Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

До суду звернувся АТ КБ "ПриватБанк" з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 7346,01 грн. та судових витрат у сумі 1921,00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 07.03.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 13.01.2015 року по 13.07.2015 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , є [PERSON] 05.09.2018 року позивачем отримано відповідь Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, з якої вбачається, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Проте позивач вважає, що відповідачка [PERSON] прийняла спадщину, до якої входить, в тому числі, кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 13.03.2019 року [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред*явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] , заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 07.03.2013 року, становить 7346,01 грн., яка складається з наступного: -2697,61 грн. заборгованість за кредитом; -4648,40 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 3 червня 2019 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Від учасників справи не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 07.03.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За положеннями ст.ст. 526, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] виконав. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 745 від 14.01.2015 року. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] , [INFO] , заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 07.03.2013 року, становить 7346,01 грн., яка складається з наступного: -2697,61 грн. заборгованість за кредитом; -4648,40 грн. заборгованість за відсотками. В обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав відповідний розрахунок. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальність сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повиннадовести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підтвердження позовних вимог позивач надав копії паспортів [PERSON] та [PERSON] , згідно яких вбачається місце реєстрації померлого позичальника та відповідача по справі: [ADDRESS] . Позивачем була надіслана претензія кредитора від 20.11.2017 року до Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори в порядку ст. 1281 ЦК України, згідно якої кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Згідно відповіді Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори від 24.11.2017 року, вбачається, що претензія кредитора до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] року зареєстрована та додана до спадкової справи № 906/2017. Завідувач нотаріальної контори звернув увагу, що спадкова справа № 906/2017 була заведена на підставі наявності претензія Банку. Враховуючи, що спадкове майно не було предметом договору застави (іпотеки) з ПАТ «Приватбанк», надати будь-яку іншу інформацію щодо спадкової справи та спадкоємців не має правових підстав. Тобто дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в установлений законом строк спадкоємці не звертались до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. Доказів в підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, або за законом, ступінь їх рідства, прийняття ним спадщини, склад та вартісь майна, одержаного у спадщину, суду не надано. Згідно ст. 1282 ЦК України - спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вважає недостатнім (ст. 80 ЦПК) такий доказ, як копія паспорта відповідача, із зазначенням його місця реєстрації, в підтвердження позовних вимог та не доводить той факт, що відповідач є спадкоємцем та прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Суд зазначає, що процесуальний обов`язок позивача вчасно надавати до суду належні і допустимі докази, що передбачено ст. 83 ЦПК України. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, ч. 4 ст. 83 ЦПК України. У даній справі відсутні відомості про наявність передбачених у ч. 4 ст. 83 ЦПК України поважних причин у ненаданні до суду належних і допустимих доказів про те, що відповідач є спадкоємцем, прийняв спадок після смерті [PERSON] , а також відомості про вартість спадкового майна, в межах якої відповідач має задовольнити вимоги кредитора померлого позичальника. За відсутності таких доказів суд вважає, позов не обгрунтовним та таким, що не підлягає задоволенню. Таким чином, позивач, всупереч свого процесуального обов`язку, передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не надав до суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого [PERSON] та має відповідати за виниклою заборгованістю. Позовні вимоги є недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача, тому позовні вимоги в частині стягнення судових витрат з відповідача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed