Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що з відповідачкою [PERSON] перебували в шлюбі з 1985 року, який було розірвано 07 квітня 2007 року. Рішенням апеляційного суду від 26 червня 2012 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах, визнання житлового будинку спільним майном подружжя та поділ майна подружжя. Цим рішенням було проведено розподіл між ними житлового будинку [ADDRESS], згідно варіанту 1 по висновку експертизи № Е-02/12 від 05.03.2012 р. Рішення набрало законної сили і було виконане сторонами, так як будинок поділено на дві окремі ізольовані частини, а також відповідно до часток поділена земельна ділянка. Разом з тим до складу майна, яке підлягало поділу не ввійшла частина майна, яка належить йому особисто, проте після поділу залишилася в приміщеннях та на частині земельної ділянки, що виділена у власність відповідачці. Це майно не враховувалося при проведенні експертизи у попередній справі та не оцінювалося і складається з наступного. В одному із сараїв, який в подальшому перейшов у власність відповідачки, ним власними силами і за власні кошти було облаштовано баню. Оскільки ця зміна не відображена в технічному паспорті, експертом вона не враховувалася (а.3 висновку експертизи). Разом з тим, він має право забрати використані ним матеріали витрачені на облаштування бані, проте відповідачка йому в цьому перешкоджає, навісивши замок на приміщення та закривши доступ до свого майна. Змушений просити суд зобов»язати відповідачку повернути йому майно, яке знаходиться у неї без достатніх правових підстав, а саме: вагонку соснову 30,240 кв.м. вартістю 1693,34 грн., плитку керамічну 15 м.кв. (80 грн. за 1 м.кв.), плитку клінкерну 2 м.кв. (100 грн. за 1 м.кв.), стелажі дерев"яні вільхові, піч перероблену під котел, дві бочки пласмасову 200 л. і металічну 250 л., трубопровід, душову, диван, лежак, стіл різьблений. Крім того, вимагає, щоб відповідачка повернула йому панельну огорожу (сім прольотів з 4 плит - 14 м.), куплену та встановлену за його кошти в розмірі 2 520 грн., яка також не була врахована при поділі і знаходиться на її території. Поверненню підлягає також газовий лічильник вартістю 177,10 грн., газова труба Д27мм/27м вартістю 400 грн., кухонна стінка вартістю 1000 грн.; килим 2x3 м. червоного кольору вартістю 500 г грн., які належали його батькам, а відповідно належать йому як спадкоємцю. У відповідачки знаходиться належні йому 1 тонна вугілля- брикету вартістю 500 грн. та 1 тонна антрациту вартістю 800 грн., які вона також відмовляється повернути. Вимагає компенсації зроблених ним поліпшень, а саме було забетоновано подвір"я, яке відійшло до відповідачки. Так як ці поліпшення за своєю природою неможливо відокремити, відповідачка повинна сплатити йому вартість затрачених матеріалів (щебінь, пісок, цемент), яка згідно квитанцій складає 2892,15 грн. Рішенням суду за ними визнано право власності по 1/2 колонки. Після поділу земельнеії ділянки колонка знаходиться на земельній ділянці відповідачки і в подальшому його користування нею неможливе. В зв"язку з цим, просить стягнути з відповідачки половину вартості колонки, яка складає 6 350 (5000 - за скважину, 3 круги по 450 грн. кожний), відповідно 1/2 вартості складає 3 175 грн. В ході переобладнання будинку на два ізольованих приміщення відповідачкою було демонтовано перекриття стелі над його частиною будинку (дошка 40 см., глиняна герметизація) довжиною 10 м. та шириною 0,5 м., а також зірвано розподільні коробки та електропроводку в свинцевій гофрованій обмотці, чим спричинено йому шкоду, розмір якої оцінює в 5000 грн. Частина вимог підтверджена документально, зокрема квитанціями та накладними. Просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] належне йому майно: вагонку соснову 30,240 кв.м.; плитку керамічну 15 м.кв., стелажі дерев"яні вільхові, піч перероблену під котел, дві бочки пласмасову і металічну, трубопровід, душову, диван, лежак, стіл різьблений; панельну огорожу (сім прольотів з 4 плит кожен); газовий лічильник , газову трубу Д 57 мм/ 27 м. , кухонну стінку ; килим 2x3 м. червоного кольору, 1 тонну вугілля- брикету та 1 тонну антрациту. Стягнути з відповідачки на його користь вартість матеріалів витрачених на бетонування двора в сумі 2892,15 грн. та 1/2 вартості колонки, що складає 3 175 грн., а також завдану шкоду шляхом демонтажу перекриття стелі, яку він оцінює в 5000 грн., а всього стягнути 11067,15 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] в зустрічному позові посилається на те, що складу майна яке підлягало поділу не ввійшла частина майна, яке належить також їй особисто, проте після поділу залишилося в приміщеннях, що виділені у власність відповідачеві. Це майно не враховувалося при проведенні експертизи у попередній справі та складається з наступного. У ванній кімнаті, яка в подальшому відійшла відповідачеві за кошти їх доньки, яка на той час проживала разом з ними, був встановлений гідробокс та комплектуючі до нього. Вона має право забрати використані матеріли на ремонт ванної кімнати, проте відповідач в цьому перешкоджає, навісивши замок на приміщення та закривши доступ до її майна. Через це змушена просити суд зобов»язати відповідача повернути їй майно, яке знаходиться у нього без достатніх правових підстав, а саме: гідробокс та комплектуючі до нього вартістю 4485 грн. Крім того вимагає, щоб відповідач повернув їй дитячий велосипед «Аіст» вартістю 500грн. Також вимагає половину суми затраченої нею на встановлення перегородки з цегли та фундамент під неї, щоб розділити 2 частини будинку. Для цього були закуплені цегла будівельна вартістю 810грн., пісок вартістю 500грн., щебінь вартістю 988грн., цемент вартістю 690грн. Також була встановлена перегородка на горищі, з дошки на суму 1150 грн. Всього матеріалів на суму 4138 грн. З відповідача просить стягнути половину вартості матеріалів, а саме - 2069грн. Вимагає сплатити їй половину вартості дверей в сумі 1000 грн., які після розподілу відповідач забрав собі у власність, хоча у рішенні суду не було вказано що двері відійшли йому. На частині земельної ділянки, що відійшла у власність відповідачу знаходиться септик. Оскільки судом не враховувалася його вартість при розподілі просить стягнути з відповідача половину вартості бетонних кругів (Зшт х 450грн) які використовувалися при будівництві септика, що становить 675грн. Після розподілу будинку вона не проживала на половині відповідача, але сплачувала комунальні послуги протягом року за цілий будинок, що за рік склало суму: за газ -3152,2 грн., та електроенергію - 835,9 грн. Просить стягнути з відповідача половину вартості за газ, та четверту частину за електроенергію, а саме -1785 грн. Після розподілу будинку і надвірних будівель відповідач у сараях, що за рішенням суду належать їй, знищив всю електропроводку і вона змушена була встановлювати всю електропроводку за свій рахунок. Враховуючи нанесені матеріальні та моральні збитки (лайливі образи та погрози) просить стягнути з відповідача компенсацію в сумі 5000грн. Просить витребувати з незаконного володіння [PERSON] належне їй майно: гідро бокс та комплектуючі до нього, велосипед «Аіст». Стягнути з відповідача на її користь 10556 грн., що складається з наступного: половину вартості матеріалів витрачених на встановлення перегородок для розділення будинку на 2 частини у сумі 2069грн., вартість одних дверей у сумі 1000грн, вартість половини бетонних кругів для септика у сумі 675грн., половину вартості оплати за газ та четверту частину вартості за електроенергію що становить 1785грн., стягнути матеріальну шкоду за зірвану електропроводку та моральну шкоду 5000грн., судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] зменшив позовні вимоги щодо повернення газового лічильника і газової труби Д57мм/27м., в решті повністю підтримав. Пояснив, що попереднім рішенням суду не до кінця були вирішенні питання щодо поділу їх спільного майна, а тому і виник цей позов. Після проведеного розподілу бувшій дружині відійшов сарай, у якому знаходиться самовільно побудована баня ним особисто. Він купував туди вагонку, плитку, стелажі, піч переробляв під котел, бочки, душову. Також там є диван, якого він переробив із батькового старого, лежак зроблений ним особисто і стіл різьблений. Йому потрібні ці речі назад з її незаконного володіння. Також просить повернути панельну огорожу у вказаному розмірі. Газовий лічильник йому повернули, по трубах газових відмовляється. Хоче щоб йому [PERSON] вернула батьківську кухонну стінку, килим 2х3, який належав його покійній мамі та вугілля-брикет, антрацит, який лишився у хлівах. Крім того, він проводив бетонування подвір»я, яке також відійшло частково відповідачці, а тому йому потрібно повернути вартість матеріалів, які туди були використані ним особисто. Вважає, що при поділі раніше це не враховувалося. Рішенням суду було поділено колонку на вулиці, але він не може нею користуватися і не хоче. А тому, [PERSON] має вернути йому вартість її половини. Коли проводили поділ будинку, то при демонтажі були пошкодженні перекриття над його половиною, електропроводка, чим спричинено йому шкоду, яку він самостійно оцінив у 5000 грн. Про призначення експертизи з даного приводу поки що не заявляє клопотань. На все це майно у нього лише є частково документи. Деякі з них виписані не на нього, а на його батька чи інших людей, але це все підтверджує його позовні вимоги. Ціни на майно писав сам. Просить задоволити його позов. Зустрічні позовні вимоги визнав частково, в частині наявності на горищі поломаного велосипеду «Аіст», який може повернути [PERSON]. Проте не погодився із його вказаною вартістю. Він був куплений коли жили разом. Решту позовних вимог не визнав. Вважає, що все майно було придбано ним і його батьками, а не нею. Згідний з тим, що ними була проведена перегородка між половинами, але не впевнений, що туди пішло стільки матеріалу, так як частково щебінь і пісок досі лежать на вулиці, не згідний із вказаною сумою. Септик будував його батько. Визнав, що між поділеними половинами, між кімнатами стояли двері, які він забрав собі. Вартість їх була 700 грн. Після проведеного розподілу будинку судом він не проживав у належній йому частині будинку і не платив за це комунальні послуги за світло і газ. У будинку проживала його з відповідачкою дочка, він лише іноді приходив. Підтвердив, що звертався до служби газу та світла, щоб відімкнули їх від будинку. Просить відмовити їй у позові. У судовому засіданні [PERSON] первісний позов визнала частково. Пояснила, що попереднім рішенням суду були вирішені фактично всі питання і частково стосовно того майна, що [PERSON] описує у позові. Так було вирішено питання по сосновій вагонці, панельній огорожі, кухонній стінці, колонці. Наявність решти майна частково не визнає. Ніякого маминого килиму у неї немає і не було. Вугілля-брикет, антрацит не було у такій кількості. Тим, що був опалювали весь будинок, в тому числі і його половину, бо він там не жив, а опалення відокремлене ще не було. Решта яка там лишилася, становить декілька тачок, які він може собі забрати. Згідна віддати йому стару металеву бочку, диван, лежак, стіл різьблений. Не згідна із цінами вказаними у позові. Проте, це майно належало їм обом, вона незаконно ним не заволодівала. Заперечує наявність решти майна, його кількості і використання саме у тих розмірах, що вказав [PERSON], в тому числі на бетонування двору. Ніхто не псував йому і не демонтував перекриття. Навпаки все зробили за двох і акуратно. Лишилося йому тільки зі своєї сторони навести порядок. Просить відмовити у позові. Як позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. В решті підтримала повністю. Пояснила, що на половині відповідача лишився у ванній гідробокс, вартість якого просить повернути. Також велосипед марки «Аіст». Половину вартості проведеної перегородки, септика, та комунальник послуг. За газ половину, так як будинок належить обом наполовину, а оплачувала вона сама. За світло четверту частину, так як він приходив періодично і користувався господарськими будівлями і будинком. Навмисно відкривав вікна, щоб виходило тепло. Писав заяви на відключення будинку від світла і газу, так як там ніби-то ніхто не живе. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов не підлягає до задоволення, зустрічний позов підлягає до часткового задоволення. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20 квітня 2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення фактичних шлюбних відносин, визнання житлового будинку спільним майном подружжя та поділ майна подружжя, позов задоволено частково. Рішенням колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 26 червня 2012 року, рішення першої інстанції скасоване в частині відмови в задоволенні позову. Встановлений факт проживання однією сім»єю після розірвання шлюбу з 7 квітня 2007 року по 30 червня 2010 року. Визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Частка становить 48,2%. [PERSON] виділено ? вказаного житлового будинку (частка становить 51,8%). Стягнуто компенсацію з [PERSON] на користь [PERSON] 5896 грн. Кухонний набір виділений у власність [PERSON] [PERSON] виділено автомобіль «Славута». Стягнуто компенсації з [PERSON] на користь [PERSON] 9500 грн. в решті рішення залишено без змін. (а.с.3-12) Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, позовні вимоги щодо кухонної стінки , панельної огорожі, вагонки соснової, ? колонки вже були вирішені по суті. Відповідно до вимог ст.388 ЦК України, особа, яка вважає себе власником майна, може витребувати майно у добросовісного набувача за наявності підстав, зазначених у даній нормі: майно було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння не з їхньої волі іншим шляхом. Стаття 387 цього Кодексу дає право власнику на витребування майна із чужого незаконного володіння і відповідачем за таким віндикаційним позовом є особа, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа майном власника. Пунктом 19 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що суди повинні виходити із того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не є такими особами, оскільки це майно було набуте ними під час перебування у шлюбі і спільного проживання у подальшому. На час розгляду справи у суді місце знаходження всього вказаного майна за первісним і зустрічним позовом не встановлена, воно не є індивідуально визначеним. Вартість його не доводиться належними доказами, не визнається іншою стороною, не доведена висновком експерта. Згідно зі ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів вказаною статтею передбачено визнання права. Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. Таким чином, вказані позивачем [PERSON] у первісному позові, а також [PERSON] у зустрічному позові, підстави повинні підтверджувати їх право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Оскільки ні [PERSON], ні [PERSON] не наведено правових підстав щодо володіння спірним майном та наявність його у відповідача, його індивідуальні ознаки, то в задоволенні вимог про витребування цього майна із чужого незаконного володіння слід відмовити. Наявні в матеріалах справи квитанції-накладні щодо придбання сторонами плитки, піску, щебеню, цементу, будівельних матеріалів, гідробоксу, дерев»яних дошок, цегли, тощо видані на інші прізвища, або без зазначення такого взагалі. Тому встановити наявність їх належності сторонам неможливо. З тих, що видані на ім»я [PERSON] та наданих ним доказів, не вбачається, що саме ці матеріали та така їх кількість була використана на облаштування помешкання чи подвір»я. (а.с.13-17,27,34,47) Клопотань про призначення експертизи для визначення вартості збитків по демонтажу стіни, встановлення нової, наявності пошкоджень електропроводки, тощо сторонами у справі не заявлялися, висновки спеціалістів відсутні. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення вартості половини дверей, що знаходилися у їх спільному будинку, в стіні, по якій проведений розподіл будинку, стягнення половини вартості оплати за газ та четверту частину оплати за світло після розподілу будинку між сторонами в сумі 1785 грн., то вони були визнані у судовому засіданні [PERSON], доведені матеріалами справи та підлягають до задоволення. (а.с.28-33) Із показань свідка [PERSON] вбачається, що батько [PERSON] дійсно після розподілу будинку не проживав у ньому. Чинив всілякі перешкоди у користуванні. Поділ і будування стіни проводила матір, з дозволу відповідних спеціалістів. Протягом тривалого часу весь будинок опалювали і оплачували самостійно. [PERSON] періодично лише приходив користувався. Свідок [PERSON] показала, що знає що був проведений поділ будинку, що таке майно було. Де воно на даний час не знає. Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з [PERSON] підлягає до стягнення на користь [PERSON] 53,60 грн. судових витрат у справі, пропорційно до задоволених її позовних вимог.

Outcome: approved