Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила та остаточно просить: визнати [PERSON] таким, що втратив право на реєстрацію в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що 22 листопада 2013 року за договором купівлі-продажу вона придбала у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS]. Після чого вона та її діти зареєструвалися у зазначеній квартирі. Відповідно до п.11 Договору купівлі - продажу [PERSON] зобовязався знятися з реєстраційного обліку до 22 січня 2014 року, однак до теперішнього часу він досі зареєстрований за вказаною адресою, що порушує її права та права її дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право на реєстрацію в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги визнає. На підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2013 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру №3, загальною площею 49,7 кв.м. в т.ч. жилою площею 29,5 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат та знаходиться за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вулиця Перемоги, в будинку №31 (а.с.9). Пунктом 11 зазначеного договору передбачено, що згідно довідки №1795, виданої ПП «Житловик» від 20 листопада 2013 року в квартирі, що відчужується прописаний продавець, який гарантує, знятися з реєстраційного обліку до 22 січня 2014 року. Як вбачається з довідки ПП «Житловик» №4199 від 01.12.2015 року в квартирі №3 в будинку №31 по вул. .Перемоги в м. Артемівську, крім позивача та її дітей, зареєстрований минулий власник квартири [PERSON]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 ЦК, ст.48Закону України "Про власність"). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК). За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивача і позбавляє останню повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тож позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved