Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та позиції відповідача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа -приватний нотаріус Алейнікова Катерина Леонідівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] , померлої [INFO] терміном на 3 місяці. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] була його бабусею, померла [INFO] та після її смерті відкрилася спадщина. 22 травня 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Алейнікової К.Л. з приводу прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив, що строк для прийняття спадщини пропущений та порекомендувала звернутись до суду з відповідним позовом. Вказав, що строк він пропустив з поважних причин, оскільки на території України був запроваджений карантин та він, з рекомендацій головного санітарного лікаря України виконував рекомендації та перебував вдома. У зв`язку з зазначеними обставинами ним був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, який сплив 29.04.2020 року. Після послаблення карантину він 22.05.2020 року звернувся до приватного нотаріуса. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.04.2000 року, реєстраційний №2А-00-195821. Вказав, що спадкоємцями 1 черги після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] , який помер [INFO] . Родичів 2 та 4 черги немає. Вказав, що він є онуком [PERSON] та є спадкоємцем 5 черги. 01 грудня 2020 року через канцелярію суду від представника відповідача Харківської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач зазначив, що пропустив строк у 6 місяців у зв`язку з введенням постановою КМУ від 11.03.020 року №21 карантинних заходів. Проте, позивач не надав заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом, ні особисто, ані за допомогою пошти. Також відповідач зазначає, що предметом доказування у даній справі є встановлення наявності чи відсутності поважних причин пропуску строку на подання заяви нотаріуса про прийняття спадщини, при цьому поважними є причини, пов`язанні з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій. Однак, вказані у позовній заяві причини пропуску строку звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не пов`язанні з об`єктивними, непереборними та істотним труднощами, а тому не можуть бути поважними. Таким чином в задоволенні позову представник відповідача просить відмовити. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Божко В.В. від 28 вересня 2020 року провадження по цивільній справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2021 року підготовче провадження цивільній справі було закрито, справу призначено до розгляду. ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, надали заяву, якою підтримали заявлені у позові вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у поданому відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа ПН ХМНО Алейнікова К.Л. - в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №15742 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна ХМР від 21.04.2000 року №2А-00-195821, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що сином померлої [PERSON] є [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.09.2010 року, [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №13005 (а.с.15). Відповідно до відповіді від 22.05.2020 року вих.. №13/01-16, виданої приватним нотаріусом ХМНО Алейніковою К.Л. зазначено, що оскільки [PERSON] заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] в нотаріальну контору у встановлений законом строк не подавав та не надав документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Рекомендовано звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України. (а.с.13). V. Норми права, що підлягають застосуванню. За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] ніяких заповітів за своє життя не залишала, тому у разі відсутності заповіту право на спадкування одержують спадкоємці за законом, згідно вимог ст.ст. 1216, 1218, 1220, ч. 2 ст. 1223 ЦК України. Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. VІ. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС № 61-49121св від 29.10.2019р. Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Як зазначає позивач та встановлено судом, позивачу було відомо про смерть його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У своїй позовній заяві позивач зазначив, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з введенням постановою Кабінету Міністрів України №21 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України короно вірусу COVID-19» карантинних заходів. Суд ставиться критично до доводів позивача, які він вважає поважними причинами для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, виходячи з наступного. Так, порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Отже, позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а тому перебування позивача вдома у зв`язку з запровадженням карантину, не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 04 березня 2020 року у справі № 640/8507/17 (провадження № 61-28865св18), від 04 червня 2020 року у справі № 601/1157/19 (провадження № 61-4901св20), від 02 квітня 2020 року у справі № 420/23/18 (провадження № 61-1883св19). Таким чином, наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Інші докази суду не надані. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивач у позові, як на поважні причини пропуску ним строку для подання заяви для прийняття спадщини, не є на думку суду поважними, у зв`язку з чим позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. V. Судові витрати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, тому з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, підстави для відшкодування витрат позивачу, понесених ним при зверненні до суду, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed