Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що КП «Міське будинкоуправління» по будинку № 204 по вул.Шевченка в м.Здолбунів, в якому проживає відповідач, надавалися послуги по освітленню місць загального користування, прибирання прибудинкової території, поточний ремонт, обслуговування димовентиляційних каналів, дератизація, обслуговування мереж холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання. Проте, відповідачем плата за надані комунальні послуги своєчасно не проводилася, в зв'язку з чим на даний час утворилася заборгованість в сумі 13287,27 грн., з яких: 7730,50 грн. сума боргу, 4949,47грн. індекс інфляції, 607,30 грн. три відсотки річних. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу. Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в сумі 3913,13 грн., суму індексу інфляції 2252,48 грн., 394,48 грн. три відсотки річних. Відповідач та його представник позов не визнали та пояснили суду, що позивач з відповідачем договір щодо надання житлово-комунальних послуг не укладав, а тому підстав для оплати відповідних послуг не має. Крім того, позивачем послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території не надаються. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог ним не надано. Просять суд в позові відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідач проживає в [INFO], який знаходився на обслуговуванні КП «Міське будинкоуправління». Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок їхніх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. За правилами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішеннями виконавчого комітету Здолбунівської міської ради від 28 грудня 2011 року № 330, від 26 грудня 2012 року № 346, від 25 грудня 2013 року № 264, від 24 грудня 2014 року № 260, від 23 грудня 2015 року № 320 КП «Міське будинкоуправління» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій міського житлового фонду. Надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, підтверджується актами про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 30 грудня 2011 року, від 31 грудня 2012 року, від 31 грудня 2013 року, від 31 грудня 2014 року, від 31 грудня 2015 року, від 30 грудня 2016 року складеними в присутності представника міської ради. Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано акти виконаних робіт щодо утримання будинку та прибудинкової території, довідки, з яких видно, що позивачем проводилось перерахування коштів за освітлення в будинку місць загального користування, дератизацію, обслуговування мереж холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання. Також надані довідки і листи виконавців відповідних робіт про надання ними послуг згідно укладених договорів з КП «Міське будинкоуправління». Будь-яких доказів, які б спростовували долучені до позовної заяви письмові докази про витрати, які несе позивач у звязку з утриманням будинку відповідачем суду не надано. Факт надання позивачем послуг по утриманню будинку, в якому проживає відповідач, останнім не спростований жодними доказами. Відповідно до ч.1, 3 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. Належним та допустимим доказом невиконання чи неякісного виконання відповідачем своїх зобов'язань по утриманню будинку згідно зі ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є претензійні акти. У матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку. Слід зазначити, що ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція була висловлена Верховним Судом України (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Враховуючи наведене, суд вважає, що послуги з утриманням будинку і прибудинкової території позивачем надавалися і вони підлягають оплаті за встановленими тарифами. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3913,13 грн., суму індексу інфляції 2252,48 грн., 394,48 грн. три відсотки річних. При постановлені рішення згідно вимог ст.88 ЦПК України\~з відповідача підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.:

Outcome: approved