Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] в інтересах позивача звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.05.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26.08.2017 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СVVWGI0000002111 від 05.12.2007 року в розмірі 772 595 (сімсот сімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять ) грн. 90 коп., звернуто стягнення на квартиру №9, яка знаходиться в будинку [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з вказаної квартири; вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22.06.2016 року відстрочено виконання вказаного рішення до 31.10.2016 року та в цей період між позивачем та банком було досягнуто усної домовленості про звільнення предмету іпотеки від обтяжень в обмін на погашення заборгованості одним платежем в сумі 375 000 грн., проте банк вказаний платіж не прийняв оскільки до внесення нею обумовленої суми здійснив реєстрацію права власності на квартиру. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №75461440 від 12.12.2016 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване на підставі іпотечного договору за ПАТ КБ «ПриватБанк». Підставою для вчинення державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. 07.11.2016 року державної реєстрації права власності стали повідомлення банку від 26.07.2016 року направлене на адресу позивача та повідомлення про вручення рекомендованого відправлення. Проте, таке повідомлення було направлено банком за адресою с. Іспас, Вижницького району, Чернівецької області , де позивач не зареєстрована та не проживала, а тому не отримувала відповідного повідомлення, у зв'язку з чим надані реєстратору документи як підстава для державної реєстрації права власності не відповідали дійсності. Крім того, у зазначеному повідомленні, направленому банком, зазначено особою-боржником [PERSON], а не позивачку. Таким чином, повідомлення містило дефекти. Крім того, у повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній підпис позивачки, який б засвічував факт отримання поштового відправлення. Наведене свідчить про те, що банком не було дотримано встановлених законом вимог для подання реєстратору документів, які підтверджують завершення строку на усунення порушень, оскільки не доведено факту отримання відповідного повідомлення іпотекодавцем. Також, в обґрунтування своїх вимог вказувала на те, що судом було відстрочено строк виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки до 31.10.2016 року, а тому направлення ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлення-вимогу про усунення порушень датовану 26.07.2016 року було неправомірним. Окрім того, вказувала на те, що реєстрація права власності за іпотекодержателем на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання спору, проте банк втратив право на позасудове врегулювання спору, оскільки на момент реєстрації права власності було рішення, яке набрало законної сили про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32283119 від 09.11.2016 року, прийняте державним реєстратором Карвацькою Г.Ф., Чернівецькою міською радою, про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». Крім того, представник позивача звернулась до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з даним позовом в порядку передбаченому ст. 73 ЦПК України. Обґрунтовуючи вказане клопотання посилалась на те, що позивачем своєчасно було подано позов про оскарження державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ «ПриватБанк» та такий позов був задоволений рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.06.2017 року. Проте вказане рішення суду першої інстанції було скасоване ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09.11.2016 року з процесуальних підстав, зокрема у зв'язку з неналежним відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримала та просила задовольнити. Представник Чернівецької міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення проти позову в яких вказував на те, що Чернівецька міська рада є неналежним відповідачем у даному спорі та спірні правовідносини виникли між позивачем та державним реєстратором. Відповідач - державний реєстратор Карвацька Г.Ф. в судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати без її участі та відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, в яких вказувала на те, що з поданих ПАТ КБ «ПриватБанк» документів було встановлено відсутність підстав для відмови в державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS], а тому вона діяла у спосіб передбачений законом та в межах своїх повноважень. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи містяться письмові заперечення ПАТ КБ «ПриватБанк» зі змісту яких вбачається, що банк заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що умови укладеного між банком та позивачем іпотечного договору містили згоду іпотекодавця на позасудове врегулювання спору та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі банку права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання. Повідомлення-вимога була направлена банком за адресою місця проживання позивача, яка була вказана у кредитному договорі, а саме - [ADDRESS] у зв'язку з чим банком було дотримано необхідну процедуру для реєстрації права власності на предмет іпотеки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.05.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 26.08.2017 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №СVVWGI0000002111 від 05.12.2007 року в розмірі 772 595 (сімсот сімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять ) грн. 90 коп., звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] загальною площею 59.20 кв.м., житловою площею 32,50 кв.м., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселено [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS] загальною площею 59.20 кв.м., житловою площею 32,50 кв.м.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачені судові витрати в сумі 4 019 (чотири тисячі дев'ятнадцять тисяч) грн. 40 коп. (а/с 18-25). Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22.06.2016 року відстрочено виконання вищевказаного рішення суду до 31.10.2016 року (а/с 26). Як вбачається з Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано №75461440 від 12.12.2016 року, 09 листопада 2016 року Державним реєстратором Чернівецької міської ради - Карвацькою Г.Ф. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 322283119 від 09.11.2016 року, 08:42:48 було проведено реєстрацію права власності на вказаний вище предмет іпотеки за ПАТ КБ «Приват Банк» (а/с 14). У відповідності до вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Таким чином, доказуванню підлягає наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. Відповідно до п. 4, 4.3 іпотечного договору, укладеного між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація та документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках передбачених п. 5.2.4 договору про іпотечний кредит. Звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису або за рішенням суду (а/с 28-30). Крім того, у п. 4.3 договору іпотеки зазначено про застереження на задоволення вимог іпотеко держателя, яке надає право іпотеко держателю звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього договору, шляхом : продажу від свого імені предмета іпотеки на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 закону України «Про іпотеку», а також прийняття предмета іпотеки у власність в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому, це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотеко держателя. Таким чином, умовами договору передбачено згоду іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, як правову підставу для реєстрації права власності іпотеко держателя й відповідно іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством. У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства. Заява на проведення реєстраційних дій в електронній формі подається за умови ідентифікації заявника (фізичної або юридичної особи) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи. Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву. Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об'єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, згідно п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року визначено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Як встановлено судом, Банк використовуючи згідно умов укладеного договору іпотеки своє право на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки згідно існуючого у договорі застереження та відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернувся із відповідною заявою до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки та згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року надав перелік документів, необхідних для здійснення такої реєстрації, зокрема повідомлення про усунення порушень, адресовані на адресу позивача. Разом з тим, з системного аналізу вище вказаних вимог законодавства вбачається, що обов'язковою умовою державної реєстрації права власності іпотекодержавтеля на предмет іпотеки є завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень. Судом встановлено, що 26.07.2017 року на адресу [ADDRESS] банком було направлено повідомлення №Е.НМ.0.0.0.0/1-0018 відповідно до якого позивача повідомлено про наявність заборгованості за кредитним договором та встановлено вимогу особі - [PERSON] повернути суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісій, штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги в розмірі 383 156, 67 грн. (а/с 16). Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, даний лист був вручений 29.07.2016 року, проте у повідомленні відсутні будь-які відомості, які б могли ідентифікувати особу, якій було вручене таке повідомлення банку (а/с 17). Таким чином, вказане повідомлення не може вважатись належним та допустимим доказом, що підтверджує факт повідомлення позивача про усунення порушень та отримання нею такого повідомлення. Крім того, в матеріалах справи міститься також повідомлення від 26.07.2016 року. яке направлено позивачу за місцем її реєстрації, проте відомості щодо отримання [PERSON] такого повідомлення в матеріалах справи відсутні (а/с 96). У відповідності до вимог ст.. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила) рекомендоване поштове повідомлення - реєстровий лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Згідно п. 99 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Таким чином, іпотекодавець вважається належно повідомленим у разі безпосереднього вручення йому відповідачного повідомлення під розписку, проте матеріали справи не містяться належних та допустимих доказів виконання банком вказаних умов. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що під час проведення державної реєстрації права власності на вказаний вище предмет іпотеки за ПАТ КБ «ПриватБанк» не було належним чином перевірено факт отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем, а також документів, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання [PERSON] такої вимоги. У відповідності до вимог ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, оскаржуване рішення державного реєстратора підлягає скасуванню. Крім того, у відповідності до вимог ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Відповідно до заявленого представником позивача клопотання, остання просила поновити строк звернення до суду з даним позовом, проте такий строк чинним цивільно-процесуальним законодавством не обмежений, а лише встановлено строки позовної давності, які в даному випадку не порушені, а тому вказане клопотання є безпідставним. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved