Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Заявниця, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що вона є внучкою та спадкоємцем [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. 29.07.2013 року бабуся на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно заповіла її батьку, [PERSON]. [INFO] бабуся померла, спадщина після її смерті складається з 1/2 частини будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Батько відмовився від прийняття спадщини за заповітом, про що написав 30.07.2018 року відповідну заяву нотаріусу. Після даної заяви, право на спадщину отримала її мати, [PERSON] (дочка померлої [PERSON].), яка також 30.07.2018 року написала нотаріусу відповідну заяву про відмову від спадщини. В зв'язку з наведеним, вона є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] З метою оформлення спадщини вона звернулась в нотаріальну контору, однак отримала відмову з тих причин, що виявлено помилку в зазначенні імені її бабусі в свідоцтві про право власності на будинковолодіння, а саме помилково зазначено ім'я «Галина», замість правильного «Ганна». Вказане є перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно після смерті бабусі. Просить суд, в зв'язку з виниклими обставинами, встановити факт належності її бабусі свідоцтва про право власності на будинковолодіння на ім'я «[PERSON] Галина Іванівна». Заявник в судове засідання подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просив їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Представники заінтересованих осіб - Коломийської районної ради та Старогвіздецької сільської ради в судове засідання подали до суду заяви, згідно яких проти задоволення заяви не заперечують, справу просять розглянути без їхньої участі згідно чинного законодавства. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, розглянувши заяви заявниці [PERSON] та представників заінтересованих осіб, які не заперечують проти даних, викладених в заяві, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] в с. Старий Гвіздець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31 (а.с.18). 09.10.1954 року [PERSON] одружилась з [PERSON], актовий запис № 5, у зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 17). [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], актовий запис № 42, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). 14.09.1974 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 15). [INFO] народилася заявниця [PERSON], її батьками вказані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Згідно з копією свідоцтва про право власності на будинковолодіння, виданого 12.08.1988 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 155 від 13.07.1988 року половина будинковолодіння, яка складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], належить [PERSON] (а.с.7). За життя , 29.07.2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Старогвіздецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 76, згідно якого все своє майн, майнові права та обов'язки, які належать їй на момент складання цього заповіту, а також майно, майнові права та обов'язки, які належатимуть їй в майбутньому, на випадок своєї смерті заповіла [PERSON], тобто батьку заявниці (а.с.13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 6 (а.с.4). Згідно копій довідок Старогвіздецької сільської ради № 75 та № 38/02.2-20 від 13.02.2018 року, [PERSON] належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], в якому вона була зареєстрована з 1968 року до дня смерті ([INFO]). Заповіт від імені померлої [PERSON], посвідчений виконкомом Старогвіздцької сільської ради за реєстром № 76 від 29.07.2013 року не змінювався і не скасовувався (а.с. 6). Відповідно до копії заяви про відмову від спадщини № 367 від 30.07.2018 року батько заявниці, [PERSON], якому згідно заяви відомий зміст заповіту, відмовився від спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] (а.с. 10). 30.07.2018 року мати заявниці, [PERSON], спадкоємець за законом на майно матері - [PERSON], подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини № 366, згідно якої відмовилася від належного їй майна в спадщині за законом в користь онуки померлої - [PERSON], тобто заявниці (а.с.11). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. від 28.12.2018 року № 1182/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з необхідністю встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки в свідоцтві про право власності на спадкове майно власником вказана [PERSON] (а.с. 19). У зв'язку з такими розбіжностями написання імені спадкодавця - бабусі [PERSON], заявниця не може оформити спадщину за законом після її смерті, а тому змушена звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження. Ім'я померлої дійсно в ряді документів зазначено по різному як «Ганна» та «Галина», що пов'язано з неправильним заповненням документів, а отже, заяву про встановлення факту належності документу слід задовольнити. На підставі наведеного та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року,

Outcome: approved