Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Вказала, що 15.05.2018 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що шлюб між ними виявився невдалим, оскільки у них різні характери, погляди на життя, через що в сім`ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Крім цього, позивач зазначила, що відповідач ніде не працює, не надає кошти на утримання дитини та ухиляється від покладеного на нього обов`язку її утримувати.Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги, пов`язані зі стягненням аліментів та розірванням шлюбу, позивач просила покласти на відповідача. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№5725 від 28.09.2020, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. Крім цього, на адресу останнього відомого місця проживання відповідача судова повістка надсилалася рекомендованим поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 15.05.2018 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 15.05.2018 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 22.05.2018 виконавчим комітетом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних відносини припинили через несумісність характерів. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу. Вирішуючи питання заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд оцінює усі докази, що є у справі, у їх сукупності, та вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 09.06.2020 за вхід.№3429, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 09.06.2020. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є дитина і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоров`я, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів 4000 гривень на дитину, із якої в рівних частках (по 2000 гривень) кожен із батьків зобов`язаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Оскільки позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подачі позову до суду, у сумі 840 гривень 80 копійок. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 840 гривень 80 копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.4, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved