Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.08.2012р., вказуючи, що 01.08.2012 року відповідач надав позивачу анкету-заяву про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке, яка одночасно із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі [PERSON]) та Тарифами є кредитним договором. Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобовязання за договором. Відповідач в порушення договору не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, станом на 30.04.2018р. сума заборгованості за кредитом складає 27552грн. 79коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач на судове засідання не зявився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України \~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою суду від 20.08.2018р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2012р. відповідач звернувся до ПАТ "Приватбанк" із анкетою-заявою про приєднання до [PERSON] та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке та погодився, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним погашенням кредиту. В порушення п.2.1.1.5.5. [PERSON] відповідач не сплачує позивачу гроші в рахунок погашення кредиту та процентів. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 30.04.2018р. відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 27552,79грн., до якої входять заборгованість за кредитом в сумі 4084,13 грн., за процентами 19880,43грн., пеня та комісія 1800грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина)+1288,23грн. (процентна складова). Відповідно до ст. ст.\~1049, 1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Вказані положення також закріплені у п.1.1.3.2.2. та п.2.1.1.5.6. [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення договору позивачем з 01.09.2014р. була змінена процентна ставка до 34,80% на рік на суму заборгованості, а з 01.04.2015р. до 43,20% на рік на суму заборгованості. Відповідно до вимог ст.. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У разі\~застосування змінюваної\~процентної ставки\~кредитор самостійно,\~з визначеною\~у кредитному\~договорі періодичністю,\~має право\~збільшувати та\~зобов'язаний\~зменшувати процентну\~ставку відповідно\~до умов\~і в\~порядку,\~встановлених кредитним\~договором.\~Кредитодавець зобов'язаний\~письмово повідомити\~позичальника,\~поручителя та\~інших зобов'язаних\~за договором\~осіб про\~зміну процентної\~ставки не\~пізніш як\~за 15\~календарних днів\~до дати,\~з якої\~застосовуватиметься нова\~ставка.\~У кредитному\~договорі встановлюється\~порядок розрахунку\~змінюваної процентної\~ставки із\~застосуванням погодженого\~сторонами індексу.\~Порядок розрахунку\~змінюваної процентної\~ставки повинен\~дозволяти точно\~визначити розмір\~процентної ставки\~за кредитом\~на будь-який\~момент часу\~протягом строку\~дії кредитного\~договору.\~Кредитор не\~має права\~змінювати встановлений\~кредитним договором\~порядок розрахунку\~змінюваної процентної\~ставки без\~згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Відповідно до п.1.1.3.2.3. [PERSON], відповідно до якого [PERSON] має право на зміну Тарифів. При цьому [PERSON] зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п.1.1.3.1.9. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Згідно п. 1.1.3.1.9. [PERSON] зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, який вказаний у Заяві, надавати держателю виписки про стан Картрахунків. При підключенні держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні держателя до комплексу Mobile-banking [PERSON] надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлення. Однак, у заяві, копія якої додана до позову, спосіб надання виписки про стан Картрахунку не вказаний. В судове засідання представником позивача не надано доказів того, що відповідач підключений до комплексу Mobile-banking та він отримав повідомлення позивача про зміну процентних ставок. За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з вересня 2014 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 30% річних. Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані Банком розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом, процентної складової штрафів та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Так, розмір\~заборгованості по процентам відповідача перед Банком за період з 01.09.2014р. по 30.04.2018р. становить 4550 грн. 40 коп. (4084грн. 13коп. (заборгованість за тілом кредиту) х 30% : 360 днів х 1337дні (кількість днів, за яку нараховується заборгованість). Таким чином, загальна заборгованість позивача за процентами станом на 30.04.2018р. складає 5162грн. 13коп (4550грн. 40 коп. + 611 грн. 73 коп. (раніше нараховані проценти за користування кредитом). Крім того, Умовами передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно [PERSON] сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобовязань. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання\~(ч.\~3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст.. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.. 549 ЦК України\~штраф і пеня\~є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі\~ст.. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що розмежування пені та комісії відсутнє. У зв'язку з викладеним не можливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач та спосіб її нарахування, а також неможливо визначити розмір комісії, яку просить стягнути позивач. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1 та 2 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Враховуючи, що позивач не надав деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині пені та комісії, а також зважаючи на норми ст.. 61 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами. Процентна складова штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5%, та становить 462 грн. 31 коп.((4084грн 13 коп. + 5162грн. 13коп.)х5%). Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором станом на 30.04.2018р. становить 10208 грн. 57 коп., до якої входять: 4084грн. 13коп. - заборгованості за кредитом; 5162грн. 13коп - заборгованості по відсоткам; штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 462 грн. 31 коп. (процентна складова). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 652 грн. 84 коп.\~\~

Outcome: partial