Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 квітня 2016 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що їй на праві приватної власності належить 9/40 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 07.10.1996 року, за яким [PERSON] подарувала позивачеві вказану частину будинку. Співвласником зазначеного житлового будинку, є [PERSON]. Рішенням Володарської селищної ради Київської області від 24.01.2006 року №866, відповідачеві [PERSON] було передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,110 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Після чого було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.11.2006 року. Позивач просить суд визнати недійсним рішення Володарської селищної ради Київської області від 24.01.2006 року за №866 в частині надання безкоштовно у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,110 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.11.2006 року, виданий на ім'я [PERSON], на земельну ділянку площею 0,110 га, за вищевказаною адресою. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а також подав клопотання про витребування з управління Держгеокадастру у Володарському районі завірену копію технічної документації на підставі якої виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.11.2006 року на ім'я [PERSON], а також рішення Володарської селищної ради № 866 від 24.01.2006 року. Представник Володарської селищної ради Київської області, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. По справі встановлено, що 07.10.1996 року було складено договір дарування, відповідно до якого позивач [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] 9/40 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8). Зазначений договір дарування був зареєстрований в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації 22.11.1996 року (а.с.9-11). Співвласником зазначеного житлового будинку, є [PERSON]. Рішенням Володарської селищної ради Київської області від 24.01.2006 року № 866, відповідачеві [PERSON] передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,110 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с.32). Після чого було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.11.2006 року (а.с.7). Представник позивача зазначив, що рішення Володарської селищної ради Київської області від 24.01.2006 року за № 866 в частині надання безкоштовно у власність [PERSON] земельної ділянки, загальною площею 0,110 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], а також визнати державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.11.2006 року, виданий на ім'я [PERSON], на земельну ділянку, площею 0,110 га, за вищевказаною адресою підлягає визнанню недійсним, оскільки позивач не може належним чином реалізувати своє право власності, а саме, вільно користуватися та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою, на якій знаходиться належна їй частина житлового будинку. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", судам підсудні справи щодо визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками і спори пов'язані із земельними правовідносинами розглядаються в позовному провадженні. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх. Відповідно до ухвали Верховного Суду України № 6-59370 від 20.06.2012 року, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Тож враховуючи вищезазначене, Володарська селищна рада Київської області прийняла рішення про надання безкоштовно у власність [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,110 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] всупереч нормам чинного законодавства, що грубо порушує права [PERSON], як співвласника житлового будинку. Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що про порушення свого права позивач дізналася лише 22.04.2016 року від працівників землевпорядної організації, строк позовної давності на звернення до суду для захисту свого порушеного права нею не пропущено. Згідно ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч.ч. 2,4 ст.120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Також, ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування, чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, оскаржуване рішення Володарського селищної ради, на підставі вказаного якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.11.2006 року, не відповідає вимогам чинного законодавства і підлягає визнанню його недійсним, в зв'язку з відсутністю погодження меж земельної ділянки з суміжним землекористувачем та надання у приватну власність земельної ділянки, загальною площею 0,110 га, для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] Київської області, лише одному із співвласників житлового будинку, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved