Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою суду від 2 червня 2017 року відкрито провадження по справі та зобов'язано заявника [PERSON] до розгляду справи по суті усунути недоліки заяви. 27 липня 2017 року до початку розгляду заяви по суті заявник [PERSON] подала заяву в новій редакції про встановлення факту, що має юридичне значення. З заяви, прийнятої до розгляду ухвалою суду від 27 липня 2017 року, вбачається, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] [PERSON], останнім постійним місцем проживання якого було [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0179 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 3,4776 га,що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області. Спадкоємцями першої черги за законом на вказану спадщину після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини, та дочка померлого [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання заяви до державного нотаріуса про прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлого [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає. Заявник [PERSON] вказує, що при зверненні до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в цьому в зв'язку з відсутністю відомостей, що померлий [PERSON] проживав на момент смерті в [ADDRESS], крім того, Великобагачанська селищна рада Полтавської області повідомила заявнику, що відомості стосовно реєстрації [PERSON] за вказаною адресою відсутні. Посилаючись на вищевикладені обставини та те, що заявник [PERSON] не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого батька [PERSON], вона звернулася до суду із заявою, в якій просила суд встановити той факт, що останнім місцем проживання [PERSON], померлого [INFO], було [ADDRESS]. В судових засіданнях 17 серпня та 28 вересня 2017 року заявник [PERSON] заяву підтримала, посилалася на обставини, що викладені в заяві, та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання 28 вересня 2017 року не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, в заяві вказала про відсутність заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] Представники заінтересованих осіб Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області та Великобагачанської селищної ради Полтавської області в судове засідання не з'явилися, до суду від них надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їхніх представників та відсутність заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON], показання свідків [PERSON] та [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значенняпідлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [INFO] в сел. Велика Багачка Полтавської області помер [PERSON] (а.с.6). [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 8 квітня 2003 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0179 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 141. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 8 квітня 2003 року, також належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,4776 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 142. Належність [PERSON] цих земельних ділянок підтверджується також витягами з Державного земельного кадастру від 26.07.2017 року. З довідки № 189 від 23 лютого 2017 року, виданої виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Полтавської області, вбачається, що надати довідку про спільне проживання заявника [PERSON] разом з померлим [PERSON] на день його смерті у селищної ради не має змоги, в зв'язку з відсутністю даних підтверджуючих реєстрацію та проживання [PERSON] на території селищної ради (а.с.7). З довідки № 87 від 30 червня 2005 року, виданої ТОВ агрофірмою "Северинівська" Сумського району Cумської області, вбачається, що [PERSON] являвся власником земельних ділянок (паю) на підставі Державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. [PERSON], дружиною померлого [PERSON], 1 червня 2017 року оформлена заява про те, що вона після померлого [INFO] [PERSON] спадщини не приймала, на спадкове майно не претендує, в суд за наданням додаткового терміну щодо прийняття спадщини звертатися не має наміру, справжність підпису на цій заяві засвідчена нотаріусом Кириченко Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 462. З повідомлення виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області № 166/1 від 1 вересня 2017 року, отриманого на запит суду 12 вересня 2017 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований в [ADDRESS]. 7 жовтня 1996 року знявся з реєстрації за місцем проживання та вибув до м. Полтава. З повідомлення № 01-09-445 від 8 червня 2017 року в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., отриманого на запит суду 9 червня 2017 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON], спадкова справа на майно померлого не заводилася. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження заявника, в якому батьком записаний [PERSON], та свідоцтвами про шлюб, які підтверджують зміну прізвища. Постановою в.о. в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 15 червня 2017 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з невстановленням місця відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) В частині 2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст. 285 ЦПК). При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Відповідно до ст. 17 ЦК України ( в редакції 1963 року) місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Згідно ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме- місцезнаходження майна або його основної частини. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні судом встановлено, що померлий [PERSON] десь з 1996 року і по день своєї смерті [INFO] проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON], вони знали померлого, його дружину та дочку особисто. Таким чином, той факт, що останнім постійним місцем проживання [PERSON], померлого [INFO], було [ADDRESS], який необхідно підтвердити заявнику [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Даний факт підтверджується письмовими доказами по справі та показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, які узгоджуються між собою, тому суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved