Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

До суду 03 липня 2014 року надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт Фінанс» до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним зобов'язанням та звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених (а.с.89-91,113-119), позивач посилається на те, 18.07.2008 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.07.2015 року. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідач [PERSON] передала у заставу належний їй на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER]. При укладанні договору сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 218 250,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 року. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки № 11373236000-П, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання [PERSON] договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 року, складає 2000,00 грн. Внаслідок невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту станом на 16.06.2014 року наявна заборгованість за кредитом у розмірі 621 057,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380,97 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614,75 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747,18 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 69 183,10 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 9131,46 грн. В зв'язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2 000,00 грн. заборгованості за кредитним зобов'язанням; стягнути з [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11373236000 від 18.07.2008 року на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобов'язанням в розмірі - 621 057,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380,97 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614,75 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747,18 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 69 183,10 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 9131,46 грн.; в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], вартість якого згідно договору застави складала 218 250,00 грн., що належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отриманням дублікату, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобов'язати [PERSON] передати ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], що належить їй на праві власності та знаходиться у неї або інших осіб, комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу, та технічний паспорт; судові витрати покласти на відповідачів. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2016 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені частково. Ухвалою суду від 27.02.2017 р. заочне рішення Московського районного суду м. Харкова скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що відповідачем погашення заборгованості за кредитним договором не здійснюються. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.07.2008 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.07.2015 року. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості (а.с.11-27 т.1). В забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідачка [PERSON] передала у заставу належний їй на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; Марка: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: [NUMBER]; Державний реєстраційний номер: [NUMBER]. При укладанні договору сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 218 250,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 року (а.с.57-61 т.1). 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 року (а.с.56, 62-64 т.1). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року у справі № 646/120/15-ц, що було залишено без змін та набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2015 р., у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс», ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання недійсними договорів факторингу - відмовлено (а.с.204-207 т.1). Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов'язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого згідно із розрахунком, заборгованість за договором станом на 16.06.2014 року склала 621 057,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380,97 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614,75 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747,18 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобов'язання у розмірі 69 183,10 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 9131,46 грн. (а.с.29-44 т.1). В силу ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках. передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено. Частина 2 ст. 589 ЦК України, передбачає право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. В силу ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. 05.09.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» та [PERSON] уклали договір поруки № 0309/0407/91-221-П, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання [PERSON] договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 року, становить 2000,00 грн. (а.с.120-121 т.1). Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В силу ст. 554 ЦК України. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Позивачем вищевказана вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.47-50 т.1). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред'являються за місцем проживання або знаходження одного із відповідачів за вибором позивача, отже судовий розгляд зазначеної цивільної справи повинен проводитися у Московському районному суді м. Харкова. Разом з тим, вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 9131 грн. 46 коп. не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із змісту Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню, у разі порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті. Як вбачається із змісту договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11373236000 від 18.07.2008 р., кредит надавався в іноземній валюті - доларах США. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. та 121, 80 грн. (а.с.1) Суд розподіляє судові витрати відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3775 грн. 80 коп., з яких з відповідача [PERSON] - 3532 грн. 20 коп., і з відповідача [PERSON] - 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial