Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 04 вервня 2018 року згідно наказу № 8-К він був призначений на посаду заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу». 01 жовтня 2019 року його було звільнено з посади наказом директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] № 26-К на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Крім того, в наказі про звільнення вказується, що згідно наказу № 23-К від 11 вересня 2019 року заступник директора філії Павленко Г.І. на час відсутності завідуючого Горохівською сортодослідною станцією був закріплений за проведенням робіт по збиранню зернових та підготовці до посіву озимих культур. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений, але від підпису відмовився. З 11 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року він був відсутній на робочому місці і про причину відсутності нікого не повідомив. 30 вересня 2019 року [PERSON] повторно був ознайомлений з вищеназваним наказом і направлений в Горохівську СДС в с. Усичі для організації робіт по підготовці до проведення посіву озимої пшениці. Ігноруючи вимоги наказу та доручення директора філії Павленко Г.І. о 12.00 год. залишив робоче місце і до кінця робочого дня в Горохівську СДС для виконання покладених обов`язків не з`явився. Позивач вважає наказ № 26-К від 01 жовтня 2019 року «Про звільнення [PERSON] » незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству з наступних підстав: -З 11 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року він перебував на лікуванні в КП Луцька районна лікарня, підтвердженням чого є листок непрацездатності. Про свою тимчасову непрацездатність особисто повідомив директора філії; -З наказом № 23-К від 11.09.2019 року «Про тимчасове виконання обов`язків на період збирання урожаю завідувача Горохівської СДС» він не був ознайомлений, про що свідчить відсутність його підпису; акт про відмову від ознайомлення з наказом не складався. -З наказу № 23-К від 11.09.2019 року вбачається, що посада завідувача є вакантною. Відповідно до п.2 роз`яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.65 р. № 30/39 призначення працівника виконувачем обов`язків за вакантною посадою не допускається. Виконання додаткових обов`язків тимчасово відсутнього працівника, і при тимчасовому замісництві збільшення трудового навантаження працівника має відбуватися за його згодою. Між тим, згоду на виконання обов`язків завідувача Горохівської СДС він не давав, про що свідчить відсутність заяви від його імені про надання згоди та відсутність підпису в наказі № 23-К від 11.09.2019 року. -З наказу № 23-К від 11.09.2019 року не вбачається, що його було звільнено від виконання основних обов`язків заступника директора філії. З 30.09.2019 року з 13.00 год. по 16.00 год. у зв`язку з виконанням своїх безпосередніх обов`язків за посадою заступника директора філії він перебував у структурному підрозділі філії Липинській ДСДС, що підтверджується показами її працівників, отже, знаходився на роботі. -Порушено процедуру службового розслідування: в день «прогулу» не складено акт про відсутність працівника на робочому місці; не відібрано пояснення особи, яка здійснила «прогул» та не ознайомлено її з актом; не видано в день «прогулу» наказу «Про проведення службового розслідування за фактом відсутності працівника на роботі» та не визначено склад комісії для його проведення; під час службового розслідування не були вжиті заходи для з`ясування причин відсутності працівника на роботі; відсутній Акт службового розслідування та відомості про ознайомлення з його результатами особи, відносно якої відбувалося дане розслідування; у висновку про результати службового розслідування стосовно дій заступника директора філії [PERSON] відсутня дата та місце його складання та печатка філії; відсутнє погодження генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на звільнення його з посади директора філії, що передбачено п.7.4.5 Положення про Волинську філію ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу». Факт порушення трудового законодавства під час його звільнення встановлено, також, перевіркою Управління Держпраці у Волинській області, проведеною на підставі його звернення. Зазначає, що незаконним звільненням з посади йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях, втраті нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 20\~000 грн. З врахуванням зазначеного, просить визнати незаконним та скасувати наказ директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» № 26-К від 01.10.2019 року про звільнення [PERSON] з посади заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на підставі п.4 ст.40 КзПП України; поновити його, [PERSON] на посаді заступника директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу»; на підставі ст.235 КЗпП України стягнути з відповідача в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.10.2019 року до моменту поновлення на роботі; стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду в розмірі 20\~000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Додатково подано заяву про стягнення з відповідача 4\~226, 20 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 31\~941, 12 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2019 року по 20.02.2020 року. Представник відповідача [PERSON] у відзиві та особисто в судовому засіданні позов не визнає. Зазначає, що з наказом № 23-к про покладення на позивача обов`язків завідувача Горохівської СДС останнього було ознайомлено 11.09.2019 року зранку, оскільки він перебував на роботі. Так як [PERSON] відмовився підписувати наказ, його зміст було доведено шляхом зачитування у присутності працівників бухгалтерії, про що зазначено у вищезгаданому наказі. Після цього позивач повідомив, що хворий та залишив своє робоче місце. 30.09.2019 року позивач з`явився на роботу саме на Горохівську СДС, що свідчить про надання згоди на виконання додатково покладених на нього функцій. На наступний день позивач з`явився на робочому місці за основною посадою, де йому було запропоновано надати пояснення відсутності на робочому місці 30.09.2019 року з 12:00 год. Позивач відмовився надавати будь які пояснення, тому керівником Волинської філії відповідача було прийнято рішення про звільнення позивача з роботи у зв`язку з відсутністю на роботі більше трьох годин. Звільнення позивача з роботи було здійснено за усного погодження (в телефонному режимі) з Генеральним директором Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», що не є порушенням вимог п.7.4.5 Положення про філію. Разом з тим, вважає, що позивачем у позовній заяві не наведено жодних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які дають можливість встановити характер та обсяг моральних страждань, характер немайнових прав тощо. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов вважає безпідставним, просить відмовити в його задоволенні, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Наказом директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] № 8-К від 04.06.2018 року, погодженого в.о. генерального директора ДП «ЦСЕНСМ» № 1/10-7/463-18 від 04.06.2018 року, [PERSON] прийнято на посаду заступника директора Волинської філії державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» з 05.06.2018 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с. 7). Конституційне права кожного на працю (ст. 43 Конституції України) включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст. 139 КЗпП України). Відповідно до п.7.2 Положення про Волинську філію державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», затвердженого наказом генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] № 9 від 03.01.2012 року (далі-Положення), керівництво Філією здійснює директор Філії. Згідно п.п. 2.2, 8.1, 8.2 Положення філія у своїй структурі може мати відокремлені підрозділи. Працівники філії включаються в штатний розпис Підприємства і складають трудовий колектив Підприємства. Працівники філії дотримуються внутрішнього трудового розпорядку філії, встановленого директором філії, і несуть дисциплінарну та матеріальну відповідальність за його дотримання. Пунктом 7.4.5\~Положення визначено\~повноваження директора\~Філії призначати\~та звільняти\~з посади\~заступників директора\~і головного\~бухгалтера за згодою Генерального директора Підприємства. За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у вигляді догани або звільнення. Трудове законодавство України не містить визначення понять порушення трудової дисципліни або ж дисциплінарного проступку. Однак аналіз змісту Глави Х КЗпП України дає підстави для висновку, що порушення трудової дисципліни являється винним протиправним невиконанням або неналежним виконанням працівником своїх трудових обов`язків. За змістом ст. 147 КЗпП України вина працівника в порушенні трудової дисципліни є обов`язковою ознакою, яка надає можливість притягнути його до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Наказом директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] № 26-К від 01.10.2019 року [PERSON] звільнено з посади заступника директора Волинської філії державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з 01.10.2019 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України через відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Додатково, в наказі про звільнення вказується, що згідно наказу № 23-К від 11 вересня 2019 року заступник директора філії Павленко Г.І. на час відсутності завідуючого Горохівською сортодослідною станцією був закріплений за проведенням робіт по збиранню зернових та підготовці до посіву озимих культур. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений, але від підпису відмовився. З 11 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року він був відсутній на робочому місці і про причину відсутності нікого не повідомив. 30 вересня 2019 року [PERSON] повторно був ознайомлений з вищеназваним наказом і направлений в Горохівську СДС в с. Усичі для організації робіт по підготовці до проведення посіву озимої пшениці. Ігноруючи вимоги наказу та доручення директора філії Павленко Г.І. о 12.00 год. залишив робоче місце і до кінця робочого дня в Горохівську СДС для виконання покладених обов`язків не з`явився. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, суди з`ясовують, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40 і пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку про те, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справі N 296/576/17, провадження N 61-46199св18). Як доказ відсутності позивача на роботі більше трьох годин протягом робочого дня відповідач послався на висновок службового розслідування, складений особисто директором Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] та підписаний працівниками Горохівської СДС [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що заступник директора Павленко Г.І. Горохівську СДС залишив приблизно о 12.00 год. та о 17.25 год. (на час прибуття директора Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» [PERSON] в Горохівську СДС) був відсутній. Між тим, дати, коли було вчинено таке порушення [PERSON] , не вказано, що не може вважатись належним та достатнім доказом наявності інкримінованого йому порушення, що стало підставою для звільнення з роботи (а.с. 10). Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, слід виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). У разі виникнення спору про звільнення, розглядаючи даний спір, суд оцінює причини поважності відсутності на роботі працівника. Відповідачем по справі суду не надано доказів, підтверджуючих, що при звільненні [PERSON] ним було дотримано вимоги ст. 149 КЗпП України та підприємство зажадало від [PERSON] письмові пояснення за фактом допущення ним порушення трудової дисципліни. Таким чином, відповідач позбавив працівника можливості пояснити до застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення причини відсутності на роботі 30.09.2019 р. Крім того, матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем 30.09.2019р. дисциплінарного правопорушення у вигляді прогулу без поважних причин, зокрема, відповідного акту про відсутність [PERSON] на роботі без поважних причин, що за таких підстав виключає законність звільнення позивача з роботи. У свою чергу обов`язок доводити поважність причин відсутності на роботі покладений на працівника. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Позивач,\~посилаючись на\~те,\~що прогул\~він не\~вчиняв та\~перебував на\~роботі 30.09.2019\~року, надав суду\~письмову пояснюючу\~від 01.10.2019\~року,\~в якій\~вказує,\~що 30.09.2019\~року з\~13.00\~год.\~до 16.00\~год.\~перебував на\~Липинській ДСДС,\~виконуючи покладені\~на нього обов`язки. Дана пояснююча засвідчена працівниками станції [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що Управлінням Держпраці у Волинській області, яке здійснює державний контроль за додержанням законодавства про працю, за зверненням позивача проведено інспекційне відвідування Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» в ході якого встановлено, що згідно з наказом № 23-к від 11.09.2019 року Волинської філії ДП «ЦСЕНСМ» про тимчасове виконання обов`язків на період збирання урожаю в Горохівській СДС, заступника Волинської філії ДП «ЦСЕНСМ» [PERSON] було направлено до Горохівської СДС для здійснення контролю за проведенням робіт. З вищезазначеним наказом [PERSON] не був ознайомлений, оскільки з 11.09.2019 року згідно з листком непрацездатності серії АДФ № 165578 від 27.09.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні у Луцькій центральній районній лікарні по суботу 27.09.2019 року. До роботи приступив 30.09.2019 року згідно з табелем обліку робочого часу перебував на робочому місці у Липинській ДСД, про що свідчить власноручне пояснення, яке засвідчили своїми підписами працівники станції [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . При дослідженні матеріалів службового розслідування та інших документів встановлено, що згідно табелю обліку робочого часу з 30.09.2019 року по 01.10.2019 року в графі навпроти [PERSON] проставлені робочі дні (8 годин). Акт про відмову в ознайомленні з наказом № 23-к від 11.09.2019 року не складався. Всупереч ст..140 КзПП України від [PERSON] не було відібрано пояснення про відсутність понад трьох годин протягом робочого дня на робочому місці. Не було складено акт про відмову у наданні таких пояснень. В порушення п. 7.4.5 Положення про Волинську філію ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу», затвердженої наказом № 6 від 03.01.2012 року, у наказі № 26-к від 01.10.2019 року відомостей та письмового погодження з т.в.о. генерального директора Калінчуком Віталієм Юрійовичем ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» немає. За результатами проведеної перевірки виявлено ряд порушень трудового законодавства відносно звільнення працівників, що містяться в Акті інспекційного відвідування юридичної особи № ВЛ/889/3/НП/ВП/АВ від 18.10.2019 року, зокрема, виявлено, що: - в порушення п. 4 ч. 1 ст. 40 КзПП України не встановлено факт прогулу [PERSON] ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, так як згідно з табелем обліку робочого часу з 30.09.2019 року по 01.10.2019 року в графі навпроти [PERSON] проставлені робочі дні (8 годин) та проведено нарахування заробітної плати за вказані дні. - в порушення ч. 1 ст. 149 КзПП України до застосування дисциплінарного стягнення відповідно до наказу № 26-К від 01.10.2019 року Волинської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садового матеріалу» у [PERSON] письмові пояснення не отримані та не складено акту про відмову у наданні таких пояснень. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з\~частиною 1\~ст.\~235\~КЗпП України\~у разі\~звільнення без\~законної підстави\~працівник повинен\~бути поновлений\~на попередній\~роботі органом,\~який розглядає\~трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що звільнення позивача мало місце з порушенням вимог трудового законодавства, а відтак останній підлягає поновленню на роботі. Відповідно до частини 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 6 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. Наказом від 01.10. 2019 року [PERSON] звільнено з посади. Судом береться до розрахунку заробітна плата отримана [PERSON] за останні два місяці які передували звільненню, а саме: серпень та вересень 2019 року. Відповідно до довідки про нарахування заробітної плати за період 01.10.2018 року по 30.09.2019 року (а.с.24) заробітна плата позивача за серпень 2019 року становила 7 179,02 грн., за вересень 2019 року 6\~795, 22 грн. Середньоденна заробітна плата обраховується: 7 179,02 + 6 795, 22 / 42 роб. дн. = 332, 72 грн. За період з 02.10.2019 року по 27.02.2020 року кількість робочих днів, з врахуванням рекомендацій КМУ щодо перенесення робочих днів у 2019-2020 р.р. (робочі суботи 21.12.2019 року, 28.12.2019 року, 11.01.2020 року) становить 103 дні. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу по день розгляду справи становить 34\~270, 16 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача. Також, статтею 237-1 КЗпП передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом враховано, що через неправомірні дії відповідача позивач зазнав моральних переживань, оскільки неправомірно був звільнений з роботи, внаслідок чого втратив постійний дохід, що призвело до негативних змін - порушення укладу життя позивача та його сім`ї, отже неотримання стабільного заробітку призвело до додаткових зусиль для організації життя позивача. Таким чином, суд вважає, що порушення відповідачем законних прав позивача безперечно завдало шкоду інтересам останнього та спричинило моральні переживання й страждання. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує встановлені обставини справи, характер порушення прав позивача, ступінь моральних страждань, зміни у житті та зусилля, вжиті для відновлення трудових прав, а також принципи розумності та справедливості, а тому вважає за необхідне задовольнити дану вимогу у розмірі 5 000 грн. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, судовий збір в сумі 556, 02 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Судовий збір за позовну вимогу про поновлення на роботі в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Щодо клопотання представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 226,20 грн. адвокатом Куденьчуком О.А., то суд зазначає таке. Згідно з частинами першою та другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу судових витрат понесених у зв`язку з наданням професійної правничої адвокатом, суд враховує, що: 1) під час розгляду справи в суді позивач, всупереч ст.135 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору не надав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрат на правову допомогу адвоката, 2) позивач звернувся до суду 18.10.2019 року, а ордер на надання правової допомоги адвокатом Куденьчуком О.А. датований 01.02.2020 року, тобто після закриття підготовчого засідання у справі. Все це у своїй сукупності дозволяє суду дійти висновку, про відсутність підстав для відшкодування позивачу судових витрат на правничу допомогу адвоката, а тому суд відмовляє у їх відшкодуванні. Представником позивача у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України до закінчення судових дебатів подано заяву про надання можливості подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, однак, суд відмовляє в задоволенні вказаної заяви, оскільки суд вже відмовив у стягненні даних судових витрат з інших підстав, які наведені вище.

Outcome: partial