Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.10.2017 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ПП «Профіт» на свою користь заборгованість за векселем у розмірі 347\~414, 00 грн.. Судові витрати у справі просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 12.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її судовий розгляд (а. с. 14). У свою чергу відповідач ПП «Профіт» 07.12.2017 року звернувся в суд із зустрічною позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить визнати вексель таким, що не має вексельної сили. Ухвалою суду, постановленою 07.12.2017 року у письмовій формі у нарадчій кімнаті (а. с. 42), зустрічну позовну заяву ПП «Профіт» до [PERSON] про визнання векселя таким, що не має вексельної сили, обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до ПП «Профіт» про стягнення за векселем. Ухвалою суду, постановленою 29.01.2018 року в усній формі із занесенням до протоколу судового засідання, залучено до участі у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг». Судові засідання у справі відбувались 13.11.2017 року, 07.12.2017 року, 29.01.2018 року, 26.02.2018 року та 30.03.2018 року. У свою чергу, у звязку із набранням 15.12.2017 року чинності Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», котрим ЦПК України викладено у новій редакції, судом у засіданні 29.01.2018 року постановлено усно ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання, про продовження судового розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду, постановленою 30.03.2018 року у письмовій формі у нарадчій кімнаті (а. с. 158-159), відмовлено у задоволенні клопотання ПП «Профіт» про призначення у справі комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що 05.08.2005 року між ПП «Нова Марка» та ПП «Профіт» укладено угоду № 42 про рекламно-інформаційне забезпечення, до якої 29.09.2010 року укладено додаток № 1, згідно котрого погоджено зміни щодо оплати за виконані роботи, зокрема шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок замовника або шляхом видачі векселя. У цей-же день, у відповідності до ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», ст. ст. 3, 3 Закону України «Про обіг векселів в Україні», ПП «Профіт» як векселедавець в особі директора [PERSON] на підставі угоди № 42 від 05.08.2005 року із внесеними до неї 29.09.2010 року змінами передало, а векселеотримувач ПП «Нова Марка» в особі директора [PERSON] прийняло вексель серії АА № 2127648 номінальною вартістю 347\~414 грн. з терміном погашення до 29.09.2015 року, після чого, 01.10.2010 року передало його [PERSON] (новому векселеотримувачу). Позивач [PERSON] зазначає, що вказаний вексель містить усі ознаки, обумовлені ст. 74 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, і є простим векселем. У свою чергу, 01.10.2010 року векселедавець ПП «Нова Марка» в особі директора [PERSON] передав, а позивач [PERSON] як векселеотримувач прийняв простий вексель серії АА № 2127648 на номінальною вартістю 347\~414 грн. з терміном погашення до 29.09.2015 року, після чого, вважається особою, у якої знаходиться вексель, тобто законним держателем. На даний час, враховуючи ту обставину, що термін погашення згаданого простого векселя настав ще 29.09.2015 року, а виплату за таким векселем на користь позивача [PERSON] не було здійснено, у ПП «Профіт», в силу положень ст. ст. 43, 47 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі, наявне перед держателем зобовязання з оплати заборгованості за цим векселем у сумі 347\~414 грн., оскільки останній використав своє право регресу. Позов ПП «Профіт» обґрунтовано тим, що простий вексель серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року номінальною вартістю 347\~414 грн. з терміном погашення до 29.09.2015 року не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 75, 76 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі, а також ст. 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні», оскільки такий не містить усіх обовязкових реквізитів, зокрема на ньому відсутній підпис наявного на підприємстві головного бухгалтера, як і відтиск печатки підприємства на такому підписі. Відтак, на переконання ПП «Профіт», простий вексель серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року номінальною вартістю 347\~414 грн. з терміном погашення до 29.09.2015 року, є таким що виданий з дефектом форми і, в силу ст. 2 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, не має вексельної сили. Крім того, позивач ПП «Профіт» стверджує, що за правовідносинами від 05.08.2005 року між ПП «Нова Марка» та ПП «Профіт» згідно угоди № 42 в останнього немає будь-яких зобовязань, котрі б стверджувались належними та допустимими доказами, оскільки за первісним позовом такі правовідносини виникли на підставі угоди № 42 від 02.05.2005 року, а не на підставі угоди № 42 від 05.08.2005 року. Ще посилається на ту обставину, що 02.04.2010 року між ПП «Нова Марка» в собі директора [PERSON] та ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг» в особі директора [PERSON] укладено договір № 05/04 уступки права вимоги, згідно якого набувачу передано право вимоги боргу з ПП «Профіт» у сумі 347\~414 грн., котрий виник на підставі укладеної між останнім та ПП «Нова Марка» угоди № 42 від 02.05.2005 року та актів здачі-приймання виконаних робіт. Відтак, право вимоги до ПП «Профіт» у згаданій сумі, починаючи ще з 02.04.2010 року, виникло у ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг», що, у свою чергу, виключає право регресу [PERSON] за наявним у нього простим векселем, котрий виданий 29.09.2010 року, тобто після уступки права вимоги іншій особі ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг». Належно уповноважений представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у такій позовній заяві (а. с. 2-4) та відповіді на відзив на позовну заяву від 26.02.2018 року (а. с. 100-103), у зустрічному позові ПП «Профіт» просив відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на зустрічну позовну заяву від 20.12.2018 року (а. с. 45-47). Належно уповноважений представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ПП «Профіт» адвокат [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги ПП «Профіт» підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві (а. с. 27-31) та відповіді на заперечення проти зустрічної позовної заяви від 30.03.2018 року (а. с. 133-138), у первісному позові [PERSON] просив відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 29.01.2018 року (а. с. 55-58). Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг» явку належно уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, хоча була належно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи (а. с. 124-125). Натомість надіслала на адресу суду письмові пояснення третьої особи від 30.03.2018 року (а. с. 126-128), у котрих заперечується факт передачі на її користь документів, що посвідчують право вимоги ПП «Нова Марка» до ПП «Профіт» та здійснення оплати, як наслідок фактичне передання права вимоги за договором уступки від 02.04.2010 року від ПП «Нова Марка» до ПП «Профіт». Наголошено також на тому, що право вимоги боргу з ПП «Профіт» у сумі 347\~414 грн., котре виникло на підставі укладеної між ПП «Нова Марка» та ПП «Профіт» угоди № 42 від 02.05.2005 року, у бухгалтерському обліку ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг» ніколи не обліковувалось. Зазначені письмові пояснення третьої особи подані за підписом засновника і учасника товариства [PERSON], який, нібито укладав та підписував 02.04.2010 року договір № 05/04 уступки права вимоги. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані письмові докази по справі, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.08.2005 року між ПП «Нова Марка» та ПП «Профіт» укладено угоду № 42 про рекламно-інформаційне забезпечення, з терміном дії до 31.12.2010 року (а. с. 5-6, оригінал оглядався у судовому засіданні). Усі розрахунки за такою угодою мали здійснюватися щомісяця згідно актів виконаних робіт, а, при необхідності, авансовими платежами (пункт 2 угоди). 29.09.2010 року, тобто протягом терміну дії угоди № 42 від 05.08.2005 року, її сторони домовились про внесення змін до такої угоди шляхом укладення додатку № 1 (а. с. 7, оригінал оглядався у судовому засіданні). Зміни стосувалися виключно пункту 2 угоди і полягали у подальшому здійсненні усіх розрахунків шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок замовника або шляхом видачі векселя. Виходячи із змісту згаданих документів, а також сторін, які підписували такі документи, суд критично розцінює твердження представника ПП «Профіт» про нібито підписання додатку № 1 до іншої угоди № 42, аніж угоди від 05.08.2005 року, зокрема угоди № 42 від 02.05.2005 року, про що безпосередньо зазначено у додатку № 1 від 29.09.2010 року, так як, на переконання суду, має місце звичайна описка у даті угоди, котрої стосується згаданий додаток. Крім того, представником ПП «Профіт» суду не представлено тієї угоди № 42 від 02.05.2005 року, про яку ним згадується, що свідчить про відсутність укладення такої угоди між ПП «Нова Марка» та ПП «Профіт» про той самий предмет. Судом встановлено й те, що 29.09.2010 року ПП «Профіт», на підставі угоди № 42 про рекламно-інформаційне забезпечення від 05.08.2005 року із внесеними до неї 29.09.2010 року змінами згідно додатку № 1, видало та передало ПП «Нова Марка» простий вексель серії АА № 2127648 номінальною вартістю 347\~414 грн., з терміном погашення до 29.09.2015 року, а ПП «Нова Марка», у свою чергу, прийняло такий простий вексель, після чого, 01.10.2010 року передало його [PERSON], а останній, у свою чергу, також прийняв цей простий вексель (а. с. 8, оригінал оглядався у судовому засіданні). Факти приймання-передачі векселя від ПП «Профіт» до ПП «Нова Марка» та від ПП «Нова Марка» до [PERSON] стверджується актами приймання-передачі від 29.09.2010 року та від 01.10.2010 року відповідно (а. с. 9, 10, оригінали оглядались у судовому засіданні). Відповідно до ст. 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила(видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам. Виходячи з цього визначення, здійснення або передача посвідчених прав цінним папером, серед яких є і вексель, можливі тільки за умови його пред'явлення. У свою чергу, особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов'язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, визначає Закон України «Про обіг векселів в Україні». Статтею 5 згаданого вище Закону, а також ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що векселі (переказні та прості) складаються у документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма і порядок виготовлення яких затверджуються Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, і не можуть бути переведені у бездокументарну форму (знерухомлені). Крім того, Законом України «Про обіг векселів в Україні» передбачена можливість видавати прості векселі лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається у письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем. Відтак, після передачі від ПП «Профіт» до ПП «Нова Марка» та від ПП «Нова Марка» до [PERSON] у встановленому порядку відповідно до угоди № 42 про рекламно-інформаційне забезпечення від 05.08.2005 року із внесеними до неї 29.09.2010 року змінами згідно додатку № 1, припинилися грошові зобовязання щодо платежу за цією угодою і виникли грошові зобовязання щодо платежу за векселем серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року, а [PERSON] є законним держателем вказаного простого векселя серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року, номінальною вартістю 347\~414 грн., з терміном погашення до 29.09.2015 року. Судом встановлено, що ПП «Профіт» платіж за виданим ним простим векселем серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року протягом усього строку платежу не здійснювався. Як розяснюється у пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 року № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, повязаних з обігом векселів», за вексельним законодавством виникають зобов'язання як прямих боржників, так і боржників у порядку регресу.Прямі боржники це векселедавець простого векселя та акцептант переказного векселя. Вимоги до зазначених осіб, а також до авалістів за них (за їх наявності) можуть бути пред'явлені як у строк платежу, так і протягом усього строку вексельної давності незалежно від наявності протесту. При цьому підставою для заявлення вимог до прямих боржників є сам вексель, що знаходиться у кредитора. За таких обставин, а також враховуючи, що строк вексельної давності ще не сплив, [PERSON] як держатель простого векселя скористався своїм правом предявлення у визначений законом строк вимоги до ПП «Профіт» як векселедавця, про стягнення за таким векселем у порядку регресу. Що стосується тверджень ПП «Профіт» про невідповідність простого векселя серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року обовязковим реквізитам, передбаченим Законом України «Про обіг векселів в Україні» та Уніфікованим Законом про переказні векселі та прості векселі, зокрема щодо відсутності на такому векселі підпису існуючого на підприємстві головного бухгалтера та відтиску на цьому підписі печатки підприємства, то судом такі до уваги не приймаються з огляду на наступне. Так, відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» вексель, який видається на території України і місце платежу за яким також знаходиться на території України, складається державною мовою. Найменування трасанта або векселедавця, інших зобов'язаних за векселем осіб заповнюється тією мовою, якою визначено офіційне найменування в їх установчих документах. Вексель від імені юридичних осіб підписується власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель. В силу ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця видачі простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).Якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобов'язуватися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи вигаданих осіб, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобов'язувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то\~зобов'язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому,\~є\~все ж таки\~юридично дійсними (ст. 7 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі). Враховуючи наведене, незважаючи на встановлення судом наявності станом на дату видачі векселя і надалі посади головного бухгалтера ПП «Профіт», котру займала [PERSON] (а. с. 145-146), основним чином з огляду на те, що спірний вексель підписаний безпосередньо керівником ПП «Профіт» [PERSON], а її підпис скріплений печаткою ПП «Профіт» (векселедавцем), суд дійшов висновку про те, що відсутність підпису головного бухгалтера не позбавляє простого векселя серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року вексельної сили. Не заслуговують на увагу й посилання представника ПП «Профіт» як на підставу своїх заперечень проти позову [PERSON], на ту обставину, що 02.04.2010 року між ПП «Нова Марка» в собі директора [PERSON] та ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг» в особі директора [PERSON] укладено договір № 05/04 уступки права вимоги (а. с. 59, оригінал оглядався у судовому засіданні), згідно якого набувачу передано право вимоги боргу з ПП «Профіт» у сумі 347\~414 грн. і таке право вимоги виникло у ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг», що, у свою чергу, виключає право регресу [PERSON] за наявним у нього простим векселем, котрий виданий після уступки права вимоги. Так, ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг» у надісланих на адресу суду згаданих вище письмових поясненнях заперечується факт передачі на її користь документів, що посвідчують право вимоги ПП «Нова Марка» до ПП «Профіт» та здійснення оплати, і, як наслідок, фактичне передання права вимоги за договором уступки від 02.04.2010 року від ПП «Нова Марка» до ПП «Профіт». Третьою особою наголошено також на тому, що право вимоги боргу з ПП «Профіт» у сумі 347\~414 грн., котре виникло на підставі укладеної між ПП «Нова Марка» та ПП «Профіт» угоди № 42 від 02.05.2005 року, у бухгалтерському обліку ТзОВ «Компанія Міко Трейдінг» ніколи не обліковувалось. Крім того, відповідно до ст. 17 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, особи, на яких подається позов за векселем, не можуть протиставити держателю заперечення, що ґрунтуються на їхніх особистих відносинах з трасантом або з попередніми держателями, якщо тільки держатель, при придбанні векселя, не діяв свідомо на шкоду боржнику. У свою чергу, правочини, на підставі яких було видано (передано) вексель, можуть бути визнані судом недійсними у випадках, передбачених статтями 215-236 ЦК України, із застосуванням між сторонами загальних правових наслідків недійсності правочинів. Однак, як розяснено у п. 8 постанови Пленуму ВСУ від 08.06.2007 №5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів", визнання судом зазначених правочинів недійсними не спричиняє недійсність векселя як цінного папера та не перериває індосаментний ряд. Отже, заперечення із угод, що є підставою видачі чи переуступки векселя, допускається лише між особами, які безпосередньо пов'язані нею. Вексельному кредитору немає потреби доказувати обґрунтованість своєї вимоги. Той факт, що кредитор є векселедержателем, є достатнім доказом його права вимагати платежу за векселем. Оскільки ПП «Профіт» не надано суду жодних належних та допустимих доказів грубої необережності і несумлінної поведінки як у діях ПП «Нова Марка» (попереднього векселедержателя), так і у діях безпосередньо [PERSON] (дійсного векселедержателя), а навпаки, спостерігається несумлінна поведінка ПП «Профіт», повязана спершу із нібито переуступкою права вимоги на суму 347\~414 грн., а потім видачею векселя з такою ж номінальною вартістю, то й немає підстав стверджувати про незаконність права вимоги [PERSON] про платіж за спірним векселем. Таким чином, виходячи з усього вищенаведеного, суд дійшов переконливого висновку про наявність у [PERSON] права вимоги до ПП «Профіт» про здійснення оплати заборгованості за просим векселемсерії АА № 2127648 від 29.09.2010 року, номінальною вартістю 347\~414 грн., з терміном погашення до 29.09.2015 року, котрий має вексельну силу, а вимога про стягнення за таким векселем предявлена у визначений законом строк вексельної давності. Відтак, позов [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі, що, у свою чергу, повністю виключає можливість задоволення зустрічних позовних вимог ПП «Профіт» у даній справі, так як встановлено, що спірний вексель не має дефекту форми, а, отже, має свою вексельну силу. У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, на його користь з ПП «Профіт» підлягають до стягнення також понесені судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору у розмірі 3\~474 грн. 14 коп., згідно квитанції № 11 від 05.10.2017 року (а. с. 1).

Outcome: approved