Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17.06.2019 р. відповідач звернувся Банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг від 17.06.2019 р. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є кредитна картка. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач після підписання Анкети-заяви взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів. Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, не здійснює повернення кредиту у терміни та на умовах, визначених Умовами та правилами, а також Тарифами. Станом на 30.09.2020 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за договором стала простроченою. Банк 30.09.2020 р. направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості у зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, п.5.19 Умов кредит став у формі «на вимогу». У зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 30.09.2020 р. зі сторони відповідача перед банком виникла заборгованість в розмірі 10527,54 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 10527,54 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 10527,54 грн. та 2270,00 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги АТ "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації неодноразово, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві. Ухвалою суду від 08.04.2021 р. у позивача витребувано в порядку ч.7 ст. 81 ЦПК України додаткові докази по справі. Ухвалою суду від 02.06.2021 р. постановлено справу розглядати заочно. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.06.2019 р. відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17.06.2019 р (а. с. 7). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, відповідач в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6). Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , період дії 17.06.2019 р. - 30.09.2020 р. Згідно з довідкою про рух коштів від 25.04.2021 р., яку представник позивача надав суду на виконання ухвали суду від 08.04.2021 р. про витребування доказів, відповідач користувався кредитними коштами наданими йому банком,сплачував кошти в рахунок погашення боргу. Згідно розрахунку позивача (а.с.5-6) розмір заборгованості відповідача по кредиту(тілу кредиту) станом на 30.09.2020 року складав 10527,54грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «Універсал Банк» (а.с.57- 86), Тарифи (а.с.84), Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank» (а.с. 84 на звороті-85), які містять відомості щодо пільгового періоду користування коштами, порядок нарахування заборгованості по кредиту, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і Банку, відповідальність сторін, в т.ч. у вигляді пені та штрафу. При цьому, позивачем не надано належних підтверджень, що саме ці Тарифи Банку та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними при підписанні анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Витяги з Тарифів та з Умов та правил надання банківських послуг, які надані позивачем, не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. За таких умов відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок нарахування простроченого тілу кредиту. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Спірні договірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими Банк. Згідно з частиною 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З врахуванням наведеного, суд критично оцінює, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача по тілу кредиту в сумі 10527,54грн. станом на 30.09.2020 року При цьому суд враховує, що згідно виписки по банківській картці відповідача(а.с.49-52) станом на 01.08.2020 р. рахується заборгованість в сумі 1127,54 грн., яка утворилася за рахунок списання відсотків в травні-серпні 2020 р., розмір яких не обумовлений в анкеті-заяві від 17.06.2019 р. підписаної відповідачем. Суд також враховує, що висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 відповідно до якого враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із змісту виписки по банківській картці відповідача(а.с.49-52) та розрахунку заборгованості видно, що відповідач сплатив в рахунок повернення отриманих кредитних коштів за період з 30.07.2019 р. по 20.09.2019 р. - 2965,00 грн., а також за період з 30.09.2019 р. по 03.04.2020 р. - 14030,00 грн., а всього 16995 грн. При цьому банком позивачу було надано кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту 10000,00грн. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що відповідачем перед банком, згідно доданого розрахунку погашено суму боргу у розмірі 16995,00 грн. тому суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України так, як в позові відмовлено, тому з відповідача не стягуються, понесенні позивачем судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed