Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати з матір'ю. З 01.09.2015 року вона є студенткою Комунального вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради "Лубенське медичне училище", знаходиться на 3 курсі відділення сестринська справа, і закінчує навчання 30.06.2019 року. Навчання потребує додаткових витрат, а її мати не працює, та має на своєму утриманні малолітню дитину, тому їх сім'я знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Позивач [PERSON] прохає суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подачі позову і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 року, але не більше як до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, аліменти сплачувати згоден. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні роз'яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Необхідною умовою утримання батьками повнолітніх сина, дочки є можливість батьків надавати таку допомогу. Якщо батько, мати не мають відповідних коштів, нерухомого майна, які б забезпечили утримання сина, дочки, виконання цього їх обов'язку буде неможливим. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Згідно довідки №90 від 21.05.2018 року, позивачка [PERSON] навчається у Комунальному вищому навчальному закладі 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради "Лубенському медичному училищі", на 3 курсі, денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 рік (а.с.8). Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання потребує значних затрат, оскільки є потреба витрачати кошти на харчування, придбавати канцелярські прилади, тощо. Викладені обставини вплинули на матеріальний стан матері позивачки, яка тимчасово не працює, має на утриманні малолітню дитину, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Право на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідача присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2019 року. Відповідач здоровий, працездатний, тобто має можливість надавати повнолітній дочці допомогу в період навчання. Суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, бере до уваги встановлені вище фактичні обставини та вважає, що в даному випадку маються підстави для стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, який є співмірним до потреб повнолітньої і про що не заперечує сам відповідач. Разом з тим, ч.2 статті 182 СК України, на яку посилається позивач про стягнення з відповідача аліментів, які не можуть бути менші ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стосується щодо обов'язку матері, батька утримувати лише неповнолітню дитину, а тому у цій частині позову слід відмовити. Позивач при подачі до суду матеріалів позову був звільнений від сплати судового збору, при таких обставинах, судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, слід стягнути з відповідача на користь держави, на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial