Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньому [PERSON], [INFO] під зобов'язання його зворотного повернення до Російської Федерації та країн дального зарубіжжя підконтрольній території України, до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, а також в'їзд та виїзд в зону проведення АТО у супроводі матері, [PERSON], [INFO], з моменту прийняття рішення по справі і до 16річчя дитини без годи та супроводу його батька - [PERSON] та надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для малолітнього [PERSON] посилаючись на такі обставини. Позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] з 18 квітня 20013 року. За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивачка має родичів у Російській Федерації та в інших країнах. Для їх відвідування разом з дитиною позивачці потрібен дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди та дозволу батька. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, справу просив розглянути без його участі, позов визнав. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 18 квітня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби луганського міського управління юстиції [PERSON], [INFO] ат [PERSON] зареєстрували шлюб 18 квітня 2013 року, актовий запис № 159 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції [PERSON] народився [INFO] його батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 9). Згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом № 415ог від 12 червня 2015 року, в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 151 Сімейного Кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини. Згідно з ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та за розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року "Про визначення територіальної підсудності справ", підсудність справ Лутугинського районного суду Луганської області визначена Білокуракинському районному суду Луганської області. За таких обставин, суд вважає за можливе надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньому [PERSON], [INFO] під зобов'язання його зворотного повернення, до Російської Федерації та країн дального зарубіжжя, а також в'їзд та виїзд в зону проведення АТО у супроводі матері, [PERSON], [INFO], з моменту прийняття рішення по справі і до 16річчя дитини без годи та супроводу його батька - [PERSON].

Outcome: approved