Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Позовні вимоги просила задовольнити на підставі ст.ст. 180, 166 ч.2, 247 ч.2 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнала. Надала до суду відповідну письмову заяву. Згідно ст.ст. 130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст.ст.130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України). Суд, роз'яснивши позивачу наслідки відповідних процесуальних дій, з'ясувавши правові позиції сторін, встановивши щирість їх намірів, а також відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, приходить до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в межах заявлених вимог. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] народилась [PERSON] (в графі "мати" записано - [PERSON], а запис в графі "батько" зроблено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері). Згідно розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації №Р-429/о/3-13 від 06.12.2013 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування і призначено її, - [PERSON], її опікуном. За дитиною закріпили право проживати і користуватися житловим будинком за адресою: [ADDRESS], де вони з нею фактично і проживають. Відповідачка [PERSON] не допомагає їй ні матеріально, ні по господарству, участі у вихованні дитини зовсім не приймає. Дитина навчається в школі, а вона вже похилого віку, потребує постійного прийому ліків, тобто так сталося, що вони фактично доглядають один одного. Відповідачка має можливість сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), щомісячно, але не нижче 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідач визнала всі обставини, що викладені в позовній заяві. За таких обставин, на переконання суду, позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183, 166, 247 Сімейного кодексу України в повному обсязі. Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК України суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., так як судовий збір стягується з відповідача, коли позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved