Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору поновленим та визнання угоди укладеноювказавши, що 30 грудня 2010 року між позивачем та Новомиргородською районною державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 6,69 га ріллі на території Новомиргородської міської ради. Зазначеним договором позивачу надано в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Вказаним договором передбачено, що дія договору продовжується на наступний термін дії договору, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 30 днів до його закінчення не отримала письмового повідомлення щодо інших пропозицій та не отримала підтвердження про його отримання іншою стороною. В той же час ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області не повідомило позивача за 30 днів до закінчення дії договору про свій намір не продовжувати його на наступний термін. 06 січня 2016 року позивач направив ГУ Держземагенства у Кіровоградській області, правонаступником якого у спірних правовідносинах є ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області лист повідомлення про поновлення договору оренди землі до якого долучено проект додаткової угоди, але позивач так і не був повідомлений про прийняте відповідачем рішення. Після закінчення строку договору оренди позивач продовжував користуватися земельною ділянкою та сплачував орендну плату за її користування. В червні 2016 року позивачем було одержано від ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області лист-повідомлення про те, що ним розглянуто лист-повідомлення позивача про поновлення договору оренди землі, однак за результатами перевірки встановлено, що лист-повідомлення щодо поновлення договору зареєстрований з пропуском встановленого строку. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати поновленим Договір оренди землі від 30 грудня 2010 року, укладений між Новомиргородською районною державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області та фізичною особою громадянином [PERSON], який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 лютого 2011 року за № 352380004000005, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вказаним договором оренди землі; визнати укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 30 грудня 2010 року, укладеного між Новомиргородською районною державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області та фізичною особою громадянином [PERSON] Дмитроивчем, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 лютого 2011 року за № 352380004000005; стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи по суті без її участі, підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі враховуючи наступні обставини. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. У судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 2010 р. між [PERSON] та Новомиргородською районною державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області строком на 5 років укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 6,69 га ріллі на території Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 352380004000005 від 21 лютого 2011 року. Відповідно до п.8 вказаного Договору оренди передбачено, що дія договору продовжується на наступний термін дії договору, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 30 днів до його закінчення не отримала письмового повідомлення щодо інших пропозицій та не отримала підтвердження про його отримання іншою стороною. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилався на невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого спірним договором та статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач, з метою скористатися своїм переважним правом щодо поновлення договору оренди на новий строк, 06 січня 2016 року подав до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, який є правонаступником ГУ Держземагенства у Кіровоградській області у спірних правовідносинах, лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого долучено проект додаткової угоди (а.с.17). Проте, лист-повідомлення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надіслано останнім позивачу лише 02.06.2016 року. Відповідач зазначив у вказаному листі-повідомленні, що ним розглянуто пропозицію [PERSON] та за результатами перевірки встановлено, що лист-повідомлення [PERSON] щодо поновлення зазначеного вище договору оренди зареєстрований 04.02.2016 року, тобто з пропуском встановленого строку, а тому відповідач заперечує у поновленні спірного договору. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] згідно вимогам статті 33 Закону України «Про оренду землі» є добросовісним орендарем, який: у період дії строку договору оренди земельної ділянки, та після закінчення строку дії такого, тобто після 21 лютого 2016 року, належним чином та відповідно до умов укладеного між сторонами договору виконував свої обовязки орендаря, використовував земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, за що сплачував відповідачу орендну плату в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій про сплату орендної плати за березень-травень 2016 року, при цьому відповідач не надав суду належних доказів невиконання умов договору, у тому числі в частині сплати орендної плати. Таким чином, є законні підстави для поновлення договору оренди землі згідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та п.8 спірного Договору оренди землі, оскільки: позивач належно виконував свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору позивач повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; [PERSON] продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору оренди землі від 30 грудня 2010 року, який зареєстровано у відділі Держкомзему в Новомиргородському районі 21 лютого 2011 року за № 352380004000005. Враховуючи наведене, суд вважає законною та обґрунтованою позовну вимогу про поновлення договору оренди землі від 30 грудня 2010 року, укладеного між Новомиргородською районною державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області та фізичною особою громадянином [PERSON], зареєстрованого 21 лютого 2011 року, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені вказаним договором оренди землі. Відповідно до ч.9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" відмову, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) містить пряму вказівку щодо обов'язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця. Отже, враховуючи, що нормами законодавства України, які були чинними під час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України), суд вважає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого цивільного права, який відповідає вимогам ст.16 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач зволікає в укладенні Додаткової угоди, яка має бути укладеною в обов'язковому порядку у місячний строк, то позовна вимога [PERSON] щодо визнання такої Додаткової угоди укладеною є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у виді судового збору. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]Д, то відповідно судові витрати у розмірі 1409,60 гривень необхідно стягнути з ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області на користь позивача.

Outcome: approved