Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Лікар-психіатр 4 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу та її стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільними. Заява обґрунтована тим, що 02 квітня 2018 року о 11 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра Кобеляцького психоневрологічного інтернату [PERSON], направленням ПОПНД та заявою опікуна недієздатної [PERSON] в психіатричну лікарню поступила недієздатна хвора [PERSON], [INFO], з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, загострення. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, несприятливий перебіг захворювання, відсутність критики до свого стану, наявність психопродуктивної симптоматики, необхідність лікування, яке можливе лише в умовах стаціонару, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу та її стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільними. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в заяві. Просив її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, проти її задоволення не заперечує. Хвора [PERSON] повідомила, що не заперечує залишитись на лікування в даній лікарні. Опікун хворої - [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення лікаря, хворого, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2010 року, яке набрало законної сили 21 травня 2010 року, [PERSON] визнана недієздатною, її опікуном призначено її сина [PERSON] (а.с.11). Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, загострення поступила в психіатричну лікарню 02 квітня 2018 року об 11 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра Кобеляцького психоневрологічного інтернату [PERSON], направленням ПОПНД та заявою опікуна [PERSON] Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] психічно хворіє з 1991 року. Неодноразово лікувалася в ПОКПЛ. В клініці захворювання епізодичні слухові обмани сприйняття, маячні ідеї різнопланового характеру, неадекватності в поведінці, явища постпроцесуального дефекту особистості. З липня 2011 року є підопічною Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату. Востаннє виписана з ПОКПЛ 11 вересня 2013 року. Як вбачається з направлення, психічний стан змінився близько тижня тому, коли хвора перестала розмовляти, відмовлялася від їжі, перестала підніматися з ліжка. Була оглянута районним психіатром, направлена на стаціонарне лікування. 03 квітня 2018 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, епізодичний перебіг з помірно вираженим дефектом особистості по змішаному типу, загострення (а.с.3). Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, внаслідок якого вона неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, несприятливий перебіг захворювання, відсутність критики до свого стану, наявність психопродуктивної симптоматики, необхідність лікування, яке можливе лише в умовах стаціонару, письмову заяву опікуна, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворого [PERSON], рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2010 року, даними направлення на госпіталізацію. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, внаслідок якого вона неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, необхідність лікування, яке можливе лише в умовах стаціонару, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, заяву опікуна, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару та її стаціонарне лікування визнати доцільними. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved