Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ „Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002-15508-101110 від 10.11.2010 р. у загальному розмірі 16531,80 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 3334,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 5059,68 грн.), мотивуючи свої позовні вимоги невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач просив розглядати справу без участі його представника, про що зазначив в тексті позовної заяви. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомленнями пошти, що, на думку суду, свідчить про те, що відповідач ухиляється від явки до суду й зловживає своїми процесуальними правами та обов'язками, тим самим створюючи штучну тяганину у справі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно договору № 002-15508-101110 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 10.11.2010 р. ПАТ „Дельта Банк" відкрило [PERSON] картковий рахунок в національній валюті України та випустило і надало в користування платіжну картку та ПІН-код до картки, а також надало [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30000,00 грн., й на день укладання цього договору встановило ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6200,00 грн., із сплатою процентів за користування кредитно лінією за ставками, які зазначені в Тарифах, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитом щомісячними платежами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Згідно п. 1.5. цього договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Проте відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором щодо повернення кредиту та сплати комісій. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за згаданим кредитним договором, станом на 28.05.2015 року її заборгованість перед позивачем за цим договором склала у загальному розмірі 16531,80 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 3334,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 5059,68 грн.). Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року було прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» та 08.04.2015 року було прийнято рішення № 71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фондну від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з якими в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року по 02.092015 року включно. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ „Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved