Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після одруження вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 01.04.1958 р. підтверджується, що померла [PERSON] - її мати. Після смерті матері залишилась спадщина, що складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та який складається з: будинку «літ. А», веранди «літ. а», ганку «літ.а1», сараю «літ. Б», погребу «літ. В», сараю «літ. в», літньої кухні «літ. Г», колодязю «літ. N», огорожі «№1-3», загальною площею 43,6 кв.м. Коли вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини листом вих. № 410/01-16 від 17.10.2018 р. приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. повідомила, що спадкова справа не може бути заведена, оскільки відсутній факт прийняття спадщини. Вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а її мати була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті вона фактично проживала разом з померлою, доглядала за нею. Оскільки вони з померлою проживали разом, але були зареєстровані за різними адресами вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та який складається з: будинку «літ. А», веранди «літ. а», ганку «літ.а1», сараю «літ. Б», погрібу «літ. В», сараю «літ. в», літньої кухні «літ. Г», колодязю «літ. N», огорожи «№1-3», загальною площею 43,6 кв.м. У судове засідання позивач не з`явилась, згідно заяви позов підтримує, просить розглядати справу без її участі, без звукозапису судового процесу, що суд вважає за можливе. Представник відповідача - Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заперечення на позов не подавав. Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З урахуванням викладеного вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як\~ за\~ зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~ та\~ інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після одруження позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 01.04.1958 підтверджується, що [PERSON] є матір`ю позивача. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та який складається з: будинку «літ. А», веранди «літ. а», ганку «літ.а1», сараю «літ. Б», погребу «літ. В», сараю «літ. в», літньої кухні «літ. Г», колодязю «літ. N», огорожи «№1-3», загальною площею 43,6 кв.м. Відповідно до довідки № 410/01-16 від 17.10.2018, виданої приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В., спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не може бути заведена на даний час, оскільки [PERSON] , як спадкоємець за законом, заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк не подала, з померлою на день її смерті за адресою: [ADDRESS] зареєстрована не була, тобто відсутній факт прийняття спадщини. Встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину [PERSON] прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця мешкала з нею спільно, але не зверталась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються\~ Цивільним кодексом України, \~законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",\~від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. З урахуванням доказів, наданих у справі, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.16, 1216-1218, 1220-1223,1261,1268, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від 30.05.2008 N 7 «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»,\~

Outcome: approved