Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0160113, виданий 09.09.1996 на підставі рішення Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 25.07.1996 №254, належить [PERSON] , який помер [INFO] у с. Велика Берізка Середино-Будського району Сумської області, а також визначити для нього додатковий строк два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Велика Берізка Середино-Будського району Сумської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що існують розбіжності між тим, як записано прізвище спадкодавця у сертифікаті на право на земельну частку (пай) та у свідоцтві про смерть; також позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки він не мешкав разом із спадкодавцем, а коли зібрався їхати до нотаріуса у нього загострилася хронічна хвороба. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу [PERSON] . Коли позивач з метою оформлення спадщини звернувся до приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області Краснощок Ю.О. із усною заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України. Позивач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, а також зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Великоберізківська сільська рада Середино-Будського району Сумської області свого представника у судове засідання не направила, але подала до суду заяву, в якій позов визнає та просить розглянути справу без участі представника. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у с. Велика Берізка Середино-Будського району Сумської області у віці 89 років помер [PERSON] , актовий запис №04 від 23.09.2016, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.09.2016 виконкомом Великоберізківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області /а.с.8/. Після смерті останнього залишилося спадкове майно право на земельну частку (пай) розміром 6,73 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Зоря», що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ [NUMBER] 0160113, виданого 09.09.1996 на підставі рішення Середино-Будської районної державної адміністрації від 25.07.1996 №254 на ім`я [PERSON] , який мешкає у с. Велика Берізка Середино-Будського району Сумської області /а.с.11/. У зв`язку з розбіжністю між тим як записано прізвище спадкодавця у свідоцтві про смерть та у сертифікаті на право на земельну частку (пай), позивач позбавлений можливості оформити спадщину. У матеріалах справи міститься копія витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Середино-Будською районної державною адміністрацією членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Зоря». Так, під номером 90 у даній книзі 10.09.1996 зареєстрований сертифікат серії СМ №0160113, виданий на ім`я мешканця с. Велика Берізка [PERSON] /а.с.13-14/. У копії витягу з книги №1 з кадрових питань САПТЗТ «Зоря» за 1983 рік серед інших працівників значиться також [PERSON] /а.с.15/. Судом з`ясовано, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) дійсно допущено помилку у прізвищі написано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », а від встановлення факту належності цього правовстановлюючого докумета залежить реалізація права на спадщину позивача. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дана помилка має юридичні наслідки, а тому суд заявлену вимогу задовольняє і встановлює факт належності правовстановлюючого документа. Щодо позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд враховує таке. Судом вже встановлено, що [PERSON] помер у віці 89 років [INFO] у с. Велика Берізка Середино-Будського району Сумської області. Також встановлено, що після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно право на земельну частку (пай) розміром 6,73 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Зоря». Згідно з копією довідки-характеристики, виданої виконкомом Великоберізківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області 20.09.2019 №02-23/118, вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований та мешкав у с.Велика Берізка Середино-Будського району Сумської області, на день смерті у шлюбі не перебував, мешкав один. Від імені [PERSON] Великоберізківською сільською радою Середино-Будського району Сумської області посвідчено заповіт від 27.03.2009 реєстровий номер 1, який не змінено та не скасовано. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , [INFO] /а.с.10/. З копії заповіту, складеного 27.03.2009 від імені [PERSON] та посвідченого секретарем Великоберізківської сільської ради Середино-Будського району Сумської області Мінчук Р.М., зареєстрованого в реєстрі за №01, встановлено, що все своє майно спадкодавець заповів [PERSON] , [INFO] /а.с.12/. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №19231188 від 01.04.2009 заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 27.03.2009 Великоберізківською сільською радою Середино-Будського району Сумської області, зареєстровано у Спадковому реєстрі 01.04.2009 за №46673340 /а.с.12/. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Середино-Будського районного нотаріального округу Сумської області Краснощок Ю.О. із усною заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Листом приватного нотаріуса від 22.10.2019 №1033/01-16 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України /а.с.16/. Згідно з копією витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58015215 від 22.10.2019 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася /а.с.17/. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що поважною причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини є те, що він не мешкав разом зі спадкодавцем, а потім у нього загострилася хронічна хвороба і він знаходився на лікуванні, що підтверджується копією довідки КНП «Середино-Будська центральна районна лікарня» Середино-Будського районної ради Сумської області від 21.10.2019, згідно з якою [PERSON] знаходився на лікуванні в Середино-Будській ЦРЛ з 14.09.2016 по 24.09.2016 /а.с.18/. Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивач, суд вважає, що є підстави для продовження позивачу строку для прийняття спадщини. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлений позивачем позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved