Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до КП ШКЗ «Зірка» про захист порушених трудових прав, стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати і стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01 червня 2009 року по 04 червня 2018 року\~ вона з відповідачем перебувала в трудових відносинах. Наказом по підприємству № 291 -к від 04 червня 2018 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням. На момент звільнення [PERSON] було нараховано 35 733 грн. 14 коп. з урахуванням боргу за заводом за несвоєчасну виплату нарахованої заробітної плати та разом сума боргу за заводом становить 19 494, 53 грн., на яку нарахована компенсація у розмірі 1739,12 грн. станом на 04 червня 2018 року. У червні 2018 року на час звільнення нарахована загальна сума 14 499,49 грн. (погодинна зарплата - 92,66 грн.; за нічний час - 24,30 грн.; доплата до мінімальної зарплати - 86,62 грн; компенсація за відпустку - 2946,0 грн.; вихідна допомога - 11 349,91 грн.), яка станом на день подання заяви до суду також не виплачена, тому просить стягнути вказану суму заборгованості в судовому порядку. Крім цього середній заробіток затримки, на час розгляду справи, виплати кінцевого розрахунку при звільненні з 04.06.2018 року по 04.03.2019 року становить 34389,81 грн. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує просить розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в судове засідання не з'явився. Суд, за згодою позивача відповідно до вимог\~ ст.ст. 280-281 ЦПК України, виносить рішення при заочному розгляді справи, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 43 Конституції України, кожна людина має право на заробітну плату, не нижчу ніж встановлену законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівниками регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в КП ШКЗ «Зірка», на посаді прибиральником службових приміщень з 23.03.2017 р. по 04.06.2018 р. (а.с.4) В день звільнення\~ позивача і до цього часу\~ відповідач не виплатив всіх належних їй сум заробітку, в результаті чого має перед позивачем заборгованість\~ у розмірі 32517,72 грн\~ що підтверджується\~ довідкою наданою відповідачем від 17.08.2018р.(а.с.6), яку\~ відповідно до ст.116 КЗпП України слід стягнути з відповідача, а тому позовні вимоги позивача в даній частинві оведені і підлягають задоволенню. ЩОДО стягнення з відповідача\~ середній заробіток за весь час затримки розрахунку. відповідності до ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-III та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" від 21.02.2001 р. Таким чином\~ розрахунки\~ позивача проведені відповідно до вимог законодавства і середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 04.06.2018 року по 4.03.2019 року (включно) становить\~ 34389,81 грн.(а.с.22) Представником відповідача такі розрахунки позивача жодним чином не спростовані. Таким чином вимоги позивача в даній частині доведені і підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про\~ стягнення\~ з відповідача\~ компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням\~ термінів виплати заробітної плати, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України і ст.33 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. З викладеного виходить, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Індексація заробітної плати працівників проводиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями. У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Так в період з червня по грудень 2018р.\~\~ коефіцієнт індексації\~ становив 0%, в період з січня 2019р. по березень 2019р. коефіцієнт індексації\~ становив по 4,3% . Сума індексації позивача становить 82,60 грн\~ в місяць, а загальний розмір індексації за вказаний період становить 247,80 грн\~ Так\~ судом встановлено, що відповідачем\~ порушено строки виплати заробітної плати а індекс споживчих цін за цей період зріс, то з відповідача слід\~ стягнути\~ компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати заробітної плати в сумі 247,80 грн\~ ., тому позовні вимоги в даній частині\~ слід задовольнити. Представником відповідача такі розрахунки позивача жодним чином не спростовані, що є підставою для стягнення компенсації\~ в зазначеному\~ вище розмірі. Оскільки справляння та сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, зазначену суму суд визначив без утримання цього податку й інших обовязкових платежів. Крім цього суд має допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення усієї суми заборгованості із заробітної плати. Як видно з розяснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні. При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved