Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

В березні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.12.2016 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором\~ станом на 02.03.2018 року заборгованість відповідача становить 15711,11 грн., з яких: 6088,23 грн. тіло кредиту; 858,86 грн. відсотки за користування кредитом; 7539,68 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 724,34 грн. штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15711,11 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 43,2% річних за користування кредитом. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку; розрахунком заборгованості. Відповідач у своїй анкеті-заяві від 05.12.2016 року зазначила, що згідна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановленого тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно ч. 1\~ст. 634 Цивільного кодексу України\~договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 526 ЦК України\~ зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549ЦК України). У порушення умов кредитного договору свої зобовязання відповідач за договором б/н від 05.12.2016 року своєчасно не виконувала, внаслідок чого станом на 02.03.2018 року її заборгованість становить 15711,11 грн., з яких: 6088,23 грн. тіло кредиту; 858,86 грн. відсотки за користування кредитом; 7539,68 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 724,34 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, наданим суду. Позивач просить стягнути з відповідача штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 724,34 грн. (процентна складова). Разом із тим, відповідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, п.1.1.5.20 та п.2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов ПАТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений і з відповідача слід стягнути пеню. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 05.12.2016 року станом на 02.03.2018 року в розмірі 14486,77 грн., з яких: 6088,23 грн. тіло кредиту; 858,86 грн. відсотки за користування кредитом; 7539,68 грн. - пеня. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1624,74 грн. (15711,11/100=157,11; 14486,77/157,11=92,21; 1762/100х92,21=1624,74). \~

Outcome: partial