Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн., з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 359 861,21 дол. США, що в еквіваленті складає 2 874 677,14 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNHLGK00000810 від 11.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 300 574,20 дол. США зі сплатою за користування ними відсотків у розмірі 10,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.12.2027 року, проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору поруки № DNHLGK00000810 від 11.12.2007 року та ПАТ "Акцент - Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року у зв'язку з чим він є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник ПАТ «А-Банк» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі у судове не з'явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № DNHLGK00000810 від 11.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у сумі 300 574,20 дол. США зі сплатою за користування ними відсотків у розмірі 10,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.12.2027 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов зазначеного кредитного договору заборгованість за ним станом на 20.02.2012 року склала 361 112,77 дол. США, в тому числі: - заборгованість по процентам за корисутвання кредитом - 8 003,71 дол. США; - заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 1 057,38 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 352 051,68 дол. США. Зобов'язання позичальника, що випливали зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем [PERSON] договору поруки № DNHLGK00000810 від 11.12.2007 року та ПАТ "Акцент - Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Однак, позивачем не надано докази саме видачі кредиту, відсутня деталізація розрахунку заборгованості та докази належного повідомлення боржника щодо здійснення по примусовому стягненню боргу також не надано оригінал кредитного договору, що перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed