Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначенням місця проживання неповнолітньої дитини , мотивуючи тим, що 12 вересня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Cпільне життя з відповідачем не склалось, по тій причині, що вона, позивач виїхала на заробітки за кордон в Італію, де продовжує працювати, а відповідач виїжджав до Росії, Польщі через що не могли підтримувати нормальні сімейні стосунки. Вказує, що біля трьох років вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Зазначає, що шлюб існує формально, а подальше збереження сім'ї буде суперечити її інтересам. Просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем, [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON], неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею, позивачкою. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме згідний щодо розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON], однак вважає, що неповнолітній син повинен проживати з ним, оскільки позивач постійно перебуває в Італії, а він проживає з сином , піклується про нього, а також сам син [PERSON] бажає проживати з ним, відповідачем по справі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 12 вересня 1999 року у виконкомі Рунгурської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 11, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6) Як вбачається з копії довідки № 13 від 15 січня 2014 року, виданої виконкомом Рунгурської сільської ради Коломийського району позивач [PERSON] зареєстрована і проживає в [ADDRESS] та має такий склад сімї: мама - [PERSON], син - [PERSON] (а.с.7) Згідно характеристики виданої виконкомом Рунгурської сільської ради Коломийського району 15 січня 2014 року відповідач [PERSON] характеризується позитивно (а.с.8) Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання із-за сімейних незгод, різних поглядів на життя, що сторони припинили з 2011 року спільні сімейні стосунк із-за виїзду позивачки за межі України на роботу, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а також враховуючи, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що зберігати такий шлюб недоцільно так як він носить лише формальний характер та суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо -дитини та згідно ст.ст. 150, 157, 160 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, спільно вирішувати питання виховання дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO] вказав, що бажає після розірвання шлюбу між батьками проживати з батьком [PERSON], відповідачем по справі. Статтею 14 Закону України " Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року передбачено, що при розгляді спорів про місце проживання дітей, суд виходить з інтересів дітей і умов їх нормального розвитку та виховання, а також заслуховує думку та побажання дітей. Згідно ч.І ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховючи вищенаведене суд вважає, що неповнолітню дитину від цього шлюбу [PERSON], [INFO], доцільно залишити на проживання при батькові, відповідачу по справі [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище " [PERSON] ", так як вона цього просить. Також слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] половину сплаченого судового збору , як цього просить позивач, а саме 121 грн.. 80 коп. В решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 109,110,112 СК України та

Outcome: approved