Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті матері, вона претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON] . Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Скала-Подільської селищної ради - селищний голова Мирончук В.П. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2009 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Факт родинних відносин позивача з померлою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Поряд з тим встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла своїй дочці - позивачу [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 18 березня 2003 року, посвідченим секретарем Іванківської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованим в реєстрі за № 50. Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] прийняла спадщину, оскільки проживала разом з померлою на день її смерті в одному будинковолодінні, крім того 25 листопада 2009 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори, а її брат [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. На підставі зазначених заяв, до майна померлої було відкрито спадкову справу за №818/2009. По даній спадковій справі, 03 лютого 2010 року за заявою позивача, їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. А 23 червня 2020 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з довідки Скала-Подільської селищної ради №760 від 01 жовтня 2020 року, листа Борщівської державної нотаріальної контори №456/02-14 від 23 червня 2020 року, матеріалів спадкової справи №818/2009, відкритої до майна померлої [PERSON] . Поряд з тим встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померла [PERSON] була єдиним його членом, що стверджено довідкою Скала-Подільської селищної ради №656 від 27 серпня 2020 року, випискою з по господарської книги №5 за 1991-1995 роки. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померла [PERSON] на відповідній правовій основі набула право на ціле будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] , однак, у визначеному законом порядку, за життя, не оформила своє право власності на нього. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа Борщівської державної нотаріальної контори №456/02-14 від 23 червня 2020 року, матеріалів спадкової справи №818/2009, відкритої до майна померлої [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] 17 лютого 2020 року за № 45 - 20, інвентаризаційна вартість житлового будинку, надвірних будівель та споруд, в [ADDRESS] , складає 530 927 гривень, однак частина цього нерухомого майна, а саме: прибудова до житлового будинку під літерою «а», паливна під літерою «а1» та сходи під літерою «а2» були побудовані в 2018-2019 роках і до спадкового майна не входять, тому інвентаризаційна вартість спадкового майна складає - 427 470 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved