Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду 19.02.2019 року з позовом про скасування усиновлення. До початку розгляду справи, позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, згідно до який позивач просить суд усиновлення (удочеріння) [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] . РНОКПП [NUMBER] , двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - скасувати. Просить суд передати двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , місце народження село Понори, Талалаївського району Чернігівської області, паспорт [NUMBER] , виданий 23.12.2016 року органом № 2114, РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , яка народилася м. Виноградів Закарпатської області, паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 01.03.2017 року органом 2114, РНОКПП [NUMBER] , які зареєстровані за адресою [ADDRESS] , на опікування [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] Посилається на таке. Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2008 року (справа № 26-65/08) колишнього чоловіка позивачки [PERSON] та позивачку, визнано усиновлювачами малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі цього судового рішення, відділом РАЦСу Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області внесено відповідні зміни до актового запису № 23 від 30 січня 2003 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », записано батьком дитини [PERSON] , а мене матір`ю дитини [PERSON] . Відділом реєстрації актів цивільного стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області, відповідно, внесено зміни до актового запису № 02 від 10 грудня 2001 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінено прізвище малолітньої з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] , дата та місце народження залишено без змін. Записано батьком дитини [PERSON] , а позивачку записано матір`ю дитини. У квітні 2017 року колишній чоловік позивачки [PERSON] залишив її, створив нову сім`ю з якою спільно проживає та веде домашнє господарство, зареєстрований він за адресою позивачки [PERSON] , матеріальну допомогу на утримання дітей надає, але належної уваги вихованню дочок не приділяє. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2018 року шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано (справа № 299,3202/17). Створення колишнім чоловіком позивачки відповідачем [PERSON] іншої сім"ї наклало негативний відбиток на стосунки позивачки [PERSON] з дочками, хоча і до цього вони були напруженими. Дівчата позбавилися виконання елементарних обов`язків як щодо навчання в школі, так і поведінки вдома, негативно ставляться до навчання, відмовляються допомогати по господарству. Втратилися повага і розуміння життєвої ситуації, що склалася. .В школі пропускають уроки, не виконують домашні завдання, більше намагаються проводити час на вулиці, внаслідок чого їх поведінка стає неконтрольованою. Вдома по відношенню до позивачки проявляють неповагу і агресію. На зауваження реагують агресивно і неадекватно, висловлюють погрози фізичної розправи, якщо буду перешкоджати їм жити за власними правилами. На сьогодні повністю відсутнє взаємопорозуміння, дівчата пред`являють завищені вимоги, які позивачка не в змозі задовольнити, що негативно відбивається на взаємостосунках, унеможливлює подальше їх виховання у дусі любові та взаємоповаги, негативно відбивається на стані мого здоров`я та життя. Спроби звернутися по допомогу шкільного психолога та органу опіки та піклування реально у стосунках нічого не змінили, навпаки, поведінка їх стала все більше непередбачуваною і становить загрозу для життя позивачки. Дівчата частіше не відвідують школу, вдома -побили віконні шибки в дверях, горщики з квітами не вбирають сміття, у спілкуванні використовують нецензурні слова та нетерпимість і агресію до позивачки [PERSON] , що стверджується Актом № 14 комісійного обстеження депутатами Вилоцької сільської ради матеріально-побутових умов мого проживання від 30 січня 2019 року, характеристиками та психологічними характеристиками дівчат [PERSON] та [PERSON] , якими підтверджується вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви. Далі позивачка [PERSON] , зазначає, що протягом останніх трьох років нею неодноразово приймалися заходи індивідуального педагогічного впливу до дівчаток [PERSON] та [PERSON] шляхом проведення індивідуальних та групових бесід з ними та у присутності педагогів школи, але позитивних зрушень не відбулося. По допомогу зверталася до шкільного психолога, керівництва шкіл, де вони вчилися або вчаться. Вчителями проводилися заходи педагогічного впливу, але поведінка дівчат суттєвих змін не зазнала. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] , вимоги уточненого позову підтримали повністю та просили суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , заявлені до нього уточнені позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. Представник відповідача служби у справах дітей Виноградівської РДА, в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заявленого уточненого позову, та підтримала висновок служби у справах дітей Виноградівської РДА від 11.03.2019 року за №03-24/660, згідно до якого вбачається за доцільно скасувати усиновлення дочок позивачкою [PERSON] Заслухавши сторони, а також думку неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні, висловили свою думку, щодо доцільності уточненого позову, крім того висловили думку щодо їхнього подальшого проживання із своїм батьком-відповідачем [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2008 року (справа № 26-65/08) колишнього чоловіка позивачки [PERSON] та позивачку, визнано усиновлювачами малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). На підставі цього судового рішення, відділом РАЦСу Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області внесено відповідні зміни до актового запису № 23 від 30 січня 2003 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », записано батьком дитини [PERSON] , а мене матір`ю дитини [PERSON] . Відділом реєстрації актів цивільного стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області, відповідно, внесено зміни до актового запису № 02 від 10 грудня 2001 року про народження [PERSON] , [INFO] , змінено прізвище малолітньої з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] , дата та місце народження залишено без змін. Записано батьком дитини [PERSON] , а позивачку записано матір`ю дитини. У квітні 2017 року колишній чоловік позивачки -відповідач [PERSON] залишив її, створив нову сім`ю, матеріальну допомогу на утримання дітей надає, та належної уваги вихованню дочок не приділяє. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2018 року шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано (справа № 299/3202/17) (а.с.11-12). Створення колишнім чоловіком позивачки -відповідачем [PERSON] іншої сім"ї наклало негативний відбиток на стосунки позивачки [PERSON] з дочками Так, дівчата самовільно позбавилися виконання елементарних обов`язків як щодо навчання в школі, так і поведінки вдома, негативно ставляться до навчання, відмовляються допомогати по господарству. Втратилися повага і розуміння життєвої ситуації, що склалася. В школі пропускають уроки, не виконують домашні завдання, більше намагаються проводити час на вулиці, внаслідок чого їх поведінка стала неконтрольованою. Вдома по відношенню до позивачки проявляють. На зауваження реагують агресивно і неадекватно. На сьогодні повністю відсутнє взаємопорозуміння, дівчата пред`являють завищені вимоги, які позивачка не в змозі задовольнити, що негативно відбивається на взаємостосунках, унеможливлює подальше їх виховання у дусі любові та взаємоповаги, негативно відбивається на стані здоров`я та життя позивачки. Спроби звернутися по допомогу шкільного психолога та органу опіки та піклування реально у стосунках нічого не змінили, навпаки, поведінка їх стала все більше непередбачуваною. Дівчата частіше не відвідують школу, у спілкуванні з позивачкою використовують нецензурні слова та нетерпимість і агресію, що стверджується Актом № 14 комісійного обстеження депутатами Вилоцької сільської ради матеріально-побутових умов мого проживання від 30 січня 2019 року, характеристиками та психологічними характеристиками дівчат [PERSON] та [PERSON] , якими підтверджується вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви. Відповідно до змісту статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Згідно статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за межами України). Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з положеннями частини 2 ст. 236 Сімейного кодексу України усиновлення визнається недійсним за рішенням суду, якщо усиновлювач не бажав настання прав та обов`язків, які виникають у результаті усиновлення (фіктивне усиновлення). Фіктивне усиновлення - це усиновлення, яке хоч формально і відповідає всім вимогам закону, але проведено лише «про людське око», не маючи на меті встановлення передбачених законом відносин з усиновлення, тобто без наміру створювати між усиновленим і усиновлювачем відносин батьків і дітей. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 13 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами і доповненнями, суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 236 СК обов`язково визнає усиновлення недійсним, якщо воно було здійснене без згоди дитини і батьків, яка була необхідна, або якщо усиновлювач не бажав настання прав та обов`язків, що виникають унаслідок усиновлення (фіктивне усиновлення). Виходячи з системного аналізу зазначених приписів законодавства, визнання усиновлення недійсним - це припинення відносин, які виникають із факту усиновлення на майбутній час, якщо цього потребують інтереси дитини на підставі серйозних обставин, передбачених законом. На час вирішення спору суд може констатувати суттєве погіршення стосунків позивача [PERSON] із усиновленими дітьми. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, що також свідчить про те, що він не бажав настання прав та обов`язків, пов`язаних з усиновленням. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Як вбачається із висновоку служби у справах дітей Виноградівської РДА від 11.03.2019 року за №03-24/660, доцільно скасувати усиновлення дочок позивачкою [PERSON] та залишити дітей на виховання та проживання у їх батька-відповідача [PERSON] (а.с.33-34). Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, що є підставою для визнання усиновлення недійсним. Згідно зі статтею 239 Сімейного кодексу України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. В силу положень статті 241 Сімейного кодексу України, після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved