Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Заявленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати: п. 12 додатку 1 до рішення № 238 Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 5 жовтня 2018 року про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0,20 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в с. Оліївка Житомирського району Житомирської області; рішення міськрайонного управління у Житомирському районі та у м. Житомирі головного управління держгеокадастру у Житомирській області про внесення відомостей до державного земельного кадастру щодо ділянки з кадастровим номером 18220885600:004:000:0615. В обґрунтування заявленого позивачем наведено наступне. В 2017 році сільською радою відносно [PERSON] прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її власність. Розробив проект їй відмовлено у затвердженні держгеокадастром адже земельна ділянка перетинається майже на 90% із земельною ділянкою, на яку у 2018 році надано дозвіл тим же органом місцевого самоврядування на розроблення такого ж проекту [PERSON] Крім цього, Оліївська сільська рада видав рішення щодо [PERSON] вийшла за межі повноважень оскільки видала дозвіл на частину земельної ділянки, що проходить в межах м. Житомира. За таких обставин, позивач вважає такі дії протиправними та просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження і підстав для переходу до іншого виду проваджень судом встановлено не було. Направленими матеріалами представник держгеокадастру заперечував щодо задоволення позову, зазначивши те, що підставами для відмови у погодженні документації позивача є наявність в межах ділянки, яку вона має намір отримати у власність іншої земельної ділянки сформованої за зверненням [PERSON] (а.с.169-170 т.1). Проаналізував фактичні обставини справи на підставі доказів поданих сторонами, судом встановлено наступне. 29 травня 2017 року на 13-ій сесії 7-го скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, в тому числі [PERSON], тобто позивачу у даній справі (а.с.54,55 т.1). 24 травня 2018 року рішенням тієї ж ради позивачеві продовжено термін дії проекту (а.с.56,57 т.1). В 2017 році за замовленням позивача розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1756 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.58-98 т.1). Даний проект, серед іншого, містить рішення державного кадастрового реєстратора №РВ-1800568632018 від 7 листопада 2018 року про відмову у внесенні відомостей до державного земельного кадастру. Таке рішення прийнято в тому числі у зв'язку із наявністю перетину ділянки позивача із ділянкою з кадастровим номером 1822085600:04:000:0615. Площа співпадає на 89,3364% (а.с.95 т.1). Крім цього, документація містить заяву позивача датовану 9 серпня 2018 року адресовану начальнику відділу земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища Оліївської сільської ради, якою вона просить звернути увагу при вирішенні питання при розгляді заяви [PERSON] щодо відведення йому земельної ділянки, оскільки на таку земельну ділянку позивачем вже розроблений проект землеустрою. У зв'язку із цим просить заяву [PERSON] залишити без задоволення (а.с.90 т.1). 5 жовтня 2018 року рішенням № 238 Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що прийнято на 8-ій сесії 7-го скликання, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки, серед інших, в пункті 12 додатку 1 надано [PERSON], площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Оліївка (а.с.39-50 т.1). Тим же рішенням [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розроблення такого самого проекту з тих підстав, що на таку земельну ділянку вже надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі (а.с.51 т.1). На 30 листопада 2018 року підготовлено проект рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про затвердження документації і землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, серед інших громадян, [PERSON] на ділянку площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Оліївка з кадастровим номером 1822085600:04:000:0615 (а.с.128-136 т.1). 29 листопада 2018 року за заявою позивача судом вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони приймати рішення про затвердження проекту землеустрою [PERSON] на ділянку площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Оліївка з кадастровим номером 1822085600:04:000:0615 до прийняття рішення у даній справі (а.с.139-140,146 т.1). Дане судове рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції (а.с.77-79 т.2). Відмовлено у задоволенні і заяви [PERSON] про скасування згадуваних заходів забезпечення позову (а.с.147-149 т.2). Земельна ділянка дозвіл на розробку проекту якої надано [PERSON] частково проходить в межах м. Житомира (а.с.23-31; а.с.112-120 т.2). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 6 ст. 118 ЗК України). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України). Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про землеустрій"). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 11 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування (ч. 1; п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України). Застосовуючи зазначені норми матеріального права суд застосовує і наступні положення процесуального законодавства. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) визначено наступне. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає дії органу місцевого самоврядування по наданню дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки декільком громадянам протиправними та такими, які не можуть мати свого місця. Вибіркове прийняття рішень щодо різних громадян, що мало місце даним органом місцевого самоврядування, окремо підкреслює правильність зроблених судом висновків (а.с.51 т.1). Позивач, суд вважає, першим звернувшись до органу місцевого самоврядування за отриманням у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, мав правомірні очікування на реалізацію такого права та "законне сподівання" на отримання саме ним її у власність. В подальшому, надав аналогічний дозвіл [PERSON], суд вважає, орган місцевого самоврядування діяв протиправно. Окремою підставою для задоволення першої вимоги слугує і та обставина, що земельна ділянка дозвіл на розробку якої видав орган місцевого самоврядування частково розташована у межах м. Житомира, а тому вийшов за межі власних повноважень. Рішення міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі головного управління держгеокадастру у Житомирській області про внесення відомостей до державного земельного кадастру ділянки [PERSON] з кадастровим номером 1822085600:04:000:0615 суду для дослідження надано не було, клопотань про його витребування не заявлялось. За таких обставин скасовувати не досліджене рішення, суд вважає, підстав не має і у даній частині вимог слід відмовити. Результати вирішення спору не дають підстав для скасування вжитих і згадуваних заходів забезпечення позову, що регламентовано положеннями ст. 158 ЦПК України. Судові витрати у справі понесені позивачем в розмірі 2 124,98 гривень підлягають до стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку пропорційно до задоволеної частини вимог тобто по 531,25 гривень з кожного. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial