Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

ПАТ „ДТЕК Крименерго" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у суми 1006,19 грн.. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, що відпускається Феодосійським РЕМ ПАТ „ДТЕК Крименерго" відповідно до особового рахунку [NUMBER], договір не укладався. Відповідач, який споживав електричну енергію, її не оплачував, в результаті чого, починаючи з 01.06.2011 року утворилася заборгованість у сумі 1006,19 грн., яку відповідач добровільно не оплачує. Представник позивача, що діє на підставі належним чином оформленої довіреності, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якої просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку, позовні вимоги повністю підтримує. Вказує, що заборгованість виникла за період з 01.04.2011 року по 01.02.2012 року на показання прибору обліку 9821 кВт. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Від відповідача не надходило повідомлення про причини неявки в судове засідання та заяви про відкладення розгляду справи Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче наведене, суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Враховуючи те що представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог, з'ясувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Феодосійського міського суду від 06.09.2013 року позивачу було відмовлено у видачі судового наказу. Згідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами, які беруть участь у справі і інших осіб, доказів. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 . Відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії, що відпускається ПАТ „ДТЕК Крименерго" за адресою: [ADDRESS], на його ім'я був відкритий особистий рахунок [NUMBER] (а.с. 6-9). Приймаючі до уваги те, що відповідач користується електричною енергією, раніше оплачував її, відкрито особовий рахунок на ім'я відповідача, слід вважати встановленим факт укладенням договору про електропостачання на умовах, передбачених Законом України „Про електроенергетику" та Правилами. Відповідно до п.п. 19, 20 ПКЕЕН розрахунку населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦПК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. З розрахунку, наданим позивачем, який є належним та допустимим доказом, вбачається, що [PERSON] має заборгованість у сумі 1006,19 грн. (а.с. 6-9). Судом встановлено, що позивач виконував свої зобов'язання по наданню таких послуг, а відповідач, як їх споживач, свої зобов'язання по їх оплаті не виконував. Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У даному випадку, права позивача, який виконав свої зобов'язання по надання електроенергії, порушені, а тому він має право на їх захист шляхом стягнення з відповідача оплати за спожиту електроенергію. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю і з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 1006,19 грн. Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229,40 грн.. В судовому засіданні 03.02.2014 року були проголошені вступна та резолютивна частини рішення, повний текст рішення виготовлений 07.02.2014 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved