Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі [PERSON]на користь позивача 31104,40 грн. заборгованості, що виникла за кредитним договором №б/н від 10.05.2012 року, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем у справі. \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги обгрунтовуються наступними обставинами: 10 травня 2012 року відповідач [PERSON]отримав від позивача, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Відповідно до укладеного договору відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Власним підписом відповідач засвідчив свою згоду на те, що підписана ним анкета - заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає кредитний договір. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання по кредитному договору перед позивачем не виконав, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого станом на 31 травня 2018 року склала 31104,40 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 1973,12 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 26673,93 грн.; 500,00грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1457,35 грн. На підставі наведеного та у відповідності до вимог ст.ст.526, 527, 530, 598, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі заборгованість, що виникла за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не зявився , попередньо подав заяву в якій позов підтримав\~повністю,\~з підстав,\~зазначених у\~позові та\~прохає його\~задовольнити.\~ Відповідач [PERSON] в\~судовому засіданні\~позов не\~визнає,\~у відзиві\~зазначив,\~що вказаний\~позов є\~незаконним та\~необґрунтованим та\~підлягає залишенню\~без задоволення\~з підстав\~того,\~що не\~встановлено підтверджуючих\~документів,\~що ним\~було укладено\~даний договір\~,\~розрахунок заборгованості\~не може\~підтверджувати існування\~боргу оскільки\~він не\~є первинним\~обліковим бухгалтерським\~документом,\~а також\~просить \~застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог . Крім того, відповідач додатково пояснив, що вчасно повернути кредит не міг, оскільки не має сталих доходів. У його на утриманні перебуває тяжко хвора мати на лікування якої витрачає отримані доходи. Ствердив також, що не має можливості одноразово погасити борг в сумі 8000 грн. як пропонували йому працівники банку. В подальшому борг буде сплачувати частинами. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний, однак підлягає частковому задоволенню. За змістом ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобовязанні. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Анкетою- заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідача від 10 травня 2012 року, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг, доводиться той факт, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Пунктами 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг регламентовано, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Підписавши заяву по відкриття рахунку на видачу перерахованих коштів, відповідач погодився з тим, що підписана ним заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять укладний між сторонами Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно вказаних Умов та правил надання банківських послуг під борговими зобовязаннями за Кредитом Сторони узгодили зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування Кредитом, комісії, пені та штрафу, тобто загальну заборгованість клієнта. Згідно п.п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг у разі порушення боржником строків платежу по любому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобовязаний сплатити Банку штрафи в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Розрахунком суми заборгованості по кредитному договору №б/н від 10.05.2012 року доводиться та обставина, що сума заборгованості за кредитним договором станом на 31 травня 2018 року склала 31104,40 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 1973,12 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 26673,93 грн.; 500,00грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1457,35 грн.. Відтак, судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог\~ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Розглядаючи вимогу відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно зі\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1\~ст. 259 ЦК України). Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 та в постанові від 18 червня 2014 року по справі № 6-61 цс 14. Відповідно до кредитного договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України\~встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний Суд України відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, у постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014р. по справі № 6- 61цс 14 вказав: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.» \~ \~ \~ \~Згідно п.п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. \~\~У той же час, відповідач не надав суду доказів з приводу припинення дії Договору між ним та ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 26.12.2018 року доводиться обставина, що відповідач [PERSON], згідно кредитного договору б/н від 10.05.2012 року, отримав картки №5211537306107207,№5211537415946156,№5168755331634671 яка мала термін дії до 07.2017 року. Отже, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 30 липня 2018 року, тобто в межах строків позовної давності, а відтак клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Що стосується пені та комісії процентів суд виходить з наступного. Так, розрахунками заборгованості за договором укладеного №б/н від 10 травня 2012 року, між ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем у справі доводиться та обставина, що розмір пені та комісії, за період з 01.09.2012 року по 31 травня 2018 року становить 500 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн- штраф (фіксована частина), 1457,35 грн- штраф ( процентна складова). Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вищезазанченим розрахунком заборгованості за кредитним за договором укладеного №б/н від 10.05.2012 року, між ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем у справі доводиться та обставина, що розмір пені, нарахований у звязку з невиконання відповідачем умов зазначеного кредитного договору значно перевищує тіло кредиту. Відтак, зменшення розміру пені та комісії не суперечить вимогам чинного законодавства у звязку з чим суд приходить до висновку про можливість зменшення її розміру. Крім того, враховуючи суму тіла кредиту, відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з засад верховенства права, принципів виваженості, справедливості та розумності до висновку про можливість відмови у стягненні штрафів, як фіксованої частини та процентної складової з відповідача [PERSON]. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 28647,05 грн. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial