Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому з урахуванням поданих уточнень, остаточно просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 33% з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача. Позов обгрунтовувався тим, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, однак відповідач ухиляється від утримання її та дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги у зв"язку з чим просила стягнути аліменти на дитину та своє утримання. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за наявності згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєструвано шлюб про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області зроблено актовий запис №1702 (а.с.2). Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір"ю за адресою: м.Житомир, вул.Руданська, 32 (а.с.3). Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює в Управлінні державної охорони України на посаді офіцера охорони, загальна сума його доходу за період з серпня 2015 по лютий 2016 року після проведення утримання податків складає 37 202,09 грн. (а.с.24). Враховуючи, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, потребує матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток близько 5 тис. грн. щомісячно, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх його видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, а також допомогу на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитини трьохрічного віку. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 33 % з усіх його видів заробітку є безпідставною, оскільки не відповідає ч. 2 ст. 181 СК України, згідно якої аліменти на дтину присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial