Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 26.02.2018 року має заборгованість - 15493,99 грн., з яких: -2394.80 грн. тіло кредиту; -1293.05 грн. нараховано відсотків на користування кредитом; -10592.14 грн. нарахована пеня; -А також: -- 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); -- 714.00 грн. штраф (процентна складова)ю На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приват Банк». Отримання Позивачем інформації щодо місця реєстрації Відповідача ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних" - персональні дані є інформацією з обмеженим доступом. Відповідно до ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюється виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України, або за згодою самої особи. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також обмеження можливості отримання Позивачем відповідної інформації закладено в Законі "Про інформацію" і не вимагає додаткових доказів у силу правової природи нормативно- правового акту Закону. Виходячи з вищенаведених норм, позивач не має права на отримання даних від уповноваженого центру надання адміністративних послуг щодо місця проживання відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме до Баришівського районного суду Київської обл., так як останнім відомим ПАТ КБ «Приват Банк» місцем реєстрації відповідача є: 07527, Київська обл., Баришівський р-н. с. Бзів, вул. Леніна, 90. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.09.2014 року на суму заборгованості за кредитом 15493 грн. 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Представник позивача [PERSON] «Приват Банк» в судове засідання на розгляд справи не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги. Відповідач по справі [PERSON] подав до суду заяву про позгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.09.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за Договором виконав. Відповідач у порушення умов Договору, свої зобовязання не виконав, в результаті чого має місце заборгованість. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача за договором заборгованість в сумі 15493.99 грн. У відповідності до ст. 133, 141 ЦПК України (в редакції 2017 року), стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у сумі 1762 грн. 99 коп.на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк». Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: - ксерокопією заяви позичальника від 25.09.2014 року; - розрахунком заборгованості за договором б/н станом на 26.02.2018 року; - ксерокопією паспорта відповідача [PERSON], серія МУ №258829 виданого 13.02.2003 р.; - платіжним дорученням про сплату судового збору в розмірі 1762.00 грн. від 28.02.2018 року; - іншими матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між Клієнтом та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона -Боржник, зобов'язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: approved