Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , за участю третьої особи Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2012 року, зокрема просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, на місяць, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2012 року з нього стягуються на користь відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Однак станом на сьогоднішній день він не має офіційного заробітку, що негативно впливає на його можливість стабільно та в повному обсязі сплачувати аліменти, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму. Ухвалою суду від 09.10.2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. 12.11.2019 року позивач подав клопотання про уточнення позовних вимог в якому просить постановити рішення, яким визначити розмір стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Крім того просить зобов`язати третю особу Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області провести перерахунок наявної заборгованості по аліментах починаючи з 23.08.2012 року, оскільки вважає порядок здійснення державним виконавцем розрахунку сум аліментів неправильним. Відповідач [PERSON] подала суду відзив на позов в якому просить відмовити в задоволені позову за безпідставністю позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2012 року постановленим у справі № 1915/14043/2012, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.08.2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття. 20.03.2019 року старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС ТМУЮ відкрито виконавче провадження №37108069 з примусового виконання виконавчого листа виданого Тернопільським міськрайонним судом 28.02.2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості складеного 08.10.2019 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, станом на 01.10.2019 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів, становить 79015,48 грн. Як вбачається з відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, інформація про доходи [PERSON] з березня 2015 року відсутня. Згідно поданих позивачем квитанцій вбачається перехування позивачем [PERSON] на користь відповідача [PERSON] коштів на сплату аліментів, зокрема 12.06.2018 року -1100 грн., 13.07.2018 року - 1250 грн., 13.08.2018 року - 1250 грн., 19.09.2018 року - 1250 грн., 15.11.2018 року - 2000 грн., 17.12.2018 року - 1300 грн, 12.02.2019 року - 1500 грн., 15.03.2019 року -1200 грн., 19.04.2019 року - 1000 грн., 14.06.2019 року -2000 грн., 13.07.2019 року - 1800 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 218 грн, з 1 липня - 2318 грн. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема матеріальне становище сторін, відсутність у позивача [PERSON] стабільного заробітку, беручи до уваги, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму слід задовольнити та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня набрання даним рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Щодо заявленої позивачем вимоги про зобов`язання третьої особи Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області провести перерахунок наявної заборгованості по аліментах починаючи з 23.08.2012 року суд зазначає наступне: Порядок стягнення аліментів визначається Законом України «Про виконавче провадження», Сімейним кодексом України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими нормативними актами. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Враховуючи вищенаведене суд відмовляє в задоволені позовної вимоги про зобов`язання Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області провести перерахунок наявної заборгованості по аліментах, оскільки вказана вимога вирішується в порядку розгляду судом скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення.

Outcome: partial