Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказав, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.11.2006 року, видане управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, яке зареєстровано в ОП ЗМБТІ 15.11.2006р. В квартирі зареєстровано три особи, він, та відповідачі: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі в квартирі не проживають з 2010 року, їх реєстрація має формальний характер, особисті речі, що належать їм у квартирі відсутні. У зв`язку з реєстрацією відповідачів в квартирі, на них нараховуються комунальні послуги, які вони не сплачують, та неможливо належно оформити субсидію, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище, він позбавлений право володіти та розпоряджатись своїм майном. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою від 12.02.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на\~03.03.2020 року на 08-30 год. До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Відзив на позовну заяву та зустрічний позов відповідачі не надали. Ухвалою суду від 03.03.2020р. закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2020 року о 09-30 год. та 09.04.2020 року о 08-30 год. Представник позивача, адвокат Мєдвєдєва А.В., надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила що позов визнає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до\~ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до статей\~55,124Конституції України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ч. 1ст. 13\~ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №307153 від 10.11.2006 року, видане управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, яке зареєстровано в ОП ЗМБТІ 15.11.2006р., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.\~317,\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до наданої суду в порядку ч. 1ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України\~інформації, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі з 2010 року, підтверджується актом ОСББ «Запоріжсталь-22» від 03.02.2020р., наданим до суду. Положення\~ст. 405 ЦК України,\~ст. 156 ЖК України, регулюють права і обов`язки членів сім`ї власника квартири. Згідно зі\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , так як не проживають в квартирі з 2010 року, тому суд вважає, що вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved