Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

До суду звернувся ПАТ " Банк Форум " з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначав, що 24.09.2007 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит на суму 39 000 доларів США зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування з визначенням їх розмірів у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує. Після неодноразового збільшення позовних вимог, останні подані суду 05.06.2015 року, позивач просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 0117/07/19-N від 24.09.2007 року станом на 05.06.2015 року на загальну суму 38 351, 04 долара США з них : 3 378,76 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредиту, 27 040,00 доларів США - поточна заборгованість по повернення кредитних коштів, 7577,39 доларів США - прострочена заборгованість на нарахуванню процентів, 354,89 доларів США - поточна заборгованість на нарахуванню процентів, пеню у розмірі 127 408, 81 грн., штраф у розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні представник позивача ПАТ "Банк Форум" - [PERSON] просить позовні вимоги зі змінами задовольнити на підставі наданих доказів. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, підтримує письмові заперечення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув.. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У відповідності ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Судом встановлено, що 24.09.2007 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 0117/07/19-N , згідно якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 39 000 дол. США зі сплатою 12 відсотків річних в строк до 23 вересня 2032 року ( а.с.а.с. 29 30, 34). Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом з визначенням їх розмірів у встановлені строки та графік погашення кредиту у порядку, визначеного договором. У забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] по вказаному кредитному договору, банк уклав 24.09.2007 року з відповідачем іпотечний договір б/н. Відповідач [PERSON] перестав сплачувати своєчасно та у повному обсязі кошти у погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту. Відповідно до п.п.1.2, 1.3, 2.2, 2.3, 2.5 Банк в праві вимагати дострокового погашення заборгованості у разі неналежного виконання боржником зобовязань. Станом на 05 червня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 38 351, 04 долара США з них : 3 378,76 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредиту, 27 040,00 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 7577,39 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 354,89 доларів США - поточна заборгованість за нарахованими процентами, пеню у розмірі 127 408, 81 грн., штраф, нарахований відповідно п.4.4 договору у розмірі 5 000 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Розрахунок наданий позивачем заборгованості відповідає умовам кредитного договору та не спростований відповідачем. Щодо доводів відповідача про застосування строків позовної давності. Так, з наданих позивачем розрахунків постає, що відповідач [PERSON] з 18.01.2011 року по 19.03.2013 року здійснював щомісячно частково погашення простроченої заборгованості та повернення відсотків за користування кредитними коштами Враховуючи строк останньої сплати [PERSON] заборгованості по кредитному договору 19.03.2013 року у сумі 261, 12 грн., дату звернення позивача з позовом - 06.05.2014 року, підстави для застосування строків позовної давності відсутні. Інших доказів судом не здобуто. Так, судом за клопотанням відповідача призначалась судова почеркознавча експертиза, яка не проведена у звязку з ненаданням відповідачем додаткових матеріалів та не оплатою, призначеної судом експертизи. Щодо застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 3 039, 34 грн., враховуючи зменшення розміру заробітної плати [PERSON], необхідністю утримання членів родини, то суд зазначає: що ст.. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи те що, сума нарахованої банком пені за несвоєчасне погашення заборгованості не перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку, про необхідності стягнення суми пені у повному обсязі. Відповідач не подав належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову і встановлених судом обставин. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0117/07/19-N від 24.09.2007 року станом на 05.06.2015 року на загальну суму 38 351, 04 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ гривні до долара США станом на день ухвалення рішення (22, 15 грн. = 1 дол. США ) 849 475,54 грн. з них : 3 378,76 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредиту, 27 040,00 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів, 7577,39 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 354,89 доларів США - поточна заборгованість за нарахованими процентами, пеню у розмірі 127 408, 81 грн., штраф у розмірі 5 000 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved