Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою, які викладені на офіційному сайті банку http://privatbank.ua складають укладений кредитний договір. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме : надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у складеному ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості. За умовами договору погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями повинно було здійснюватися в наступному порядку: з "1" по "25" число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) на погашення заборгованості за кредитом, однак відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконала, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 30.09.2017 року у розмірі 178795,30 грн. та складається з : 14609,93 грн. - заборгованість за кредитом; 151595,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 8490,25 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2681,93 грн. Відомостей про звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 21.12.2017 року суддею Цендра Н.В. направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 15.01.2018 року, ухвалою судді Цендри Н.В. від 16.01.2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У зв`язку з неявкою відповідача у судові засідання, призначені на 05.02.2018 року та на 23.02.2018 року, та не подання ним відзиву, Куп`янським міськрайонним судом Харківської області було винесено заочне рішення по справі, в якому позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» були задоволені частково (а.с. 57-58). 12.04.2019 року до суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення суду (а.с. 69-71). Ухвалою суду 15.04.2019 року заява [PERSON] була залишена без руху для усунення недоліків по сплаті судового збору (а.с. 74). 17.04.2019 року суддею Цендра Н.В. було винесено ухвалу про призначення зазначеної заяви до судового розгляду (а.с. 79). Згідно клопотання представника позивача за довіреністю Глотова С.М. від 25.04.2019 р., у судовому засіданні, призначеному на 25.04.2019 року, було оголошено перерву до 06.05.2019 року (а.с. 81, 83). 06.05.2019 року на електронну пошту офіційного веб-сайту суду надійшло клопотання представника позивача за довіреністю Чепіги Д.О. про перенесення судового засідання (а.с. 85). Від заявника також надійшла заява про розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду у його відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити (а.с. 87). Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06.05.2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду було задоволено у повному обсязі та призначено нове судове засідання на 16.05.2019 року (а.с. 90). 15.05.2019 року на електронну пошту офіційного веб-сайту суду знов надійшло клопотання представника позивача за довіреністю Чепіги Д.О. про перенесення судового засідання (а.с. 99). Від представника відповідача за довіреністю [PERSON] 15.05.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому він посилається на те, що позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08.02.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15000 грн. Згідно розрахунку заборгованості, кредит [PERSON] отримав під 30% річних та згідно позовних вимог банк просить стягнути з [PERSON] заборгованість : 14609,93 грн. - заборгованість за кредитом; 151595,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3600 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 8490,25 грн. - штраф (процентна складова). Ознайомившись з позовом та додатками до нього, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Додатками до позовної заяви підтверджено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» Кредитного договору № б/н від 08.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік з розрахунку 360 днів у році на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви Позичальника, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і Умов та правил надання банківських послуг. Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 178795,30 грн. Разом з тим, відповідач не у повній мірі погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості по процентам та зазначив наступне. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 10561 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2018 року (справа № 489/9289/14-ц. провадження № 61-5307св18) у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо; боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку; такий висновок наведений і у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № б-1374цс17. З розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, з 01.09.2014 року збільшена до 34,80% річних, а з 01.04.2015 року збільшена до 43,20 % річних. Однак, в матеріалах справи не має доказів того, що позивачем узгоджувалася з відповідачем зміна процентної ставки - її збільшення до 43,20 % річних з 01.04.2015 року, а тому необхідно брати до уваги первинну процентну ставку - 30,00 % річних. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Умовами кредитного договору, а саме, пунктом 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно з пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Крім того, у пункті 2.1.1.7.6 кредитного договору визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на зо днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн. + 5 % від суми позову). Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й теж саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України. Крім того, представник відповідача вказав, що навіть часткове задоволенні позовних вимог не можливе, оскільки відповідно до ст. 257 ШС України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ПК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] здійснив останній платіж 31.10.2014року, а з позовом до суду банк звернувся 20.12.2017 року, тобто після спливу строку позовної давності. Враховуючи ці обставини, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 102-105) Разом з відзивом [PERSON] надав суду копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесеної 27.12.2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп`янському, Шевченківському районах та місту Куп`янськ Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ткачовою Ю.П., згідно якої, на виконання Виконавчого листа № 628/3413/17, виданого 01.11.2018 року, здійснювати відрахування із доходів боржника [PERSON] , який отримує його у Регіональній філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», у відповідності до чинного законодавства - із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника з урахуванням утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 20% до погашення загальної суми боргу 188661,73 грн. (борг 171328,85 грн., в/зб 17132,88 грн. та витрати виконавчого провадження 200,00 грн.) 24.05.2019 року від представника позивача - адвоката Безменко М.Є. до суду по пошті надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, згідно тексту якого [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 08.02.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Щодо строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Необхідно звернути увагу суду, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загально прийнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях - ануітет, тощо. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6- 61 цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору». Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 07.2016 року. Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 14.12.2017 року - до спливу строку позовної давності. У звязку з цим, обставини, на які Відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності Позивачем дотримано при зверненні до суду (а.с. 119-121). Разом з цим, представник АК КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду довідку від 03.05.2019 року за № 30.1.0.0/2-20171228РВ0000000661, в якій зазначено, що клієнт [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) згідно кредитного договору б/н від 08.02.2013 року, отримав картку № [NUMBER] зі строком дії картки до останнього дня 07.2016 року (а.с. 122). Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №628/3413/17, провадження № 2/628/728/19 між суддями, зазначена справа надійшла у провадження судді Волчек О.О. у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Цендра Н.В. згідно розпорядження № 44 керівника апарату Куп`янського міськрайонного суду Харківської області Єрьоміч М.І. від 10.06.2019 року (а.с. 137, 136). Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 11.06.2019 року зазначена цивільна справа була прийнята до свого провадження суддею Волчек О.О. та призначена до судового розгляду на 18.07.2019 року (а.с. 138). 14.06.2019 року від представника позивача - адвоката Безменко М.Є. до суду по пошті надійшла відповідь на відзив [PERSON] з тексту якого убачається, що щодо форми кредитного договору то представнику Банку зазначив наступне. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: partial