Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 23.03.2001 року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 154. Від шлюбу подружжя дітей не мають. З червня 2013 року шлюбні відносини між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було припинено. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин суттєвих розбіжностей щодо ведення домашнього господарства та розподілу витрат на вказані цілі. Позивач просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити - [PERSON]. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд ухвалити по справі заочне рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'вився, причину неявки суду не сповістил, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу заочно по наявних матеріалах у справи у відсутність відповідача. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв"язку з неявкою у судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 23.03.2001 року, який зареєстрований який було зареєстровано Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 154, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2013 року, сумісне господарство не ведеться, майновий спір між сторонами відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу залишити - [PERSON], на підставі її особистої заяви. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved