Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" до відповідачів про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" здійснює постачання теплової енергії та гарячої води відповідачам за адресою: [ADDRESS]. За період з 01.01.2007 року по 01.02.2014 року, внаслідок неналежної оплати послуг утворилася заборгованість у сумі 6640,69 грн. 29.03.2016 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] придбав вказану квартиру 16.12.2011 року на підставі договору купівлі-продажу, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] за період з 01.01.2007 року по 01.12.2011 року заборгованість у сумі 1917,62 грн., а з відповідача [PERSON] за період з 01.12.2011 року по 01.03.2016 року заборгованість у сумі 7796,36 грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що розрахунок уточнених позовних вимог зроблений із врахуванням стягнень у примусовому порядку за заочним рішенням суду від 22.09.2014 року. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що позовні вимоги не визнає, бо сума боргу розрахована без врахування субсидії на яку він має право та яку не має можливості оформити у зв'язку із відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів, які знаходяться у чоловіка його дочки. Він дійсно мекає у квартирі [ADDRESS] та отримує послугу в виді централізованого опалення квартири. В судовому засіданні зробив усну заяву про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомої суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з особового рахунку, відкритого на відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з опалення та підігріву води за період з 01.01.2007 року по 01.02.2014 року складає 6640,69 грн. (а.с.4-5). Згідно довідки з місця мешкання, [PERSON] не зареєстрована у квартирі [ADDRESS], але особовий рахунок відкритий на останню як на власницю квартири (а.с.6) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року (а.с.21-22) В подальшому позивач надав до суду виписку з особового рахунку, відкритого на відповідача [PERSON] заборгованість станом на 29.02.2016 року за послуги з опалення та підігріву води за період з 01.01.2007 року по 01.03.2016 року складає 10474,09 грн. з врахування стягнень у сумі 3086,91 грн. на виконання судового рішення (а.с.74-77). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за опалення та підігрів води за період з 01.01.2007 року по 01.12.2011 року у сумі 1917,62 грн., а з відповідача [PERSON] за період з 01.12.2011 року по 01.03.2016 року у сумі 7796,36 грн., бо право власності на квартиру у відповідача [PERSON] виникло на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року. Враховуючи, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за опалення та підігрів води ще 30.04.2014 року, тобто має місце переривання строку позовної давності у відповідності до ч.2 ст.264 ЦК України, та у відповідності до ст.31 ЦПК України має право на збільшення розміру позовних вимог протягом усього часу розгляду справи, таким чином підстав для застосування строку позовної давності не має. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 48,00 грн., а з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 195,60 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог з кожного відповідача.

Outcome: approved