Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації в Київській області про позбавлення батьківських прав. Позивач мотивує свій позов тим, що з гр. [PERSON] не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, [INFO] вона народила спільного сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому вона була вимушена з сином виїхати на постійне місце проживання за місцем своєї реєстрації до [ADDRESS]. Спору щодо проживання дитини між сторонами не було. Згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 26.02.2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини відповідач сплачує нерегулярно. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та фактично перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріально не допомагає, від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дитини ухиляється. З метою захисту інтересів дитини позивач була змушена звернутись до суду із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання 09.11.2017р. позивач не з'явилася, але до суду надійшло електронне повідомлення про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але скерував до суду заперечення проти позову в якому зазначив, що він не відмовляється від виховання та утримання свого сина [PERSON], оскільки в нього існують батьківські почуття та він бажає брати участь у його вихованні. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач від обов'язків по утриманню та вихованню дитини не ухиляється, частково сплачує аліменти, працює підсобним робітником та має незадовільний стан здоров'я, їздити до дитини не має можливості, але постійно телефонує. Також зазначив, що відповідачу чиняться перешкоди по спілкуванню з дитиною. У судове засідання 09.11.2017р. представник відповідача не з'явився, але скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Представник служби у справах дітей виконкому Богуславської районної державної адміністрації в Київській областіу судовому засіданні підтримала позовні вимоги, та просила позов задовольнити, пояснила, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача з метою захисту прав та інтересів дитини, але на засідання комісії відповідач не з'явився, пройшов майже рік, але змін щодо бажання бачитись з дитиною не має. У судове засідання 09.11.2017 року не з'явилася та не повідомила суд про причини неявки. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.11.2013 року Новодмитрівською сільською радою, громадяни [PERSON] та позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.11.2013 року Новодмитрівською сільською радою, громадяни [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. Згідно виписки з виконавчим листом Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2015р. вбачається, що з відповідача [PERSON] стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] Відповідно до заяви [PERSON], від 10.06.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. , [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Від виховання і утримання своєї дитини відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний суд України в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітньої дитини [PERSON] від 16.11.2015р., встановлено, що в будинку за адресою [ADDRESS] проживають власник житлового будинку [PERSON], 1965 р.н., дочка власника будинку [PERSON], [INFO], онук власника будинку [PERSON], [INFO] Сім'я проживає у власному житловому будинку, цегловому, житловою площею 30 кв.м., загальною площею 48 кв.м., який знаходиться в задовільному стані, має 2 житлові кімнати, кухню, будинок опалюється твердим паливом (пічне опалення). Сім'я має присадибну ділянку розміром 0,30 га, яку обробляє і вирощує овочі та фрукти. Санітарний стан в будинку задовільний, в будинку прибрано, чисто. Продуктами харчування сім'я забезпечена, в господарстві утримують птицю - курей та свиней. Мати малолітньої дитини гр. [PERSON], 1992 р.н. характеризується позитивно, до батьківських обов'язків відноситься добросовісно, дитина постійно проживає з матір'ю, без нагляду не залишається, дитина має необхідні предмети домашнього вжитку, іграшки та продукти харчування для повноцінного розвитку. Батько малолітньої дитини гр. [PERSON] з дитиною в селі Медвин не проживає. Дорослі члени родини не працюють. Згідно даних висновку органу опіки та піклування Богуславецької районної державної адміністрації Київської області від 25.05.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне, захищаючи права та інтереси малолітньої дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до довідки про склад сім»ї, від 23.03.2016р. № 441, виданої Новодмитрівською сільською радою вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. До складу його сім»ї входить батько [PERSON], [INFO] згідно погосподарської книги №19, особовий рахунок [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1805 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд належить [PERSON]. Земельного паю немає, земель під сінокосами та пасовищами немає. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації відділу з призначення та виплати допомог, адресних виплат та субсидії від 23.03.2016р. № 04-23/321, виданої [PERSON] про те, що він не перебуває на обліку у відділі призначення та виплати допомог, адресних виплат та субсидій управління праці та соціального захисту населення Золотоніської райдержадміністрації, як отримувач усих видів допомог відповідно до законодавства України. Відповідно до довідки Золотоніського об'єднаного управління ПФУ № 2214/ОС від 18.03.2016 року [PERSON] отримує пенсію за віком у розмірі 1195,67 грн. Згідно характеристики, виданої Новодмитрівською сільською радою №239 від 23.03.2016 року на [PERSON], [INFO] вбачається , що [PERSON] в даний час ніде не працює, проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] у будинку, що належить матері [PERSON]. Гр. [PERSON] в шлюбі не перебуває, але має сина [PERSON], [INFO], який з ним не проживає. За місцем проживання гр. [PERSON] характеризується позитивно. Скарг на нього в сільську раду не поступало. Відповідно до довідки Золотоніського міськрайонного центру зайнятості від 23.03.2016р. №04-08/1536 вбачається, що [PERSON] на обліку в Золотоніському міськрайонному центрі зайнятості станом на 23.03.2016р. не перебуває. Згідно довідки №538 від 20.04.2016 року, виданої Новодмитрівською сільською радою, Золотоніського району вбачається, що [PERSON] прийнятий підсобним робітником на виконання робіт по благоустрою території сільської ради з 20 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року згідно розпорядження сільського голови №46 від 20.04.2016 року. Посадовий оклад [PERSON] - 1378,00 грн. Відповідно довідки про доходи від 14.07.2016р. №1089, виданої гр. [PERSON] про те, що він дійсно працює в Новодмитрівській сільській раді підсобним робітником та його заробітна плата становить за квітень 2016р. 984,30, травень 2016р. - 1735,71, червень 2016р. - 1450,00 та сплачено аліментів в с умі 1406,27 грн. Згідно платіжного доручення від 12.05.2016р. перераховано аліментів на ім'я [PERSON] у сумі 322,82, від 27.05.2016р. - 437,81, від 07.06.2016р. - 322,82 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 30.11.2016р. № 1197 вбачається, що станом на 01.04.2016 року боржником повинно бути сплачено 27787,33 грн. відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 7401,82 грн. Заборгованість по аліментам [PERSON] станом на 01.11.2016 року становить 20385,51 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]. пояснив, що вони із матір'ю дитини зустрічаються на протязі 7 місяців. У неї є син, який називає його батьком. Рідного батька дитини він взагалі жодного разу не бачив та не бачив, щоб батько хоч раз дитині дарував якісь подарунки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] з перших днів народження свого сина не дбав про його здоров'я, не приділяв належної уваги. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] відсторонився від покладених на нього обов'язків по вихованню дитини та свідомо ухиляється від їх виконання, не приймає участі в забезпеченні нормальних умов проживання та розвитку дитини, тому позов про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 85 ЦК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту стороні не відшкодовуються. Отже, правові підстави для відшкодування позивачу 207,90 грн. витрат, пов'язаних з явкою до суду, відсутні. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, в сумі 487,20 грн. Згідно із ч. 1 ст. 88 цього Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ст. 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу. У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем надані квитанції про оплату послуг адвоката Ткаченка С.А. по договору про надання правової допомоги на загальну суму 1000 грн. Однак позивачем не було надано суду самого договору, ордер адвоката, відповідно до норм законодавства дана особа не була залучена до участі в процесі. Із копій розрахунку адвоката № 1 за фактично виконану роботу вбачається, що адвокатом виконана робота з представництва клієнта у Золотоніському міськрайонному суді 16.03.2016р., однак, як вбачається із протоколу судового засідання ні позивач ні її представник у судове засідання не з'явилися. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази, а саме: копія диплома спеціаліста з правознавства з присвоєнням кваліфікації юриста, ордер адвоката, квитанція по оплаті цих послуг. Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial