Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували шлюб 19 вересня 1998 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Закарпатської області про що зроблено актовий запис №342. Під час даного шлюбу у них народилося двоє дітей з яких неповнолітнім є [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Однак, подружні відносини між ними фактично припинені, оскільки вони різні за характером люди, спільного господарства не ведуть з 2017 року. Тому, на підставі вищенаведеного, вона ( [PERSON] ) звертається до суду та просить, шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] 19 вересня 1998 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Закарпатської області розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнти. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Закарпатської області 19 вересня 1998 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 19 вересня 1998 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №342 (а.с.5). Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с.7). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Так, судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] ..

Outcome: approved