Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Енергодарська міська рада в особі КП «ПКВ» звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], та її малолітнього сина [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS], а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП "Підприємство комунальної власності" сплачену суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "Підприємства комунальної власності". 03.02.2007 року відповідачу [PERSON] було надано койко-місце у кімнаті [ADDRESS]. В подальшому на зазначене жиле приміщення було зареєстровано і сина відповідача - [PERSON], [INFO]. При перевірці паспортного режиму встановлено, що [PERSON] та її малолітній син [PERSON] в зазначеному житловому приміщенні не мешкають з 2011 року, про що були складені відповідні акти. Представник позивача Кондратенко В.О. у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 01.04.2011р. гуртожиток по [ADDRESS] був переданий на баланс КП «ПКВ». З моменту передачі гуртожитку, відповідач [PERSON] та її малолітній син [PERSON], [INFO], у наданому їм жилому приміщенні не проживають, речей у кімнаті не має, нарахування за комунальні послуги не проводились і місце їх знаходження не відомо. Вважає, що відповідач разом з малолітнім сином не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Просить позов задовольнити, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача в порядку заочного провадження. В подальші судові засідання представник позивача Кондратенко В.О. не з`явився, просить продовжити розгляд справи у його відсутність, позов задовольнити, про що повідомив письмово ( а.с. 32). Відповідач у судове засідання не з'явилася, заперечень позову не надала, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення у пресі, тому у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та доказів в порядку заочного провадження, оскільки проти цього не заперечує позивач (23). Представник третьої особи за довіреністю Феськова Н.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки це буде суперечить інтересам малолітнього [PERSON], порушить житлові права дитини . В подальші судові засідання представник третьої особи Феськова Н.О. не з`явився, просить продовжити розгляд справи у її відсутність, в задоволенні позову відмовити, про що повідомила письмово ( а.с.33). Вислухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. [PERSON] та малолітній [PERSON] зареєстровані у кімнаті [ADDRESS], з 03.07.2007 року (а.с. 3, 4). При перевірці паспортного режиму встановлено, що зазначені особи у вказаному житловому приміщенні не мешкають з 2011 року, про що 19.06.2013 року та 17.10.2013 року були складені відповідні акти (а.с. 5, 6). Свідки [PERSON] та [PERSON], які працюють в гуртожитку, підтвердили обставини, викладені представником позивача в судовому засіданні. Однак, незважаючи на встановлення факту не проживання відповідача разом з малолітньою дитиною в наданому жилому приміщенні більше шести місяців, суд враховує наступне. Згідно ст. 64 ЖК України та ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Таким чином, малолітній [PERSON], [INFO], набув право користування вищезазначеною кімнатою у гуртожитку з часу свого народження. Згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача протягом шести місяців. Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти, члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Ст. 177 СК України та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» визначає, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Відповідно до ст. 32 ЦК України фізична особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має неповну цивільну дієздатність. Частиною першою цієї статті наведений вичерпний перелік правочинів, які має право самостійно вчиняти неповнолітня особа, а також в частині другій статті зазначено, що неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків, зокрема правочини щодо нерухомого майна. Ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції Про права дитини, схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що визнання [PERSON] та малолітнього [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою [ADDRESS], порушить житлові права дитини, оскільки, позбавить малолітнього [PERSON] права користування вищезазначеним житловим приміщенням та надасть змогу, відповідно до пункту 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, зняти дитину з реєстрації місця проживання, що суперечить вимогам чинного законодавства України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed