Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 27 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500347807, згідно з яким відповідачу надано кредит у розмірі 13800 грн. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» був укладений договір факторингу, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 500347807 від 27 лютого 2013 року, що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 500347807 від 27 лютого 2013 року, що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав кредитора за договором, укладеним з [PERSON] . Згідно вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, умови якого були порушені, в розмірі 35741,48 грн. Посилаючись на ті обставини, що заборгованість до даного часу відповідачем не погашена, представник позивача просив в судовому порядку стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву на позов не подала. В судове засідання представник позивача не з`явився, в надісланій до суду заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що заявлені позовні вимоги не визнає та просить відмовити в позові у зв`язку з спливом строку позовної давності. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов належить задовольнити частково. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлені\~наступні факти\~і відповідні\~їм правовідносини. 30 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500347807, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 13800 грн., а відповідач зобов`язалася використати його за цільовим призначенням, а також сплатити проценти, виходячи зі ставки 19 % річних, з кінцевою датою повернення 29 лютого 2016 року. Датою видачі кредиту є день списання коштів з позичкового рахунку банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки вказані в договорі. Вказані положення передбачені п. п. 2.1 - 2.4.1 договору. Порядок повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів за договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком до договору. Вказане положення передбачене п. п. 2.6. договору. Банк виконав взяті на себе зобов`язання за договорами, надавши відповідачу кредит. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» був укладений договір факторингу, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 500347807 від 27 лютого 2013 року, що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 500347807 від 27 лютого 2013 року, що був укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав кредитора за договором, укладеним з [PERSON] Про відступлення права вимоги за кредитними договорами відповідач у встановленому законом порядку була повідомлена. Сума заборгованості за кредитним договором № 500347807 від 27 лютого 2013 року на час укладення договору факторингу з врахуванням основного боргу та інших нарахувань склала 35741,48 грн. Вказана обставина підтверджена витягом з додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1 ДМГ/ЄАПБ з реєстру боржників від 10 жовтня 2016 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість за кредитним договором № 500347807 від 27 лютого 2013 року становить: 12324 грн. 69 коп. заборгованості за основною сумою боргу, 12416 грн. 79 коп. заборгованості за процентами та комісією, 11000 грн. заборгованості за пенею, штрафом, неустойкою. Згідно з умовами кредитного договору, термін повного погашення кредиту встановлено до 29 лютого 2016 року, позичальник зобов`язана здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Відповідно до графіку погашення кредиту, щомісячний платіж, який включав кредит та відсотки, складав 754,26 грн. у період з 28 березня 2013 року по 28 січня 2016 року та 761,98 грн. 29 лютого 2016 року. Щомісячні платежі мали бути внесені кожного місяця. Останній платіж у визначеній сумі згідно графіку погашення кредиту підлягав сплаті 29 лютого 2016 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, відповідач припинила сплачувати щомісячні платежі на погашення кредиту у встановленому графіком погашення розмірі з липня 2013 року. З вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 21 вересня 2017 року, включивши до позовних вимог всю заборговану суму. Мотиви суду та застосовані норми права Згідно зі статею 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, зобовязання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобовязання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Банк обовязки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Остання зобовязалася за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 36 місяців до 29 лютого 2016 року включно. На підставі статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Отже, для належного виконання зобовязання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобовязання простроченого боржника за договором не припиняється. Так, зобовязання може бути належно виконане простроченим боржником і після спливу позовної давності. Згідно з частиною першою\~статті 267 ЦК України\~особа, яка виконала зобовязання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 36 місяців - до 29 лютого 2016 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 29 лютого 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати банку кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами згідно додатку до договору, яким є графік платежів. Починаючи з 01 березня 2016 року, відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Щодо відступлення права вимоги Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Щодо позовної давності Позовною давністю, в розумінні статті 256 ЦК України, є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно\~до статті 253 ЦК України,\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно статей\~ 257,\~258\~ЦК України,\~загальна позовна\~давність встановлюється\~тривалістю у\~три роки. До\~вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За правилами, передбаченими у статті 261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 262 ЦК України, заміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із частиною 3 статті 254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, відповідач мала сплачувати платежі за зобов`язанням 28 числа кожного місяця. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~ст.1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом України у справі № 6-53цс14 від 17.09.2014, справі № 6-20цс 14 від 19.03.2014, 6-16цс 14 від 19.11.2014, Верховним Судом у справі № 14-10 цс 18 від 28.03.2018. Позовна заява подана до суду 21 вересня 2019 року, а тому, з урахуванням зазначених положень, задоволенню підлягають вимоги по сплаті заборгованості у межах трирічного строку позовної давності. Позовна давність щодо вимоги про стягнення заборгованості, яка утворилася до 29 вересня 2014 року, спливла. За період з вересня 2014 року стягненню підлягає борг за договором, який включає заборгованість за основною сумою боргу та заборгованість за процентами в загальній сумі 13584 грн. 40 коп. Стаття 266 ЦК України\~передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки. У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи ст. 266 і ч. 2 ст. 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість\~стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується. Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Таким чином, позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, яка утворилася до 29 вересня 2014 року вважається такою, що спливла зі спливом позовної давності до основної вимоги. В межах строку позовної давності в один рік неустойка підлягає стягненняю за період з 28 вересня 2016 року. Згідно розрахунку заборгованості у вказаний термін нараховано 360 гривень штрафу, який мав бути сплачений відповідачем 28 вересня 2016 року. Частиною 4 статті 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем подано письмову заяву про застосування строків позовної давності. Висновки за результатами розгляду Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Обґрунтованим\~є рішення,\~ухвалене на\~підставі повно\~і всебічно\~з`ясованих обставин,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень,\~підтверджених тими\~доказами,\~які були\~досліджені в\~судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами\~статті 89\~ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково, борг за договором та неустойка підлягають стягненню в межах позовної давності. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1600 гривень. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вказаного правила з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 623 гривні 79 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 14, 256 - 258, 261, 262, 266, 267, 512-514, 516, 525 - 527, 530, 610 - 612, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial