Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, вчиненням кримінального правопорушення. Згідно позовної\~заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що 28 жовтня 2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин в с. Дубляни Демидівського району Рівненської області водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21013» д.н.з. [NUMBER] , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркан господарства [ADDRESS] , після чого здійснив зіткнення з перешкодою (деревом). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він, [PERSON] , отримав тяжкі тілесні ушкодження важку поєднану краніоторакоскелетну травму, відкриту ЧМТ, відкритий перелом лобової кістки зліва з дефектом передньої стінки лобної пазухи, відкритого уламкового перелому кісток перенісся із зміщенням, забою головного мозку, закритого перелому 7-8-9 ребер зліва, 7-8 ребер справа, забою легень, закритого міжвертального перелому стегнової кістки зліва із зміщенням, закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третині із зміщенням, травматичного шоку 3 ст., постгеморагічної анемії 2-3 ст., після травматичну двобічну госпітальну пневмонію ускладнену двобічним ексудативним плевритом. Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 6 серпня 2020 року водія автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України\~та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі\~ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Демидівська центральна районна лікарня». Також, зазначив, що в результаті незаконних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, що виразилися у фізичному болі, переживаннях за стан свого здоров`я та які спричинили негативні зміни в його житті. Розмір моральної шкоди оцінює в 150000 гривень. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21013» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дії якого заподіяно йому шкоду ушкодженням здоров`я та каліцтвом, була застрахована в Страховій компанії «Еталон» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Сума страхового відшкодування складає 3693,00 гривень. Таким чином, не відшкодованою залишається частина моральної шкоди в розмірі 146307,00 гривень. З вказаних підстав, позивач [PERSON] у позовній заяві просив стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 146307,00 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, та додатково пояснив, що через отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тяжкі тілесні ушкодження, він протягом шести місяці перебував на стаціонарному лікуванні. Після цього, протягом двох місяців він лікувався амбулаторно. Внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень йому призначено ІІІ групу інвалідності. Відповідач [PERSON] на розгляд справи повторно не з`явився, хоч про час та місце\~судового розгляду\~справи був\~повідомленим у\~встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки\~в судові\~засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин та за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Ухвалою суду від 15 січня 2021 року відкрито провадження у справі № 558/10/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. 1 березня 2021 року судом проведено підготовче засідання у справі № 558/10/21. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 6 серпня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України,\~та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі\~ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Вирок набрав законної сили (а.с 7-8). Із копії вказаного вироку вбачається, що позивач [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 28 жовтня 2019 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: важкої поєднаної краніоторакоскелетної травми, відкритої ЧМТ, відкритого перелому лобової кістки зліва з дефектом передньої стінки лобної пазухи, відкритого уламкового перелому кісток перенісся із зміщенням, забою головного мозку, закритого перелому 7-8-9 ребер зліва, 7-8 ребер справа, забою легень, закритого міжвертального перелому стегнової кістки зліва із зміщенням, закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третині із зміщенням, травматичного шоку 3 ст., постгеморагічної анемії 2-3 ст., після травматичної двобічної госпітальної пневмонії ускладненої двобічним ексудативним плевритом (а.с. 11-17). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 518513 (а.с. 16) [PERSON] , [INFO] , встановлена ІІІ група інвалідності з 30 липня 2020 року на строк до 1 серпня 2021 року. Причина інвалідності загальне захворювання з ураженням ОРА. [PERSON] протипоказана важка фізична праця. Із змісту індивідуальної програми реабілітації інваліда № 393 від 4 серпня 2020 року (а.с. 17) встановлено, що [PERSON] рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування, «Д» спостереження у травматолога, ліктьова милиця на праву руку. [PERSON] протипоказана важка фізична праця. З позовної заяви вбачається, що позивачу [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із тяжким ушкодженням його здоров`я, порушенням нормальних життєвих зв`язків, а також тривалою реабілітацією. Відповідно до\~ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~статті 1167 ЦК України\~компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов`язку відшкодувати моральну шкоду. При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3\~ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідачем, яке характеризується неумисною формою вини, тяжкість душевних страждань позивача. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок протиправних дій, а саме вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України, позивачу [PERSON] , який зазнав фізичних та душевних страждань, внаслідок тяжких ушкоджень його здоров`я, було завдано моральну шкоду та порушено звичний ритм його життя. Із врахуванням вищенаведеного, суд, беручи до уваги обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з засад виваженості, розумності і справедливості, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 70000,00 гривень. Відповідно до\~ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі за подання позовів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені частково, судовий збір в розмірі 908,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 23, 1167, 1177, 1187, 1194 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до\~ст.ст.\~23,\~1167,\~1177,\~1187,\~1194\~ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial