Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог: 14.04.2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав[PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог вказано, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами відповідач не виконує відносно [PERSON] жодного з батьківських обов`язків, абсолютно байдужий до морального, фізичного та духовного розвитку дитини. Відповідач дитиною не цікавиться, не провідує, не вітає на день народження та інші свята, при випадкових зустрічах уникає контакту з дочкою; матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує. Відповідач створив іншу сім`ю, не підтримує контактів з колишньою дружиною та їх спільною донькою. На думку позивача, зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з його ухиленням від виконання батьківських обов`язків. ІІ. Процедура та позиції сторін 05.05.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.06.2021 року, яка постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати і занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача Чайковської Р.А. , витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради висновок щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, задоволено клопотання про виклик свідка, підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задоволити з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснила, що відповідач не спілкується з дитиною, матеріально не допомагає. Створив нову сім`ю, з якою на даний час перебуває за кордонам, батьки відповідача також не підтримують контакт з онучкою. Представник позивача - адвокат Чайковська Р.А. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задоволити. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання, проте судові повістки повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду невідомі. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач систематично уникає від отримання судових повісток, його виклик в судові засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 25, 38-41 44-47, 59-61). Відповідно до норм ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи Жалюк В.С. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених в ньому. На запит суду надав висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Статтею 141 СК України передбачено рівні права та обов`язки обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.2005 року (а.с. 14). Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11.10.2010 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишено на виховання [PERSON] , стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 30% всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.08.2010 р. і до повноліття дитини (а.с.8 ). Прізвище позивача з [PERSON] змінено на [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8, 9, 14,15-18, 32). З висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , який затверджений рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №894 від 04.08.2021 року, вбачається, що виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Допитана у судовому засіданні в присутності матері та представника органу опіки та піклування, за її згодою, в якості свідка неповнолітня [PERSON] вказала, що з батьком практично не спілкується, останній раз випадково бачились в 2019 році, більше жодного разу не зустрічались, по телефону також не спілкувались. Батько не підтримує з нею зв`язок, має іншу сім`ю, бабуся та дідусь зі сторони батька з нею також не спілкуються, вони не зацікавлені в налагодження контакту між нею та батьком. Вказала, що не заперечує проти позбавлення її батька батьківських прав відносно неї, оскільки він не бере участі в її житті, не спілкується нею, не цікавиться її життям, матеріальної допомоги також не надає. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю, яка здійснює за нею догляд, повністю займається її вихованням і матеріальним забезпеченням; відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки, з нею не спілкується, не цікавиться її життям, не займається її матеріальним забезпеченням, згідно висновку органу опіки та піклування визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки, беручи до уваги думку неповнолітньої [PERSON] , яка не заперечує проти позбавлення її батька батьківських права, відтак на підставі пункту 2 частини 1 статті 164 СК України суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог. V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 908, 00 грн.

Outcome: approved