Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи - Білгород-Дністровська районна державна адміністрація Одеської області, Білгород-Дністровська міська рада про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, від якого у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON]. 17.11.2005 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Позивач зазначила, що рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 28.04.2005 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Як вказує позивач, [PERSON] не займається утриманням та доглядом доньки, не спілкується з нею, не приділяє їй батьківської любові та турботи. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав, відносно його неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до канцелярії суду особисто надав заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності. (а.с. 36) Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Білгород-Дністровського управління юстиції Одеської області, [PERSON] народилася [INFO], про що 02 вересня 2003 року було зроблено відповідний актовий запис № 355. (а.с. 19) Згідно до вказаного свідоцтва про народження, батьками дитини записані: мати - [PERSON] та батько - [PERSON]. (а.с. 19) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, Серії [NUMBER] від 17.11.2005 року, актовий запис № 282, шлюб між сторонами розірвано та позивачці після розірвання шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с. 15). Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України, участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов'язковою. Виходячи з положень ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно до характеристики, яку надав Білгород-Дністровський навчально-виховний комплекс "загальноосвітня школа ІІ ступеня-ліцей", батько дитини не відвідував навчальний заклад, успіхами доньки не цікавиться, участі у шкільному житті дитини не приймає. Вихованням [PERSON] займається її мати. (а.с.17). У відповідності до ст.164 п.2 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до висновку від 13.06.2018 року за №02/11-29-2945/1477, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] (відповідач по справі) у відношенні доньки - [PERSON], [INFO].(а.с. 46) Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. При цьому, суд враховує положення ст. 9 Конвенції про права дитини, відповідно до якої, дитина не повинна розлучатися з батьками, всупереч їх бажанню, проте вважає, що в даному випадку, таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Крім того, згідно заяви, наданої до канцелярії суду особисто відповідачем, він з позовними вимогами згодний, визнає їх у повному обсязі. (а.с. 36) Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин та враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позовні вимоги позивачки визнав, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO] обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved