Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після тітки, [PERSON], померлої 10.07.2010, на земельну ділянку площею 5,5832 га, кадастровий номер 4423383500:13:006:0082, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №120902, виданого 29.12.2004 Новопсковської районною державною адміністрацією Луганської області та права на земельну частку (пай) площею 7,70 умовних кадастрових гектарів на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно сертифікату серії №0102374, виданого 05.03.1997 на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 10.07.2010 померла її тітка, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,5832 га на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №120902, виданого 29.12.2004 Новопсковської районною державною адміністрацією Луганської області, та права на земельну частку (пай) площею 7,70 умовних кадастрових гектарів на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно сертифіката серії № 0102374, виданого 05.03.1997, який був отриманий чоловіком [PERSON] [PERSON]. Спадщину після чоловіка вона прийняла, оскільки проживали вони разом на момент смерті, але свідоцтво про право на спадщину за життя не отримала. Позивач є спадкоємицею четвертої черги за законом, заповіт на користь третіх осіб відсутній, спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні. Спадщину після смерті тітки вона фактично прийняла, так як на день смерті [PERSON] вони проживали разом. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, так як оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку та сертифікату на земельну частку (пай) втрачені. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, рішення по справі ухвалити на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], померла 10.07.2010, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00015950228, виданим 29.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції, актовий запис №24 від 12.07.2010 (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,5832 га, кадастровий номер 4423383500:13:006:0082, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №120902, виданого 29.12.2004 Новопсковської районною державною адміністрацією Луганської області (а.с.7), та права на земельної частки (пай) площею 7,70 умовних кадастрових гектарів на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області згідно сертифікату серії №0102374, виданого 05.03.1997 на ім'я [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] з 04.03.1989 перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується повним витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00016432315 від 16.03.2016 (а.с.46-47). [PERSON], [INFO], помер 04.11.2004, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00015950303, виданим 29.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції, актовий запис №26 від 04.11.2004 (а.с. 8). Згідно довідки виконавчого комітету Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області №94 від 19.10.2015 за [PERSON] закріплено на території Новобілянської сільської ради земельну частку (пай), ріллю згідно сертифікату серії ЛГ №0102374, відповідно до протоколу жеребкування номер ділянки -911(а.с. 12). [PERSON] прийняла спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] на підставі сертифікату №0102374, виданого 05.03.1997, так як вони проживали спільно станом на день його смерті, що підтверджується довідкою Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області № 813/1 від 02.10.2015, згідно якої [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], знятий з реєстраційного обліку 04.11.2004 у звязку зі смертю. На час смерті за вказаною адресою була зареєстрована його дружина -[PERSON] (а.с. 16). Після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа, внесена до Спадкового реєстру за № 58125137, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41937045 від 28.10.2015 (а.с. 20) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43068178 від 25.02.2016 (а.с. 35). Інформація щодо заповітів та спадкових договорів після смерті [PERSON] відсутня в Спадковому реєстрі згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №43068173 від 25.02.2016 (а.с. 34). \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 (вих. № 60/02-31) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, доказів її постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та доказів того, що позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до довідки №813, виданої 02.10.2015 виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], знята з реєстраційного обліку 10.07.2010 у звязку зі смертю. На час смерті з нею зареєстрованих осіб не було (а.с. 14). Судом встановлено, що [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: вул.Гагаріна, буд. 3, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області з 2004 року по день смерті 10.07.2010. Разом з нею проживала та доглядала її племінниця [PERSON], [INFO]. На час смерті проживали разом і вели спільне господарство, що підтверджується актом підтвердження факту проживання №812 від 02.10.2015 (а.с. 13). Зазначений факт також підтверджується довідкою №895, виданою виконкомом Новобілянської сільської ради 28.10.2015 (а.с. 17). Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 02.12.2015 встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], яка померла 10.07.2010, проживали однією сімєю, починаючи з грудня 2004 по 10.07.2010 за адресою: вул. Гагаріна, 3, с. Новобіла Новопсковського району Луганської області (а.с. 5). Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Спадщину позивач прийняла, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, заповіт на користь третіх осіб відсутній, інших спадкоємців немає. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №01-01-16/491 від 16.10.2015 [PERSON] було повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат ЛГ №0102374 від 05.03.1997 був отриманий власником [PERSON], про що свідчить його підпис. Тому надати копію зазначеного сертифіката немає можливості (а.с.11). Згідно листа відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №26.02.2016 №01-01-15/821 земельна ділянка №912 загальною площею 5.5832 га знаходиться на території Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4423383500:13:006:0082, власником якої згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №120902 від 29.12.2004 є [PERSON]. Власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0102374 розміром 7,70 в умовних кадастрових гектарах згідно запису книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колгоспу ім. Леніна по Новобілянській сільській раді Новопсковського району Луганської області від 05.03.1997 за №922 є [PERSON] (а.с. 32). Згідно листа відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області від 21.03.2016 №01-01-15/1034 вартість земельної ділянки №912 станом на 01.01.2016 становить 129541,99 грн. Вартість сертифікату на земельну частку (пай) станом на 01.01.2016 становить 148202,20 грн. (а.с. 48) Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 24.05.2016 було встановлено факт належності [PERSON], померлому 04.11.2004, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0102374, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення Новопсковської районної державної адміністрації від 19.12.1996 №645/1, зареєстрованого 05.03.1997 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №922 розміром 7,70 в умовних кадастрових гектарах (а.с.61-62). Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1225 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 10.07.2010. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України, п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому [PERSON] як спадкоємець першої черги мала право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], і вправі була вимагати сертифікат на земельну частку (пай), що засвідчує право на земельний пай у порядку спадкування по закону. Відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного товариства. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 208 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як розяснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується в тому числі державним актом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай) є сертифікат. Відповідно до ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

Outcome: approved