Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

ПАТ «Страхова Група «ТАС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути 78 690,52 грн. в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування. Позивач направив до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без участі свого повноважного представника. Повноважний представник відповідача в судовому засіданні та в письмовому відзиві на позов, проти позовних вимог заперечував, вказував на їх безпідставність та просив в задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необгрунтованість позову, та про те, що в його задоволенні слід відмовити. Судом об'єктивно встановлено, що 19 серпня 2016 року відповідач на підставі Поліса №АК/4528941 застрахував в ПАТ «Страхова Група «ТАС» цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля «BMW 520». 2012 року випуску, реєстраційний номер AM 8807 ВТ. 12 вересня 2016 року, близько 12 год. 25 хв. в м. Хмельницький відповідач керуючи наземним транспортним засобом - автомобілем [NUMBER] власником якого є [PERSON] на парковці ТРЦ «Либідь-Плаза», що по вул. Камянецькій, 22, у м. Хмельницькому в порушення вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2016 року справа №686/19540/16-п водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Відмовляючи в позові, суд виходить з того, що під час розгляду справи, знайшли своє підтвердження пояснення сторони відповідача стосовно того, що твердження позивача про несвоєчасне повідомлення страховика про обставини ДТП, які в подальшому надали страховику право регресної вимоги до відповідача, не відповідає обставинам справи. Як встановлено в ході судового засідання, таке повідомлення відбулось в телефонному режимі 12 вересня 2016 року на номер [NUMBER], який зазначений на страховому полісі, що підтверджується копією страхового полісу - а/с 19 та письмовими відомостями про вхідні, вихідні телефонні з'єднання абонента за номером [PERSON], наданою ПАТ «Київстар». Окрім того, судом враховується, що відповідно до підпункту "ґ" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування" були внесені зміни у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону N 1961-ІУ. Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТ СБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не має змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необгрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Відповідні висновки були викладені в правових позиціях і в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-186цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-1253цс16. Крім того, Верховний суд у своїх постановах у справах №760/5736/15-ц від 14 лютого 2018; №722/1929/15-ц від 28 лютого 2018 року також зазначив дані підстави. За таких обставин, в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed