Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про скасування рішення атестаційної комісії, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що 15.09.2015 р. був прийнятий на посаду викладача та вчителя з хокею за сумісництвом в Олімпійський коледж імені Івана Піддубного. В подальшому, 01.09.2016 р. був переведений з посади викладача на посаду вчителя зі спорту. 23.03.2017 р. за результатами атестації, позивачу присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст другої категорії». Вважає, що присвоєна йому кваліфікаційна категорія не відповідає його стажу роботи, досвіду педагогічної роботи, науковому ступеню та званню, рішення атестаційної комісії прийняте з порушенням норм права та підлягає скасуванню. Під час проведення атестації не враховано, що він, позивач, має стаж науково-педагогічної діяльності 37 років, володіє та застосовує нестандартні методи проведення уроку, має наукову ступінь кандидата педагогічних наук, вчене звання доцент. Позивачем неодноразово подавались уточнені позовні заяви, в останній редакції якої позивач просить: - визнати протиправною бездіяльність відповідача в період з 15.09.2015 р. по 23.03.2017 р., яка виражена у не вчиненні відповідних дій щодо проведення атестації та присвоєння відповідної кваліфікаційної категорії позивачу, встановлених Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України № 930 від 06.10.2010 р.; - визнати протиправною бездіяльність відповідача в період з 01.09.2016 р. по 03.10.2017 р., яка виражена у не вчиненні відповідних дій щодо присвоєння позивачу кваліфікаційного рівня «спеціаліст вищої категорії» згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2015 р. №1109; скасувати рішення атестаційної комісії відповідача від 23.03.2017 р. щодо присвоєння кваліфікаційного рівня позивачу «спеціаліст другої категорії»; зобов'язання керівника відповідача призначити дату проведення та провести атестацію позивача та вжити всіх відповідних дій щодо присвоєння йому кваліфікаційного рівня «спеціаліст вищої категорії» за період з 15.09.2015 р. по 03.10.2017 р. Відповідно до письмових заперечень відповідача, поданих на первісні вимоги позову, останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що при проведенні атестації було дотримано вимог закону. Позивач заяв на позачергову атестацію не подавав, рішення атестаційної комісії не оскаржував. По справ вчинено наступні процесуальні дії. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.01.2018 р. вказану справу прийнято до провадження судді Саламон О.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 05.02.2018р. до участі у справі в якості третьої особи залучено Департамент освіти та науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило. 12.03.2018 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Крім вказаного, подав до суду заяву щодо прийняття рішення із застосуванням ч. 2 ст. 5 ЦПК України та ч. 2 ст. 16 ЦК України з визначенням у рішенні такого способу захисту, який не суперечить закону. Представник відповідача - Олімпійський коледж імені Івана Піддубного в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлялися належним чином, при цьому відзив на неодноразові уточнені вимоги позову до суду не подавалися. Представник третьої особи - Департамент освіти та науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської Ради (Київської державної адміністрації) в судовому засіданні зазначав про порушене право прозивача, при цьому вказав, що зобов'язати відповідача вчинити певні дії є неможливим, оскільки позивач звільнений з посади на момент розгляду справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази та аргументи позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 15.09.2015 р. позивача [PERSON] прийнято на посаду викладача коледжу, з 16.09.2015 р. з погодинною оплатою, згідно тарифікаційного списку викладачів, та на посаду вчителя з хокею за сумісництвом з 16.09.2015 р., з педагогічним тижневим навантаженням, згідно тарифікаційного списку вчителів, що підтверджується Наказом від 15.09.2015 р. №253-к. (а.с.7) Наказом від 15.09.2016 р. № 355-к позивача переведено з посади викладача предмету «Теорія та методика викладання обраного виду спорту» на посаду вчителя зі спорту з навантаженням 36 годин на тиждень з 01.09.2016 р. Звільнено з посади вчителя зі спорту за сумісництвом з 21.08.2018 р. У відповідності до Атестаційного листа від 23.03.2017 р. позивачу присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст другої категорії». З матеріалів справи вбачається, що позивача своєчасно та належним чином ознайомлено з рішенням атестаційної комісії. Листом від 27.04.2017 р. №063-3948 Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) у зв'язку з пропуском позивачем строку для подання апеляції на рішення атестаційної комісії, рішення атестаційної комісії І рівня Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного від 23.03.2017 р. залишено без змін. У відповідності до характеристики позивача від 09.03.2017 р., наданої директором Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного, позивач має педагогічний стаж 37 років, вищу освіту, проходив курси підвищення кваліфікації, постійно вдосконалює свої знання і педагогічну майстерність, в роботі застосовує нестандартні методи проведення уроку, проявив себе як здібний, авторитетний педагог, в повному обсязі виконує свої функціональні обов'язки, відповідає займаній посаді. У відповідності до трудової книжки позивача, останній має стаж науково-педагогічної роботи - 37 років. Згідно з Дипломом ПД №009952 від 27.01.1988 р. позивачу присвоєна наукова ступінь - кандидата педагогічних наук. Відповідно до Атестата ДЦ №005868 позивачу присвоєно вчене звання Доцента кафедри теорії та методики фізичного виховання. Суд вважає, подані позивачем докази такими, що відповідають вимогам ст.ст. 76-80 ЦПК України, відносяться до предмета спору. При цьому стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження своїх заперечень. У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює посилання сторони відповідача на те, що результати голосування відображені в Атестаційному листі, оскільки з нього вбачається, що поля «результати голосування» не заповненні. При цьому, стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження результатів голосування, зокрема протоколу. Зокрема, вимоги позову щодо зобов'язання відповідача вчинити дії суд вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи позивач звільнений з посади викладача Олімпійського коледжу І. Пддубного. При цьому, діюче законодавство України не передбачає процедури атестації звільненого працівника. Відповідно до п.4 ст.54 Закону України «Про освіту», педагогічні працівники підлягають атестації. За результатами атестації визначаються відповідність працівника займаній посаді, рівень його кваліфікації, присвоюються категорії, педагогічні звання. Порядок атестації педагогічних працівників встановлюється Міністерством освіти України. Порядок атестації керівників, їх заступників, інших педагогічних працівників дошкільних, загальноосвітніх, позашкільних, професійно-технічних, вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, навчально-методичних (науково-методичних) установ і закладів післядипломної освіти, спеціальних установ для дітей, а також педагогічних працівників закладів охорони здоров'я, культури, соціального захисту, інших закладів та установ у штаті яких є педагогічні працівники визначається Типовим положенням про атестацію педагогічних працівників затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06 жовтня 2010 №930 (далі - Типове положення). Відповідно до п.1.7 Типового положення, атестація може бути черговою або позачерговою. Чергова атестація здійснюється один раз на п'ять років. Пунктом 1.8. Типового положення передбачено, що умовою чергової атестації педагогічних працівників є обов'язкове проходження не рідше одного разу на п'ять років підвищення кваліфікації на засадах вільного вибору форм навчання, програм і навчальних закладів. Згідно п.1.9 Типового положення, позачергова атестація проводиться за заявою працівника з метою підвищення кваліфікаційної категорії (тарифного розряду) або за поданням керівника, педагогічної ради навчального закладу чи відповідного органу управління освітою з метою присвоєння працівнику кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та у разі зниження ним рівня професійної діяльності. Позачергова атестація керівних кадрів проводиться за поданням керівника відповідного органу управління освітою при неналежному виконанні посадових обов'язків. З вказаного вбачається, що відповідач мав право в період з 19.09.2015 р. по 03.10.2017 р. провести позачергову атестацію позивача, оскільки останній має наукову ступінь та вчене звання. Відповідно до п.3.8 Типового положення, атестація педагогічних працівників здійснюється атестаційними комісіями у такі строки: комісіями I рівня - до 1 квітня, II рівня - до 10 квітня, III рівня - до 25 квітня. Згідно п.3.10 Типового положення, засідання атестаційної комісії проводиться у присутності працівника, який атестується. Під час засідання атестаційної комісії педагогічний працівник має право давати усні та письмові пояснення, подавати додаткові матеріали щодо своєї професійної діяльності. Пунктом 3.11 Типового положення передбачено, що засідання атестаційної комісії оформлюється протоколом, який підписується всіма присутніми на засіданні членами атестаційної комісії. Члени атестаційної комісії можуть у письмовій формі викласти окрему думку щодо рішення атестаційної комісії, яка додається до протоколу. Відповідно до п.3.13 Типового положення, за результатами атестації атестаційні комісії приймають такі рішення: педагогічний працівник відповідає займаній посаді; присвоїти педагогічному працівнику кваліфікаційну категорію («спеціаліст», «спеціаліст другої категорії», «спеціаліст першої категорії», «спеціаліст вищої категорії»); педагогічний працівник відповідає (не відповідає) раніше присвоєній кваліфікаційній категорії («спеціаліст», «спеціаліст другої категорії», «спеціаліст першої категорії», «спеціаліст вищої категорії»); присвоїти педагогічному працівнику педагогічне звання («викладач-методист», «учитель-методист», «вихователь-методист», «педагог-організатор-методист», «практичний психолог-методист», «керівник гуртка-методист», «старший викладач», «старший учитель», «старший вихователь», «майстер виробничого навчання І категорії», «майстер виробничого навчання ІІ категорії»); порушити клопотання перед атестаційною комісією ІІ, ІІІ рівнів або атестаційною комісією центрального органу виконавчої влади (залежно від підпорядкування навчального та іншого закладу, в якому створено атестаційну комісію І рівня) про присвоєння педагогічному працівнику кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії» та/або педагогічного звання або про відповідність працівника раніше присвоєній кваліфікаційній категорії «спеціаліст вищої категорії», та/або відповідність працівника раніше присвоєному педагогічному званню; педагогічний працівник відповідає (не відповідає) раніше присвоєному педагогічному званню; педагогічний працівник відповідає займаній посаді за умови виконання ним заходів, визначених атестаційною комісією; педагогічний працівник не відповідає займаній посаді. Пунктом 3.15 Типового положення передбачено, що рішення атестаційної комісії повідомляється педагогічному працівнику одразу після її засідання під підпис. На кожного педагогічного працівника, який атестується, оформлюється атестаційний лист у двох примірниках за формою згідно з додатком, один з яких зберігається в особовій справі педагогічного працівника, а другий не пізніше трьох днів після атестації видається йому під підпис. Згідно з п. 4.6. Кваліфікаційна категорія "спеціаліст вищої категорії" присвоюється працівникам, які відповідають вимогам, встановленим до працівників з кваліфікаційною категорією "спеціаліст першої категорії", та які володіють інноваційними освітніми методиками й технологіями, активно їх використовують та поширюють у професійному середовищі; володіють широким спектром стратегій навчання; вміють продукувати оригінальні, інноваційні ідеї; застосовують нестандартні форми проведення уроку (навчальних занять); активно впроваджують форми та методи організації навчально-виховного процесу, що забезпечують максимальну самостійність навчання учнів; вносять пропозиції щодо вдосконалення навчально-виховного процесу в навчальному закладі. п.4.7. Присвоєння кваліфікаційних категорій за результатами атестації здійснюється послідовно. Педагогічні працівники, які в міжатестаційний період підготували переможців III етапу всеукраїнських або міжнародних учнівських та студентських олімпіад з базових навчальних предметів; переможців III етапу всеукраїнських або міжнародних спортивних змагань; переможців всеукраїнських конкурсів фахової майстерності серед учнів професійно-технічних навчальних закладів, переможців всеукраїнського конкурсу - захисту науково-дослідницьких робіт учнів - членів Малої академії наук, а також педагогічні працівники, які стали переможцями або лауреатами конкурсів фахової майстерності, що проводяться центральними органами виконавчої влади, мають наукові ступені, вчені або почесні звання, якщо їх діяльність за профілем збігається з наявним науковим ступенем, ученим (почесним) званням, атестуються без додержання послідовності в присвоєнні кваліфікаційних категорій та строку проведення позачергової атестації. Вбачається, що позивач відповідає зазначеним пунктам (4.6 та 4.7), при цьому його атестація в період з 2015 р. по 2017 р. не проводилась. Відповідно до листа від 03.05.2017 р. №2.3-1040 Департаменту загальної середньої та дошкільної освіти, відповідно до п. 5 Переліку кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2015 р. № 1109, кваліфікаційна категорія присвоюється у разі призначення на посаду педагогічного працівника, на якій передбачено її присвоєння: особі з освітнім ступенем магістра, яка вперше призначається на таку посаду, - «спеціаліст»; особі, яка має науковий ступінь, - «спеціаліст вищої категорії». Вказана норма застосовується з 12.01.2016 р. Вказано, що позивачу мали присвоїти кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» при переведенні на посаду вчителя в вересні 2016 року. Враховуючи вказане, вбачається, що при переведенні позивача 15.09.2016 р. на посаду вчителя зі спорту, йому зобов'язані були присвоїти категорію - «спеціаліст вищої категорії», про те вказаного зроблено не було, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, відповідачем не мотивоване в Атестаційному листі рішення щодо присвоєння позивачу категорії «спеціаліст другої категорії» та не вчинено дій, з урахуванням особи позивача, його педагогічного стажу, вченого звання та наукового ступеня, щодо порушення клопотання перед атестаційною комісією ІІ, ІІІ рівнів або атестаційною комісією центрального органу виконавчої влади (залежно від підпорядкування навчального та іншого закладу, в якому створено атестаційну комісію І рівня) про присвоєння йому кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії» У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом достовірно встановлено, що бездіяльністю відповідача, як роботодавця, протягом періоду з 15.09.2015 р. по 03.10.2017 р. щодо не проведення позачергової атестації позивача та не сприяння останньому в присвоєнні вищого кваліфікаційного рівня, враховуючи особу позивача, порушено права та інтереси останнього, що в подальшому призводить до порушення прав останнього на пенсійне забезпечення тощо. При цьому, з урахуванням тієї обставини, що на момент розгляду справи в суді, позивач звільнений з Олімпійського коледжу імені І.Піддубного, в останнього відсутня можливість відновити своє право на присвоєння вищого кваліфікаційного рівня. Зокрема, вбачається, що відповідачем а Атестаційному листі не мотивовано присвоєння позивачу кваліфікаційного рівня - «спеціаліст другої категорії», а сам атестаційний лист не містить відомостей про результати голосування. Крім вказаного, у відповідності до п. 3.12 Типового положення саме атестаційна комісія навчального закладу має право прийняти рішення про порушення клопотання перед атестаційною комісією ІІ, ІІІ рівнів або атестаційною комісією центрального органу виконавчої влади (залежно від підпорядкування навчального та іншого закладу, в якому створено атестаційну комісію І рівня) про присвоєння педагогічному працівнику кваліфікаційної категорії «спеціаліст вищої категорії». Однак, незважаючи на педагогічний стаж позивача, вчене звання та наукову ступінь та відповідність останнього вимогам п.п. 4.6 та 4.7 Типового положення, атестаційною комісією не здійснено відповідних дій для зазначеного, що в подальшому призвело до порушення прав позивача. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності проведеної атестації та правомірної ігнорування останнім прав позивача на присвоєння вищого кваліфікаційного рівня. На підставі вказаного, з урахуванням ст. 5 ЦПК України, суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною та скасування рішення Атестаційної комісії щодо присвоєння позивачу кваліфікаційного рівня. На підставі ст. 137 та ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 650 грн.

Outcome: partial