Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк"(далі Банк) 22.07.2014 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору, вказавши в обґрунтування наступне. 18.09.2007 р. між Банком та відповідачем укладений договір б/н, відповідно до якого [PERSON]. надано кредит в сумі 5100 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості. Отримавши гроші, [PERSON] в односторонньому порядку належним чином не виконує зобов'язання, до цього часу гроші Банку не повернув. Тому, просять суд в рахунок заборгованості стягнути 14047 гр.10 коп., з яких: 2997 гр.30 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7475 гр. 21 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2429 гр. 49 коп. заборгованість з комісії та пені, штрафи: 500 гр. (фіксована частина) та 645 гр.10 коп. (процентна складова) і відшкодувати понесені судові витрати в сумі 243 гр. 60 коп. Представник позивача в суді позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. 18.09.2007 р. між Банком та відповідачем укладений договір б/н, відповідно до якого [PERSON] надано кредит в сумі 5100 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується «заявою» (аркш.11). Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з наданого розрахунку, відповідач кредит не повернув, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, загальна заборгованість за тілом кредиту станом на 31.08.2014 р. становить 2997 гр.30 коп. При укладанні Договору сторони письмово домовились про розмір щомісячних платежів (7% від суми заборгованості), що підтверджується змістом «Заяви» з особистими підписами представника Банку та [PERSON] ( аркш.11 оборот) Отже, заборгованість за тілом кредиту та по процентам за користування кредитом в сумі 7475 гр. 21 коп. належать стягненню з Боржника. Одночасно, Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач та які містяться в матеріалах цивільної справи на аркуш. 12-17, мають загальний характер і стосуються необмеженого кола осіб; безпосередньо [PERSON] не підписані; доказів того, що саме з цими Правилами був ознайомлений Боржник під час підписання договору позивачем не надано. Зміст зазначених «Умов та правил…» не містить в собі дати їх прийняття, що унеможливлює надати ним оцінку стосовно їх дії в часі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3), а суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов*язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч.4). Відповідно ст. 213 ЦПК України: " Рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавші всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з*сованих обставин, на які сторони посилаются як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні." Отже, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Вишеозначене дає суду підстави критично оцінити твердження позивача щодо правильности та законності нарахування [PERSON] штрафних санкцій, оскільки, суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити належні докази (тобто такі, що містять інформацію щодо предмета доказування) та перевірити на яких умовах відповідач отримав у Банку споживчій кредит, які негативні наслідки у разі неналежного виконання взятих на себе обов*язків [PERSON] має, в якому розмірі та було ли стосовно цього волевиявлення відповідача. Тому, в частині позову про стягнення пені, штрафу суд відмовляє. Судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України суд стягує пропорційно сумі задоволенних вимог майнового характеру.

Outcome: partial