Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

До суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] з вищевказаною заявою. Зазначив, що особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1 за направленням лікаря КУ "Новоборівський психоневрологічний інтернат" Житомирської обласної ради [PERSON], який після особистого огляду пацієнта зробив висновок про необхідність госпіталізації пацієнта в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу (а.с. 5). У приймальному відділенні лікарні особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було оглянуто лікарем-психіатром [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації (а.с. 6). Також пацієнта було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу та дійшла висновку, що лікування можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікарем-психіатром заяву підтримано. Прокурор також вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності опікуна (а.с. 7). Згідно з висновком Психіатричної ЛКК від 05 червня 2018 року № 798 перебування пацієнта у судовому засіданні є недоцільним (а.с. 3). Учасники справи не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на стан здоровя, та без участі опікуна. За умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядається судом за місцезнаходженням зазначеного закладу (ч. 1 ст. 339 ЦПК України) протягом 24 годин (ч. 1 ст. 341 ЦПК України) в порядку окремого провадження (п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04 червня 2004 року особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було визнано недієздатним та призначено опікуном останнього [PERSON] (а.с. 5). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів від 05 червня 2018 року (а.с. 3) діагноз пацієнта: клінічний: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-маячний синдром З даного висновку також убачається, що пацієнт перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад, в якому представляє небезпеку для себе та оточуючих (важко впорядкований у поведінці, злобний, агресивний, неадекватний емоційно, не спить ночами, висловлює маячні ідеї відношення, впливу, направлені на пацієнтів та персонал будинку-інтернату) - госпіталізація обґрунтована, потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару. Госпіталізація недієздатного є доцільною. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. З огляду на наведене,

Outcome: approved