Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона разом з сином - [PERSON] проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] та її син неодноразово вчиняв по відношенню до неї фізичне та психологічне насильство, у зв`язку з чим на підставі її заяв було відкрито кримінальне провадження № 12019130330000335 за ч. 1 ст. 125 КК України відносно [PERSON] , внаслідок чого укладено угоду про примирення, а також останнього притягнуто двічі до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і 26.06.2019 року видано відносно нього Рубіжанським ВП ГУНП в Луганській області заборонний припис. У зв`язку з тим, що [PERSON] має у приватній власності будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , заявник просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , яким протягом 6 місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити: -перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявником в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] ; -наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання заявника за адресою: [ADDRESS] ; -особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; -вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через інших осіб. В судовому засіданні заявник та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволення. Заінтерисована особа в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, заслухавши заявника та її представника, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянки України (а.с.9-10). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України (а.с.11). Відповідно до довідки про слад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 03.09.2019 року, виданої Центром надання адміністративних послуг загального віддіу Рубіжанської міської ради Луганської області від 03.09.2019 року № 37824, за адресою: Луганська [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (наймач), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (онук) (а.с.29). 23.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про примирення, яка на даний час судом не затверджена, через вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, якою узгоджено [PERSON] покарання у вигляді громадських робіт строком сто годин (а.с.13-15). Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника Серія № 077942 від 20.06.2019 року, виданого Рубіжанським відділом поліції ГУНП в Луганській області, [PERSON] заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - [PERSON] протягом 3 діб (а.с.19). Постановами Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2019 року справа 3/425/570/19, 425/1821/19 та від 12.07.2019 року справа № 3/425/765/19, 425/2402/19 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, внаслідо того, що він вчинив насильство в сім`ї відносно своєї матері - [PERSON] (а.с.27, 28). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частинами 1 та 2 ст. 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно ст. 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. На підтвердження заявлених вимог про видачу обмежувального припису заявником надано угоду про примирення від 23.05.2019 року, постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2019 року та від 12.07.2019 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 20.06.2019 року (а.с. 13-15, 19, 27, 28). Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Таким чином, враховуючи те, що у заінтересованої особи у власності є житловий будинок та усі надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що є доведеним факт того, що [PERSON] вчиняє як фізичне так і психологічне насильство щодо своєї матері [PERSON] , є вірогідність продовження вчинення насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника вказані заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Частина 4 ст. 350-6 ЦПК України передбачає, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved