Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення сімнадцятої сесії шостого скликання Вербилівської сільської ради від 11 жовтня 2013 року "Про розгляд акту постійної комісії з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища", а також просить зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод в користуванні земельною ділянкою в [ADDRESS] Позов обґрунтований тим, що рішенням другої сесії п'ятого демократичного скликання Вербилівської сільської ради Рогатинського району від 21 липня 2006 року було затверджено акт встановлення зовнішніх меж присадибних ділянок жителів [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] від 24 липня 2001 року. Згідно даного акту, межа між суміжними земельними ділянками проходила по фундаменту житлового будинку [PERSON] Однак, 11 жовтня 2013 року в порушення вимог ст.ст. 141,149 ЗК України, без згоди землекористувача [PERSON], Вербилівська сільська рада Рогатинського району відмінила дане рішення та затвердила акт від 10 жовтня 2013 року про встановлення нових меж між присадибними ділянками. Цим рішенням сільська рада вилучила в позивачки частину земельної ділянки, яка знаходилась у її користуванні та передала її [PERSON], чим самим перевищила свої повноваження та допустила порушення її прав, як законного землекористувача земельної ділянки. Представник позивача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві. Представники Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області - сільський голова Білоус І.М., землевпорядник [PERSON], представники третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог та суду пояснили, що [PERSON] звернулась із заявою до сільської ради про встановлення межі землекористування між її господарським двором та господарським двором [PERSON] Оскільки, згідно акту комісії від 24 липня 2001 року межі між їхніми присадибними ділянками були встановлені по фундаменту житлового будинку [PERSON] , що перешкоджає останній обслуговувати свій житловий будинок та враховуючи акт комісії від 03 березня 1995 року, яким межі між даними господарствами встановлювались на відстані 1 метр від житлового будинку [PERSON], земельна комісія вирішила скласти новий акт від 10 жовтня 2013 року, згідно якого межові знаки між даними господарствами були встановлені на відстані 0,5 метра від житлового будинку [PERSON] Даний акт був затверджений рішенням сімнадцятої сесії шостого скликання Вербилівської сільської ради від 11 жовтня 2013 року. Вважають що дане рішення є законним та справедливим, оскільки враховано інтереси обох сторін. Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] є власниками по ? частці домоволодіння в [ADDRESS]. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] є також власником домоволодіння в [ADDRESS], їхні господарства знаходяться по сусідству. Дані факти підтверджуються свідоцтвами про право власності на нерухоме майно. З виписки із рішення Вербилівської сільської ради від 23 грудня 1993 року та довідок, виданих виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради за №152 від 24.02.2014 р, №194 від 20.03. 2014 р. та №195 від 20.03.2014р. вбачається, що дані особи з грудня 1993 року мають в користуванні земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, зокрема [PERSON] - 0,15 га., а [PERSON] - 0,14 га. Однак, між даними землекористувачами тривалий період часу існує спір щодо встановлення межі землекористування між їхніми господарськими дворами, що підтверджується актом від 03 березня 1995 року, актом комісії від 24 липня 2001 року та актом комісії від 10 жовтня 2013 року, де одна із сторін не погоджувалась з даними актами. Так, актом від 03 березня 1995 року, складеним землевпорядником Вербилівської сільської ради було встановлено межі землекористування між їхніми господарськими дворами на відстані 1 метру від житлового будинку [PERSON], однак [PERSON] з такими межами не погодилась, акту не підписала. Сторони по справі, треті особи не надали суду доказів про те, чи приймалось органом місцевого самоврядування рішення про затвердження даного акту. Як вбачається із акту від 24 липня 2001 року даний земельний спір розглядався комісією: в складі представника місцевого органу державної влади, представника органу місцевого самоврядування та спеціаліста відділу земельних ресурсів , де було використано справу по обліку присадибних ділянок, планово-картографічний матеріал с.Залужжя, складений на підставі аерофотозйомки 1957 року, архітектурний план забудови присадиби [PERSON] та встановлено, що [PERSON] при будівництві свого житлового будинку порушила архітектурний план забудови, а тому межі між присадибними ділянками [PERSON] та [PERSON] були визначені по фундаменту житлового будинку [PERSON], однак остання даного акту не підписала. До акту долучена схема-абрис із межею, яку встановила комісія. Даний акт було затверджено рішенням другої сесії п'ятого демократичного скликання Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 21 липня 2006 року . [PERSON] дане рішення сільської ради в судовому порядку не оскаржувала. В жовтні 2013 року [PERSON] звернулась до Вербилівської сільської ради Рогатинського району із заявою про встановлення нової межі землекористування, оскільки при раніше затвердженій межі у неї відсутній доступ до обслуговування свого житлового будинку. Актом комісії від 10 жовтня 2013 року було рекомендовано сільській раді відмінити рішення Вербилівської сільської ради від 21 липня 2006 року, оскільки межа , яка встановлена по фундаменту житлового будинку [PERSON] перешкоджає їй в обслуговуванні свого житлового будинку та затвердити межові знаки між житловим будинком [PERSON] та господарським будинком спільно з під навісом [PERSON] на відстані 0,5 метра від житлового будинку [PERSON] [PERSON] даного акту не підписала. Рішенням сімнадцятої сесії шостого скликання Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 11 жовтня 2013 року було відмінено рішення другої сесії п'ятого демократичного скликання від 21 липня 2006 року про затвердження акту встановлення зовнішніх меж присадибних ділянок жителів [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] від 24 липня 2001 року та затверджено акт комісії від 10 жовтня 2013 року про встановлення нової межі землекористування між даними господарськими дворами . Рішення Вербилівської сільської ради від 11 жовтня 2013 року «Про розгляд акту постійної комісії з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища» є незаконним та підлягає скасуванню з таких підстав. Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Так, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Такий порядок встановлений ст. ст. 140 - 149 цього Кодексу, відповідно до яких однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.149 ЗК України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку, що Вербилівська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області, не отримавши згоди [PERSON] на вилучення у неї частини земельної ділянки та вилучивши своїм рішенням земельну ділянку, допустила порушення вимог закону . Крім цього, з врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що інша позовна вимога - про зобов'язання сільської ради не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою не підлягає до задоволення, оскільки Вербилівська сільська рада Рогатинського району Івано-Франківської області має право в порядку ст.ст.141,149 ЗК України звернутись до суду з позовом про вилучення частини земельної ділянки , яка належить [PERSON] на праві постійного користування для потреб іншого землекористувача.

Outcome: partial