Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON]. Позов мотивує тим, що 19 квітня 2007 року її мати [PERSON] склала заповіт згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме : належні їй грошові кошти, що знаходяться на вкладах або на рахунку у банківських (фінансових) установах з належними до них відсотками, індексаціями та компенсаціями залишила своєму сину тобто її брату [PERSON] та їй. 07 березня 2008 року її матір"ю також було складено заповіт, згідно яким вона зробила розпорядження, а саме : заповіла їй ? частину квартири [ADDRESS]. Дана квартира на підставі договору міни від 26 вересня 1997 року належала її матері та братові [PERSON]. Ні вона, ні її брат спадщину за померлою матір"ю не прийняли, її брат постійно проживав з матір"ю, тому відповідно до вимог ст.1268 ч.3 ЦК України він прийняв спадщину. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується відповідним свідоцтвом. Через те, що вона є громадянкою іншої держави, була позбавлена можливості у визначений час приїхати на Україну та прийняти спадщину після смерті матері. Також, нею було пропущено строк прийняття спадщини після смерті брата. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала повністю, з наведених в позовній заяві підстав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача проти заочного вирішення справи не заперечує, отже, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до заповіту, який був складений 19 квітня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за №ІІ-523, вона заповіла належні їй грошові кошти, що знаходяться на вкладах або на рахунку у банківських (фінансових) установах з належними до них відсотками, індексаціями та компенсаціями позивачу [PERSON] ([PERSON]) та сину [PERSON]. Відповідно до заповіту, який був складений 07 березня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №2-463, вона заповіла належну їй ? частину квартири [ADDRESS] позивачу [PERSON] ([PERSON]). [PERSON] помер [INFO] року. Після їх смерті відкрилася спадщина на все майно, яке їм належало. Зазначне стверджується копіями відповідних письмових доказів : копією свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER] виданого 19 червня 2012 року (а.с.10), копією свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER] виданого 20 квітня 2012 року (а.с.8), копіями заповітів (а.с.12,14-15), копією договору міни (а.с.17), копіями ощадних книжок (18-23). Позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини через те, що вона є громадянкою іншої держави, і була позбавлена можливості у визначений час приїхати на Україну та прийняти спадщину. У відповідності до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Твердження представника позивача про те, що позивач перебуває на постійному місці проживання в Словацькій Республіці і вона не мала можливості у визначений час приїхати на Україну та прийняти спадщину не може бути взято судом до уваги, так як позивачка приїжджала в Україну на поховання брата 09 квітня 2012 року, що підтвердила в судовому засіданні представник позивача, і вона мала можливість подати заяву про прийняття спадщини. Отже, в судовому засіданні не здобуто доказів, які б вказували на підставність вимог позову [PERSON] і за таких обставин суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, як заявлено безпідставно.

Outcome: dismissed