Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті особи на тимчасово окупованій території України. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23 липня 2017 року у місті Луганську помер [PERSON]. Факт смерті підтверджується довідкою про причину смерті № 73 від 23 липня 2017 року із причиною "Ракова інтоксикація. Злоякісне новоутворення сечового міхура". [PERSON] було взято на облік внутрішньо переміщеної особи та зареєстрований за фактичним місцем проживання: [INFO]. Заявник є сином померлого. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Посилаючись на викладене, просив встановити факт смерті [PERSON] у м.Луганську, визнавши дату смерті 23 липня 2017 року, місце смерті місто м.Луганськ. У судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи буз його участі, заявлені вимоги підтримав Представник заінтересованої особи Очаківського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не з'явився. Надійшла заява у якій представник просила розглянути справи без її участі, не заперечувала проти заявлених вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 256 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024. Судом встановлено, [PERSON] є сином [PERSON] . З копії довідки про причину смерті вбачається, що [PERSON], помер 23 липня 2017 року і причиною його смерті є "Ракова інтоксикація. Злоякісне новоутворення сечового міхура". . Відповідно до п. 1 вказаної Постанови, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У судовому засіданні було встановлено, що факт смерті [PERSON] підтверджується доказами зібраними в справі, зокрема копією довідки про причини смерті, копією лікарського свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про смерть виданих органами створеним не у відповідності до законодавства України на окупованій території, та той факт, що заявник є сином померлого. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дані документи не мають юридичної сили, але суд сприймає їх як докази в даній справі. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті батька документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити його заяву. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved