Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 25.11.2015 року до суду з вищезгаданим позовом. В уточній позовній заяві від 07.12.2015 року просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1032,00 грн. щомісяця; у зв'язку з виїздом відповідача до Польщі аліменти в сумі 186792,00 грн. одним платежем за подальші 15 років до досягнення дитиною повноліття та 250,00 грн. за оформлення довіреності для участі представника у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 05.11.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилася дочка [PERSON] [INFO] Відповідач є батьком дитини, однак добровільно матеріальну допомогу не надає, не працевлаштований, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. Крім того, перебуваючи на заробітках в Польщі, відповідач зустрів іншу жінку, має намір укласти з нею шлюб та виїхати на постійне проживання до Польщі, у зв'язку з чим подав до суду заяву про розірвання шлюбу, тому вона також просить стягнути з відповідача одним платежем всю суму аліментів до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] ( довіреність від 02.12.2015 року, дійсна до 02.12.2018 року) в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, скориставшись право представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] ( договір про надання правової допомоги від 02.11.2015 року) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в запереченнях проти позову зазначив, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1032,00 грн щомісяця, але підстав для стягнення аліментів в сумі 186792,00 грн не має, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту виїзду відповідача за кордон на постійне місце проживання; долучив до матеріалів справи квитанції про сплату аліментів в сумі 1650,00 грн та 1500,00 грн від 23.02.2016 року; заперечував проти стягнення 250,00 грн з відповідача на користь позивача за оформлення довіреності. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2011 року /а.с.7/ , від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] , в свідоцтві про народження якої, відповідача записано батьком дитини /а.с.6/. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Неповнолітня дочка сторін [PERSON] [INFO] мешкає разом із позивачем, що не заперечується відповідачем. Частиною 1 ст. 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі ( ст.181 ч.2 СК України). Оскільки, відповідач офіційно не працевлаштований, не заперечує проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі обгрунтованими. Позивач звернулася до суду у грудні 2015 року та просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в межах встановленого прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років - 1032,00 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», у 2015 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 з січня 2015 року - 1032 гривень, з грудня - 1167 грн. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», у 2016 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн., з 01 грудня - 1313 грн. Відповідно ст. ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, не заперечує проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 1032,00 грн. на утримання неповнолітньої дочки , тому суд задовольняє позовні вимоги позивача в цій частині позову. Разом із тим, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів в сумі 186792,00 грн. одним платежем за подальші 15 років до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з виїздом відповідача до Польщі на постійне місце проживання, враховуючи наступне. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( ст.181 ч.4 СК України). Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття ( ст.181 ч.6 СК України). Позивачем відповідно до ст.60 ЦПК України не надано доказів щодо виїзду відповідача до Польщі на постійне місце проживання. Крім того, між Україною та Польщею укладено договір про правову допомогу та правові відносити у цивільних і кримінальних справах, ратифікований Постановою Верховної Ради №3941-ХІІ (3941-12) від 04.02.1994 року, тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення аліментів в сумі 186792,00 грн. Щодо вимоги про стягнення 250,00 грн з відповідача на користь позивача за оформлення довіреності суд враховує наступне. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Також, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42, 56 ЦПК) ( п.47 Постанови). Враховуючи те, що довіреність оформлено на три роки, для участі не тільки у даній справі, позивачем не надано доказів, що її представник є адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, тому суд відмовляє в стягненні витрат в сумі 250,00 грн на оформлення довіреності. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: partial