Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Заявник 15 листопада 2002 року уклала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Степанківської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. 12 лютого 2015 року у м. Армянськ, на тимчасово окупованій території України, у них народилась дочка [PERSON]. Вони не бажають реєструвати народження дитини за законодавством [PERSON] Федерації, відділ ДРАЦС Мурованокуриловецького РУЮ за місцем проживання заявника відмовив у реєстрації народження дитини через відсутність належних підстав для такої реєстрації, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідною заявою [PERSON] звернулася до суду. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не зявився, подав суду заяву (а.с. 24), у якій просив провести розгляд справи про встановлення факту народження дитини у його відсутності. Заяву підтримав, просив задоволити її в повному обсязі. Заінтересована особа чоловік заявника і батько новонародженої дитини [PERSON] надіслав суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи у його відсутності (а.с. 23). Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції (а.с. 26) 30 грудня 2015 року надіслала до канцелярії суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутності, не заперечила проти розгляду справи [PERSON] Враховуючи права, передбачені ст. 27 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвали провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15) слідує, що [PERSON] та [PERSON] 21 квітня 1983 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини «Ткаченко». У шлюбі подружжя [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO] (зворот а.с. 25). Крім того, як слідує із тексту заяви (а.с. 2-4) та довідки про народження дитини, виданої 21 вересня 2015 року Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим (а.с. 5), 12 лютого 2015 року о 10-ій годині 15 хвилин [PERSON] у центральній міській лікарні міста Армянська (Республіка Крим) при строках вагітності 38,4 тижні народила дівчинку вагою 3540 грама та зростом 55 сантиметрів. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Пологи у [PERSON] відбулись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. При зверненні до пологового будинку центральної міської лікарні м. Армянськ з усною вимогою видати медичне свідоцтво про народження, за формою, що відповідає вимогам наказу «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадського стану в Україні № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, заявнику повідомили, що пологовий будинок не видає медичне свідоцтво про народження за Законом України, оскільки в Республіці Крим діє [PERSON] Федерації. Зареєструвати народження дитини за законами України та отримати свідоцтво про народження дитини встановленого українським законодавством заразка, позивач не має можливості, оскільки відсутнє медичне свідоцтво про народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Як слідує із копії паспорта громадянина України (а.с. 7-11), [PERSON] з 27 липня 2013 року зареєстрована у [INFO]. Чоловік заявника [PERSON] зареєстрований у [INFO] Крим (а.с. 13). З метою державної реєстрації спільної з [PERSON] дитини заявник звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію народження дитини згідно чинного законодавства України. Начальником відділу ДРАЦС Мурованокуриловецького РУЮ у Вінницькій області [PERSON] відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки нею не подано медичного свідоцтва про народження дитини форми №103/0, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження форми № 103/о, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), та висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я; При відсутності підстав для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства [PERSON] Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство, підстави набуття і припинення якого визначаються законом. Громадянин України не може бути позбавлений громадянства. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявниці медичного свідоцтва про народження дитини, встановленої діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації народження дитини, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт народження громадянкою України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [INFO], дитини - дівчинки, яка народилася 12 лютого 2015 року в м. Армянськ, АР Крим, Україна. Одночасно, відповідно Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога [PERSON] про зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького РУЮ скласти відповідний актовий запис та внести відомості про народження дитини до Державного реєстру актів цивільного стану та видати відповідне свідоцтво про народження не підлягає до задоволення у непозовному провадженні. Крім того, заявник просить встановити факт народження у неї 12 лютого 2015 року [PERSON]. Однак, відповідно до положень ст. 146 СК України ім'я дитини визначається за згодою батьків. І лише у випадку спору між батьками щодо імені дитини, він може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.Відповідно до положень ст. 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька, а якщо жінка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Таким чином, оскільки відсутній спір між батьками, а також враховуючи, що судом не перевіряється факт перебування заявника у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] на момент зачаття та народження дитини, відсутні підстави судовим рішенням визначати імя та по батькові новонародженої дитини. Відсутні також підстави для визначення судовим рішенням про встановлення факту народження дитини батька дитини, оскільки, відповідно до норм Сімейного кодексу України, визначення походження дитини від батька залежить від перебування жінки-матері у шлюбі, від моменту зачаття та народження. І у разі спору з цього питання, він вирішується у суді в порядку позовного провадження.

Outcome: partial