Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який було розірвано 22 жовтня 2015 року. Від цього шлюбу у позивача з відповідачем є двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Горохівського районного суду від 21 липня 2014 року з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивача на утримання дітей, в твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 липня 2014 року до повноліття дітей. Однак на даний час позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, постійно несе втрати на оздоровлення дитини, спортивні заняття, лікування та інші потреби дитини. Оскільки позивач не має постійного джерела доходу, а розмір аліментів, які сплачує відповідач, є мізерним, враховуючи сьогоднішні ціни, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 400 грн. на 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей. Ухвалою судді від 03 березня 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] у строк, визначений ухвалою суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, подав відзив на позовну заяву, у якому просив позовні вимоги задовольнити частково, посилаючись на те, що він є особою з інвалідністю третьої групи, постійно проходить курс лікування та затрачає значні кошти. Тому відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач [PERSON] у строк, визначений ухвалою суду про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, відповідь на відзив не подала. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 21 липня 2014 року стверджується, що вищезазначеним рішенням суду присуджено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 (чотириста гривень 00 копійок) на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 липня 2014 року та до досягнення дітьми повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу наведених норм закону слідує, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із довідки про доходи, виданої ТзОВ «Кромберг енд шуберт Україна Лу» вбачається, що [PERSON] працює комплектувальником проводів та загальна сума доходу за період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року становить 77555 гривень 65 копійок. Із виписок із медичної картки стаціонарного хворого №18305, №1060, №9969, виданих Волинською обласною клінічною лікарнею вбачається, що [PERSON] лікувався у вищезазначеному закладі з 01 грудня 2017 року по 11 грудня 2017 року, з 23 січня 2017 року по 31 січня 2017 року, 29 червня 2017 року по 10 липня 2017 року. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №758604 вбачається, що [PERSON] третя група інвалідності встановлена до 1 березня 2019 року. Отже, виходячи з наданих доказів, зважаючи на те, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1000 гривень щомісячно, однак визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів, тому зважаючи на доходи відповідача, що зазначені у довідці про доходи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей слід змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів, визначений рішенням суду від 21 липня 2014 року, з твердої грошової суми в розмірі 400,00 грн. на кожну дитину на 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як для цього є законні підстави. Згідно п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved