Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства, посилаючись на те, що інспекцією проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання об'єктів тваринного світу на території Козятинського р-ну. В ході перевірки було встановлено, що відповідачем здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сіткою) на ставу «Новий» в с. Мшанець Козятинського р-ну Вінницької області. На основі даних результатів перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення № 004992 від 12.09.2015. Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.10.2015 по справі № 133/2612/15-п закрито провадження у справі відносно [PERSON] Однак, закриття провадження по справі не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності, передбаченої ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та ст. 68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища». Вказані дії (використання заборонених знарядь лову) є порушенням ст. ст. 17, 27 ЗУ «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, якими забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Своїми діями, внаслідок здійснення вилову риби забороненим знаряддям лову, відповідач наніс державі збитків на суму 884 грн. Оскільки, добровільно вказану суму збитків, що становить 884 грн. відповідач не відшкодовує, виникла необхідність стягнення вказаної суми у судовому порядку. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на рахунок держави суму збитків, завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства 884 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, взявши до уваги заяви сторін по справі та дослідивши докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання об'єктів тваринного світу на території Козятинського р-ну. В ході перевірки встановлено, що відповідачем здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сіткою) на ставу «Новий» в с. Мшанець Козятинського р-ну Вінницької області. 12 вересня 2015 року позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення № 004992, в якому зазначено, що [PERSON] о 01-00 год. 12.09.2015 на ставу «Новий» в с. Мшанець Козятинського р-ну Вінницької обл. ловив рибу забороненим знаряддям лову, а саме: волоком, при цьому зловив рибу виду карась в кількості 52 штуки., що є порушенням п. 3.15 Правил спортивного та любительського рибальства. Вказано, що [PERSON] здійснив адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП, а також ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» (а.с.3). Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06.10.2015 по справі № 133/2612/15-п провадження у відносно [PERSON] закрито за відсутністю в діях останнього складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (а.с.4). Щодо винуватості відповідача, в матеріалах позову взагалі не надано жодного доказу, що [PERSON] незаконно здійснював вилов риби забороненим знаряддям лову - волоком. У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності відсутня вина у заподіянні шкоди. При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства слід з'ясовувати чи вчинив відповідач правопорушення пов'язане з недотриманням законодавства про охорону навколишнього середовища. Статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Інших доказів щодо винуватості відповідача [PERSON] позивачем суду не представлено. Виходячи із вищевикладеного, в діях відповідача відсутній склад адміністративного правопорушення, що також підтверджується постановою Козятинського міськрайонного суду від 06.10.2015 у справі № 133/2612/15-п, яка набрала законної сили 15.10.2015. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними і це доведено рішенням суду, між цими діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Частина 2 ст. 1166 ЦК України чітко вказує на значення вини особи, котра завдала шкоду, розглядаючи таку вину як умову відповідальності за завдану майнову шкоду. Постановою Козятинського міськрайонного суду від 06.10.2015 у адміністративній справі, що набрала законної сили, встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення в діях відповідача, тобто встановлено відсутність вини щодо заподіяння будь-якої шкоди природному середовищу, та як наслідок встановлено відсутність обов'язку [PERSON] відшкодовувати завдану шкоду. Оскільки позивачем не надано суду жодного доказу, яким би доводились неправомірні дії відповідача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та виною особи [PERSON], а ті обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є недоведеними, скасованими постановою Козятинського міськрайонного суду від 06.10.2015, суд вважає пред'явлені позовні вимоги не доведеними, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed