Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верддикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус ЖМНО - Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та просив суд згідно уточненої позовної заяви виконавчий напис від 14.08.2020 року за реєстровим N 17324, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] [INFO] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) заборгованість в розмірі 20 002,08 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати, які складаються з 840,80 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. покласти на відповідача. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував, надав суду відзив, і окремо клопотання щодо зменшення витрат на правову допомогу. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було зроблено виконавчий напис № 17324, яким стягнуто з [PERSON] на користь TOB «Вердикт Капітал» суму заборгованості, яка складає 20 002,08 гривень. Про існування зазначеного виконавчого напису позивач стало відомо у вересні 2020 останній отримав постанову приватного виконавця КМНО Малкової М.В. про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020 року та на робочу адресу позивача, а саме ТОВ «РМ Восток» Дніпровський район с. Старі Кодаки, вул. Аеропорт, будинок 37 постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи від 03.09.2020 року. Судом встановлено, що 19.04.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на виконання вимог ухвали суду щодо витребування доказів надано копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 17324 вчиненого 14 серпня 2020 року та копії документів, які були надані ТОВ «Вердикт Капітал» до нотаріуса для вчинення оспорюваного виконавчого напису, з яких вбачається, що 10.12.2012 року позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» та підписав анкету №01050020172 для надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування. Анкета містить заяву договір №0105/03/8266-РR від 10.12.2012р., відповідно до якої позивачем оформлено картку для зарахування зарплати/пенсії/стипендії/соц.виплат. Вказаний договір укладено в письмовій формі без нотаріального посвідчення. Тобто, оспорюваний виконавчий напис вчиненого на підставі угоди, яка не була нотаріально посвідчена, чим порушено вимоги переліку № 1172, що в свою чергу є порушенням вимог ст.87 Закону «Про нотаріат». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. В кредитному договорі від 10.12 012 року, укладеному між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк», зокрема у графі платежів, зазначено розрахунок строком на 364 дні, тобто строк на який укладено кредитний договір становить до 10.12.2012 року. Однак, при цьому, виконавчий напис нотаріусом було вчинено 14 серпня 2020 року, тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, яке виникло у кредитора після спливу строку дії кредитного договору. За таких обставин, вчинивши 14.08.2020 року виконавчий напис №17324, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. допустив порушення п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки вказаний виконавчий напис було вчинено за період, який перевищує три роки з дня виникнення права вимоги до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до ст.15, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема диспозитивність. Яка відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ч. 2 ст.5 ЦПК України вбачається, що суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону лише у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду. Суд вважає, що спосіб захисту права, що обрав позивач передбачений вищенаведеними нормами закону є ефективним засобом захисту, є таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням. Приватний нотаріус ЖМНО Горай О.С. вчиняючи виконавчий напис діяв всупереч нормам діючого законодавства: ЗУ "Про нотаріат", КМУ "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядку нотаріальних дій нотаріусами України та ін. (що діяли на момент вчинення виконавчого напису), а отже оскаржуваний напис вчинено з порушеннями, тому є таким, що не виконанню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (ст.133 ЦПК України). Суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 гривень, тому як позивачем не надано жодних доказів понесення цих витрат, а тому правові підстави для такого стягнення відсутні. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений при подачі позову судовий збір - 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial