Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] селищної ради Рівненської області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що 7 вересня 2016 року [PERSON] селищна рада Рівненської області ухвалила рішення № 290 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність гр. [PERSON]П». Таким рішенням [PERSON] селищної ради Рівненської області йому, [PERSON], було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із земелеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність: 1) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель у споруд орієнтовною площею 2500 кв.м. в с. Лішня по вул. Гоголя 11, Демидівського району Рівненської області, за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходиться у його користуванні; 2) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 11900 кв.м., за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться в його користуванні. На підставі зазначеного рішення [PERSON] селищної ради Рівненської області за його заявою [PERSON] районним виробничим відділом Рівненської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Така земельна ділянка у 1979 році була надана йому у безстрокове користування на праві приватної власності для будівництва жилого будинку. Крім того, у його користуванні перебувають земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) він неодноразово звертався до [PERSON] з проханням погодити межі земельних ділянок та підписати акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельних ділянок, що протягом багатьох років перебувають у його користуванні та в користуванні [PERSON], як суміжного землекористувача. Однак, [PERSON] від погодження меж земельних ділянок та підписання акта приймання-передачі межових знаків на зберігання у категоричній формі відмовилася. 18 квітня 2016 року на підставі його заяви комісією, що була створена [PERSON] селищною радою Рівненської області, було проведено обстеження земельної ділянки, що перебуває у його користуванні, та складено акт в якому було вирішено рекомендувати [PERSON] погожити межі земельних ділянок, які він бажав отримати у власність та підписати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). \~ \~ \~ \~Таку відмову відповідача [PERSON] від підписання технічної документації із землеустрою вважає, безпідставною та такою, що порушує його права та законні інтереси, оскільки є перешкодою у приватизації земельних ділянок. З вказаних підстав у позовній заяві позивач просив визнати неправомірною відмову [PERSON] від підписання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області. Крім того, у позовній заяві позивач [PERSON] просив визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, вул. Гоголя, буд. 11-а, Демидівського району Рівненської області, та земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, без погодження меж таких земельних ділянок із суміжним землекористувачем [PERSON] Судові витрати позивач [PERSON] просив покласти на відповідача. 26 липня 2018 року, під час підготовчого засідання по цій справі, позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] подали до суду заяву про відмову від позовних вимог позивача в частині визнання неправомірною відмови [PERSON] від підписання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області. Ухвалою суду від 26 липня 2018 року таку відмову позивача та його представника від частини позовних вимог було прийнято судом та закрито провадження у цивільній справі в частині вимог позивача про визнання неправомірною відмови [PERSON] від підписання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача з підстав викладених у позовній заяві, та просили визнати за позивачем право на приватизації земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, вул. Гоголя, 11-а, Демидівського району Рівненської області, та земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, без погодження меж таких земельних ділянок із суміжним землекористувачем [PERSON], а судові витрати позивача [PERSON] покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судові засідання 15 та 30 серпня 2018 року не зявилася, відзиву на позовну заяву позивача, а також заяв чи клопотань до суду не подавала. Під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] селищної ради Рівненської області [PERSON] позовні вимоги позивача визнав, вважав їх обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки відмову відповідача [PERSON] від погодження меж земельних ділянок, які позивач бажає отримати у власність, вважає безпідставною. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", в особі [PERSON] районного відділу Рівненської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на розгляд справи не зявився, подав до суду клопотання в якому просив справу розглянути без його участі (а.с. 106, 107). Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. \~ \~ \~ \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження у справі. Під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] селищної ради Рівненської області [PERSON] заявив клопотання про залучення до участі у цій справі [PERSON] селищної ради Рівненської області, як третьої особи, а не як відповідача. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заперечували проти такого клопотання представника відповідача, посилаючись на ту обставину, що відповідачем [PERSON] селищною радою Рівненської області не затверджено технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення)\~меж земельних\~ділянок в\~натурі \~(на\~місцевості)\~[PERSON],\~а тому,\~вважають,\~що [PERSON]\~селищна рада\~Рівненської області\~має відповідати\~(бути\~відповідачем)\~за позовом\~[PERSON] Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року було відмовлено у залученні до участі у цій справі як третьої особи [PERSON] селищної ради Рівненської області. \~ \~ \~ \~Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 10 лютого 1979 року (а.с. 27, 28), [PERSON] передано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: с. Демидівка, вул. Гоголя, 11, Рівненської області, для будівництва індивідуального жилого будинку. Ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) визначає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Відповідно до ч. 3 ст. 121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим). Таким, чином встановлено, що позивач має право на отримання у власність земельних ділянок для будівництва у обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальної громади віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад. Згідно рішення 11 сесії 7 скликання [PERSON] селищної ради Рівненської області від 7 вересня 2016 року № 290 (а.с. 7) надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 2500 кв.м., що знаходиться за адресою: с. Лішня, вул. Гоголя, 11, Демидівського району Рівненської області, та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 11900 кв.м., за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться в користуванні [PERSON] Згідно дослідженої в судовому засіданні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (а.с. 8-75), встановлено, що на замовлення позивача [PERSON] Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», в особі [PERSON] районного виробничого відділу Рівненської регіональної філії, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області. Вказана технічна документація не була погоджена суміжним землекористувачем [PERSON] П. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України визначає, що землекористувачі зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України \~власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Чинне земельне законодавство України не закріплює за суміжним землекористувачем обовязку погодити межі земельної ділянки сусіднього землекористувача. Це є правом особи. Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні акта обстеження земельних ділянок гр. [PERSON] і [PERSON] в с. Лішня по вул. Гоголя (присадибні земельні ділянки) [PERSON] селищної ради Рівненської області від 18 квітня 2016 року (а.с. 83), комісією [PERSON] селищної ради Рівненської області встановлено, що межі земельних ділянок гр. [PERSON] відповідають даним 1973 року, 1994 року і не порушені її сусідом гр. [PERSON], а також рекомендовано [PERSON] погодити межі земельних ділянок гр. [PERSON], підписавши технічну документацію, яку він виготовляє. За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. При вирішенні спору суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 18 квітня 2018 року в справі № 445/297/17. Так, Верховним Судом відзначено, що непогодження меж земельної ділянки суміжним землевласником (землекористувачем) є формою реалізації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому, кадастровою зйомкою є комплекс робіт, що проводять юридичні і фізичні особи, які одержали у встановленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. Вирішення питань повязаних з передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у звязку з відмовою суміжного землекористувача від підписання акта погодження меж земельних ділянок. Під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] селищної ради Рівненської області [PERSON] своїми поясненнями підтвердив те, що відмова відповідача [PERSON] у погодженні меж земельних ділянок, які бажає приватизувати позивач [PERSON], є безпідставною, у звязку з чим [PERSON] селищна рада Рівненської області має можливість затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] За таких обставин, судом встановлено, що відмова відповідача [PERSON] від погодження меж земельних ділянок, які бажає приватизувати позивач [PERSON] не обмежує його право на приватизацію земельних ділянок та не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельних ділянок позивачем, в тому числі і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування. Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) встановлено, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, інтереси держави. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, судом встановлено, що відмова відповідача [PERSON] від погодження меж земельних ділянок, не обмежує право позивача [PERSON] на приватизацію земельних ділянок, не позбавляє його можливості вчинити дії спрямовані на приватизацію земельних ділянок та не є перешкодою у прийнятті органом місцевого самоврядування, в межах його повноважень, відповідних рішень. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат є безпідставними, оскільки у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до ст.ст. 12, 96, 103, 198, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: dismissed