Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу про визнання права власності в порядку спадкування. Просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері Позивача [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.02.2015 року померла її мати [PERSON]. За життя вона була власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], це підтверджується договором купівлі-продажу від 28.01.2003 року. Вказане майно [PERSON] заповідала Позивачу. Після її смерті Позивач прийняла спадщину, та після спливу шестимісячного строку звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак приватним нотаріусом [PERSON] їй, Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з тим, що згідно вищевказаного договору купівлі-продажу мати придбала цілу квартиру, а згідно даних з реєстру прав власності на нерухоме майно за нею зареєстровано лише 1/12 частина. Дана обставина пояснюється тим, що під час реєстрації вищевказаного договору державним реєстратором в КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації була допущена помилка при написанні частки у праві власності, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач, не з′явилася, скориставшись правом представництва. У судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не з′явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просив їх задовольнити. Представник відповідача не з′явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову не заперечує з посиланням на ст. 328, 392 ЦК України. Третя особа [PERSON] не з′явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовними вимогами ознайомлена, проти їх задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Встановлено, що позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]Г) перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 24.07.1982 року, що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Олександрівським відділом реєстрації Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №11 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження IV УП № 1286396, виданим Ново-Вузовським сільським бюро с. Ново-Вузовське, актовий запис № 20, матірю [PERSON] ([PERSON]Г.) є [PERSON] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 05.02.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія І-КИ № 613229, актовий запис № 126 від 06.02.2015 року (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (спадкодавець) 28 січня 2003 року уклала з [PERSON] договір купівлв продажу квартири, загальною площею 32,64 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 448. Крім того, на примірнику договору купівлі-продажу від 28 січня 2003 року, міститься відмітка, про те, що за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності однокімнатна квартира за № 54 у будинку № 19 по вулиці Революційна, про шо Криворізьким БТІ внесено запис в реєстраційну книгу 205П за реєстровим номером 148 (а.с.8). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 74076, за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири ВАЕ № 102807 від 28.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним номером 448 на праві приватної власності зареєстровано 1/12 частки квартири [ADDRESS]. Також зазначений витяг містить виправлення, заврені КП "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", в частини розміру частки, а саме з 1/12 на 1/1 (а.с.9). Встановлено, що 20 липня 2004 року [PERSON] [INFO], склала заповіт, який посвідчено [PERSON] приватним Криворізького міського нотаріального округу 20 липня 2004 року за реєстром № 3082, відповідно до якого вона заповіла гр.. [PERSON] позивачу у справі належну їй вищевказану однокімнатну квартиру (а.с.11). Зазначений заповіт є дійсним, доказів його оскарження в судовому порядку не встановлено, тому суд виходить з презумпції правомірності правочину. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на успадкування мають особи, визначенні у заповіті. Ухвалою суду вд 27.10.2015р. за клопотанням представника позивача \~ витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] відомостей щодо заведення спадкової справи після померлої 05.02.2015 року [PERSON], [INFO] та встановлення інших спадкоємців. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 40-2015, розпочатої 05 червня 2015 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та позивач [PERSON]. При цьому, на кожного спадкоємця складено заповіти на різне майно. Спору щодо спадкового майна між спадкоємцями не вбачається (а.с. 45-96). Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 27.11.2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої 05.02.2015 року [PERSON] однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], відмовлено у звязку з тим, що згідно договору купівлі-продажу мати придбала цілу квартиру, а згідно даних з реєстру прав власності на нерухоме майно за нею зареєстровано лише 1/12 частину, на витязі є виправлення: 1/12 частка виправлена на 1/1(а.с.14). Під час судового розгляду встановлено, що квартира [ADDRESS] за життя належала спадкодавцю на підставі права власності, квартира не відчужувалась, власник її не змінювався, що вбачається з відповіді КП ДОР "Криворізьке БТІ" за № 42 від 11 січня 2016 року. Таким чином, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування у зв′язку з помилкою у державному реєстрі. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, приходить до висновку, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину за заповітом, дійсність якого не оспорюється, та яка залишилась після смерті [PERSON], вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, що буде відповідати положенням ст. 55 Конституції України, норми якої мають пряму дію, та ст. 6 Конвенції. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та задовольняє їх в повному обсязі. Як вбачається з експертного висновку від 05 лютого 2015 року ринкова вартість однокімнатної квартири, загальною площею 32,64 м.кв. розташованої за адресою: [ADDRESS], на дату смерті спадкодавця складає: 85768,00 грн.(а.с.16-22). Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України за розгляд справи покладаються на позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved