Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позовом про визнання відповідача - [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - частиною житлового будинку [ADDRESS], а також просить зобов'язати УДМС України в Тернопільській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог вказано, що позивач є власницею ? частини будинку [ADDRESS]. У ньому зареєстрований відповідач [PERSON] - колишній чоловік позивача. Більше одного року відповідач не проживає за вказаною адресою, не бере участі в утриманні будинку, не сплачує комунальних послуг та не вкладає коштів в ремонт будинку. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. А тому, посилаючись на ст.405 ЦК України позивач [PERSON] просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримала, згідна на розгляд справи у порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - УДМС України в Тернопільській області надіслав на адресу суду письмове пояснення, згідно якого заперечив проти вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання, оскільки таке зняття згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" здійснюється на підставі відповідного рішення суду про втрату права на користування житлом. За вказаних обставин суд прийшов до висновку про необхідність проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК, проти чого не заперечила позивач. Ознайомившись із заявами, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав: Позивачу [PERSON] на підставі договору дарування належить ? частина житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку згідно наявної у справі копії будинкової книги зареєстровані позивач і відповідач. Відповідно до ст. 391 ЦК України саме власник майна має право вимоги щодо усунення іншими особами перешкод у здійснені ним свого права користування та розпорядження. Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач не проживає в належному позивачу будинку, що підтверджується відповідними актами від 29 липня, 30 вересня, 28 жовтня та 16 грудня 2013 року. Отже, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування ? частиною житлового будинку [ADDRESS], належної [PERSON] Щодо позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації суд зазначає наступне: Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законнної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. А тому, враховуючи ті обставини, що законом встановлено окремий порядок зняття з реєстрації місця проживання, та те, що вказана позовна вимога заявлена до УДМС України в Тернопільській області, не як до відповідача, а як до третьої особи у справі, у вимозі позивача про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст. ст. 382, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання",

Outcome: partial