Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Концерн «МТМ» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у розмірі 45097,99 гривень та судові витрати у розмірі 2270 гривень. Позивач в обґрунтування позову вказав, що Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач в період з серпня 2016 року по 31.12.2020 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Проте [PERSON] свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 01.02.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 06.04.2021 року на адресу суду відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що у позові від 26.01.2021 року про стягнення з заборгованості, зазначено період з 01.08.2016 року по 31.12.2020 року, за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 45 097,99 грн. [PERSON] зазначає про те, що Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2016 року (суддя Боровікова А.І.) 333/6664/16-ц Провадження 2- н/333/495/16 стягнено заборгованість з [PERSON] на користь Концерну "Міські теплові мережі" за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води станом на 31.08.2016 року у сумі 10 665 грн. 33 коп. Відповідно до вказаного судового наказу, заявник мотивує свої вимоги тим, що: «на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 року ним було надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води Боржнику за вищевказаною адресою його проживання. Однак боржник на протязі тривалого часу не виконує свої обов`язки по сплаті за поставлену теплову енергію. Згідно розрахунку, виданого бухгалтерією Концерну «Міські теплові мережі» у боржника станом на 31.08.2016 року заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води складає у сумі 10 665 грн. 33 коп.». Рішення набрало законної сили 06.02.2017 р. В позові поданому до суду від 26.01.2021 року, позивач Концерн "Міські теплові мережі" знову ж зазнає період з 01.08.2016 року, за який вже було проведено стягнення з відповідача заборгованості. Як вбачається з офіційного вебсайту Судова влада України, Концерном «Міські теплові мережі» позов було подано 29 січня 2021 року, тобто поза межами позовної давності після закінчення трирічного строку. Вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення за період в межах позовної давності, а саме за період з 29.01.2018 року по 31.12.2020 року (3 роки до звернення в суд (29 січня 2021 р.) з урахуванням кінцевого періоду стягнення позивачем). При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують той факт, що відповідач протягом періоду з 01.06.2017 року по 01.10.2018 року) частково або повністю погасили заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води), або іншим чином визнав борг за вказаний період. Крім того, у своїй позовній заяві поважності причин пропуску строку Концерн «Міські теплові мережі» не наводить. Просить суд врахувати при винесенні рішення дану заяву щодо пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.08.2016 року до 29.01.2018 року. Окрім того, позивач посилається у своєму позові на вартість послуг, натомість він ніде, в тому числі у розрахунку не зазначає на підставі чого встановлена вартість послуг та який саме розмір тарифу (вартості) цих послуг. Зазначену інформацію позивач не надав до суду, а відповідач самостійно отримати цю інформацію не може. В таблиці розрахунку заборгованості, доданої до позовної заяви, не вказано дата, джерела походження та структура боргу, не надана інформація про вартісну базу нарахування боргу, а саме - не надані розміри тарифів за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), які діяли протягом періоду нарахування боргу та підстави для їх застосування, тобто розрахунок не містить інформації щодо предмета доказування. Положення про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватись лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення чи оспорювання іншою особою Також зазначає, що заборгованість утворилась внаслідок тяжкого матеріального становища відповідача, через відсутність постійної роботи, знаходженні на утриманні відповідача непрацездатної матері [PERSON] , інваліда першої групи, яка потребувала стороннього догляду (не піднімалась з ліжка), та коштів на її лікування. 06.04.2021 року разом із відзивом на позовну заяву відповідачем [PERSON] надано клопотання про застосування позовної давності. 19.04.2021 року на адресу суду представником позивача Шеховцовою Н.О. надано відповідь на відзив відповідно до якого зазначає, що Концерн «МТМ» встановлює тарифи на теплову енергію, її виробництва, транспортування, постачання для потреб населення Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Початок та закінчення опалювального періоду у м. Запоріжжі регламентується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради. Проведення нарахувань за використану теплову енергію виконується на основі «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 Крім того, щомісяця Відповідачі отримують рахунок за надані послуги з централізованого опалення, за звітний місяць. У кожному із таких рахунків міститься вичерпна інформація щодо кількості та структрури (складових) наданих послуг, тарифів, місячного платежу, заборгованості та загальної суми, що підлягає сплаті. З розрахунку суми позову, (заборгованості за надані послуги), роздруківки по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що Відповідач частково сплачував борг, що утворювався. Проаналізувавши роздруківку по особовому рахунку № [NUMBER] видно, що Відповідач сплачував заборгованість, наприклад: листопаді 2016 року, червень 2017р., жовтні та грудні 2020р. Отже, Відповідач своїми діями визнав заборгованість за надані йому послуги. За ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Таким чином, після переривання перебіг позовної давності починається заново, отже він не був порушений позивачем при зверненні до суду із позовом по цій справі. Просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримала та наполягала на позовних вимогах, просила суд стягнути суму заборгованості та судові витрати з відповідача. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості про власника майна відсутні. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с 6-7, зворот). Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачем, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Згідно з розрахунку суми заборгованості надано позивачем разом із відповіддю на відзив відповідач [PERSON] свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 45097,99 гривень. Як вбачається з наданого розрахунку сума нарахування за вказаний період становить 46526,09 грн. Загальна сума оплат - 1274,32 грн. Субсідія - 153,78 грн. Зазначена інформація міститься і у розрахунку наданому при пред`явленні позовної заяви (а.с.6,7, зворот). Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з наданих розрахунків заборгованості, відповідач [PERSON] у жовтні 2020 року сплатила 200 гривень за послуги з централізованого опалення та 200 гривень за послуги гарячого водопостачання, та у грудні 2020 року сплатила 200 гривень за послуги з централізованого опалення та 200 гривень за послуги гарячого водопостачання. Будь-яких доказів того, що вказані суми оплат були здійсненні за минулі періоди, а не поточні, [PERSON] суду не надала. Таким чином, строк позовної давності був перерваний у зв`язку з чим заява про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню. Крім того, відповідач [PERSON] заперечуючи проти вказаного розрахунку заборгованості посилалась на те, що судовим наказом від 15.12.2019 року з неї вже стягнута заборгованість за послуги надані Концерном «МТМ» станом на 31.08.2016 рік. Як вбачається із копії судового наказу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.12.2016 року справа № 333/6664/16-ц, з [PERSON] стягнуто на користь Концерну «МТМ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води складає у сумі 10 665 грн. 33 коп. станом на 31.08.2016 року. Згідно автоматизованої системи документообігу суду судовий наказ набрав законної сили 06.02.2017 року. Як вбачається із наданих розрахунків, позивач пред`являючи до стягнення заборгованість у розмірі 45097,99 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.12.2020 рік у графі за серпень 2016 року не нараховує жодних сум нарахування за вказаний місяць (а.с.60). Таким чином зазначення вказаного місяця ніяким чином не впливає на загальну суму заборгованості. Проте, оскільки серпень 2016 року був врахований при стягненні заборгованості відповідно до судового наказу від 15.12.2016 року №333/6664/16-ц, стягненню підлягає заборгованість яка утворилась за період з 01.09.2016 року по 31.12.2020 року. Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Відповідно до ст.ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України відповідач повинен відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової енергії. Пунктом 4 ч.1 ст.611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виразились в порушенні строків та порядку оплати послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, позивач зазнав збитків, які підлягають відшкодуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial