Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

АТ "ОТП Банк" звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - відділу у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Трускавецького МВ ГУМУС України у Львівській області про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 02 грудня 2005 року було укладено кредитний договір №СМ-600/066/2005, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 117900,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% річних строком по 28 листопада 2012 року. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору станом на 09.10.2009 року виникла заборгованість в сумі 85326, 96 доларів США. Крім цього, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 30 січня 2006 року було укладено кредитний договір №СNL-600/010/2006, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних строком по 28 січня 2016 року. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по даному кредитному договору станом на 09.10.2009 року виникла заборгованість в сумі 44097,03 доларів США. В забезпечення своєчасного виконання Відповідачем умов кредитного договору №СМ-600/066/2005 було прийнято: поруку [PERSON] згідно договору поруки №SR-600/553/2005 від 02.12.2005 року. В забезпечення своєчасного виконання Відповідачем умов кредитного договору №CNL-600/010/2006 було прийнято: поруку [PERSON] згідно договору поруки №SR-600/014/2006 від 30.01.2006 року. Також в забезпечення своєчасного виконання Відповідачем [PERSON] умов кредитного договору було укладено договір іпотеки №PCML-600/760/2005 від 02.12.2005 року, відповідно до якого [PERSON] передала позивачу в іпотеку житловий будинок №44а, за адресою м. Трускавець вул. Стебницька. Ухвалою Трускавецького міського суду замінено первісного позивача ПАТ «ОТП Банк» на ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Представником позивача ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останній остаточно уточнивши позовні вимоги просить: стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №ML-600/066/2005 від 02.12.2005 року в розмірі 107328,66 доларів США та 2996695,60 грн.; стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №CNL-600/010/2006 від 30.01.2006 року в розмірі 70130,17 доларів США та 1936714,77 грн. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися і не повідомили причини своєї неявки, хоча їх належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від них не поступало клопотання про слухання справи у їх відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без їх участі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 02 грудня 2005 року було укладено кредитний договір №СМ-600/066/2005, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 117900,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00% річних строком по 28 листопада 2012 року. Крім цього, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] 30 січня 2006 року було укладено кредитний договір №СNL-600/010/2006, згідно якого, останньому було надано кредит на загальну суму 50000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних строком по 28 січня 2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору№СМ-600/066/2005, станом на 28.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 107328,66 доларів США, а також пеня в сумі 2996695,60 грн., крім цього по кредитному договору №СМ-600/010/2006, станом на 28.05.2014 року у [PERSON] виникла заборгованість в сумі 70130,17 доларів США, а також пеня в сумі 1936714,77 грн, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості. З метою забезпечення повернення кредитних коштів, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №SR-600/553/2005 від 02.12.2005 року та договір поруки №SR-600/014/2006 від 30.01.2006 року, відповідно до яких [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами №СМ-600/066/2005 від 02.12.2005 року та №СNL-600/010/2006 від 30.01.2006 року, зобов'язалась відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за вищезазначеними договорами, в повному обсязі таких зобов'язань. Згідно п.1.2 договорів поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор може звернутись з вимогою про виконання Боргових Зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України - у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд вважає позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та відсотків обґрунтованими, виходячи з того, що позивач всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав кредитний договір та приймав кошти і зобов'язувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30 березня 2012 року Положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Враховуючи наведене, а також клопотання [PERSON] щодо не застосування стягнення неустойки, суд приходить до висновку про необхідність звільнення відповідача від сплати неустойки, оскільки дійсно внаслідок збігу об'єктивних обставин, що мали істотне значення, відповідач не мав можливості своєчасно та в повному розмірі виконувати покладені на нього зобов'язання згідно кредитних договорів, у зв'язку із чим допустив заборгованість. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial