Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира\~Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 23 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту № 08-038/202, відповідно до умов якого позивач отримав грошові кошти у розмірі 136 000,00 доларів США на строк до 22 квітня 2032 року. 18 липня 2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 14506, яким запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 280 616,13 доларів США, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 127 343,68 доларів США та заборгованості по відсоткам за період з 26 квітня 2015 року по 26 квітня 2017 року у розмірі 153 272,45 доларів США. Позивач вважає, що відповідачем пропущено строк позовної давності для звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки 11 листопада 209 року відповідачем направлено на адресу позивача вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому у відповідача відсутні підстави для стягнення відсотків. Також приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за відсутності документів, визначених п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв'язку з чим просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18 липня 2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 14506. 01 березня 2019 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18 липня 2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 14506. 06 березня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про розподіл судових витрат та просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 150 000,00 грн. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 06 серпня 2018 року між позивачем та Адвокатським бюро «ШЕНЛІ» було укладено договір № 28 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 26-28, 29, 30). Вартість витрат на професійну правничу допомогу детальним описом робіт (наданих послуг) від 06 березня 2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 06 від 06 серпня 2018 року на суму 10 000,00 грн., квитанцією до прибуткового касового ордеру № 06 від 03 грудня 2018 року на суму 1 500,00 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 06 від 06 березня 2018 року на суму 1 500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved