Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви, заявник вказує на те, що маючи намір отримати пенсію, отримав архівні довідки, видані Комунальною установою «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради» на підтвердження трудового стажу, але було встановлено, що в архівних довідках невірно зазначено ім`я та по батькові, тому вимушений звернутись до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій вимоги, викладені в заяві, підтримав у повному обсязі та прохав задовольнити. Також у своїй письмовій заяві вказав, що надати суду трудову книжку чи її копію, яка б підтверджувала його трудовий стаж в колгоспі ім. Горького у 1977-1986 р. р. не має можливості, оскільки вона в нього відсутня. Так як після його звільнення йому її на руки не віддали в с. Котовка, посилаючись на те, що вона знаходиться на головній ділянці в смт. Магдалинівка. Однак там її не було. Йому повідомили, що його трудову книжку передано до архіву. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав пояснення до заяви в якій просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та розглядати справу у відсутність представника ГУПФУ у Дніпропетровській області. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , у с. Чернеччина Магдалинівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , на російській мові в паспорті записаний як « [PERSON] , [INFO] » (а. с. 4-6). Також встановлено, що у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера заявник вказаний як [PERSON] , який одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] 20 липня 1999 р. (а. с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] народився [INFO] (а. с. 11). Відповідно до трудової книжки колгоспника [NUMBER] , прізвище, ім`я та по батькові заявника записано як « [PERSON] , [INFO] » (а. с. 14-16). Згідно архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради від 13.12.2019 року № 456/1/01-25, [PERSON] значиться у книгах обліку розрахунків по оплаті праці КДСП «Промінь» у списках у 1994 році [PERSON] «так у документах», у 1995 році [PERSON] «так у документах», у 1996 році [PERSON] «так у документах», у 1997 році [PERSON] «так у документах», у 1998 році [PERSON] «так у документах», у 1999 році [PERSON] «так у документах», у 2000 році [PERSON] «так у документах» за період з 01 вересня 1994 року по 01 лютого 1996 року та з 01 березня 1996 року та з 01 травня 1996 року та з 01 червня 1996 року та з 01 листопада 1996 року, з 01 грудня 1996 року по 01 січня 1997 року та з травня 1998 року по 01 червня 1998 року та з 01 червня 1999 року по 01 травня 2000 року з наступною заробітною платою. (а. с. 10). Виходячи з даних, зазначених у належній йому архівній довідці від 13.12.2019 року № 456/1/01-25 вбачається, що записи, які викладені в ній, не збігаються з прізвищем, ім`ям та по-батькові заявника, зазначених у його паспорті та у трудовій книжці. Згідно архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради від 09.08.2019 р. № 206/01-25, у книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Горького [PERSON] значиться у списках у 1977 році [PERSON] (так у документі), у 1978 році [PERSON] (так у документі), у 1984 році [PERSON] (так у документі), у 1985 році [PERSON] (так у документі), у 1986 році [PERSON] (так у документі), за період з 01 липня 1977 року по 01 червня 1978 року та з 01 лютого 1984 року по 01 листопада 1986 року з наступною заробітною платою. У книзі обліку трудового стажу і заробітків колгоспника колгоспу ім. Горького, книга № 3, значиться [PERSON] (так у документі) з наступним трудовим стажем. У книгах обліку розрахунків по оплаті праці по (лагерь «Радуга») Магдалинівський міжколгоспний табір «Веселка» у 1980 році [PERSON] (так у документі), у 1982 році [PERSON] (так у документі), у 1983 році [PERSON] (так у документі), за період з 01 серпня 1980 року по 01 листопада 1980 року та з 01 січня 1982 року по 01 жовтня 1983 року з наступною заробітною платою. У книгах обліку розрахунків по оплаті праці працівників Магдалинівського районного об`єднання «Райсільхозхімія» у 1987 році [PERSON] (так у документі), у 1988 році [PERSON] (так у документі), за період з 01 січня 1987 року по 31 грудня 18 року з наступною заробітною платою. (а. с. 7-9). Однак з`ясувати розбіжність в написанні прізвища, ім`я та по батькові заявника в довідці, паспорті та у відповідній трудовій книжці немає можливості, оскільки трудова книжка [PERSON] суду не надана. Згідно письмових пояснень, наданих представником ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, заявник звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про встановлення пенсії за віком. При перевірці документів виявилися розбіжності у зазначені прізвища, імені та по батькові [PERSON] у трудовій книжці, архівній довідці та в паспорті, за таких обставин у заявника дійсно існують перешкоди при реалізації ним права на призначення пенсії за віком та відповідно до вимог ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо ім?я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім?ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Відповідно до пунктів 10, 11, Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 березня 2015 року N 295/5, невідповідність окремих відомостей, що містяться в документах архіву, даним, викладеним у запиті, не може бути перешкодою для внесення їх до тексту архівної довідки, якщо інша документна інформація не залишає сумніву у тотожності особи чи певних фактів. Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами "так у документах". В судовому засіданні з копії паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера встановлено, що заявник іменується як [PERSON] , водночас архівна довідка № 456/1/01-25 від 13.12.2019 р., видана на ім?я [PERSON] , а у книгах обліку розрахунків по оплаті праці КДСП «Промінь» значиться у списках у 1994 році [PERSON] «так у документах», у 1995 році [PERSON] «так у документах», у 1996 році [PERSON] «так у документах», у 1997 році [PERSON] «так у документах», у 1998 році [PERSON] «так у документах», у 1999 році [PERSON] «так у документах», у 2000 році [PERSON] «так у документах» за період з 01 вересня 1994 року по 01 лютого 1996 року та з 01 березня 1996 року та з 01 травня 1996 року та з 01 червня 1996 року та з 01 листопада 1996 року, з 01 грудня 1996 року по 01 січня 1997 року та з травня 1998 року по 01 червня 1998 року та з 01 червня 1999 року по 01 травня 2000 року. Зазначено періоди роботи та відповідна заробітна плата. Щодо встановлення факту належності заявнику архівної довідки № 206/01-25 від 09.08.2019 р., суд зазначає наступне. Згідно ст. 47 КЗпП (Обов`язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку), власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 48 КЗпП (Трудові книжки), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд виходить з того, що ч. 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Оскільки заявником суду не надано належним чином завіреної копії трудової книжки, посилаючись на її відсутність, суд не має можливості задовольнити вимоги в частині належності архівної довідки № 206/01-25 від 09.08.2019 р., оскільки відсутні докази перебування заявника у трудових відносинах з колгоспом ім. Горького, Магдалинівським міжколгоспним табором «Веселка» та Магдалинівським районним об`єднанням «Райсільхозхімія», що мали бути внесені у трудову книжку заявника. Оскільки невідповідність в написанні імені заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення юридичного факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документу - архівної довідки № 456/1/01-25 від 13.12.2019 р. є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Водночас у задоволенні вимоги про встановлення юридичного факту належності заявнику правовстановлюючого документу - архівної довідки № 206/01-25 від 09.08.2019 р. необхідно відмовити.

Outcome: partial