Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в обґрунтування якої зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 вересня 2003 року, під час перебування в якому в сторін народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що вони з відповідачем на цей час проживають разом, відповідач працює, але всі кошти витрачає на власні потреби, та добровільно надавати допомогу на утримання спільної дитини відмовляється. Позивач також зазначає, що відповідач аліментів на користь інших осіб не сплачує, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 2020 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачем не було подано до суду відзиву на позовну заяву. Сторони в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Від відповідача через канцелярію суду також надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, зазначивши, що він не сплачує аліментів на користь інших осіб та інших дітей не має. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] з 26 вересня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 2003 року Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, відповідний актовий запис № 222 від 26 вересня 2003 року (а.с.7). Від зазначеного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 687 від 10 січня 2011 року (а.с. 8). Згідно довідки № 16.01-08/6267 від 17 грудня 2019 року, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради, [PERSON] , [INFO]., зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO].; [PERSON] , [INFO]., [PERSON] , [INFO](а.с. 9). Як вбачається із матеріалів, позивач [PERSON] працює барменом у ФОП [PERSON] , службовий оклад якої становить 4400,00 грн., нарахована заробітна плата за період травень-жовтень 2019 року становила загалом 25 823,43 грн., до сплати за цей період - 20 787,86 грн., що підтверджується довідкою, виданою ФОП [PERSON] 12 грудня 2019 року (а.с.10). Як зазначає позивач в позові, відповідач працює в ШУ " Білозерське" ТРЕК" Добропіллявугілля" та отримує зараьотну плату, яку витрачає на свої потреби. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що надав до суду відповідну заяву. Таким чином, враховуючи норму ч. 3 ст. 182 СК України, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved