Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.03.2013 року у розмірі 7187,55 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно до умов кредитного договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. З метою пошуку спадкоємців боржника банк звернувся до Богородчанської нотаріальної контори з листом-претензією, на який 05.10.2018 року надійшла відповідь про те, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, при цьому спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк". Вважає, що відповідачі, будучи на час смерті зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , та, не заявивши про відмову від спадщини, по факту прийняли її після смерті [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з цим 12.09.2019 року на адресу відповідачів було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак у добровільному порядку відповідачі борг не повернули. На день смерті позичальника [PERSON] утворилась заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 7187,55 грн. У зв`язку з цим просять стягнути з відповідачів вище зазначену заборгованість за даним кредитним договором в сумі 7187,55 грн. та судові витрати в розмірі 2102 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. У підготовчому судовому засіданні відповідачка [PERSON] вимоги позову не визнала і вказала, що ніякого майна після смерті брата вона не успадкувала, оскільки у нього воно було відсутнє, і відповідно не може повертати отриманий ним кредит. Відповідач [PERSON] подав клопотання в якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначив що ніякого майна після смерті брата він не успадкував. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] 13.03.2013 року було укладено кредитний договір № б/н від 13.03.2013 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2017 року, актовий запис № 6, [PERSON] помер [INFO] (а.с.52). Як передбачено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статтях 608, 1218, 1219 ЦК України визначено, що у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, що нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як в результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржників у зобов`язанні. Таким чином, станом на дату смерті позичальника [PERSON] [INFO] утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі в сумі 7187,55 грн. 04.09.2019 року на адресу відповідачів було направлено лист-претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.59). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З листа Державного нотаріуса Богородчанської районної нотаріальної контори № 02-14/344 від 05.10.2018 року та матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.60) У поданій позовній заяві банк посилається на те, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] фактом спільного проживання та разом з майном успадкували і його кредитне зобов`язання. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 року справі № 306/2000/16-ц, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Відповідно до частини третьої ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша ст.1270 ЦК України ). Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Диспозитивність цивільного судочинства полягає також у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Банком заявлено вимогу про стягнення заборгованості, але у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі одержали будь-яке майно у спадщину після смерті [PERSON] та їм передано таке майно у натурі. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Оскільки позивачем не доведено наявності будь-якого спадкового майна після смерті [PERSON] та одержання відповідачами майна у спадок, то у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.1281, 1282 ЦК України,

Outcome: dismissed