Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та від спільного подружнього проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду, 04 серпня 2014 року розірвано. Вказує, що на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року відповідач сплачує аліменти на її, позивача користь на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Аліменти які сплачує відповідач в сумі 600 грн. щомісячно на даний час є недостатніми, враховуючи, що прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років на даний час становить 2218 грн. Зазначає, що витрати на утримання доньки значно збільшилися, так як подорожчали продукти харчування , одяг, шкільні приладдя, а також дочці необхідно кожного дня дати гроші на обід у школі та інші потреби, оплачувати навчання дочки у Коломийській дитячій музичній школі № 2по класу фортепіано ( 220 грн. щомісячно) Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. Подавши до суду заперечення ( відповідь на відзив на позов), зазначила, що згідно даних пенсійного посвідченя група інвалідності відповідача встановлено до 31.01.2021 року, та врахувуючи стан здоров`я відповідача, II група інвалідності не є причиною повної втрати працездатності, а інших обставин, які перешкоджають тому, щоб відповідач працевлаштувався, немає. Вказує, що відповідач не надав доказів, що потребує стороннього догляду чи особливих умов праці. Встановлення йому другої групи інвалідності, не є перешкодою у працевлаштуванні та не є підставою для відмови у зміні розміру аліментів. \~ \~ \~ \~ Звертає увагу суду на те, що у власності позивача перебуває два автомобіля: ГАЗ 53А та ВАЗ 211540-120, що підтверджується довідкою МРЕВ від 23.04.2015 №1078, Ѕ частини автомобіля ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] та Ѕ ч. квартири [ADDRESS] , що підтверджується рішення Коломийського міськрайонного суду від 13.04.2016, а тому у позивача є можливість відповідно до статті 190 СК України ініціювання укладення договору про припинення права на аліменти для його дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно .Вказує, що посилання відповідача на погіршення стану його здоров`я не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Щомісячні витрати на дитину складаються також з витрат на купівлю одягу та взуття, гігієнічних засобів, медикаментів та лікування, харчування, і все це не враховуючи купівлі канцелярських приладів, оплати занять у музичній школі тощо. Також, відповідач повинен за необхідності брати участь у витратах, пов`язаних із лікуванням дитини, навчанням, відпочинком тощо. Однак, починаючи з 2014 року відповідач жодного разу не брав участі у витратах, пов`язаних із лікуванням дитини, чи відпочинком, у витратах щодо підготовки дитини до навчального року і забезпеченням необхідними для цього речами з придбання канцелярських приладів, книжок, одягу та взуття тощо, Щодо посилання відповідача на припинення підприємницької діяльності з 20.01.2015 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, зазначила, що відповідач [PERSON] це вчинив добровільно не через погіршення стану здоров`я (інвалідність встановлена значно пізніше), а по причині призначення з 21.01.2015 компенсаційних виплат по догляду за перестарілою особою, що досягла 80-ти річного віку, його матір`ю [PERSON] , що підтверджується записами його трудової книжки серії [NUMBER] , що дало можливість йому більше не витрачати кошти на сплату податків у зв`язку з веденням підприємницької діяльності та зарахування періоду догляду до стажу. Звертає увагу, що у неї на утриманні знаходяться двоє дітей, дочка [PERSON] та син від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства третьої групи. Зважаючи на витрачання значних коштів на оплату комунальних послуг, різних щомісячних витрат на утримання та лікування дітей, відносно невеликий розмір її заробітної плати, збільшення розміру аліментів дасть змогу надати дитині той необхідний та достатній мінімум для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Просить врахувати, що розмір аліментів у 600 чи 800 грн. є недостатнім для належного утримання дочки, для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки у звязку з зростанням економічної кризи в державі її становище змінилося, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дочки значні кошти, сума, яка стягується у розмірі 600 грн., чи та, як пропонується відповідачем 800 грн. є мізерною, в той час, коли вона щомісячно витрачає на дочку значно більше коштів на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав до суду відзив на позов, визнаючи при цьому позовні вимоги частково, а саме не заперечує на збільшення аліментів на суму 200 грн., тобто в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно. Зазначає, що позивач вказує про його можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн, так як є працездатним, хоча офіційно не працює, однак має доходи. Однак, 03 квітня 2019 року він визнаний інвалідом другої групи загального захворювання і друга група інвалідності вважається непрацездатною, що підтверджується пенсійним посвідченням. Як інвалід другої групи отримує з грудня 2019 року пенсію в розмірі 1638 грн. та інших доходів не має. У зв`язку з тим, що розмір його пенсії невеликий, то не в змозі сплачувати аліменти на дочку у заявленому розмірі, оскільки не вистачатиме коштів на його власні потреби та придбання медикаментів, щоб підтримувати свій стан здоров`я, який є в незадовільному стані. Вказує, що через стан здоров`я, був змушений припинити свою підприємницьку діяльність з 20 січня 2015 року . Просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів , на суму 800 грн. щомісячно. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин Вивчивши матеріали даної справи, враховуючи відзив на позовну заяву та відповідь на відзив , суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 21 листопада 2003 року зареєстровано шлюб і під час спільного проживання [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04 серпня 2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, неповнолітню дочку [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с.12) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 червня 2014 року присуджено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] , на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн щомісячно ( а.с.13). На даний час у позивача погіршився матеріальний стан, вказаних сум не вистачає для утримання дитини та забезпечення її належними умовами для життя та духовного розвитку. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того,ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік"і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суд також звертає увагу, що згідно з ст.185\~СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~Відповідно до довідки № 07 від 31 січня 2020 року [PERSON] є ученицею Коломийської ДМШ № 2 ім. Г.Грабець по класу фортепіано з 01 вересня 2016 року , та плата за навчання становить 220 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоров`я, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~ст.1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»\~батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Щодо заперечення відповідача з позовними вимогами у зв`язку з тим, що він визнаний інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 03.04.2019 року (термін дії до 31.01.2021) (а.с.27), та його дохід за період з 01.03.2019 по 29.02.2020 становить 18\~722,00 грн , що не працює, відповідно повинен мати певні кошти на прожиття, суд зазначає наступне. Люди з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України та іншими законодавчими актами України. Відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності людей з інвалідністю в Україні", з метою реалізації творчих і виробничих здібностей людей з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом. Конституцією України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (стаття 51). Виключень для батьків, які є особами з інвалідністю, Основний закон нашої держави не передбачає. Однак, під час визначення розміру аліментів на дитину суд має враховувати, з-поміж іншого, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Суд бере до уваги, що у власності позивача перебуває два автомобіля: ГАЗ 53А та ВАЗ 211540-120, що підтверджується довідкою МРЕВ. До матеріалів справи долучено копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 квітня 2016 року , з якого вбачається, що відповідач має у власності Ѕ ідеальної частки квартири\~ [ADDRESS] а також Ѕ частини автомобіля ВАЗ державний номерний знак [NUMBER] . Згідно роз`яснень, які містяться в п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу перелічених норм права вбачається, що суд сприяє в захисті прав дитини та необхідності належного матеріального забезпечення з боку батьків. Оцінюючи зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, беручи до уваги майновий стан сторін по справі, їх стан здоров`я , що відповідачем не представлено доказів, що за станом здоров`я у нього є перешкоди у працевлаштуванні, що відповідно до ст. ст.\~180,\~181\~СК України відповідач \~зобов`язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку, що позов слід задовільнити частково та змінити розмір аліментів стягуваних щомісячно на утримання дочки [PERSON] із\~твердої грошової суми в розмірі 600 грн. на тверду грошову суму в розмірі 1 400 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття, що відповідатиме її інтересам, а в решті слід відмовити. Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи, то судовий збір згідно\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~слід покласти за рахунок держави. На\~підставі наведеного\~та ст.\~ст.\~180,\~181,\~182,\~184,192\~СК України\~та

Outcome: dismissed