Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

завідувач відділення № 2 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька лікаря психіатра [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], жителя [INFO] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], мешканка м. Луцьк, вул. Гордіюк, 31/3, 05.06.16р. о 10:40 год. була госпіталізована до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька за рішенням чергового лікаря - психіатра та письмовою заявою брата - законного представника, опікуна [PERSON] О 09.40 год. була оглянута комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вчиняє дії, що становлять безпосередню небезпеку для життя та здоровя її та оточуючих, неспроможність задовольнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні. [PERSON], [INFO] рішенням Луцького міського місцевого суду від 26 вересня 2003 року визнана недієздатною і рішенням Луцької міської ради від 11.12.2003 року № 529 призначено опікуном брата [PERSON], який проживає у м. Ківерці на вул. Воровського,12. Поступила на стаціонарне лікування у Волинську обласну психіатричну лікарню м. Луцька 05.06.2016 року за заявою опікуна [PERSON] і госпіталізована з діагнозом: параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг, емоційно-вольовий дефект, параноїдний синдром. Наступної доби 06.06.2016 року о 9:00 год. оглянута комісією психіатрів. Відомо, що [PERSON] перебуває на диспансерному спостереженні у Волинській обласній психіатричній лікарні № І м.Луцька з 06.02.19986 року. Неодноразово лікувалася стаціонарно з параноїдною симптоматикою маячні ідеї стосунку, переслідування, галюцинаторною симптоматикою та розладами поведінки. Неодноразово 30 разів стаціонарно лікувалася. Часті госпіталізації були зумовлені непоодинокими зверненнями мешканців будинку за місцем проживання пацієнтки, які мотивували необхідність лікування у звязку з наявністю неконтрольованої поведінки у [PERSON], постійні крики в ночі, недотримання елементарних санітарних норм у квартирі, не спроможністю задовільнити основні життєві потреби на необхідному рівні, за підписами мешканців. На даний час госпіталізована у зв'язку з погіршенням психічного стану перестала спати в ночі, стала збудженою, висловлювала ідею отруєння. При огляді лікарською комісією: контакту продуктивному не доступна, у відповідь на запитання кричить, лається при цьому. Афективно напружена, схильна до агресивних спалахів у відповідь на любе звернення до неї. Мислення з розривами, паралогічно змінене, висловлює маячні ідеї переслідування. Порушень сприйняття своєю поведінкою не виявляяє. Інтелектуально - мнестичні можливості суттєво знижені. Критика відсутня. Обстежена психологом. Контакт непродуктивний, на поставленні запитання не відповідає, інструкції не виконує, схильна до імпульсивності, злостива. В поведінці неадекватна, не впорядкована. До виконання основних логічних операцій та методик неспроможна. Критичні здібності порушені. На підставі вищевикладеного комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно-прогредієнтного перебігу в стані вираженого загострення у вигляді параноїдного синдрому на тлі емоційно - вольового дефекту. Просить суд задовольнити заяву про подальше лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку недієздатної [PERSON] В судовому засіданні п заявник [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про надання дозволу на госпіталізацію [PERSON]в примусовому порядку. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], мешканка м. Луцьк, вул. Гордіюк, 31/3, 05.06.16р. о 10:40 год. була госпіталізована до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька, і за рішенням чергового лікаря - психіатра та письмовою заявою брата - законного представника, опікуна [PERSON] О 09.40 год. була оглянута комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вчиняє дії, що становлять безпосередню небезпеку для життя та здоровя її та оточуючих, неспроможність задовільнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні. [PERSON], [INFO] рішенням Луцького міського місцевого суду від 26 вересня 2003 року визнана недієздатною, рішенням Луцької міської ради від 11.12.2003 року № 529 призначено опікуном брата [PERSON], який проживає у м.Ківерці на вул. Воровського,12. Поступила на стаціонарне лікування у Волинську обласну психіатричну лікарню м.Луцька 05.06.2016 року за заявою опікуна [PERSON] і госпіталізована з діагнозом: параноїдна шизофренія, безперервно-прогредієнтний перебіг, емоційно-вольовий дефект, параноїдний синдром. Наступної доби 06.06.2016 року о 9:00 год. оглянута комісією психіатрів. Відомо, що [PERSON] перебуває на диспансерному спостереженні у Волинській обласній психіатричній лікарні № І м.Луцька з 06.02.19986 року. Неодноразово лікувалася стаціонарно з параноїдною симптоматикою маячні ідеї стосунку, переслідування, галюцинаторною симптоматикою та розладами поведінки. Тридцять разів стаціонарно лікувалася. Часті госпіталізації були зумовлені непоодинокими зверненнями мешканців будинку за місцем проживання пацієнтки, які мотивували необхідність лікування у звязку з наявністю неконтрольованої поведінки у [PERSON], постійні крики в ночі, недотримання елементарних санітарних норм у квартирі, не спроможністю задовільнити основні життєві потреби на необхідному рівні, за підписами мешканців. На даний час госпіталізована у зв'язку з погіршенням психічного стану перестала спати в ночі, стала збудженою, висловлювала ідею отруєння. При огляді лікарською комісією: контакту продуктивному не доступна, у відповідь на запитання кричить, лається при цьому, афективно напружена, схильна до агресивних спалахів у відповідь на любе звернення до неї. Мислення з розривами, паралогічно змінене, висловлює маячні ідеї переслідування. Порушень сприйняття своєю поведінкою не виявляяє. Інтелектуально - мнестичні можливості суттєво знижені, критика відсутня. Обстежена психологом. Контакт непродуктивний, на поставленні запитання не відповідає, інструкції не виконує, схильна до імпульсивності, злостива. В поведінці неадекватна, не впорядкована. До виконання основних логічних операцій та методик неспроможна. Критичні здібності порушені. Висновком комісія лікарів-психіатрів від 16.06.2016 р. дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно-прогредієнтного перебігу в стані вираженого загострення у вигляді параноїдного синдрому на тлі емоційно - вольового дефекту (а.с. 4 -5). Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. З рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 11.12.2003 року вбачається, що відповідно до рішення Луцького міського місцевого суду від 29.09.2003 року [PERSON] визнана недієздатною та призначено [PERSON] її опікуном. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved