Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] 06.07.2017 року о 14.30 год. госпіталізована у відділення №10 ВОПНЛ ім.акад. [PERSON] за направленням на госпіталізацію завідувача приймального відділення ВОПНЛ ім. [PERSON] [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і суттєву шкоду її здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 06.07.2017 року о 15.00 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просила заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.07.2017 року о 15.00 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу (F.20.00), потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. З матеріалів справи вбачається, що вперше психічні розлади зявилися у [PERSON] в 1996 році, коли через місяць після одруження почала неадекватно себе поводити по відношенню до батьків, була дратівливою, звинувачувала чоловіка в зрадах, підозрювала його, конфліктувала з рідними, через що була госпіталізована в ВОПНЛ, на наступний день після госпіталізації мати з чоловіком забрали її за наполяганням. Після виписки ніде не працювала, була до всього байдужою, не слідкувала за собою, неадекватно себе поводила: розбирала ліжко, паркет, спала на матрацах, спалила документи, була госпіталізована в ВОПНЛ з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. Після виписки знаходилася на під наглядом дільничного психіатра, періодично приймала підтримуюче лікування, від стаціонарного лікування відмовлялася. В 2001 році визнана інвалідом І групи, в 2003 році визнана недієздатною, має опікуна сестру. Стан погіршився в 2011 році після смерті батьків. З тих пір неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ з приводу шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу. Виписувалася з незначними покращеннями. Остання госпіталізація відбулася з 28.12.2016 року по 09.03.2017 року. Після виписки епізодично приймала підтримуюче лікування. Вдома нічим не займалася, не могла себе обслуговувати: не прала, не готувала їжу, періодично уходила з дому, заводила сумнівні знайомства. Стан погіршився протягом останнього тижня: не спала вночі, стала дратівливою, агресивною, конфліктувала з рідними і сусідами, погрожувала сестрі вбивством, зносила сміття з вулиці в квартиру, відмовлялася від прийому їжі та ліків, уходила з дому, у звязку з чим в супроводі сестри-опікуна доставлена у ВОПНЛ та примусово госпіталізована у 10 відділення. Враховуючи дані медичної документації (заява сестри, Акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, запису лікаря приймального відділення) [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу (F.20.00), потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними). Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved