Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору № DNH4KS12150589 від 05.05.2006 року у розмірі 76517,69 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.05.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № DNH4KS12150589, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11943,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 42 місяці. Відповідно рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк». Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. У порушення умов кредитного договору № DNH4KS12150589 від 05.05.2006 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі в результаті чого станом на 07.10.2015 року має заборгованість в розмірі 76517,69 грн., а саме: 8081,25 грн. - заборгованість за кредитом; 22142,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 42236,70 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3619,89 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про застосування строків позовної давності. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 05.05.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № DNH4KS12150589, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 11943,68 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % строком на 42 місяці. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом та комісію. Відповідач належним чином свої зобовязання щодо повернення запозичених коштів не виконав. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість за кредитом станом на 07.10.2015 року складає 76517,69 грн. Відповідач [PERSON] заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно умов кредитного договору від 05.05.2006 року, банк надав позичальнику строковий кредит на строк 42 місяці по 05.11.2009 року. Отже перебіг строку позовної давності відраховується саме з 05.11.2009 року. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] лише 25.10.2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Пунктом 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка"), ("Стандарт") терміни позовної давності по вимогам про стягення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач ознайомився з вищевказаними умовами кредитування, його підпис про ознайомлення відсутній. Таким чином позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовною заявою до [PERSON]Є . про стягнення заборгованості за кредитним договором. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed