Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В квітні 2018 року орган опіки та піклування виконкому Добропілсьької міської ради звернувся в суд в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання зі [PERSON] в розмірі 1/4 від 1/2 частки від всіх видів її доходу та зі [PERSON] 1/4 частку від всіх видів його доходу , але не меншще 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та її особистий рахунок [NUMBER] відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України» м.Краматорська. В обґрунтування позову посилаються на те, що малолітня [PERSON], [INFO], відповідно до акту закладу охорони здоровя та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (мати або батько), інші родичі або законний представник відмовився забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 29 серпня 2017 року №1268 була залишина у КЗОЗ «Добропіьска ЛІЛ». Мати самовільно залишила лікарню залишивши дитину в відділенні. Відповідно до рішеннь виконкому Добропільської міської ради служба у справах дітей провела реєстрацію народження малолітньої [PERSON] та надано дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та 19 жовтня 2017 року її передано до Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини Антошка». За час перебування дитини в дитячому будинку батьки її не відвідували, не цікавились життям та здоров'ям дівчинки, у зв'язку з чим адміністрація Комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини Антошка» клопотало про позбавлення батьків батьківських прав. Батьки дівчинки - [PERSON] та [PERSON] засудженні до позбавлення волі. На засіданні комісії з захисту прав дитини при виконкомі Добропільської міської ради було вирішено підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON] Вважають, що батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків, у зв'язку з чим просять позбавити їх батьківських прав. Крім того просять стягнути з відповідачів на утримання дочки [PERSON] аліменти, які будуть сплачуватисьна її особистий рахунок. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та суду пояснила, що на даний момент дитина [PERSON] влаштована разом з рідними сестрами та братом по матері на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON]. Дівчинка здорова, ніяких проблем зі здоров'ям не має, вона доглянута, нагодована та добре себе почуває в будинку сімейного типу. Мати дітей [PERSON] перед взяттям її під варту відвідувала останній раз своїх старших дітей, представником служби у справах дітей їй було роз'яснено її обов'язки щодо необхідності участі у вихованні дітей, зокрема, і [PERSON], проте вона повідомила, що під час вагітності [PERSON] вона вживала наркотичні засоби, а тому з дитини нічого доброго не буде і вона не бажає її забирати та не буде заперечувати про позбавлення її батьківських прав щодо молодшої дочки [PERSON]. Відповідач [PERSON], який доставлений конвоєм для розгяду даної цивільної справи, позов визнав повністю та суду пояснив, що дитині буде краще в дитячому будинку сімейного типу. З часу її народження він дійсно не цікавився її життям, участі у вихованні дитини не брав, хоча до 05 лютого 2018 року він знаходився на волі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, з клопотанням про її участь у режимі відеоконференції чи щодо доставлення її в зал суду для участі у розгяді справи не зверталась. Суд, з врахуванням думки учасників процесу, вважає.що справу можна розглядати у відсутності [PERSON] Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення учасників процесу, встановив такі обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28 жовтня 2015 року, про що виконавчим комітетом Білозерської міської ради складено актовий запис №70, що підтверджується інформацією начальника відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. (19) Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.8) Державна реєстрація дитини здійснена згідно ст. 133 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 28 вересня 2017 року. (а.с.9) Актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх спарв України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовився забрати з пологового будинку від 29 серпня 2017 року та повідомленням головного лікаря КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» підтверджується, що [INFO] о 05 год. 35 хв. в КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» батьки відмовились забрати дитину жіночої статі [PERSON] з причин самовільного залишення відділення. Мати - [PERSON], [INFO]. Батько дитини [PERSON] не виявив бажання забрати дитину. (а.с.60-61) З 29 серпня 2017 року по день видачі довідки 25 вересня 2017 року [PERSON] перебувала в дитячому відділенні КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ». (а.с.27) Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №427 від 18 вересня 2017 року «Про реєстрацію народження малолітньої [PERSON], [INFO]» вирішено присвоїти малолітній, народженній [INFO] прізвище - [PERSON], ім'я [PERSON], по батькові - [PERSON]. Матір дитини записана - [PERSON], батько дитини - [PERSON]. (а.с.11-12) На підставі рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради №468 від 11 жовтня 2017 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.15-16) Згідно з повідомлення про державну реєстрацію народження дитини, яку не забрали з пологового будинку від 26 вересня 2017 року Добропільський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стяну повідомив службу у справах дітей Добропільської міської ради, що 26 вересня 2017 року зареєстровано народження дитини [PERSON], про що складено відповідний актовий запис про народження №231 . (а.с.17) Рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради №469 від 11 жовтня вересня 2017 року вирішено влаштувати малолітню [PERSON] до державного дитячого закладу для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на повне державне забезпечення. Закріплено житлову площу в квартирі за адресою: [ADDRESS] за малолітньою [PERSON] (а.с.13-14) На підставі даного рішення 19 жовтня 2017 року о 11 год [PERSON] передали з дитячого відділення КЗОЗ «Добропілська ЛІЛ» Комунальній установі охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка», де Дитина на повному державному забезпеченні. За час перебування дівчинки в установі, ні батьки, ні хтось з родичів її долею, життям та здоров'ям не цікавились, не відвідували, не телефонували, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, ніяких заходів для повернення дитини не здійснювали. А тому вони звернулись до Служби у справах дітей Добропільської міської ради з клопотанням про вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON], 2017 року народження та вирішити питання про стягнення з них аліментів на користь дитини. (а.с.21-23) З висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 25 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] порушеня з боку мозку у новонародженої не уточнені. (а.с.20) Відповідачка [PERSON] по місцю проживання характеризується негативно. (а.с.25) Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 18 січня 2018 року позбавлено [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стягнуто з [PERSON] аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від 1/2 частини її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2017 року. Стягнути з [PERSON], аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від 1/2 частини її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON], аліменти на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від 1/2 частини її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи. Вироком Добропільського міськрайонного суду від 06 вересня 2017 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України. З застосуванням вимог ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України остаточне призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. Вироком Добропільського міськрайонного суду від 06 вересня 2017 року, частково скасованим Ухвалою Апеляційного суду Донецької області [PERSON] визнано виннуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України. З застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України остаточне призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. (а.с.30-59) Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради від 14 червня 2018 року №316 влаштовано з 15 червня 2018 року до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] на виховання та спільне проживання малолітніх дітей [PERSON]. 2007 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2012 року народження та [PERSON], 2017 року народження. Звертаючись до суду із позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав, орган опіки та піклуванян посилалася на те, що [PERSON] та [PERSON] покладених на них батьківських обов'язків не виконують; не брали участі у вихованні дитин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року. № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Як роз'яснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Таким чином судом встановлено, що відповідачі самоусунулися від виховання і утримання своєї дочки [PERSON], 2017 року народження, покинули її у пологовому будинку та не мають наміру і бажання вчиняти будь-яких дій на виправлення цієї ситуації, тобто свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, свідомо не вчиняють дій, спрямованих на відновлення повноцінного спілкування з дочкою, яка потребує батьківської уваги та виховання. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їхньої дочки [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягненя аліментів, то суд виходить з наступного. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав, не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, також враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідачів, які є працездатними. З врахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. З врахуванням Рішення Добропільського міськрайонного суду від 18 січня 2018 року, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/3 частки від 1/2 частини її доходів щомісячно на кожного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з 1/2 частки всіх її доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватись на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. ( ч.3 ст. 193 СК України) За правилами частини 4 статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (частина 5 статті 167 СК України). Враховуючи викладене та те, що суд ухвалює рішення про позбавлення батьківських прав обох батьків, суд вважає за можливе передати [PERSON] на пікування органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради. Орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору згідно пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», а тому за правилами статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved