Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Першочергово 10.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати факт того, що заповіт [PERSON], яка народилася 10.04.1940 року в с. Преображенне Сватівського району Луганської області, який був зареєстрований 2 березня 2007 року Круглівською сільською радою Сватівського району Луганської області в реєстрі №18, було складено [PERSON] 10.04.1940 року, померлою 30 липня 2016 року; визнати факт того, що [PERSON] у своєму заповіті, який був зареєстрований 2 березня 2007 року Круглівською сільською радою Сватівського району Луганської області в реєстрі №18, заповідала земельну ділянку (пай), яка належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ №090163. [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності, по праву спадкування за заповітом, на земельну ділянку (пай) площею 5,74 гектарів, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ №090163, який було видано [PERSON] на підставі рішення 16 сесії ХХ111 скликання Рудьковською сільською радою народних депутатів від 27 січня 2001 року №16; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 827 грн. В подальшому 27.06.2017 року позивач уточнила свої вимоги, та просить суд визнати факт того, що заповіт [PERSON], яка народилася 10.04.1940 року в с. Преображенне Сватівського району Луганської області, який був зареєстрований 2 березня 2007 року Круглівською сільською радою Сватівського району Луганської області в реєстрі №18, належить [PERSON] 10.04.1940 року, яка померла 30 липня 2016 року; визнати факт того, що [PERSON] у своєму заповіті, який був зареєстрований 2 березня 2007 року Круглівською сільською радою Сватівського району Луганської області в реєстрі №18, заповідала земельну ділянку (пай), яка належала їй відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ №090163. визнати за [PERSON] право власності, по праву спадкування за заповітом, на земельну ділянку (пай) площею 5,74 гектарів, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ №090163, який було видано [PERSON] на підставі рішення 16 сесії ХХ111 скликання Рудьковською сільською радою народних депутатів від 27 січня 2001 року №16; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 2476,59 грн. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що 30 липня 2016 року померла її бабуся [PERSON], при житті вона склала заповіт, згідно якого на випадок смерті вона заповідала позивачці земельну частку (пай) відповідно до державного акту ЛГ №090163. Цей заповіт було посвідчено 2 березня 2007 року секретарем Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі №18. 18 жовтня 206 року позивачка звернулася до Першої Сватівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Була заведена спадкова справа №354/2016. 9 лютого 2017 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. 21 лютого 2017 року позивачка отримала листа з Першої державної нотаріальної контори за підписом державного нотаріуса [PERSON], відповідно до якого їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду та надано час до 12.03.2017 року для вирішення цього питання. Підставою для відмови у видачі свідоцтва стало те, що у заповіті не вірно вказано: по батькові «Григорівна», коли вона є «Григоріївна»; замість «земельної ділянки» написано «Земельна частка (пай)»; замість «1У-ЛГ №090163» написано «ЛГ №090163». З відповідачкою [PERSON] у позивачки виник спір стосовно того, що вона не визнає право позивачки на спадщину за заповітом. Відповідач [PERSON] звернулася з зустрічним позовом, в якому просила суд визнати нікчемним заповіт [PERSON] від 2 березня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області за реєстровим номером 18, відповідно до якого земельну частку (пай) відповідно до державного акту ЛГ №090163, спадкодавець заповідала на користь [PERSON]. Свої вимоги зустрічного позову [PERSON] обґрунтувала тим, що пред'явлені позовні [PERSON] вона не визнає та при цьому вказала, що 30 липня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 5,74 га, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва на території Рудівської сільської ради Сватівського району Луганської області, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ № 090163 від 10.02.2001 року. Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України є діти померлої: вона, заявник по справі, [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних відносин між нею та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладання шлюбу, відповідно до якого дошлюбне прізвище «Самарська» змінено на «Бондарєва». У встановлений законом строк, [PERSON] прийнята спадщина шляхом особистої подачі заяви від 20.01.2017 р. до Першої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області, спадкова справа № 354/2016. Інші спадкоємці не побажали приймати спадщину та не подавали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом. Після смерті спадкодавця, яка мешкала до дня смерті з [PERSON] за адресою: Сватівський район, с. Кругле, вул. Борова, буд.9, [PERSON] був виявлений оригінал заповіту [PERSON] від 02 березня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області за реєстровим номером 18, відповідно до якого належну їй земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ № 036013, вона заповідала [PERSON]. До заповіту доданий оригінал [PERSON] за № 9092252 від 29 березня 2007 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту від 02.03.2007р., спадковий реєстр № 42105511, реєстратор Перша Сватівська державна нотаріальна контора. [PERSON] є онукою спадкодавця та племінницею позивача. 28 квітня 2007 року, вже після посвідчення заповіту від 02.03.2007р., майже через два місяця, вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з «Безгубенко» на «Михайлова». З цього випливає, що на момент складання та посвідчення спірного заповіту позивач не була у шлюбі та не мала прізвище «Михайлова». При огляді цих двох заповітів вбачається, що гр. [PERSON] та гр. [PERSON] є однією особою, на користь якої 2 березня 2007 року, в один і той же час - о 9.00 годині, у с. Кругле Сватівського району секретарем виконкому Круглівської сільської Ради Сватівського району [PERSON] посвідчено під однією нотаріальною дією, під одним реєстровим номером 18, одночасно два різних заповіти [PERSON] на різне майно (земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ №090163 та земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ № 036013), та на різні прізвища призначеного спадкоємця ([PERSON], [PERSON]). В Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Круглівської сільської ради та в Алфавітній книзі обліку заповітів посадова особа виконавчого комітету не робила відмітку про змінений або відмінений заповіт. Також не робився відповідний напис на примірнику заповіту. У заповіті [PERSON]від 02 березня 2007 року відносно призначеного спадкоємця [PERSON] відсутній запис про його зміну або відміну. У заповіті [PERSON]від 02 березня 2007 року відносно призначеного спадкоємця [PERSON] відсутній запис про його зміну або відміну. При огляді заповітів вбачається, що вони виконані із застосуванням різних технічних засобів друкарської машинки та комп'ютерної техніки, що може свідчить про складання та посвідчення заповітів посадовою особою виконавчого комітету у різний час. Про існування другого спірного заповіту на імя призначеного спадкоємця [PERSON]В,. [PERSON] стало відомо лише з позовної заяви первісного позивача. Даний заповіт порушує права [PERSON] як спадкоємця першої черги на спадкове майно. У вищезазначених заповітах місце та час їх складання вказаний один і той же, а саме: 2 березня 2007 р., о 9.00 год., с. Кругле Сватівського району, що унеможливлює встановлення часу посвідчення спірного заповіту на користь спадкоємця [PERSON], що є порушенням вимог до форми посвідчення нотаріальної дії. Вважає, що з моменту посвідчення 2 березня 2007 року спірного заповіту, він є нікчемний. В судовому засіданні позивач за первісним позовом \~\~\~ [PERSON] та її представник [PERSON] наполягають на задоволенні їх позовних вимог, та не визнають вимог зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнають, наполягають на задоволенні їх вимог зустрічного позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Круглівської сільської ради Сватівського району [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що такий заповіт укладався, його посвідчував секретар сільської ради, вона не мала відношення до заповіту. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Перша Сватівська державна нотаріальна контора [PERSON] пояснив, що 18.10.2016 року за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа. На заяву [PERSON] їй було надано письмове розяснення, в якому, зокрема, було рекомендовано їй звернутися до суду. Свідок [PERSON] підтвердила, що вона посвідчувала заповіт [PERSON] і працювала на той період секретарем сільської ради. Визнала, що під час посвідчення заповіту [PERSON] допустила помилку. Не змогла пояснити наявність двох заповітів, посвідчених нею одночасно о 9.00 годині 2.03.2007 року під реєстром №18. Вислухавши сторони у справі, свідка, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що 30 липня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД №486618, виданим 2 серпня 2016 року ( т. 1 а.с. 6). Відповідно до даних державного акту на право приватної власності на землю 1У-ЛГ №090163 [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 5,47 гектарів на підставі рішення 16 сесії ХХ111 скликання Рудівської сільської ради народних депутатів від 27 січня 2001 року №16. Земельна ділянка розташована на території Рудівської сільської ради (т.1 а.с. 7). Відповідно до даних Заповіту від 2 березня 2007 року, який було посвідчено о 9.00 годині, [PERSON], яка народилася 10.04.1940 року в с. Проеображенне Сватівського району та мешкає за адресою: с. Кругле Сватівського району Луганської області на випадок своєї смерті дала такі розпорядження: земельну частку (пай) відповідно до державного акту ЛГ №090163, яка буде належати їй на час її смерті, вона заповідає [PERSON]. Цей заповіт посвідчено 2 березня 2007 року секретарем Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області [PERSON]. Зареєстровано в реєстрі №18 (т.1 а.с. 8). 18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Першої Сватівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] (т.1 а.с. 10). 9.02.2017 року [PERSON] звернулася з заявою до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, в якій вказала, що вона не має державного акту на право власності на землю і просила розяснити порядок оформлення спадщини згідно діючого законодавства (т. 1 а.с. 11). 13.02.2017 року завідуючий Першою Сватівською ДНК Державний нотаріус [PERSON] надав відповідь [PERSON] на її на заяву, в якій розяснив, що Перша Сватівська державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки у Заповіті, який складено на імя [PERSON]В, від імені [PERSON] від 2.03.2007 року за реєстровим номером 18 не вірно вказано: по батькові «Григорівна», коли вона є «Григороіївна»; замість «земельної ділянки» написано «Земельна частка (пай)»; замість «1У-ЛГ №090163 написано «ЛГ №090163». Також державний нотаріус [PERSON] у листі вказав, що в разі, якщо до 12.03.2017 року [PERSON] не буде вирішено це питання, вищевказану спадщину буде видано спадкоємиці за законом, доньці померлої - [PERSON], яка також прийняла спадщину після померлої матері (т.1 а.с. 12). 20 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Першої Сватівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], яка є її матірю (т.1 а.с. 155). Свідоцтвом про народження 1-ЕД №390977 підтверджується той факт, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 156). Свідоцтвом про укладення шлюбу 11-ЕД № 428864 підтверджується факт зміни прізвища [PERSON] на «Бондарєву» (т.1 а.с 157). Відповідно до даних Заповіту від 2 березня 2007 року, який було посвідчено о 9.00 годині, [PERSON], яка народилася 10.04.1940 року в с. Проеображенне Сватівського району та мешкає за адресою: с. Кругле Сватівського району Луганської області на випадок своєї смерті дала такі розпорядження: земельну частку(пай) відповідно до державного акту ЛГ №036013, яка буде належати їй на час її смерті, вона заповідає [PERSON]. Цей заповіт посвідчено 2 березня 2007 року секретарем Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області [PERSON] Зареєстровано в реєстрі №18 (т.1 а.с. 158). Відповідно до даних Книги реєстрації заповітів по Круглівській сільській раді під порядковим номером 28 вказано «2.03.2007 [PERSON] №18 земельна ділянка», під порядковим номером 29 вказано «2.03.2007 [PERSON] №19 земельна ділянка» (т.1 а.с. 160). Відповідно доданих Книги реєстрації заповітів за алфавітом справи №07-03 сторінка 32 вказано «[PERSON] на земельну частку від 2.03.2007 №18» та «[PERSON] на земельну частку від 2.03.2007 №19» (т.1 а.с. 161). Вирішуючи питання щодо вимог [PERSON], аналізуючи правовідносини, які склалися між сторонами та їм відповідні норми, суд приходить до наступних висновків: Порядок оформлення права на спадщину визначено Главою 86 ЦК України та Законом України «Про нотаріат». Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, законодавець чітко визначив процедуру оформлення спадщини, яка проводиться виключно в нотаріальному порядку. І лише в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відмова нотаріуса у оформленні права на спадщину викладається виключно у формі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що передбачено ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 13 "Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України", і така постанова повинна відповідати вимогам п.3 глави 13 вказаного Порядку. Позивачем за первісним позовом [PERSON] не було надано суду постанови нотаріуса про відмову вчинення нотаріальної. Посилання позивача на лист нотаріуса Першої Сватівської державної нотаріальної конторі від 13.02.2017 р., як на доказ про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд до уваги не бере, оскільки нотаріус у листі за № 141/01-16 від 13.02.2017р. надав [PERSON] лише письмову інформацію про невідповідність заповіту відносно особи заповідача та документального підтвердження належності йому майна та одночасно розяснив про можливість звернення до суду для усунення зазначених невідповідностей. Отже вказаний інформаційний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії та не відповідає п.3 глави 13 "Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України". Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно вимог ст. 77 ЦПК України, лист нотаріуса за № 141/01-16 від 13.02.2017 року не може бути належним доказом, який підтверджує факт неможливості оформлення первісним позивачем спадщини за заповітом у нотаріуса. Таким чином, відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є підставою для відмови у позові в частині визнання права власності на спадкове майно. Крім того, судом зясовано, що відповідно до змісту копії заповіту [PERSON] від 02.03.2007 року за реєстром №18, спадкоємцем була призначена [PERSON]. В заповіті не визначено ступінь спорідненості із заповідачем та не вказані інші персональні дані про цю особу. На момент складання та посвідчення заповіту, такої особи, яка могла бути призначена спадкоємцем «Михайлова Алла Василівна» не існувало. Тоді позивач мала інше дошлюбне прізвище «Безгубенко», і лише після реєстрації шлюбу, майже через два місяця після посвідчення заповіту, а саме 28 квітня 2007 року, вона змінила своє прізвище на «Михайлова». Ці встановлені судом факти не були заперечені позивачем та підтверджені записом у паспорті. Таким чином, в цій частині позивач за первісним позовом [PERSON] не надала суду доказів про належність заповіту саме [PERSON], оскільки на момент посвідчення заповіту вона мала саме таке прізвище, не обґрунтувала обставини, відповідно до яких не відповідає її прізвище «Михайлова» з прізвищем, вказаним на момент посвідчення заповіту. При цьому суд враховує вимоги норм ст. 315 ЦПК та розяснення п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких суди не встановлюють тотожність особи. Викладені обставини є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача за первісним позовом щодо: -- визнання факту того, що заповіт [PERSON], який був зареєстрований 2 березня 2007 року Круглівською сільською радою Сватівського району Луганської області в реєстрі №18, належить [PERSON]; -- визнання факту того, що [PERSON] у своєму заповіті, який був зареєстрований 2 березня 2007 року Круглівською сільською радою Сватівського району Луганської області в реєстрі №18, заповідала земельну ділянку (пай), яка належала їй відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ №090163 та щодо визнання за [PERSON] права власності, по праву спадкування за заповітом, на земельну ділянку (пай) площею 5,74 гектарів, відповідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ЛГ №090163, який було видано [PERSON] на підставі рішення 16 сесії ХХ111 скликання Рудьковською сільською радою народних депутатів від 27 січня 2001 року №16. Розглядаючи питання щодо вимог зустрічного позову [PERSON], судом зясовано, що померла 30 липня 2016 року [PERSON] є рідною матірю [PERSON]. У встановлений законом строк, 20.01.2017 року [PERSON] звернулася до Першої Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області про прийняття спадщини за законом, спадкова справа № 354/2016. Після смерті спадкодавця [PERSON]Г, яка мешкала до дня смерті з донькою [PERSON] за адресою: с. Кругле, вул. Борова, буд. 9, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] був виявлений оригінал заповіту [PERSON] від 02 березня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області за реєстровим номером 18, відповідно до якого належну їй земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ № 036013, вона заповідала [PERSON] (т.1 а.с. 158). [PERSON] є онукою спадкодавця та племінницею [PERSON] 28 квітня 2007 року, вже після посвідчення заповіту від 02.03.2007р., майже через два місяця, вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з «Безгубенко» на «Михайлова». Відтак судом зясовано, що при аналізі цих двох заповітів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, на користь якої 2 березня 2007 року, в один і той же час - о 9.00 годині, у с. Кругле Сватівського району секретарем виконкому Круглівської сільської Ради Сватівського району [PERSON] посвідчено під однією нотаріальною дією, під одним реєстровим номером 18, одночасно два різних заповіти [PERSON] на різне майно: земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ №090163 та земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ № 036013, та на різні прізвища призначеного спадкоємця: «Безгубенко» та «Михайлова». Факт реєстрації під одним реєстровим номером 18 підтверджується завіреними копіями Реєстру для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Круглівської сільської ради і завіреною копією Алфавітної книги обліку заповітів, які є додатками № 1 та № 4 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів Україні та наданими сторонами заповітами. Цей факт також підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила, що саме вона посвідчувала заповіт [PERSON] і працювала на той період секретарем сільської ради. Визнала, що під час посвідчення заповіту [PERSON] допустила помилку. Не змогла пояснити наявність двох заповітів, посвідчених нею одночасно о 9.00 годині 2.03.2007 року під реєстром №18. Крім того, суд приходить до висновку про те, що при існуванні двох різних заповітів, складених в один і той же час о 9.00 год., неможливо визначити відповідно до ст. 1254 ЦК України, який з них складено пізніше та який скасовує попередній. В Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Круглівської сільської ради та в Алфавітній книзі обліку заповітів посадовою особою виконавчого комітету не зроблено відмітку про змінений або скасований заповіт. Також не робився відповідний напис на примірнику заповіту (заповітів), що передбачено п.39 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, в редакції чинній станом на 2007 року. Аналогічний порядок реєстрації, зміни та скасування заповітів передбачено п.п.1.8-1.10. «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого наказом МЮ України № 3306/5 від 11.11.2011р. У заповіті [PERSON]від 02 березня 2007 року відносно призначеного спадкоємця [PERSON] відсутній запис про його зміну або відміну. У заповіті [PERSON]від 02 березня 2007 року відносно призначеного спадкоємця [PERSON] відсутній запис про його зміну або відміну. При огляді заповітів вбачається, що вони виконані із застосуванням різних технічних засобів друкарської машинки та комп'ютерної техніки, що може свідчить про складання та посвідчення заповітів посадовою особою виконавчого комітету у різний час. Про існування другого спірного заповіту на імя призначеного спадкоємця [PERSON]В,. [PERSON] стало відомо лише з позовної заяви первісного позивача. Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Частиною 1 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Відповідно до розяснень п.17 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч.1 ст.1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 217 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Відповідно до розяснень п. 5 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Судом встановлено наявність спору щодо заповіту між [PERSON] та [PERSON] Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] ставиться вимога про визнання нікчемним заповіту [PERSON] від 02 березня 2007 року, посвідченого секретарем виконкому Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області за реєстровим номером 18, відповідно до якого належну їй земельну частку (пай) відповідно державного акту ЛГ №090163, вона заповідала [PERSON]. В даному випадку були порушені вимоги щодо форми та порядку посвідчення заповіту. Так, відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат» про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами або посадовими особами органів місцевого самоврядування, робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається. Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована, зазначається на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 19 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994р. № 22/5 (в редакції чинній станом на 2007 рік, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції № 3306/5 від 11.11.2011), передбачено, що всі нотаріальні дії, які вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій (додаток № 1). Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в посвідчувальному написі документа, що посвідчується чи засвідчується посадовою особою виконавчого комітету. Відповідно до п.38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України заповіти, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів, записуються до алфавітної книги обліку заповітів (додаток № 4). Аналізуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що секретарем сільської ради не виконані вимоги діючого на той час порядку вчинення нотаріальних дій та посвідчено одночасно два різні заповіти під одним порядковим номером 18 у реєстрі для реєстрації заповітів, що не може бути доказом вчинення нотаріальної дії відносно вище вказаних заповітів. В цій частині пункт 15 цієї Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України визначає, що нотаріальні дії і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених правил, є недійсними. Нормою ст. 1247 ЦК України передбачено складання заповіту у письмовій формі, із зазначенням місяця та часу його складання. Відповідно до п. 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складання заповіту. Аналогічна норма передбачена п. 1.4 Розділу III «Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року, відповідно до якої заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складання заповіту. У вище зазначених заповітах, місце та час їх складання вказаний один і той же, а саме 2 березня 2007 року о 9.00 годині, с. Кругле Сватівського району, що унеможливлює встановити час посвідчення спірного заповіту на користь спадкоємця [PERSON], А це є порушенням вимог до форми посвідчення нотаріальної дії. Враховуючи викладене, суд вважає, що з моменту посвідчення 2 березня 2007 року спірного заповіту, він є нікчемний. Вищевикладені обставини є підставою для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання нікчемним заповіту [PERSON] від 2 березня 2007 року, який посвідчений секретарем виконкому Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області за реєстровим номером 18, відповідно до якого земельну частку (пай) відповідно до державного акту ЛГ №090163, спадкодавець заповідала на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved