Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Орган опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернулися до суду з позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати ухиляється від обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх дітей, разом з ними не проживає, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не працює, веде асоціальний спосіб життя, бродяжить, вживає алкогольні напої, залишає дітей самих. На даний час діти проживають у сім`ї тітки [PERSON], мати дітей не відвідує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просять позбавити [PERSON] батьківських прав, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття на користь особи, в якої буде проживати дитина; передати їм дітей для подальшого влаштування у сімейні форми виховання. Представник позивача органу опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Кошовецька О.І. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, проти позбавлення її батьківських прав не заперечує. Третя особа П'ятихатський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, причину неявки до суду не повідомили. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження/а.с.3,4/. Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька неповнолітніх - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України/а.с.5,6/. З актів обстеження житлово-побутових умов від 09.08.2017 року та 22.08.2017 року квартири [ADDRESS], де мешкає [PERSON] з неповнолітніми дітьми слідує, що стан квартири є незадовільним, опалення та електроенергія відсутні, відсутні спальні та робочі місця для дітей, мати зловживає спиртними напоями, виховання та навчанням дітей не цікавиться/а.с.16,17/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]/а.с.14/. Згідно рішення служби у справах дітей П'ятихатської райдержадміністрації № 19/17 від 09.08.2017 року вирішено тимчасово влаштувати малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в сім'ю [PERSON]/а.с.9/. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не утримує, умов для виховання дітей не створює, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей, що і дає підстави для задоволення позову. Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю [PERSON], [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. Оскільки неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишилися без батьківського піклування, для подальшого влаштування їх слід передати органу опіки та піклування П'ятихатської РДА. Оскільки позивач за подання позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору, то з відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3200 грн. Суд роз'яснює відповідачу у справі, що відповідно до ст. 169 СК України "Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом".

Outcome: approved