] є: на сертифікат на право на земельну частку (пай) - [PERSON], на будинок з надвірними будівлями та все інше майно - [PERSON] (а.с.7). З довідки №107/02-27 від 10.04.2017 року, виданої виконавчим комітетом Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON], 1926 р.н., яка померла [INFO] року, на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] у слідуючому складі: племінник - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до протоколу 6 сесії 22 скликання Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 31.05.1995 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,05 га - для обслуговування житлового будинку, 0,43 га - для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області (а.с.9). Відповідно до рішення Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 11.10.2016 року про добровільне об'єднання територіальних громад с. Багачка Перша ввійшло до складу Великобагачанської об'єднаної територіальної громади (а.с.а.с.10-11). Як вбачається з листа Відділу у Великобагачанському районі ГУДГК у Полтавській області від 19.04.2018 року №751/102-18 станом на 19.04.2018 року нормативна грошова оцінка земельних ділянок, які передавались рішенням 6 сесії 22 скликання Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 31.05.1995 року у приватну власність загальною площею 0,48 га гр. [PERSON], з них для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,05 га за адресою с. Багачка Перша становить 71675,00 грн. та для ведення особистого селянського господарства площею 0,43 га за адресою с. Багачка Перша становить 18995,88 грн. (а.с.12). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З постанови в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 08.022018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини та правовстановлюючого документа (а.с.13). Отже, у зв'язку з даною відмовою нотаріуса (яка є чинною і на даний час) та необхідністю встановлення певною юридичного факту, [PERSON] був змушений звернутися до Великобагачанського районного суду з відповідною заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], жителі с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області підтвердили суду про те, що [PERSON] доглядав [PERSON] і остання постійно, починаючи з 2005 року, постійно проживала у нього за місцем його проживання. З повідомлення в.о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. №01-16/531 від 31.05.2018 року, а також з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що після померлої [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа за №63/2009; спадщину після неї згідно заповіту прийняв [PERSON], [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав (а.с.а.с.38-42). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на сукупність досліджених матеріалів справи, показання допитаних свідків та сукупність досліджених матеріалів справи підтверджується, що на час смерті [PERSON], остання постійно проживала зі своїм племінником - [PERSON] в с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області, де і померла. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень ЦК, згідно з яким місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України та проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.77-80 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі, наданих стороною позивача у справі про те, що [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована та фактично проживала за адресою: с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області, в сукупності з показаннями допитаних свідків, які узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків узгоджуються між собою і не входять між собою у суперечність), вищевказані обставини об'єктивно підтверджують заявлені позовні вимоги позивача, що викладені в п.1 прохальної частини заяви про уточнення позовних вимог. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Відповідно п. "г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу [PERSON] вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на ім'я померлої, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Великобагачанська селищна рада Полтавської області рішення про завершення приватизації спадкоємцем померлої [PERSON] - [PERSON] не прийняла. Право на завершення приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до спадкоємця за заповітом позивача у справі [PERSON] При таких обставинах, коли відповідач у справі по суті не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] з огляду на сукупність досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення заявлених уточнених позовних вимог [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved