Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Орган опіки та піклування Виноградівської РДА звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей ухиляється, матеріально не підтримує та їх життям не цікавиться. Батько дітей помер. Діти перебувають у Берегівській спеціалізованій школі-інтернат І-ІІІ ступенів з 10.09.2012 року. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Виноградівської РДА. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі та одночасно долучив до заяви висновок органу опіки та піклування від 16.05.2018 року. Представник третьої особи повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7,8). Малолітні діти перебувають на утриманні у Берегівській спеціалізованій школі-інтернат І-ІІІ ступенів з 10.09.2012 року. За період навчання дітей у закладі до служби у справах дітей надходили повідомлення з школи про те, що мати від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей ухиляється, матеріально не підтримує та їх життям не цікавиться. Вказане підтверджується листами директора Берегівської спеціалізованої шкоди-інтернат І-ІІІ ступенів про не відвідування дітей (а.с.14,15,16,19). Батько дітей, [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 23.09.2002 року. Службою у справах дітей була проведена робота щодо визначення місця проживання матері. Було з'ясовано, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] з двома малолітніми дітьми та винаймає одну кімнату. Після проведення профілактичної роботи щодо належного виховання дітей 25.09.2015 року [PERSON] на протязі двох років спілкувалася з дітьми по телефону, однак на канікули жодного разу так їх і не забрала. 30.01.2018 року на адресу служби у справах дітей налійшло чергове повідомлення Берегівської спеціалізованої шкоди-інтернату, що [PERSON] більше 6 місяців не спілкується з дітьми, не проявляє до них турботу. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав з підстав, встановлених законом, що дасть можливість забезпечити право дітей на виховання в сім'ї, зокрема на усиновлення. Досліджений в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації від 16.05.2018 року № 03-24/1177 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та досліджені докази свідчать про свідоме невиконання відповідачем, як матір'ю, обов'язків щодо виховання своїх дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач на протязі тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та ухиляється від їх виконання по відношенню до своїх дітей, не цікавиться станом їх здоров'я, навчанням та розвитком, участі у їх вихованні не приймає, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати, які складаються з судового збору, від сплати якого позивач звільнений, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підлягають стягненню з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved