Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області за актовим записом № 322; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Морозова». На обґрунтування позову зазначила, що 24 липня 2004 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Дошлюбне її прізвище - "Жупікова". Від шлюбу у них є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO]. У теперішній час сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені. Тривалий час між ними існують напружені стосунки. Вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань, мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Вважає, що їх сімя припинила своє існування і відновити подружні стосунки не можливо. Донька після розірвання шлюбу залишиться поживати разом із нею, відповідач у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Спору по розподілу майна між ними немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області за актовим записом № 322, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна між ними не має, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу є неповнолітня дитина, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved