Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS] Поряд з тим зазначив, що на спадщину після смерті тітки він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя остання зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла йому. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] як за спадкоємцем за заповітом після смерті тітки [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач [PERSON], його представник - адвокат [PERSON] подали до суду заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутності, при цьому зазначили, що позов підтримують. Від представника Скала - Подільської селищної ради [PERSON] до суду надійшла заява, у якій такий просив справу слухати у відсутності представника відповідача, позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, [INFO] року в с.Нивра Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] повторно виданого 11 жовтня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Після смерті [PERSON], його дочка [PERSON] прийняла спадщину, оскільки проживала разом з ним на день смерті та вступила в оперативне управління його спадковим майном, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою Скала - Подільської селищної ради №89 від 23.03.2018 року. [INFO] року в с.Нивра Борщівського району Тернопільської області померла тітка позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] року Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 12 червня 2002 року, посвідченого секретарем Ниврянської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 25. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить будинковолодіння [ADDRESS] яку позивач прийняв, подавши відповідну заяву до Борщівської державної нотаріальної контори у визначений законом шестимісячний строк, на підставі якої до майна померлої було заведено спадкову справу за №421/2013 та видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Крім того позивач 08.05.2018 року звернувся до нотаріальної контори із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння належне [PERSON], однак у видачі свідоцтва його було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори №417/02-14 від 08.05.2018 року, матеріалами спадкової справи №421 відкритої щодо майна померлої [INFO] року [PERSON]. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлі [PERSON] та [PERSON], були його членами, головою двору був [PERSON], що стверджено копіями погосподарських книг Ниврянської сільської ради за 1991 - 1995 рр. на ім»я [PERSON], а після його смерті на ім'я [PERSON]. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON] та [PERSON], на відповідній правовій основі за життя набули право, кожен зокрема, на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] Однак, у визначеному законом порядку померлі не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті [PERSON] його дочка [PERSON] прийняла спадщину, фактично набула право власності на ціле спірне будинковолодіння. Згідно копії рішення 15 сесії 21 скликання Ніврянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області від 29.12.1993 року, померлому [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки площами 0, 02 га, 0, 10 га. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори №417/02-14 від 08.05.2018 року, матеріалами спадкової №421 відкритої щодо майна померлої [INFO] року [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 10 листопада 2017 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 263935 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved