Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], повторно виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 06 вересня 2016 року, актовий запис 1160. Той факт, що позивачка є дочкою померлого [PERSON], підтверджується архівною довідкою, виданою Державним архівом Дніпропетровської області Дніпропетровської Обласної державної адміністрації 23.08.2016 року за № Л-105-2016, де зазначено, що відповідно до актового запису від 14.04.1934 року № 298 про народження [INFO] року [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Факт переміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, повторно виданим Відділом ЗАГС адміністрації міста Магнітогорськ Челябінської області, Російська Федерація, 16.03.2007 року, актовий запис № 644 від 17.02.1958 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] який належав йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.06.1965 р. за р.№ 3980. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 30.01.1984 року за р. № 2-406, яким заповів все належне йому майно [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний термін, відповідно доп. 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), [PERSON] звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач, маючи право на обов'язкову частку у спадщині, також звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Але ані [PERSON], ані позивач спадщину не оформили. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини складає 6 місяців. В цей період спадкоємець або фактично вступає в управління або володіння спадковим майном, або звертається до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється на підставі закону і за заповітом. Ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачає, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.535 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). «[INFO] року помер [PERSON] - рідний брат позивача. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 15 лютого 2016 року, актовий запис 1311. Позивач є спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців (в тому числі спадкоємців першої черги) немає. Заповіту [PERSON] не залишив. Відповідно ст. 1262 Цивільного кодексу України та в межах визначеного законом шестимісячного строку, позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Ребро О.П., приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, із заявою про прийняття спадщини (Спадкова справа № 4/2016). До спадкової маси (1/3 частина після смерті [PERSON] та 2/3 частини після смерті [PERSON]) увійшло наступне нерухоме майно: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Спадщину за законом позивач прийняла своєчасно, інших спадкоємців, в тому числі спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, що прийняли спадщину немає. Водночас, до цього часу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] позивачем не отримано. Оформити спадщину після смерті батька та рідного брата позивач у позасудовому порядку не має можливості, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ребро О.П. від 28 вересня 2016 року, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно та відсутністю документів щодо встановлення родинних відносин між позивачем та [PERSON]. У зв'язку із необхідністю подальшого управління спадковим майном, враховуючи неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька та рідного брата на вищевказане майно у нотаріальній конторі, позивач вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою. Позивач просить встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], та встановити, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлого [INFO] року, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами[ADDRESS] в порядку спадкування на обов'язкову частку у спадщині після померлого [INFO] року [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами[ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON]. Представник Позивача в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явилася, зазначила, що проти позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу на розсуд суду на наявних доказах. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України, судом встановлюються факти, що мають юридичне значення, а саме факт родинних відносин між фізичними особами, якщо у суді буде доказано відповідність даного факту. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року за № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу а також дослідивши надані докази, суд вважає позов обґрунтованим, заснованим на Законі, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис №1160, зареєстроване Міським ВДРАЦС реєстраційної служби Запорізького МУЮ. Відповідно до архівної довідки, виданої Державним архівом Дніпропетровської області Дніпропетровської Обласної державної адміністрації 23.08.2016 року за № Л-105-2016, де зазначено, що відповідно до актового запису від 14.04.1934 року № 298 про народження [INFO] року [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Факт переміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, повторно виданим Відділом ЗАГС адміністрації міста Магнітогорськ Челябінської області, Російська Федерація, 16.03.2007 року, актовий запис № 644 від 17.02.1958 року. Відповідно до заповіту, посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 30.01.1984 року за р. № 2-406, [PERSON] заповів все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, [PERSON]. Відповідно до довідки від 31 серпня 2016 року [PERSON], постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1965 року по день смерті - [INFO] року. У встановлений законом шестимісячний термін, відповідно доп. 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), [PERSON] звернувся до Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач, маючи право на обов'язкову частку у спадщині, також звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Але ані [PERSON], ані позивач спадщину не оформили. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини складає 6 місяців. В цей період спадкоємець або фактично вступає в управління або володіння спадковим майном, або звертається до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється на підставі закону і за заповітом. Ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачає, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.535 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Ребро О.П. від 28 вересня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно та відсутністю документів щодо встановлення родинних відносин між позивачем та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис №1311, зареєстроване Міським ВДРАЦС Запорізького МУЮ. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджено письмовою заявою дочки позивача, [PERSON], якою вона стверджує, що померлий [INFO] року [PERSON] є рідним братом позивача. Той факт, що померлий [INFO] року [PERSON] та позивач, [PERSON], є рідними братом та сестрою підтвердженодопитаною в судовому засіданні у якості свідка, гр.[PERSON], що зареєстрована в [ADDRESS], та наданими нею сімейними фотокартками. Відповідно до довідки від 31 серпня 2016 року [PERSON], постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1965 року по день смерті - [INFO] року. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Запорізькій обл. від 26 серпня 2016 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07 вересня 1996 року. На запит приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації надано копію право встановлювального документа на об'єкт нерухомості за адресою [ADDRESS] з матеріалів інвентарної справи на нерухоме майно, а саме: договір купівлі-продажу, посвідчений Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.06.1965р. р/№3980. Будинок знаходиться в аварійному стані, непридатний до експлуатації. Фізичний стан об'єкту - незадовільний. Ринкова вартість вказаного житлового будинку згідно Звіту про оцінку майна, виданого Приватним підприємством «Геотрон» 18.07.2016 року, становить 52 010,00 (п'ятдесят дві тисячі десять) гривень, 00 коп. Згідно ст. 1220 ЦК України, після смерті особи відкривається спадщина, тобто до спадкоємців переходять права і обов'язки особи, яка померла. Згідно вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оформити спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] позивач у позасудовому порядку не має можливості, оскільки в неї відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно та відсутні документи щодо встановлення родинних відносин між позивачем та [PERSON], про що свідчить постанова приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Ребро О.П., про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 вересня 2016 року. З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки наявні передбачені законом підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] та після смерті [INFO] року [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Outcome: approved