Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] посилаючись на те, що житловий будинок по [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, членами якого були: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [INFO] помер батько [PERSON], спадкоємство в майні колгоспного двору не відкрилося. На час припинення колгоспного двору, 15 квітня 1991 року, його членами були [PERSON], [PERSON], які набули право власності на майно двору в рівних частках. [INFO] померла [PERSON]. Спадщину після її смерті за законом прийняли діти [PERSON] на 3/14 частини спадкового майна та [PERSON] (на користь якої відмовилися діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]) на 11/14 частин спадкового майна. [PERSON] відмовився від спадкування своєї частки. [INFO] померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв її син [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], спадщину після його смерті прийняв він (позивач). З [INFO] по [INFO] [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володів вищевказаним житловим будинком, в тому числі частиною (в розмірі 11/28), яка належала до спадкового майна [PERSON], у володіння якою не вступила та права на яку не оформила за життя її дочка [PERSON], спадкоємцем якої є [PERSON]. Час добросовісного володіння складає 10 років 11 місяців і 3 дні. Вважає, що [PERSON] за життя набув право власності на ? частину даного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 3/28 (3/14 від 1/2) частини будинку та згідно ст. 344 ЦК України право власності на 11/28 (11/14 від ?) частин житлового будинку за набувальною давністю, а тому право на будинок в цілому увійшло до спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок його смерті. Красилівська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє його (позивача) можливості оформити свої права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Вказаний будинок загальною площею 48,0 кв. метри житловою площею 29,1 кв. метри вартістю 51638 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. В судове засідання позивач та його представник не прибули, до суду представник позивача подав заяву (а.с. 69), якою позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у його відсутність представника. Представник відповідача Красилівської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої сільська рада справу просить розглядати у відсутність представника сільської ради (а. с. 68). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність (а. с. 60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у її відсутність (а. с. 130-131). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 121, 123, 126, 127, 129). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписок із погосподарських книг Красилівської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок, 1968 року побудови, по [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору членами якого були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 13, 14). [INFO] помер батько позивача - [PERSON](а.с. 9), спадкоємство в майні колгоспного двору не відкрилося, оскільки як роз»яснив Пленум Верховного суду в п. 13 Постанови N 4 від 24.06.83 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. На час припинення вищевказаного колгоспного двору 15 квітня 1991 року його членами були [PERSON], [PERSON], які набули право власності на майно двору в рівних частках, кожен на ? його частину. З матеріалів спадкової справи (а. с. 40-50) встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Спадщину після її смерті за законом віповідно до ст. ст. 529, 549 ч. 1 п. 2, ч. 2 ЦК України (1963 р.) шляхом подання до Ставищенської районної держнотконтори відповідної заяви у встановлений законодавством строк прийняли відповідно до ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 2 ЦК України (1963 р.)спадкоємці першої черги - діти [PERSON], (а. с. 47) та [PERSON] (а. с. 43). Четверо інших дітей: [PERSON] (а.с. 45 зворот), [PERSON] (позивач) (а.с. 45), [PERSON] (а.с. 44), [PERSON] (а.с. 43 - зворот)) відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. 553 ЦК України (а. с. 40-49). 15.10.2012 р. [PERSON] (а. с. 46) та [PERSON] (а. с. 46 зв.) відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] з пропуском шестимісячного строку, встановленого 553 ЦК України, тому фактично [PERSON] вважається таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину після смерті матері, а [PERSON] таким, що прийняв спадщину, оскільки раніше, як було зазначено вище, у встановлений 6-місячний строк він подав заяву про прийняття спадщини (а. с. 47). З урахуванням викладеного, після смерті матері [PERSON] (а. с. 47) набув право на 3/14 частини спадкового майна, а [PERSON] (а. с. 43) на 11/14 частин спадкового майна. Враховуючи, що спадкодавиця [PERSON] як член двору набула право на ? частину спірного житлового будинку, [PERSON]. набув право власності в порядку спадкування після смерті матері на 3/28 спірного будинку, [PERSON]. на 11/28 частин будинку. З матеріалів спадкової справи (а. с. 89-104) встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Спадкодавицею [PERSON] за життя було складено заповіт лише щодо частини свого майна (на ім'я [PERSON] на 11/14 частини права на земельну частку (пай) в КСП „Надія" в розмірі 2, 53 га та на ім'я [PERSON] на земельну ділянку соціальної сфери в розмірі 0, 82 га, розташованої на території П'ятигірської сільської ради (а.с. 100)). Решта спадкового майна, в тому числі 11/28 частин спірного житлового будинку заповітом не охоплено. Чоловік спадкодавиці [PERSON] відмовився від прийняття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, подавши в шестимісячний строк заяву до Тетіївської державної нотаріальної контори (а.с 92). Спадщину за заповітом на вказане в ньому майно після смерті [PERSON] прийняли її син [PERSON] (а.с. 91) та дочка [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, 1270 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк (а.с. 92 зворот). З матеріалів спадкової справи (а. с. 51-59) встановлено, що [INFO] помер [PERSON], спадщину за законом після його смерті прийняв його брат - позивач [PERSON], відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269, 1270 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк . Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до вимог п.8 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами які мають значення для справи, і які повинен довести позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з [INFO] по [INFO] постійно проживав, добросовісно, відкрито, безперешкодно володів жилим будинком за адресою: [ADDRESS], що підтвержується довідкою Красилівської сільської ради від 8 лютого 2016 року № 84, виданої на підставі записів в погосподарських книгах (а.с. 134). З урахуванням викладеного суд вважає, що в наявності є усі складові вважати, що [PERSON] за життя набув право власності на 11/28 (11/14 від ?) частин вказаного житлового будинку за набувальною давністю, оскільки після смерті [INFO] матері [PERSON] він з вказаного часу по [INFO] (день смерті) 10 років 11 місяців і 3 дні добросовісно, відкрито, безперервно володів даним будинком, в тому числі частиною (в розмірі 11/28), яка належала, як зазначено вище, до спадкового майна [PERSON], у володіння якою не вступила та права на яку не оформила за життя її дочка [PERSON]. Спадкоємці останньої [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину після смерті матері, подали до суду заяви (а. с. 60, 130) з зазначенням, що вони не претендують на спірний житловий будинок, позовні вимоги визнають. Красилівська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого [PERSON] не видавала (а. с. 15), державна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно на вищевказаний спірний житловий будинок не проводилась, що підтверджується інформаційною довідкою із вказаних реєстрів (а.с. 73). З копії технічного паспорту на будинок (а. с. 16 -20) встановлено, що загальна площа вказаного житлового будинку 48,0 кв. метри житлова площа 29,1 кв. метри вартість будинку - 51638 грн. Будинок розташований на земельній ділянці, яка не приватизована, що підтверджується довідкою Красилівської сільської ради (а. с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952-IV) право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув право власності відповідно до статей 120,123,125 ЦК УРСР та Закону України «Про власність» на ? частину спірного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору; право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 3/28 (3/14 від 1/2) частини будинку та згідно ст. 344 ЦК України на 11/28 (11/14 від ?) частин житлового будинку за набувальною давністю, а після його смерті [INFO] право власності в порядку спадкування за законом на весь будинок набув позивач [PERSON] Оскільки відповідачі до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювали цього права, і позивач відповідно до його заяви бере витрати по справі на себе, - відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved