Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] національний університет імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та просить виселити [PERSON] із самовільно зайнятих житлових кімнат № 7, 8, 9 в гуртожитку по Французькому бульвару 48/50 в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення. При цьому позивач посилається на те, що відповідачка працювала в [PERSON] національному університеті імені [PERSON] по посаді двірника та сторожа за сумісництвом з 13.05.1993 року по 31.12.1999 року, в звязку з відсутністю у відповідачки власного житла їй на умовах тимчасового проживання на час перебування у трудових відносинах було виділено кімнату в гуртожитку без надання відповідного ордеру та без укладання будь-якого цивільно-правового договору, особовий рахунок зі сплати за житлово-комунальні послуги на ім'я відповідачки не відкривався. Проте після звільнення з роботи у 1999 році відповідачка не звільнила надану їй в тимчасове користування кімнату,натомість зайняла ще дві прилеглі кімнати в цьому ж гуртожитку, що унеможливило заселення до цих кімнат інших працівників університету. Крім того, позивач посилався на той факт, що гуртожиток, кімнати в якому самовільно зайняті відповідачкою, розташований на території ботанічного саду [PERSON] національного університету імені [PERSON], який входить до складу природно-заповітного фонду України як об'єкт загальнодержавного значення, позивач як землекористувач, несе повну відповідальність за належне утримання території ботанічного саду та додержання встановленого режиму його території, проте перебування відповідачки без достатніх правових підстав на території ботанічного саду та порушення нею пропускного режиму суперечить відповідним приписам нормативних вимог, що поставлені перед університетом. В звязку із зазначеним позивач змушений звернутися до суду із позовом про виселення [PERSON] без надання іншого житлового приміщення. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу в її відсутності. Відповідачка на неодноразовий виклик суду в судові засідання не зявлялася, неодноразово подавала до суду заяви про відкладення судового розгляду справи в звязку із погіршенням стану її здоровя, правовою допомого представника не користувалась, відзив на позов не подавала, про час та місце судових засідань повідомлена належним чином. З огляду на вищевикладене зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, згідно до ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки за № 32-76 від 05.10.2016 року гуртожиток за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 48/50 знаходиться на балансі [PERSON] національного університету імені [PERSON] з 1888 року. Гуртожиток за адресою: Французький бульвар 48/50 в м. Одесі розташований на території ботанічного саду [PERSON] національного університету імені [PERSON], який згідно до наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 21 березня 2013 року N 111 "Про затвердження Положення про ботанічний сад загальнодержавного значення [PERSON] національного університету імені [PERSON] у новій редакції" входить до складу природно-заповітного фонду України як об'єкт загальнодержавного значення. Відповідно до п.п. 1.10., 1.11 зазначеного наказу, поштова адреса та місцезнаходження: Ботанічного саду: 65058, м. Одеса, Французький бульвар, 48/50; 87. [PERSON] національний університет імені [PERSON] (юридична адреса: 65082, м. Одеса,вул. Дворянська, 2) як землекористувач несе повну відповідальність за належне утримання території Ботанічного саду та додержання встановленого режиму його території. Охорона ботанічного саду та забезпечення додержання вимог щодо відвідування території природно-заповідного фонду здійснюється відповідно до Постанови КМУ "Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України" від 14.07.2000 року за № 1127. З урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з твердженням позивача про те, що проживання та перебування відповідачки без достатніх правових підстав на території ботанічного саду та порушення нею пропускного режиму суперечить відповідним приписам нормативних вимог, що поставлені перед університетом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] з 13.05.1993 року по 19.04.1999 року працювала в [PERSON] національному університеті імені [PERSON] по посаді двірника за сумісництвом, а з 19.04.1999 року по 31.12.1999 року на посаді сторожа за сумісництвом (наказ від 28.05.1993 року за № 746-18, наказ від 19.04.1999 року за № 558-18). Актом про факт мешкання в кімнатах № 7,8,9 від 12.10.2017 року комісією встановлено, що [PERSON] без дозвільних документів продовжує займати кімнати № 7,8,9 в гуртожитку по Французькому бульвару, 48/50 в м. Одесі, на неодноразові пропозиції про виселення та звільнення речей відповідає відмовою. Відповідно до ст. 129 ЖК України, єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку є ордер. Згідно з ч. ч. 1,2 статті 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України передбачає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоуправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов'язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. Суд приймає до уваги посилання представника позивача на відповідний правовий висновок Верховного Суду України у аналогічній справі, що міститься у постанові від 22 червня 2017 року(справа № 758/14046/14-ц). Таким чином, за вказаних обставин та враховуючи те, що [PERSON] в трудових відносинах з відповідачем не перебуває, що [PERSON] національний університет імені [PERSON] відповідного ордеру не видавав, будь-якого цивільно-правового договору з відповідачкою щодо оренди спірних приміщень не укладав, особовий рахунок зі сплати за житлово-комунальні послуги на ім'я відповідачки не відкривався, тому позовні вимоги [PERSON] національного університету імені [PERSON] підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне виселити [PERSON] із самовільно зайнятих житлових кімнат № 7, 8, 9 в гуртожитку по Французькому бульвару 48/50 в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення. На підставі викладеного та

Outcome: approved