Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

В вересні 2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.04.2017 року по 30.06.2020 року в сумі 4978,11 грн., вказавши в заяві, що користуючись послугами КП "Водоканал", на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999 року "Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення", громадяни зобов`язані робити оплату за послуги по водопостачанню та водовідведенню щомісяця, окремо від інших платежів. При цьому, відповідач повинен своєчасно робити оплату за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню по затверджених тарифах та кількості прописаних членів родини, відповідно до розрахунку. Відповідач і дотепер не погасив заборгованість, яка числиться за ним, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за примусовим стягненням. Просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з водопостачання і водовідведення за період з 01.04.2017 року по 30.06.2020 року в сумі 4978,11 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст.66-68 ЖК України, наймач зобов`язаний робити оплату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення, у встановленому розмірі і вчасно. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватись належним чином згідно умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року «Про порядок оплати послуг за водоспоживання і водовідведення», збір абонентної плати з населення за вказані послуги проводиться окремо від інших комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідач проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] та користується послугами КП «Водоканал», однак не вносить вчасно оплату за надані послуги в зв`язку з чим за період з 01.04.2017 року по 30.06.2020 року за ним утворилась заборгованість в сумі 4978,11 грн. Тобто, споживач належним чином не виконував свої обов`язки по сплаті вартості послуг за централізоване водопостачання і водовідведення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується наданими до позову письмовими доказами. Відповідно до ст. 19 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житло-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач не відмовлявся від вказаних послуг, а отримував їх щомісячно. Оскільки зобов`язання відповідача сплатити борг за вказаний період не припинено, то існує заборгованість, яка підлягає стягненню. Відповідач не спростував вказані обставини. У відповідності до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Відповідач своїх заперечень суду не надав, не заявляв про пропуск позивачем строку позовної давності. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг. Таким чином, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: approved