Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] та територіальної громади с. Горішні Шерівці в особі Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 7/8 житлового будинку, загальною площею 45,50 кв.м. та житловою площею 19,30 кв.м., що в плані зазначений під літ. «А» з господарськими спорудами, а саме: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», вбиральня під літ. «Д», огорожа №1-3, що знаходяться за адресою: вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 08.03.2016 р. в м. Чернівці, актовий запис про смерть №553. Посилається на те, що 08.03.2016 року померла мати позивача [PERSON]\~ Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Горішні Шерівці по вул. Медична, №6-А,\~ Заставнівського району Чернівецької області.\~ Згідно заповіту від 13.12.2013 року [PERSON] усе своє майно, яке належало їй на день смерті,\~заповіла [PERSON] Спадкоємцями, які мають право на обовязкову частку за заповітом, відповідно до ст.1241 ЦК України, є дочки померлої [PERSON] та [PERSON] Крім того, для визначення кола спадкоємців за законом та правильного визначення розміру часток у спадщині на майно необхідно врахувати й четвертого спадкоємця, який помер до відкриття спадщини, а саме сина спадкодавця [PERSON], померлого в 1977 році в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. Спадщину після смерті [PERSON] спадкоємці [PERSON], як спадкоємець за заповітом, та [PERSON], як спадкоємець за законом, яка має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, прийняли вчасно так як у передбачений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини. Спадкоємець [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала та із заявою про прийняття спадщини не зверталася, натомість подала заяву до нотаріуса про відсутність матеріальних претензій до інших спадкоємців, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. [PERSON], маючи намір оформити свої спадкові права, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за спадкодавцем [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Відповідач [PERSON], не погоджуючись з розміром частки у спадковому майні, звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та територіальної громади с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 житлового будинку, загальною площею 45,50 кв.м. та житловою площею 19,30 кв.м., що в плані зазначений під літ. «А» з господарськими спорудами, а саме: літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», вбиральня під літ. «Д», огорожа №1-3, що знаходяться за адресою: вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 08.03.2016 р. в м. Чернівці, актовий запис про смерть №553. В обгрунтування позову посилається на те, що 08.03.2016 померла її мати [PERSON], яка постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання в [INFO] з 01.12.1922 по 08.03.2016, тобто по день її смерті. після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. 13.12.2013 р. [PERSON] склала заповіт, в якому вказала, що усе її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповіла [PERSON] Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Горішньоширівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 23.09.2016 №1585 спадкоємцем за заповітом, який на день смерті не змінений та не відмінений, після смерті [PERSON] є [PERSON], до спадкоємців, що мають право на обовязкову частку в спадщині за законом, передбачених ст.1241 ЦК України, належать дочки померлої [PERSON] та [PERSON] Спадкоємець [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала та із заявою про прийняття спадщини не зверталася, натомість подала заяву до нотаріуса про відсутність матеріальних претензій до інших спадкоємців, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Спадкоємці [PERSON], як спадкоємець за заповітом, та [PERSON], як спадкоємець за законом, який має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, спадщину прийняли вчасно так як у передбачений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини. [PERSON], маючи намір оформити свої спадкові права, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за спадкодавцем [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. При цьому вважає, що їй належить 1/4 частка житлового будинку, що знаходяться за адресою: вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, обгрунтувала його вищенаведеним, просила його задовольнити, зустрічний позов [PERSON] визнала частково, а саме в частині визнання за [PERSON] права власності на спадщину в розмірі 1/8 від спадкового майна, як падкоємиці, яка має право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов [PERSON] визнали частково, зустрічні позовні вимоги підтримали повністю та наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача територіальної громади с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позовів та прохання розглянути справу в його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.03.2016 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії\~ І-МИ № 158665 від 09.03.2016\~ (а.с.9). Відповідно до ст. 1222 ЦК України\~ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області. 13.12.2013\~ [PERSON] розпорядилась свої майном, склавши заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Горішньошеровецької сільської ради за реєстровим № 160 (с.16),\~ згідно якого житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області заповіла [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємцями, які мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, є діти покійної [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на час відкриття спадщини досягли пенсійного віку, що підтверджується довідкою Горішньоширівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1585 від 23.09.2016 (а.с.17). Крім того, у спадкодавця був син - [PERSON], який помер 1977 року, тобто до відкриття спадщини, у якого є спадкоємці за правом представлення. Зазначені обставини визнано сторонами і не підлягають доказуванню згідно ч.1 ст. 61 ЦК України. Відповідно до ст. 1222 ЦК України\~ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.\~ Встановлено, що на день смерті [PERSON]\~08.03.2016 року разом із нею в одному будинку ніхто не проживав, що підтверджується довідкою Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району № 1584 від 23.09.2016 (а.с.10). Спадкоємці [PERSON], як спадкоємець за заповітом, та [PERSON], як спадкоємець, яка має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, спадщину після смерті матері [PERSON] прийняли вчасно, так як у передбачений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини ( а.с.67,69). Спадкоємець [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала та із заявою про прийняття спадщини не зверталася, натомість подала заяву до нотаріуса про відсутність матеріальних претензій до інших спадкоємців, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.68). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємці, які мають право на спадщину за правом представлення, після смерті [PERSON], померлого 1977 року, не є учасниками даних правовідносин, оскільки в даному випадку спадкування здійснюється за заповітом. до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, а тому теж вважаються такими, що не прийняли спадщину. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги\~ даної статті позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявами, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, оскільки ними не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.11.2016 та 31.05.2017 (а.с.21,90). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Медичній, 6-А в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON]. Вказане підтверджується довідкою виконавчого комітету Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1587 від 23.03.2016 року (а.с.22). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його\~належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоєцем майна померлої [PERSON] за заповітом,\~виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (а.с.11 зворот - 14). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ № 236 від 14.09.2016 року (а.с.15) згаданий житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Медична, №6-А в с. Горішні Шерівці Заставнівського району побудований у 1960-1970 роках. Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. При вирішенні питання про розмір часток, належних спадкоємцям в даних правовідносинах, суд вважає, що для цього необхідно визначити в першу чергу розмір обов'язкової частки при спадкуванні за заповітом відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України. Законодавство України закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнові права та обовязки на свій розсуд. Разом з тим, у статті 1241 Цивільного кодексу України визначено право певних осіб на отримання частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту закон гарантує визначену частку спадщини, яка називається обовязковою часткою. Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону. При визначенні часток у спадщині за правилами спадкування за законом слід визначити коло спадкоємців за законом, обсяг спадкового майна та частку кожного із спадкоємців у спадщині. Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 встановлено, що "при визначенні обов»язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги", до яких слід віднести спадкоємців, що відмовилися від прийняття спадщини; не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування бо померли до відкриття спадщини, але є спадкоємці за правом представлення. Тобто при обчисленні розміру обовязкової частки слід урахувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Такі рекомендації надані нотаріусам в рішенні Методичної ради з питань нотаріату при Головному управлінні юстиції у Київській області, Протокол №2 від 01.03.2012 "Право на обов'язкову частку та визначення розміру обов'язкової частки у спадщині". Враховуючи наведене, суд вважає, що при визначенні обов'язкової частки у спадщині при спадкуванні за заповітом враховуються всі спадкоємці за законом І черги, до яких слід віднести спадкоємців [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер до відкриття спадщини. Оскільки спадкоємців за законом четверо, відповідно спадщина ділиться на чотири, а тому кожному спадкоємцю належало би по 1/4 частці спадкового майна за законом. Згідно п.1 ст. 1241 ЦК України обовязкова частка [PERSON] становить 1/8 (1/4 : 2 = 1/8) від спадкового майна. Оскільки інші спадкоємці не мають права на спадщину та не претендують на обов'язкову частку у спадщині, то відповідно за [PERSON] слід визнати право власності на 7/8 часток спадкового майна за заповітом. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав, зустрічний позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1235, 1241, 1258, 1261, 1266, 1267, 1269, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial