Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 13.02.2020 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Одеська міська рада, відповідно якої заявник просив встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 17 жовтня 1995 року [NUMBER] зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу №8-5370, виданий Управлінням житлово-комунальним господарством виконкому Одеської міської ради народних депутатів, [PERSON] ; встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] ; Встанвоити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: Розпорядження органу приватизації 17 жовтня 1995 року [NUMBER], [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначено, що заявник 17.10.1995 року набув право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] . У правовстановлюючих документах було допущено орфографічні помилки, а саме у написанні прізвища « [PERSON] », а за документа, які посвідчують особу заявника, прізвище є « [PERSON] ». При зверненні до КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради, було надано відмову в виправленні помилок у документах. У зв`язку з викладеним, заявник звернувся з дійсною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 19.02.2020 року заяву залишено без руху. 13.03.2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 16.03.2020 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 23.04.2020 року. В судове засідання 23.04.2020 року сторони по справі не з`явились, у зв`язку з введенням картину на території України розгляд справи було відкладено на 10.06.2020 року. В судове засідання 10.06.2020 року до суду з`явились заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи Грабовський В.О., який просив відкласти розгляд справи для надання часу ознайомитись з матеріалами справи та надання пояснень. Розгляд справи було відкладено на 20.08.2020 року. 20.08.2020 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. 20.08.2020 року [PERSON] надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав у повному обсязі, просив задовольнити її. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 25.08.2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 17.10.1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] в рівних частках, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке зареєстроване і записане у реєстрову книгу за №8-5370. Зазначене свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 17.10.1995 року [NUMBER] органу приватизації на підставі заяви [PERSON] . Відповідно технічного паспорту посвідченого начальником БТІ Станіславським Л.І. 17.10.1995 року на квартиру [ADDRESS] , власником квартири є [PERSON] . Паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданого Приморським РВУМВС України в Одеській області віл 21.10.1998 року виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . Пенсійне посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] , [INFO] . Отже, на теперішній час є неспівпадання в написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України. Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявник не матиме змоги прийняти спадщину, що належна йому за заповітом. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, а також не заперечується заінтересованою особою, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви [PERSON] . Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в написанні свого літери «і» та «и» в прізвищі заявника в паспорті та в правовстановлюючих документах від 17.10.1995 року, не може в повному обсязі реалізувати свої права. Тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved