Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

В липні 2017 р. позивач звернулася з позовом до суду до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року. Шлюб між сторонами було розірвано 27.09.2005 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та позивачем було припинено з травня 2004 року. З того часу сторони проживали окремо, дитина мешкала з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини між сторонами не виникало, відповідач не заперечував проти проживання дитини з позивачем. З 2004 року відповідач не цікавився життям сина, не приходив до нього, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною або приймати участь у його вихованні. З 2012 року позивач з сином проживаємо у м. Ірпінь у окремій квартирі, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному розвитку, адекватному сприйняттю життя та оточуючих людей. Дитина гарно навчається, завжди виконує домашні завдання, систематично відвідує школу. Батько участі у цій сфері життя дитини не брав (що підтверджується довідкою із шкільного навчального закладу, копія додається). Позивач та представник позивача в судове засідання з'явилися. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. За таких обставин та за письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та позивачем було припинено з травня 2004 року. З того часу сторони проживали окремо, дитина мешкала з позивачем. Спорів стосовно місця проживання дитини між сторонами не виникало, відповідач не заперечував проти проживання дитини з позивачем. З 2004 року відповідач не цікавився життям сина, не приходив до нього, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною або приймати участь у його вихованні. З 2012 року позивач з сином проживаємо у м. Ірпінь у окремій квартирі, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що вихованням, утриманням малолітнього сина займається його мати [PERSON]. Вона створила всі необхідні умови для якнайкращого розвитку дитини, дитина виховується в люблячій атмосфері сім'ї, забезпечена всім необхідним. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 28.11.2017 р., щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене та

Outcome: approved