Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: Приватний нотаріус Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач в позові посилається на те, що в лютому 2021 року на його адресу надійшла копія постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 64519609. Дане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 114175 від 15 грудня 2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості на суму 78 652 грн. 80 коп. за договором позики 276035 від 10 жовтня 2017 року. Позивач вважає виконавчий напис вчинений з порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису, адже право вимоги не підтверджене належними доказами, а тому просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі , позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача , приватний нотаріус Горай О.С. та приватний виконавець Русецька О.О. в засідання на неодноразові виклики не з`явилися, будь - яких заперечень, пояснень суду не надали. Перевіривши докази по справі та давши їм належну оцінку , суд приходить до наступного. З виконавчого напису від 15 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., який зареєстрований в реєстрі за № 114175 звернуто стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" за умовами Кредитного договору № 276035 від 10 жовтня 2017 року, заборгованість за сумою боргу 78652 грн. 80 коп., а також витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 900 грн. 00 коп. З постанови простягнення зборжника основної винагороди від 16 лютого 2021 ВП № 64519609 слідує, що приватним виконавцем виконавчого Дніпропетровської області Русецькою О.О., при примусовому виконанні виконавчого напису від 15 лютого 2020 року № 114175 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] у сумі 78652 грн. 80 коп. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 7865 грн. 28 коп. Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 347 грн. 92 коп. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р.№ 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. Крім того, позивач зазначає, що спірний виконавчий напис вчинено на підставі копії кредитного договору , на якому не має її підпису, заборгованість не визнає. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. До матеріалів справи позивачем додано квитанцію про сплату боргу в сумі 2400 грн. 00 коп., тобто повне погашення суми боргу. (а. с. 24). Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 908 грн. сплаченого при подачі позову судового збору . На підставі викладеного,

Outcome: approved