Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Звернувшись до суду із вказаним позовом, [PERSON] просить стягнути на свою користь з відповідача у справі [PERSON] аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача. У судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав та просила задовольнити. Також суду показала, що вона визнає названі відповідачем обставини наявності на його утриманні ще одніє неповнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів своїх доходів, що він ніде офіційно не працює, має мінливий дохід, середній щомісячний розмір якого становить 5000.00 грн. Відповідач позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, пославшись на неможливість сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина. При цьому суду показав, що він за станом здоровя ніде офіційно не працює. Наразі, працює тимчасово та в середньому за місяць отримує доход в сумі 5000.00 грн. Має неповнолітнього сина, на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів своїх доходів. Інших утриманців не має. Роботи на неповний робочий день не шукав, оскільки його не влаштовує розмір оплати праці. Доказів про його незадовільний стан здоровя та що він таким чином обмежений у можливості працювати за станом здоровя, не існує. Заслухавши сторін спору та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.11.2001, стверджується, що сторони спору є батьками [PERSON] , який народився [INFO] і про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 05.11.2001 зроблено відповідний запис за № 8 у виконкомі Шарківської сільської ради Рокитнянського району Київської області. Відповідно до даних Договору № ВБР-190968 про надання освітніх послуг від 08.08.2019, укладеного між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та [PERSON] , повнолітній син сторін спору навчається за контрактом на першому курсі вказаного навчального закладу денної форми навчання. Термін навчання чотири роки, вартість навчання за один навчаний рік становить 19690.00 грн. На період навчання син проживає у гуртожитку. Проживання в останньому є платним і його вартість за один рік становить 5300.00 грн. Син ніде не працює і не має будь-яких доходів, крім батьківської допомоги. Відповідач є працездатним. Наразі, офіційно не працює та має тимчасові заробітки, середньомісячний розмір яких становить 5000.00 грн. Має одну неповнолітню дитину, на утримання якої сплачує щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів своїх доходів. Інших утриманців не має. Вказані обставини сторонами визнаються та не оспорюються, обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності та добровільності їх визнання у суду не викликають, а тому з огляду на положення ст. 82 ЦПК України судом приймаються як доведені. Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються 182, 198, 199, 200, 201 СК України. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів при цьому визначається за вимогами ст. 200 СК України у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. З огляду на встановлені обставини справи суд погоджується з доводами позивача в тім, що їх з відповідачем повнолітній син потребує матеріальної допомоги від батька і таку допомогу спроможний надавати йому його батько - відповідач у справі [PERSON] .. Разом з тим, з огляду на встановленні обставини спору, а саме на наявність у відповідача неповнолітньої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки всіх своїх доходів, зважаючи на мінливість розміру доходу відповідача з огляду на характер його роботи, середній щомісячний розмір якого становить 5000.00 грн, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, мають стягуватися з нього щомісячно у твердій грошовій сумі розміром 1000.00 грн, починаючи з 08.10.2019 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. При цьому судом враховуються затверджений державою на поточний рік розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць, а також матеріальне становище відповідача та позивача. На переконання суду такий розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання свого повнолітнього сина буде справедливим, в певній мірі достатнім для належного матеріального забезпечення останнього і не спричинить суттєвих порушень прав іншого неповнолітнього сина відповідача та власне його самого. Доводи відповідача у судовому засіданні, що він не може працювати офіційно і взагалі обмежений у можливості працювати за станом здоровя, свого належного підтвердження із отриманих у справі доказів не знаходять, а тому судом до уваги не приймаються. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. За вимогами положень п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі в сумі 768.40 грн.. На підставі ст.ст. 182, 198, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial