overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

В липні 2016 року заявник звернулася до суду та вказала, що при оформленні їй Державного акту про право приватної власності на землю (а саме земельну ділянку на території Давидковецької сільської ради на землях садівницького товариства «Енергія») в ньому допущено помилку в прізвищі - замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". У даний час заявник має намір розпорядитися земельною ділянкою і встановлення факту належності їй Державного акту необхідно у зв'язку з державною реєстрацією права власності. Просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю від 1.10.1995 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № [NUMBER] і був виданий «[PERSON]». В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали, просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце його проведення, будь-яких заяв від нього до суду не находило. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності представника заінтересованої особи в судовому засіданні. Заслухавши заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як факт належності заявнику вказаного нею державного акта підтверджується копією паспорта, довідкою № 18 від 13.07.2016 року СТ «Енергія». Неможливість встановлення даного факту в позасудовому порядку підтверджується архівною довідкою від 11.04.2014 року за вих. № 239, адвокатським запитом від 2.08.2016 року за вих. № 17/16 та повідомленням Давидковецької сільської ради від 5.08.2016 року за вих. № 393, копією рішення Давидковецької сільської ради від 2.04.1994 року про передачу земельних ділянок у власність. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В липні 2016 року заявниця звернулася до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що 23 січня 1997 року їй було видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, в якому при написанні було допущено описку замість прізвища "Філін" вказано "Філіна". Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовилося видати їй дублікат посвідчення з виправленим прізвищем. Просила встановити факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-І № 203615, видане 23 січня 1997 року на імя [PERSON], належить їй - [PERSON]. В судове засідання заявниця не зявилась, надіслала заяву з проханням розглядати справу без її участі, задовольнити її заяву. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без участі представника управління. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] народилася 28 січня 1964 року в с.Стара Буда Бородянського району Київської області, що підтверджується копією паспорта серії СК 098403 виданого 30 травня 1996 року Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с.4-5). Як убачається з копії посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-І № 203615, виданого Київською облдержадміністрацією 23 січня 1997 року, посвідчення оформлене на імя [PERSON] (а.с. 7). З листа управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації № 3264/08 від 15 липня 2016 року вбачається, що заявниця [PERSON] зверталася до управління із заявою про видачу дубліката посвідчення потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи, але їй було відмовлено з тих підстав, що департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та виконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії В-І № 203615, видане Київською облдержадміністрацією 23 січня 1997 року на імя [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для призначення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

В липні 2016 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14 листопада 2014 року о 9 годині 45 хвилин на вулиці Зарічанській в м. Хмельницькому з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Мітсубісі», номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2014 року. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль "ВАЗ", номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно висновку № 3/0212 про оцінку автомобіля "ВАЗ", номерний знак [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 6264,09 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

В липні 2016 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 червня 2012 року о 7 годині 10 хвилин на вулиці Куйбишева, будинок 25 в м. Донецьк з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Ленінського районного суду м. Донецька від 26 липня 2012 року. У зв'язку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 720 грн. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль "Тoyota Camry", номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] та яким на момент ДТП керував [PERSON]. Згідно висновку № 430/08 про оцінку автомобіля "Тoyota Camry", номерний знак [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 11962,42 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В липні 2016 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 червня 2014 року о 15 годині 10 хвилин на вулиці Добровольського в м. Донецьк з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем ГАЗ, номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння цієї пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Кіровського районного суду м. Донецька від 9 липня 2014 року. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль "Фольксваген", номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно висновку № 961/14-07 про оцінку автомобіля " Фольксваген ", номерний знак [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 13099,11 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було надано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0737389 з терміном дії з 11 березня 2013 року до 10 березня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що їй було видано посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, в якому при написанні було допущено помилку - замість прізвища "[PERSON]" вказано "[PERSON]". Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовилося видати їй дублікат посвідчення з виправленим прізвищем. Просила встановити факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії [NUMBER], видане Київською облдержадміністрацією на ім'я [PERSON], належить [PERSON] В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, про час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином, надіслала клопотання про розгляд заяви без її участі. Представники заінтересованих осіб - Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з паспортом серії [NUMBER] заявниця [PERSON] народилася [INFO] в селищі Макарів Макарівського району Київської області, а з 09 жовтня 1986 року зареєстрована в селищі Немішаєве Бородянського району Київської області. Відповідно до довідки Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області від 19 липня 2017 року за № 1484, [PERSON] з 09 жовтня 1986 року по теперішній час проживає та зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, селище Немішаєве Бородянського району Київської області відноситься до 4-ї зони посиленого радіоекологічного контролю. Як убачається з копії посвідчення громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії [NUMBER], виданого Київською облдержадміністрацією, посвідчення оформлене на ім'я [PERSON]. Відповідно до довідки Бородянської районної державної адміністрації Київської області від 11 липня 2017 року за №3-31-687, [PERSON] дійсно, отримувала посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4, серії [NUMBER], видане Київською облдержадміністрацією. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що посвідчення громадянки, яка постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії [NUMBER], видане Київською облдержадміністрацією на ім'я [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1500,00 грн., щомісячно починаючи з 10.08.2015 року до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що після розірвання з відповідачем шлюбу, син залишився проживати разом з ним та перебуває на його утриманні. Вказав, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому змушений звернутись до суду. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання", в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів в порядку ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №142107 від 28.02.2011 року (а.с.3). Згідно довідки КП «ВЖРЕП №11» №505 від 10.05.2017 року [PERSON], [INFO] зареєстрований разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Домовленості про утримання дітей в досудовому порядку сторонами не досягнуто. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 06.07.2017 року до повноліття дитини. Разом з тим, вимога позивача про початок стягнення аліментів з відповідача з 10.08.2015 року не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, який згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду подано 06.07.2017 року . Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати до державного бюджету України, що складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач в силу закону звільнений від їх сплати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02 липня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок його безпідставних ревнощів, постійних сварок та застосування фізичного насильства. Оскільки сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені, проживають окремо та не ведуть спільного господарства вважала, що шлюб існує формально. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати, змінити прізвище на дошлюбне та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі встановленому законом, примусити допомагати в потрібний час доглядати за дочкою. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала, проти примирення заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 липня 2011 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Мирчанської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене та оскільки, наданий судом для примирення час до примирення не привів, то суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 11 липня 2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки "[PERSON]" змінити на дошлюбне "[PERSON]". Позовні вимоги в частині примусу допомагати в потрібний час доглядати за дочкою задоволенню не підлягають, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

В липні 2017 року публічне акціонерне товаритсво комерційний банк "Приват Банк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 1 лютого 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1300,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 31 березня 2017 року, в сумі 21164,31 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 612,57 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 15567,73 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3500,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500 грн (фіксована частина) та штраф 984,01 грн (процентна складова). В судове засідання представник позивача та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому представник позивача позов підтримав, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В липні 2018 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO], а саме, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Загатка Чернігівського району Чернігівської області, є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], уродженки с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що [INFO] в с. Дніпровське Чернігівського району Чернігівської області померла її матір [PERSON]. Заявник не має можливості прийняти спадщину після смерті матері через те, що анкетні дані матері, а саме: ім'я "[PERSON]", яке зазначено в свідоцтві про народження заявника, не збігаються з ім'ям "[PERSON]", яке було зазначено в свідоцтві про смерть за даними паспорта громадянана України. Заявник звернулася до Корабельного районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про її народження, проте отримала відмову. Заявник надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явився, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її матір'ю - [PERSON], яка померла [INFO], що дозволяє заявнику реалізувати своє право на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері.

Outcome: approved