Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

КП "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 14466,83 грн. Позов обґрунтовано тим, що 16.11.2013 року близько 4 години 50 хв. [PERSON], керуючи у нетверезому стані автомобілем ГАЗ 2705-414 по вул.. Черняховського, 100 в м. Житомирі перевищив безпечну швидкість, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на залізобетонну електроопору контактної мережі, що належить позивачу та відповідно до статуту є власністю Житомирської міської ради. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди КП ЖДТУ спричинено шкоду пошкодження опори контактної мережі в розмірі 14466,83 грн. вина [PERSON] в пошкодженні опори контактної мережі підтверджується постановою Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області від 20.08.2016 року. Претензію від 30.06.2016 року відповідач залишив без відповіді та задоволення, у звязку з чим у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.11.2013 року близько 4 години 50 хв. [PERSON], керуючи у нетверезому стані автомобілем ГАЗ 2705-414 по вул.. Черняховського, 100 в м. Житомирі перевищив безпечну швидкість, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на залізобетонну електроопору контактної мережі, внаслідок чого пошкодив її. Постановою Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області про закриття кримінального провадження від 20.08.2015 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12013060020000757 від 16.11.2013 року за фактом ДТП закрито, у звязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст.. 286 КК України. Копію постанови направлено начальникові Житомирського ВДАІ УМВС для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст.. ст.. 124, 130 КУпАП (а.с. 3). Відповідно до акту пошкодження контактної мережі від 17.11.2013 року та калькуляції на заміну пошкодженої опори контактної мережі по вул.. Черняховського, 100 спричинені відповідачем збитки визначені в розмірі 14466,83 грн. (а.с. 4, 5). КП «ЖТТУ» Житомирської міської ради на адресу відповідача [PERSON] було відправлено претензію від 30.06.2016 року з вимогою перерахувати грошові кошти на відшкодування завданої шкоди в сумі 14466,83 грн. на рахунок позивача (а.с. 6), однак вказана претензія залишена без задоволення. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За правилами ст. 10 ЦК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 1 березня 2013 року №4 зазначається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в сумі 1378,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved