Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ фірма «Елавус ЛТД» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за період затримки розрахунку з 23.01.2015 року по 27.03.2015 року у розмірі 4544,12 грн., суму компенсації за затримку виплати заробітної плати у розмірі 4153,48 грн. Допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць. Позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за період затримки розрахунку з 23.01.2015 року по 30.04.2015 року у розмірі 11198,01 грн., суму компенсації за затримку виплати заробітної плати у розмірі 5838,82 грн. Допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць. В обґрунтування позову, зазначає, що в період з 21.11.2011 року по 31.12.2013 року вона працювала в ТОВ фірма «Елавус ЛТД». За період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року заробітна плата їй була нарахована, однак виплачена не була. Позивач зверталась до суду з позовами про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по 26.11.2014 року. Рішеннями судів її позову були задоволені. Однак, на теперішній час заробітна плата відповідачем так і не була виплачена. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлялись належним чином. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно трудової книжки [PERSON], вона 21.11.2011 року прийнята на роботу до ТОВ фірма «Елавус ЛТД» на посаду економіста з бухгалтерського обліку та господарчої діяльності. 31.12.2013 року [PERSON] звільнена за згодою сторін, згідно ст. 36 ч. 1 КЗпП України. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 травня 2014 року, стягнуто з ТОВ фірми "ЕЛАВУС ЛТД" на користь [PERSON] заборгованість з заробітної плати за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року в розмірі 11 456,89 грн. та суму середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 31.12.2013 року по 25.02.2014 року в сумі 4819,71 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.01.2015 року, стягнуто з ТОВ «Елавус ЛТД» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку за період з 27.02.2014 року по 26.11.2014 року в сумі 37164,41 грн. Згідно відповіді Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ № 5293 від 27.04.2015 року, на виконанні відділу знаходиться виконавчий лист № 644/2377/14-ц про стягнення з ТОВ фірми "ЕЛАВУС ЛТД" на користь [PERSON] заборгованості з заробітної плати за період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року в розмірі 11 456,89 грн. та суму середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 31.12.2013 року по 25.02.2014 року в сумі 4819,71 грн. 24.04.2015 року відповідно до розпорядження державного виконавця стягувачу перераховано 62,94 грн. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно наданих суду копії розрахункових листів за останні два місяця роботи, позивачу було нараховано заробітну плату, без врахування допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та виплат у зв'язку з щорічною відпусткою, в сумі (за листопад 2013 року 1988,57 + за грудень 2013 року 1581,82) 3570,39 гривень. За таких обставин, середня заробітна плата позивача становить 3570,39 / 22 - кількість робочих днів = 162,29 гривні. Сума, що підлягає виплаті позивачу за період з 23.01.2015 року по 30.04.2015 року за час затримки розрахунку складає 162,29 * 69 робочих днів затримки розрахунку = 11198,01 гривень. Відповідачем не надано суду жодних доказів в підтвердження відсутності вини підприємства у затримці розрахунку з позивачем. Отже, перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Так, компенсація втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, складає: заробітна плата за вересень 2851,51 * 51,86% грн.(приріст індексу споживчих цін за період з 01.10.2013 року по 01.04.2015 року) = 1478,79 гривень; заробітна плата за жовтень 2479,58 * 51,25 % грн.(приріст індексу споживчих цін за період з 01.11.2013 року по 01.04.2015 року) = 1270,78 гривень; заробітна плата за листопад 1880,38 * 50,95 % грн.(приріст індексу споживчих цін за період з 01.12.2013 року по 01.04.2015 року) = 958,05 гривень; заробітна плата за листопад 4245,42 * 50,20 % грн.(приріст індексу споживчих цін за період з 01.01.2014 року по 01.04.2015 року) = 2131,2 гривня. Загальна сума компенсації складає 5838,82 гривень. За таких обставин, перевіривши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] до ТОВ фірма «Елавус ЛТД» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати та суми середнього заробітку за час затримки розрахунку обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено право на отримання відповідних компенсацій. Суд не допускає негайне виконання рішення суду, оскільки дана категорія справ до переліку категорій, по яким суд може допустити негайне виконання, визначеного ст. 367 ЦПК України не входить. Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved