Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом й просив визнати поновленим Договір оренди землі від 23.12.2008 року, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області та [PERSON] на земельну ділянку площею 20,5009 га з кадастровим номером 5323486400:00:002:0002 до 23 грудня 2018 року на умовах договору оренди від 23.12.2008 року, зареєстрованого 23.12.2008 року за №040854500177 в Новосанжарському ВО ПРФ ДП «ЦДЗК». В обґрунтування позову зазначив, що 23.12.2008 року між орендодавцем Новосанжарською районною державною адміністрацією, в особі виконуючого обов`язки голови Мокляка Анатолія Павловича, з одного боку та орендарем, в особі [PERSON] , з іншого боку, був укладений договір оренди землі на земельну ділянку площею 20,50 га ріллі терміном на 10 років із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стовбино - Долинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Договір зареєстрований у Новосанжарському ВО ПРФ ДП «ЦДЗК» про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23 грудня 2008 р. № 040854500177. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 5308079022018 від 19.11.2018 року, кадастровий номер зазначеної земельної ділянки 5323486400:00:002:0002. На протязі періоду часу - починаючи з 2008 року і до тепер позивач використовує вищезазначені землі для товарного сільськогосподарського виробництва, відкрито і безперервно, сплачує орендні платежі, крім того відповідно до довідки головного управління ДФС у Полтавській області від 24.012019 року № Б/247/16-31-56-17-24 заборгованості по орендній платі, не має. Протягом строку дії договору позивач в повному обсязі виконував зобов`язання, передбачені договором оренди земельної ділянки, користувався земельною ділянкою за її цільовим призначенням та своєчасно сплачував орендну плату, що підтверджується: -договором оренди землі від 23.12.2008 року з відповідними додатками, укладений на земельну ділянку площею 20,50 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер 5323486400:00:002:0002. -довідкою головного управління ДФС у Полтавській області від 24.012019 року № Б/247/16-31-56-17-24. про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати; -квитанціями про сплату орендної плати. Вважає, оскільки він належним чином виконував свої обов`язки за договором оренди землі, та за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує орендну плату, то договір від 23 грудня 2008 року оренди землі, на земельну ділянку площею 20,5009 га яка знаходиться за межами населених пунктів на території Стовбино - Долинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між позивачем та Новосанжарською районною державною адміністрацією, який було зареєстровано 23 грудня 2008 року за № 040854500177 в Новосанжарському ВО ДРФ ДП «ЦДЗК» підлягає поновленню на умовах договору оренди від 23 грудня 2008 року, зареєстрований від 23 грудня 2008 року за № 040854500177 в Новосанжарському ВО ПРФ ДП «ЦДЗК», в цілому, зокрема щодо об`єктів оренди 20,50 га ріллі - із земель сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер 5323486400:00:002:0002. Ухвалою суду від 04 березня 2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання на 10.04.2019 року (а.с. 19). Ухвалою суду від 07.03.2019 року була повернута заявнику [PERSON] його заява про забезпечення позову (а.с.31-32). Ухвалою суду від 23.05.2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, була залучена Стовбино -Долинська сільська рада (а.с. 89-90). Ухвалою суду від 24 червня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.08.2019 (а.с. 94). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримував заявлені вимого, просив позов задовольнити. Представник позивача Плішкін Ю.С. в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, наполягав на застосуванні до спірних правовідносин саме ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та договір оренди землі визнати поновленим на умовах договору оренди землі від 23.12.2008 року. Представником відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до суду надано відзив на позовну заяву (а.с. 35-39), згідно якого в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач двічі до закінчення строку дії договору (23.12.2018 року): 16.10.2018 року та 24.10.2018 року звертався з відповідними листом-повідомленням, в якому просив поновити спірний договір оренди землі строком на 7 років, з орендною платою в розмірі 12%. Ними вказані клопотання були своєчасно розглянуті та надані відповіді 24.10.2018 року та 28.11.2018 року, відповідно, про відмову в пролонгації договору оренду землі. Тому підстави для застосування ч. 6 ст. 33 Закону України відсутні. Крім того, поновити договір оренди землі на тих же умовах суперечить законодавству, а саме Типовому договору оренди землі, форму якого затверджено Постановою КМУ від 03.03.2004 року № 220 зі змінами, відповідно до якого у договорі оренди земель державної або комунальної власності зазначається орендна плата, її розмір і форма із зазначенням відсотків. А в договорі оренди землі, який позивач бажає поновити, орендна плата зазначена у грошовій формі, без зазначення її виразу у відсотках. В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Гонжак К. І. , просила в задоволенні позову відмовити, з підстав зазначених в позові. Позивачем було надано відповідь на відзив (а.с. 48-50) в якій зазначив, що з метою поновлення договору оренди землі він звертався до Головного управління Держгеокадастру у Полтавської області з листом - повідомленням від 16.10.2018 року про поновлення договору. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі додавався необхідний пакет документів в тому числі і проект додаткової угоди до діючого договору. Листом від 24.10.2018 року № 8974/0/26-18 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, йому було відмовлено в задоволенні клопотання в зв`язку з помилковим зазначенням у витязі з ДЗК форми власності земельної ділянки, а саме у витязі було помилково вказано форму власності приватна та ненадання агрохімічного паспорта поля. Після виправлення зазначеної помилки та виготовлення агрохімічного паспорта він 20.11.2018 року повторно звернувся з листом - повідомленням та повним, необхідним пакетом документів з наміром скористатися своїм переважним правом та поновити його на новий строк. Листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.11.2018 року № 9927/0/26-18, йому повторно було відмовлено в задоволенні клопотання щодо поновлення договору оренди землі, відмова мотивована тим, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва надаються в оренду за результатами проведення земельних торгів. Таким чином, його переважне право орендаря яке передбачено Договором оренди землі від 23.12.2008 року, було проігноровано. Наполягав на тому, що він продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, належно виконує обов`язки, та в місячний термін після закінчення строку дії Договору оренди землі, відповідачем не направлялись заперечення про поновлення такого договору. Представник відповідача Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, Мокляк Т.А. , в судовому засіданні при вирішення спору покладалась на розсуд суду. В подальшому надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Стовбино-Долинської сільської ради в судове засіданні не з`явився, надавши заяви про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.92). Вислухавши пояснення у вступному слові позивача, представника позивача, представника відповідача Новосанжарської РДА, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 23 грудня 2008 року між [PERSON] та Новосанжарською районною державною адміністрацією, терміном на 10 років укладено договір оренди земельної ділянки площею 20,50 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стовбино - Долинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Договір підписаний сторонами та зареєстрований у за № 040854500177 в Новосанжарському ВО ПРФ ДП «ЦДЗК» 23.12.2008 року (а.с. 7-9). Тобто строк дії договору спливав 23.12.2018 року. Пунктом 8 вказаного договору від 23 грудня 2008 року передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На виконання цього пункту договору 16 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з листом-повідомленням, в якому просив поновити договір оренди землі строком на новий строком терміном на 7 років та збільшити відсоткову ставку орендної плати до 12% від нормативно-грошової оцінки землі шляхом підписання додаткової угоди (а.с.41). До листа-повідомлення додані необхідні документи, серед яких й проект додаткової угоди. 24 жовтня 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області було відмовлено в поновленні договору оренди, з посиланням на те, що ним не було надано агрохімічний паспорт поля; у витязі Державного земельного кадастру, наданого позивачем, зазначена форма земельної ділянки як приватна, а ГУ Держгеокадастру не є розпорядником земель приватної власності, а також через те, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передаються громадянам та юридичним особам за результатами проведення земельних торгів, в порядку передбаченому ст.134 ЗК України (а.с.42-43). 20 листопада 2018 року [PERSON] повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з листом-повідомленням, в якому просив поновити договір оренди землі строком на новий строком терміном на 7 років та збільшити відсоткову ставку орендної плати до 12% від нормативно-грошової оцінки землі шляхом підписання додаткової угоди (а.с.44). До листа-повідомлення додані необхідні документи, серед яких й агрохімічний паспорт, а також проект додаткової угоди. 28 листопада 2018 року Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області було відмовлено в поновленні договору оренди, з посиланням на те, що земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передаються громадянам та юридичним особам за результатами проведення земельних торгів, в порядку передбаченому ст.134 ЗК України (а.с.45). Відповідно до частини першої статті 777 Цивільного Кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором,- в розумний строк. Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. За частиною другою статті 792 Цивільного Кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 Цивільного Кодексу України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка об`єднує два випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами ( частина 1-5 статті 33) та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк ( частина шоста статті 33 ) Так, відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на невідповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною четвертою цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, для продовження договірних орендних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди на поновлення договору з застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах,( частина перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі) або пасивна згода сторін договору на продовження договору на тих самих умовах на той самий строк - пролонгація договору ( частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2 - 5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, у тому числі зі зміненими умовами договору; орендодавець протягом місяця погодив умови додаткової угоди або не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. При цьому, за системним аналізом статей 626, 777 ЦК України та частин 2-6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (частина шоста статті 33), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором (частина перша статті 33 Закону України «Про оренду землі»); до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абзац другий частини першої статті 777 Цивільного Кодексу України); до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»); орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах. Отже, основними відмінностями у застосуванні положень частини другої - п`ятої та положень частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» є умови додаткової угоди (відмінні від попередніх, або ті самі чи тотожні (частина друга - п`ята статті 33 цього Закону) або ті самі (частина 6 статті 33 цього Закону) та строк, у який орендодавець повинен повідомити орендаря про відсутність наміру продовжувати договір оренди (в місячний строк після повідомлення орендаря про намір продовжувати договір оренди земельної ділянки (частина друга - п`ята статті 33 цього Закону) чи у місячний строк після закінчення строку дії договору (частина 6 статті 33 цього Закону). Зміна умов договору у будь якій частини виключає продовження договору з підстав частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того, за положеннями частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі» відсутність досягнення домовленостей щодо умов договору при їх зміні також виключає продовження договору оренди землі з підстав переважного права. В даному випадку судом встановлено, що орендар, позивач [PERSON] , до закінчення строку 23.12.2018 року дії договору оренди землі, двічі: 16.10.2018 року та 20.11.2018 року повідомляв орендодавця про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листів-повідомлень орендар додав проекти додаткової угоди, в якій змінились умови щодо строку договору та орендної плати; орендодавець у місячний строк: 24.10.2018 року та 28.11.2018 року, відповідно, розглянув дані листи-повідомлення та відмовив у продовження договору оренди землі. Тобто, виходячи з вказаних встановлених фактів, до даних правовідносин підлягають застосування положення ч. ч. 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», що регулюють укладення договору на новий строку з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами. В позовній заяві та в судовому засіданні позивач та представник позивача, обґрунтовували свої вимоги з посиланням саме на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах на той самий строк та просили поновити договір оренди на умовах договору оренди від 23.12.2008 року. Разом з тим, вчинення орендарем дій, спрямованих на поновлення договору оренди землі у межах процедури, передбаченої частиною п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі", виключає у подальшому можливість поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої зазначеної статті. Мовчазна згода зумовлена конклюдентними діями орендаря щодо подальшого користування земельною ділянкою та відсутністю заперечень з боку орендодавця. Звернення же орендаря у межах строку дії договору оренди землі свідчить про ініціювання ним процедури поновлення договору оренди на інших умовах із застосуванням порядку, передбаченого частиною п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі". Таким чином, оскільки судом встановлено, що орендар до спливу строку договору повідомляв орендодавця про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листів-повідомлень орендар додав проекти додаткової угоди, в якій змінились умови щодо строку договору та орендної плати; орендодавець у місячний строк й до спливу строку договору, розглянув дані листи-повідомлення та відмовив у продовження договору оренди землі, то частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі» до цих правовідносин не застосовується й заявлені вимоги про визнання поновленим договору оренди землі від 23.12.2008 року на той самий строк та на тих самих умовах, задоволенню не підлягає. Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №312/337/17, провадження № 61-44899св18. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed