Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ автомобілів, які є спільною сумісною власністю подружжя та стягнення відповідної компенсації вартості відчуженого автомобіля, що є спільною сумісною власністю, в обґрунтування якого вказує, що з 23.02.2008р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. З 2016 р. відповідач не проживає разом с позивачем. За спільні кошти подружжям було придбано майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 1999, вартістю 123 780,56 грн., який зареєстрований на відповідача; автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 2000, вартістю 128 324,04 грн., який зареєстрований на відповідача; автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер [NUMBER] , легковий універсал, колір сірий, номер кузов [NUMBER] , рік випуску 2006, вартістю 225 402,30 грн., який зареєстрований на позивача. Загальна вартість спільного рухомого майна подружжя становить 447 506,90 грн. Крім того подружжя має у спільній власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , судовий спір щодо поділу якої розглядається Святошинським районним судом м. Києва, справа № 759/16134/19. 12.09.2019р. позивачка дізналася, що відповідач без її згоди продав автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер [NUMBER] ; грошовими коштами від продажу автомобіля позивачка була позбавлена можливості користуватися. При поділі вищезазначеного майна між ними виник спір. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати право власності позивача на автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер [NUMBER] , легковий універсал, колір сірий, номер кузов [NUMBER] , рік випуску 2006, визнати право власності відповідача на автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 2000 з компенсацією позивачем відповідачу грошової суми у розмірі 2 030, 25 грн. Судові витрати покласти на відповідача. 09.07.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла зустрічна позовна заява, в якій відповідач [PERSON] , просив вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом, виділити зі спільного майна подружжя та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер [NUMBER] , легковий універсал, колір сірий, номер кузов [NUMBER] , рік випуску 2006, виділити зі спільного майна подружжя та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 2000. Стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про виділення частки зі спільного майна подружжя та визнання права власності на автомобіль, що є спільною власністю подружжя об`єднаний в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 28.09.2020 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] про поділ майна, в обґрунтування якого відповідач за зустрічним позовом вказує, що відсутні підстави для задоволення вимог зустрічної позовної заяви. У судовому засіданні представник позивача надала суду пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами позивача ознайомлена, не заперечує проти поділу спільного майна подружжя шляхом, який викладений ним у позовний заяві з виплатою компенсації відповідачу, від зустрічного позову відмовилась. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановив наступне. Так, судом встановлено, що 23.02.2008р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблений актовий запис №223 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (т.1, а.с.18). З 2016 р. позивач та відповідач не проживають разом. Під час шлюбу було придбано наступне рухоме майно, яке є предметом поділу згідно позовних вимог: автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 1999, який зареєстрований на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] , дата реєстрації 24.06.2008 р. (т.1, а.с. 19). Ринкова вартість автомобіля згідно звіту в стислій формі про оцінку майна №18-191217-002 становить 123 780,56 грн. (т.1, а.с. 41) Автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер [NUMBER] , легковий універсал, колір сірий, номер кузов [NUMBER] , рік випуску 2006, який зареєстрований на [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] (т.1, а.с.22). Ринкова вартість автомобіля згідно звіту в стислій формі про оцінку майна №18-191224-007 становить 225 402,3 грн. (т.1, а.с. 26) Таким чином, судом встановлено та підтверджено документально, що вищевказане спірне майно придбане сторонами під час перебування у шлюбі та є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Суд звертає увагу, що позовні вимоги сторін щодо поділу квартири за адресою: [ADDRESS] , не є предметом розгляду у даній справі, а розглядаються Святошинським районним судом м. Києва, справа № 759/16134/19 (т.1, а.с.146-147). Матеріалами справи спростовується твердження позивача за первісним позовом про те, що автомобіль марки Mercedes-Benz модель 313 СDІ, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 2000, який зареєстрований на [PERSON] , набутий під час шлюбу. Згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , вказаний автомобіль був зареєстрований за [PERSON] - 25.01.2007 р. (т.1, а.с.39) Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. За правилами ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено способи та порядок поділу такого майна, зокрема те, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Зі змісту п. 23, 24 вказаної постанови вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дружина й чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст. 69 СК). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК). Якщо дружина та чоловік не домовилися; про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, виходячи з положень ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя право власності на автомобілі, враховуючи усталену практику користування сторонами автомобілями та вирішив задовольнити вимоги позивача за первісним позовом та в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Mitsubishi модель Pajero 3.2 DID, реєстраційний номер [NUMBER] , легковий універсал, колір сірий, номер кузов [NUMBER] , рік випуску 2006; та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz модель 210 D, реєстраційний номер [NUMBER] , вантажний малотоннажний фургон-В, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , рік випуску 1999. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 р. № 11). Суд погоджується з вартістю вищевказаних автомобілів, яка підтверджена відповідними звітами про оцінку майна та яка не спростовувалась відповідачем за первісним позовом. В зв`язку з чим розмір грошової компенсації, яку належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] становить 97 078,26 грн. (225402,30 грн.-128324,04 грн.) Враховуючи вищевикладене, з урахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, а також приймаючи до уваги вимоги зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна слід задовольнити частково, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] не підлягає задоволенню Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: partial