Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.12.2019 року було стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Додатково вказує на те, що відповідачем зазначений розмір аліментів не сплачує, чим ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, свідомо не виконує рішення суду. У зв`язку із несплатою аліментів у відповідача виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду складає 15 173, 86 грн. З огляду на зазначене позивачка була змушена звернутись до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 15 173, 86 грн. за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2021 року, та стягнути з нього судові витрати. Позивачка подала суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі. Відповідач не з`явився в судове засідання повторно. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Представник відповідача подала суду відзив. Зазначає, що позивачкою неправильно обрахована сума пені, і вона має складати 2632, 46 грн. Тому позов визнають частково. Зазначає, що від сплати аліментів відповідач не ухилявся. За період, коли виникла заборгованість, у нього були відсутні доходи. Крім, того згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області він сплачує аліменти на утримання дочки у розмірі 1 200 грн. Вказує, що неможливість працевлаштування зумовило тимчасові фінансові труднощі, що в результаті призвело до невчасної сплати аліментів на користь позивачки. Відповідно до ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) лише у разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання представник відповідача є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Заява про відкладення розгляду справи не надходила. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.12.2019 року з [PERSON] було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за ним утворилась заборгованість. Відповідно до відповіді державного виконавця Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) Михаревича І.М. від 24.06.2021 року №20640, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП №61267337 з примусового виконання виконавчого листа № 570/4766/19 від 29.01.2020 року, виданого Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 31.05.2021 року становить 26 288, 64 грн. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховний Суд у постанові від 12.09.2018 р. у справі № 759/9457/15-ц роз`яснив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно, до розрахунку, який надала позивачка, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 15 173, 86 грн., що не перевищує суму боргу. Відповідно, до розрахунку, який наданий представником відповідача, загальний розмір пені становить 2 632, 46 грн. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми непі за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Суд погоджується з розрахунком, який був наданий представником відповідача, оскільки він відповідає правовій позиції, що була висловлена Верховним Судом. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а відповідно до частини 3 даної статті неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Суду не були надані докази, які б давали підставу для зменшення розміру пені. Аналізуючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved