Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Зазначила, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 04 грудня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що вік дитини збільшився, у зв`язку з чим витрати на її утримання збільшились, зросли ціни на одяг, продукти харчування, на інші товари, необхідні для розвитку дитини, збільшився мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Відповідач від добровільного збільшення розміру аліментів категорично відмовляється. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.12.2012 встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Із копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, вих.№05-13/1994 від 06.05.2019, встановлено, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] і до складу її сім`ї входить донька [PERSON] , [INFO] . Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено із досліджених доказів - із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, змінився матеріальний стан позивача, як одержувача аліментів: збільшився вік дитини - [PERSON] , у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення цих витрат погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Крім цього, збільшився законодавчо встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачену щомісячно відповідачем суму аліментів 500 (п`ятсот) гривень, суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини. З метою якнайкращого забезпечення дитини, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України, суд має підстави збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду. З урахуванням наведеного, суд має підстави визначити розмір збільшених аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст.184 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, стосовно якого відсутні відомості непрацездатність, стан його здоров`я, про наявність у нього інших утриманців. Відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі, а тому суд відповідно до п.2 ч.1 ст.182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів як задовільні й такі, що дають змогу надавати кошти на утримання дитини. Щомісячну суму коштів 3000 (три тисячі) гривень на дитину, із якої в рівних частках по 1500 (одній тисячі п`ятсот) гривень кожен із батьків зобов`язаний утримувати дитину, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, оздоровлення, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дитини цього віку та інших необхідних речей. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі - 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені необгрунтовано. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. [PERSON] звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів 07.05.2019 за вхід.№3479, а тому суд має підстави для стягнення аліментів із 07 травня 2019 року. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.12.2012, справа №231/2804/12, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття - відкликати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial