Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 30 червня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,46 га., у тому числі: 1,24 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885700:01:001:0124; 0,22 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885700:01:001:0297, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №022180 виданого 05.10.2003 року Шумською районною державною адміністрацією. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що на день смерті спадкодавця [PERSON] , він постійно проживав та вів спільне господарство разом з нею без реєстрації в с. Онишківці, Шумського району Тернопільської області, що підтверджується довідкою Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області №83 від 16.06.2021 року. Однак, коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ним не подано документів, що підтверджують прийняття спадщини, із рекомендацією звернутися до суду. Вказує, що за таких обставин, він змушений звертатися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації ним спадкових прав після смерті [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] та визнати за ним як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після її смерті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав із підстав зазначених у позові, просив їх задовольнити повністю. Одночасно пояснив, що звертався до нотаріуса Завірюхи О.В. Однак, заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] до нотаріальної контори не подавав, також не писав заяву про видачу йому постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.09.2021 року, а дізнався про її існування з телефонного дзвінка. Нотаріальне доручення на представлення своїх інтересів нікому на видавав. Пакет документів, які подані до суду, подала особа, яка готувала позовну заяву, а саме [PERSON] . Крім того, зазначив, що разом із померлою [PERSON] на момент смерті, постійно проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] , який є відповідачем по справі. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, дав покази про те, що позивач [PERSON] дійсно проживав без реєстрації та вів спільне господарство разом з [PERSON] , за адресою: с. Онишківці Шумського району Тернопільської області. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 30 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 18 серпня 2021 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області суду від 18 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 02 вересня 2021 року, у зв`язку із заявленим клопотанням судовий розгляд справи відкладено на 07 вересня 2021 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 6. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 28 жовтня 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 256, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28 жовтня 2020 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 7. На день смерті померлій належало спадкове майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,46 га., у тому числі: 1,24 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885700:01:001:0124; 0,22 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885700:01:001:0297, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №022180 виданого 05.10.2003 року Шумською районною державною адміністрацією. 8. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 липня 1988 року Шумським райвідділом ЗАГС Тернопільської області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в смт. Шумськ Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 47. 9. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 1964 року В. Загайцівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, батько позивача [PERSON] , народився [INFO] в с. В. Загайці, Кременецького району Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 21. 10. Спадкодавець [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », 03 лютого 1990 року зареєструвала шлюб із гр. [PERSON] та їй було присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 1990 року Великозагайцівською сільською Радою народних депутатів Шумського району, а.з. №2. 11. Із довідки № 83 від 16 червня 2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: с. Онишківці, Шумського району Тернопільської області. Разом з нею на день смерті проживав без реєстрації її онук [PERSON] , 1988 р.н. Допомогав у веденні господарства, здійснював догляд за нею та поховання. 12. Згідно письмового пояснення свідка [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] , 1988 р.н., дійсно проживав без реєстрації та вів спільне господарство разом з [PERSON] , за адресою: с. Онишківці Шумського району Тернопільської області. 13. Як вбачається із листа про роз`яснення щодо порядку спадкування №171/01-16 від 24.06.2021 року виданого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В., позивачу було роз`яснено про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки ним не подано документів, що підтверджують прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. ІV. Оцінка Суду. 14. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 15. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 16. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 17. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 18. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 19. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 20. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 21. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 22. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 23. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Щодо вимоги про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд зазначає наступне. 24. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. 25. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 26. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 27. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» 28. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 29. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 30. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 31. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 32. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. 33. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Із довідки № 83 від 16 червня 2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області, дослідженої в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: с. Онишківці, Шумського району Тернопільської області. Разом з нею на день смерті проживав без реєстрації її онук [PERSON] , 1988 р.н. Допомогав у веденні господарства, здійснював догляд за нею та поховання. Показами свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , 1988 р.н., дійсно проживав без реєстрації та вів спільне господарство разом з [PERSON] , за адресою: с. Онишківці Шумського району Тернопільської області. З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 34. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі № 484/747/17). Як вбачається з наданих суду доказів, позивачами доведено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. 35. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, яка знаходиться на території Онишковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,46 га., у тому числі: 1,24 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885700:01:001:0124; 0,22 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125885700:01:001:0297, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №022180 виданого 05.10.2003 року Шумською районною державною адміністрацією, яка залишилась після смерті [PERSON] , то суд виходить з наступного. 36. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 37. Спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, як зазначено у ч. 1 ст. 1297 ЦК України. 38. Вчинення нотаріусом нотаріальних дій регламентуються законом України «Про нотаріат» та інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 39. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. 40. Згідно п.2.1 гл. 10 Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), серед інших, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. 41. Пунктом 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. 42. Згідно із п.3 Глави 13 цього Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 43. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. 44. Доводи позивача зазначені у позовній заяві про те, що приватним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає безпідставними, оскільки поданий позивачем лист про роз`яснення щодо порядку спадкування №171/01-16 від 24.06.2021 року, виданий приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В., не є належним та достатнім доказом, який свідчить про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, яким є належно мотивована постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесена у відповідності до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат». Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. 45. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України 2004 року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. 46. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України). 47. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 48. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 4 вказаної статті якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. 49. 07.09.2021 року позивачем до матеріалів цивільної справи долучена постанова приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. № 272/02-31 від 03.09.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Суд не може визнати дану постанову нотаріуса, як доказ, оскільки позивачем не заявлялось клопотання про долучення таких доказів до початку розгляду справи по суті, окрім того, судом було встановлено, що позивач заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] до нотаріальної контори не подавав, як і не писав заяву про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.09.2021 року, а про її існування дізнався із телефонного дзвінка, від особи, яка готувала пакет документів до суду, нотаріальне доручення на представлення своїх інтересів нікому на видавав. Також судом встановлено, що із померлою [PERSON] на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав її чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв, оскільки протягом шести місяців не подав заяви про відмову від прийняття спадщини. Одночасно, дійшовши до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що свідчить про наявність у позивача умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 50. Позивачем при подачі позову було сплачено 1816 грн. 00 коп. судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З цих підстав,

Outcome: partial