Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем 26 листопада 2014 року було укладено договір оренди землі(земельної ділянки площею 12,06 га, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №005423, виданого 21.05.2002 року), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди за №174. В день підписання між сторонами була усна домовленість, що договір оренди земельної ділянки позивач підписує, а акт приймання-передачі він підпише лише в тому разі, якщо відповідач сплатить протягом місяця суму в розмірі 32 489 гривень 64 копійки за вже проведені передпосівні роботи, які були виконані 17.10.2014 року, на що відповідач був згодний, однак, 01.03.2015 року, коли відповідач надав позивачу оригінал договору оренди, виявилося, що в акті приймання-передачі відсутня дата та значився стан земельної ділянки як необроблений, що не відповідає дійсності, крім цього він був підписаний, але позивач особисто його не підписував. Ніяких пояснень керівник ФГ Агробізнес позивачу не надав, тому позивач повідомив відповідача письмово про намір розірвати договір оренди, однак, відповідач його ігнорує, тому позивач змушений був звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки. В ході судового розгляду зясувалося, що позов предявлено позивачем [PERSON], який помер 16.07.2015 року. Ухвалою суду від 12.02.2016 року до участі в справі залучено правонаступника померлого позивача - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого покійного чоловіка - [PERSON] підтримала та зазначила, що укладений між її покійним чоловіком та відповідачем договір оренди землі підлягає розірванню у судовому порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, обгрунтовуючи це тим, що до суду не надано жодних істотних доказів щодо порушення ФГ Агробізнес укладеного договору оренди землі та зазначила, що зі сторони відповідача умови договори виконуються. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2014 року між [PERSON] та фермерським господарством Агробізнес було укладено договір оренди землі, на належну [PERSON] земельну ділянку №178 площею 12,06 га, строком на 10 років, який зареєстровано Реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 01.12.2014 року. Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на момент укладення договору, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Частиною другою зазначеної статті визначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недіійсним відповідно до закону. Однак в судовому засіданні встановлено, що укладений 26.11.2014 року між [PERSON] та фермерським господарством Агробізнес договір оренди земельної ділянки №178 площею 12,06 га, строком 10 років, зареєстрований Реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 01.12.2014 року, повністю відповідає вимогам ст. 15 Закону України « Про оренду землі». Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, а саме ч. 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом «в» ч.1\~ст.96 ЗК України\~встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату. Відповідно до п. «д» ч. 1\~ст. 141 ЗК України\~підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Як на підставу розірвання договорів позивач вказує на те, що земельні ділянки фактично передавалися відповідачу в оренду в обробленому стані, посилаючись на укладений 06.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] договором про надання послуг по обробітку землі та актом виконаних робіт №1 від 17.10.2014 року, однак в судовому засіданні при дослідженні оспорюваних договорів не виявлено в них положень про обовязок відповідача сплатити будь яку суму за передпосівний обробіток землі. Посилання позивача на те, що її покійний чоловік [PERSON] не підписував акти приймання-передачі земельних ділянок не підтверджені будь якими доказами, а клопотань про призначення судово - почеркознавчої експертизи також не заявлено. Окрім того посилання позивача на доданий нею до позовної заяви договір про надання послуг по обробітку земельних ділянок не може бути сприйнятий як доказ по невиконанню чи порушенню умов оспорюваних договорів з боку відповідача. Посилання позивача на відсутність дати в актах прийому передачі земельних ділянок спростовується наявністю підписів її покійного чоловіка, оскільки відповідно до п. 6.2 та п. 6.3 договору оренди земельної ділянки укладеного 26.11.2014 року, передача обєкта оренди орендарю здійснюється за актом прийому передачі, який підписує орендодавець, передача обєкта оренди здійснюється після підписання договору сторонами, та не пізніше десяти днів після державної реєстрації. Положенням ст. 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, під час розгляду справи на підставі письмових доказів не встановлено, що відповідач, як землекористувач, порушив свої зобовязання за оспорюваними договорами оренди землі. При встановлених обставинах, позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі задоволенню не підлягають, як необґрунтовані. Судові витрати, які складаються із судового збору стягненню з відповідача не підлягають відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.15, 24, 25, 31, 32, 93, 96, 141 Законом України «Про оренду землі» ст.ст. 203, 638, 792, 651 ЦК України.

Outcome: dismissed