Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі Банк) звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] і [PERSON] про виселення з квартири № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між Банком та [PERSON] 11.09.2007 року було укладено кредитний договір № NКUCGА00000148 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 000.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.09.2017 року. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 11.09.2007 року було укладено договір іпотеки № NКUCGА00000148, згідно якого відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме[ADDRESS] по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області, загальною площею 59.60 кв.м., що належить йому на праві власності. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року, звернуте стягнення на предмет іпотеки квартиру № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області. Після прийнятого рішення в спірній квартирі без згоди Банку було зареєстровано відповідачів по справі. В зв'язку з викладеним просить виселити з квартири № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області [PERSON] і [PERSON] та інших осіб, які проживають та зареєстровані у зазначеній квартирі та стягнути понесені судові витрати. Представник позивача направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Просить про задоволення позову на викладених в позовній заяві підставах. Відповідачі і треті особи в судове засідання не з'явились. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких він заперечує проти позову, мотивуючи безпідставністю позовних вимог. Від представника третьої особи служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що між Банком та [PERSON] 11.09.2007 року було укладено кредитний договір № NКUCGА00000148 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 000.00 доларів США з кінцевим терміном повернення 10.09.2017 року. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] 11.09.2007 року було укладено договір іпотеки № NКUCGА00000148, згідно якого відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме[ADDRESS] по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області, загальною площею 59.60 кв.м., що належить йому на праві власності. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 грудня 2011 року, звернуте стягнення на предмет іпотеки квартиру № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру на адресу відповідача позивачем 18.01.2013р. за вихідним номером 30.1.0.0/2-959 направлялася письмова вимога про виселення, проте відповідач добровільно помешкання не звільнив. Рішенням Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області від 18 квітня 2016 року позивачу було відмовлено в задоволенні позовних вимог про виселення [PERSON], [PERSON] та інших осіб які зареєстровані та проживають в квартирі № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області через їх необґрунтованість. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, рішенням Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області від 18 квітня 2016 року встановлено необґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк, щодо виселення всіх проживаючих і зареєстрованих в квартирі № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області. Крім цього слід зазначити наступне. Порядок щодо виселення осіб, що мешкають у житловому будинку, який є предметом іпотеки, встановлений і ч. 3 ст. 109 ЖК України, а саме, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення виселяються без надання іншого приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Проте в судовому засіданні встановлено, що спірна квартира була придбана не за рахунок кредитних коштів, а тому громадяни, що мешкають в квартирі № 75 по бул. Шкільному, 5 в місті Южноукраїнську Миколаївської області не підлягають виселенню без надання іншого приміщення. Позивачем не надано даних про жиле приміщення, яке може бути надане відповідачам і іншим особам які проживають та зареєстровані в спірній квартирі. Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" в особі Миколаївської філії про виселення відповідачів та інших осіб, які проживають та зареєстровані у зазначеній квартирі, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed