Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідачки [PERSON] , просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 31 серпня 2018 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцузкі-Торжаш В.Л. та державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; визначити частки співвласників в спільній сумісній власності вищезазначеної квартири за [PERSON] та [PERSON] в розмірі Ѕ кожного; встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON] до і на момент її смерті [INFO] ; визнати за нею право власності на Ѕ квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [INFO] помер її брат [PERSON] що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя матері та брата їм належала житлова квартира по [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 04 лютого 2005 року. У 2018 році вона дізналася, що [INFO] року [PERSON] оформила спадщину після смерті свого батька і вся квартира належить ї відповідно до свідоцтва про право на спадщину, а саме що 31 серпня 2018 року приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Герцузкі-Торжаш В.Л. видано свідоцтво №2297 про право на спадщину за заповітом на цілу квартиру. Мати на випадок своєї смерті заповіту не залишила, тому, після смерті право на спадкування за законом мають її діти. Вона від прийняття спадщини не відмовлялася та не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову прийняти спадщину. За життя матері проживала з нею, оскільки така часто хворіла і потребувала сторонньої допомоги і вона з 2014 року вимушена була переїхати до неї. Отже, виходячи з вищевикладеного, вона фактично прийняла спадщину за законом після смерті матері, яка складалась з Ѕ квартири [ADDRESS] . Окрім того, після прийняття вона продовжує відкрито володіти, користуватись та утримувати майно. При оформленні спадщини після смерті [PERSON] приватний нотаріус безпідставно видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із чим, відповідачка без відповідних правових підстав оформила право власності на цілу квартиру. З поданого відзиву відповідача [PERSON] вбачається, що [PERSON] склав заповіт, згідно якого він усе своє майно заповів їй. Вищезгадана квартира належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та її батьку [PERSON] . Бабуся [PERSON] після своєї смерті щодо майна заповіту не складала і спадкоємцями за законом є її діти [PERSON] та [PERSON] ЇЇ батько спадщину за своєю матір`ю прийняв так як фактично проживав з нею, однак свідоцтва про спадщину не отримував. Щодо посилань позивача про те, що вона у вказаній квартирі проживала з 2014 року і по сьогоднішній день, зазначала наступне, що [PERSON] за життя спадкодавця [PERSON] подеколи приходила до неї в гості, однак не проживала, про що свідчить копія паспорта згідно якого місце проживання є [ADDRESS] . До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлені строки законодавством не зверталася. З поданого заперечення приватного нотаріуса Герцускі-Торжаш В.Л. вбачається, що 22.02.2018 року нею було заведено дві спадкові справи за заявами [PERSON] про прийняття спадщини за померлим [INFO] [PERSON] та за померлою [PERSON] . Згідно отриманих даних про відсутність інших спадкоємців за померлими, нею було прийнято рішення про об`єднання двох спадкових справ і було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілу квартиру так як померлий [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не встиг оформити свої права на Ѕ частину. У зв`язку з цим зазначала що позов не підтримує та просить відмовити в його задоволенні. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 28 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справ до розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному розмірі просили їх задоволити. Окрім того зазначали, що [PERSON] на момент смерті [PERSON] був зареєстрований в даній квартирі однак не проживав. В квартирі завжди проживали діти позивача. На даний час такі не будуть мати де проживати, так як відповідачем було заявлено позов про виселення позивача. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали,в своїх поясненнях посилались на обставини викладені у відзиві. Окрім того зазначали, що батько був дуже хворим і потребував допомоги, в матеріалах справи є відповідні медичні довідки . З бабусею [PERSON] за її життя проживали діти позивача. [PERSON] завжди допомагав своїй мамі по господарству. Відповідно позивач не вступив в спадщину та не має підстав для її оформлення на себе. Третя особа приватний нотаріус Герцускі-Торжаш В.Л. - в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, відповідачки та її представника, свідків, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 74 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. Таким чином підставою вважати спадкоємця таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є факт саме постійного його проживання із спадкодавцем на момент смерті останнього, а не факт тимчасового перебування. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до січня 2004 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.1974 року, та бабусею відповідачки [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11) Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.02.2005 року квартира спільного заселення, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належала на праві особистої спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON] , [PERSON] (а.с.12) У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно власниками квартири [ADDRESS] являлися [PERSON] та [PERSON] (а.с.13) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2018 року. Згідно заповіту від 28.09.2017 року [PERSON] заповів все своє майно своїй доньці [PERSON] (а.с.62). 31.08.2018 року [PERSON] отримано свідоцтво на право на спадщину за заповітом, згідно якого остання успадкувала квартиру по [ADDRESS] . Місцем реєстрації [PERSON] на час відкриття спадщини на Ѕ частини квартири [ADDRESS] є квартира в [ADDRESS] [PERSON] як спадкоємець першої черги, у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. В ході розгляду справи судом з боку позивачки були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та з боку відповідача [PERSON] свідки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] Зокрема, свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] є її невісткою за братом , і останній рік проживала разом з матір`ю [PERSON] а її рідний брат [PERSON] проживав у квартирі у сусідньому під`їзді. [PERSON] хворіла, в 2016 році в неї трапився інсульт, а донька [PERSON] здійснювала догляд за нею, проживаючи разом з нею в квартирі [ADDRESS] . Поховання спадкодавця здійснював її рідний брат, чоловік позивача. Свідок [PERSON] зазначила, що з померлою [PERSON] постійно проживали онуки, а саме діти [PERSON] Сама позивач почала проживати під кінець життя спадкодавця, а саме останній рік, так-як остання важко хворіла. Знає, що [PERSON] переселилася до матері, щоб доглядвти за нею в 2016 році. Свідок [PERSON] є сусідкою, проживає в сусідній квартирі в одному підїзді будинку з померлою [PERSON] , повідомила що позивач переселилась до [PERSON] за два місяці до смерті, щоб доглядати за нею, так як остання важко хворіла. А от діти позивача справді проживали там постійно. І тільки після смерті спадкодавці позивач почала проживати постійно в квартирі. Свідок [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] дала аналогічні покази з [PERSON] .. Окрім того зазначила, що поховання [PERSON] проводилося порівну. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка по справі [PERSON] є її подругою. Зі слів [PERSON] знає, що переселилася більше як півроку в квартиру [ADDRESS] . А також зі слів позивача, знає що її старший син постійно проживав з бабусею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача по [ADDRESS] , де проживає її сім`я чоловік з дітьми на [ADDRESS] . Знає, що [PERSON] звільнилася з роботи (фабрики), у зв`язку з тим щоб доглядати за матірю. Проживала у квартирі спадкодавця біля року. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона є пенсіонеркою і сусідкою померлої [PERSON] . Знає позивача та відповідача з дитинства. Вона проживає на четвертому поверсі а Влазя проживала на першому. Може стверджувати , що позивач доглядала за спадкодавцем з моменту хвороби і навідувала її в лікарні. Діти позивача проживали постійно у бабусі, а от [PERSON] переселилася в квартиру [ADDRESS] за два місяці до смерті. Раніше відвідувала її не кожні вихідні. Померла завжди з вдячністю розповідала про свого сина, оскільки останній завжди допомагав їй і продукцією і грошима. Отже, на підтвердження позовних вимог, а саме про встановлення юридичного факту про постійне проживання разом з матір`ю з 2014 року позивачка посилалася на покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також те, що остання часто хворіла і потребувала сторонньої допомоги, у зв`язку з чим діти позивача проживали разом з бабусею починаючи з 1994 року по 2014 рік. Окрім того вона за власний рахунок здійснила поховання, що підтверджується договором-замовлення №187 від 02.09.2017 року оформленим на ім`я її чоловіка і після смерті матері продовжувала проживати та користуватися квартирою . Однак із пояснень допитаних в ході розгляду справи судом першої інстанції свідків не вбачається, що позивач постійно проживав із спадкодавцем, зокрема свідки [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами померлої [PERSON] вказували, що така переселилась в квартиру до своєї матері безпосередньо за два місяці до смерті для догляду за нею. А до того часу лише навідувалась до неї, постійно проживали з останньою діти позивача. Суд не приймає договір замовлення №187 від 02.09.2017 року , як належний доказ по справі, оскільки в ньому не зазначається період якого часу позивачка проживала з матір`ю. Сам факт догляду за спадкодавцем з боку позивачки не є підтвердженням постійного проживання. Факт поховання позивачем спадкодавця, - не є підставою для встановлення факту постійного його проживання за адресою: по [ADDRESS] на момент смерті матері. З ксерокопії паспорту, вбачається, що [PERSON] , була зареєстрована по [ADDRESS] , даних про те, що остання з 2014 року по день смерті [PERSON] знялася з реєстрації і взята на облік за адресою де проживала померла відсутні. (а.с.8) . Окрім того на підтвердження доводів викладених у відзиві, відповідач подав копії квитанцій, з яких вбачається, що [PERSON] сплачувала комунальні послуги надані за адресою: по [ADDRESS] . (а.с.52-54). Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт того, що [PERSON] , на час відкриття спадщини проживала із [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] , - надано не було. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] не довела суду та не підтвердила достовірними доказами факт постійного проживання з [PERSON] на час відкриття спадщини. Підстав для визнання недійсним та скасування свідоцтва на право на спадщину за заповітом та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом не вбачається. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed