Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 21 серпня 2014 року між сторонами укладено Додатковий договір №1 до Договору № 865384 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки на нього. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач, отримавши кредитні кошти, допустив неналежне виконання своїх зобов'язань, в результаті чого утворилася заборгованість. В зв'язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Додатковим Договором №1 до Договору № 865384 від 21 серпня 2014 року в сумі 22006,60 грн. та судовий збір, сплачений при зверненні з позовом до суду, в сумі 1762,00 грн. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Від сторін, у наданий в ухвалі час, не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами по справі, та підтверджуються наявними у справі доказами, та відповідні їм правовідносини Сторонами договору погоджено умови, порядок строки виконання зобов'язань. З матеріалів справи судом встановлено, що 21 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до договору № 865384, згідно умов якого банк відкрив рахунок та надав клієнту платіжну картку типу Master Debit Standart та ПІН-код до неї. Згідно п. 1.1.4 Додаткового договору № 1, банк встановив [PERSON] кредит у сумі 10000,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28,0 % річних. Позивач, як кредитор, прийнятті на себе зобов'язання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредитну платіжну картку з визначеним лімітом кредитних коштів. Проте, з боку Відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошове зобов'язань за Договором. Так, відповідно до п. 4.3. Договору, сплата процентів за кредитом та несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом послідовності визначеній правилами. Згідно п. 4.4. Договору, Клієнт (відповідач) зобов'язаний щомісячно отримувати (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту виписки по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором Клієнт зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня,від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 4.6. Договору, у разі виникнення простроченої заборгованості рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно до п. 4.9. Договору. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати проценти за користування ним та інших платежів за цим Договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежної виконання Клієнтом зобов'язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим Договором, в тому числі, але не виключно у випадку, затримання сплати клієнтом кредиту (його частини) та /або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов'язок сплати яких передбачена Договором, що найменше на один календарний місяць. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позивач свої зобов'язання по вказаному договору виконав у повному обсязі, натомість відповідач свої зобов'язання в обговорений термін не виконав у зв'язку з чим станом на 09 липня 2018р.за відповідачем утворилась заборгованість за додатковою угодою №1 від 09 липня 2015 року в розмірі 22 006,60 грн., яка складається з наступного: -9871,26 грн. загальна сума основної заборгованості; -7655,15 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; - 2879,15 грн. загальна сума нарахованої пені; - 1278,24 грн. нарахована сума 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) за несвоєчасне повернення відсотків; - 313,80 грн. нарахована сума з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату відсотків; Загальна сума заборгованості за РКО- 9,00 грн. Уклавши з АТ «Ощадбанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Як вбачається зі ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків є зокрема договори та інші правочини. На підставі ст.ст. 1049,1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Вказана сума заборгованості відповідачем по справі до теперішнього часу позивачу не сплачена, заперечень від відповідача щодо задоволення позовних вимог не надійшло. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання щодо судових витрат вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved