Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Лікар-психіатр 5-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу та стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільною. Заява обґрунтована тим, що 28 квітня 2017 року о 19 год 10 хв. на стаціонарне лікування у 5-А відділення даної лікарні за направленням лікаря-психіатра ПОПНД [PERSON] та за заявою опікуна [PERSON], була госпіталізована [PERSON], [INFO], інвалід II групи за психічним захворюванням до 01 грудня 2017, мешканка [ADDRESS] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з стабільним дефектом особистості, стадія загострення. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу та стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільними. В судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини,викладені в заяві. Просила її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 03 червня 2015 року, яке набрало законної сили 16 червня 2015 року, [PERSON] визнано недієздатною, її опікуном призначено [PERSON]. Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з стабільним дефектом особистості, стадія загострення поступила в психіатричну лікарню 28 квітня 2017 року. Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] на диспансерному обліку у психіатра та нарколога з 1998 року. Вперше була госпіталізована з гострим алкогольним галюцинозом, в подальшому діагноз змінено на ППР-А, шизофреноподібний розлад. В 2012 році діагноз був змінений на шизофренію, параноїдну форму, галюцинаторно - параноїдний синдром. Багаторазово лікувалась в даному стаціонарі. Остання виписка в січні 2016 року. Є інвалідом ІІ групи, термін перекомісії до 01.12.2017 року. Регулярно відвідувала дільничного психіатра. Психічний стан поступово погіршувався на фоні підтримуючої терапії протягом 10 днів, коли почала зявлятися тривога, порушився нічний сон, стала тривожною, напруженою, безпокійною, скаржилася на слабкість та небажання жити, почала відмічати наявність голосів. 27.04.2017 р. оглянута психіатром ПОПНД, та видано направлення на госпіталізацію.. 29 квітня 2017 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Епізодичний тип перебігу хвороби, стадія загострення. Зважаючи на наявність у хворої тяжкого психічного розладу, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 03 червня 2015 року, заявою опікуна хворої [PERSON]. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, враховуючи наявність у хворої тяжкого психічного розладу, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі,, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару та її стаціонарне лікування визнати доцільним. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved