Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 6406,46 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., що є предметом позовних вимог. Представник позивача Пількевич О.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири від 09 січня 2008 року. (а.с.8) Відповідно до відомостей ЖРЕО №403, які викладено у довідці ( форма №3) від 23 березня 2012 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] ( з 2009 року) та [PERSON], 2007 року народження (з 2009 року). (а.с.7) Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, яка прийнята за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України. Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 6406,46 грн., яка розрахована за період з 01 березня 2008 року по 01 березня 2012 року, факт наявності дійсного розміру заборгованості позивач підтверджує довідкою про заборгованість по квартирній платі та плати за утримання будинку, які приєднано до матеріалів справи. (а.с.12-13, 14-15) В свою чергу, відповідач не скористався процесуальним правом надати докази на спростування заявлених позовних вимог та письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору, як це передбачено положеннями ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, тому при визначенні розміру заборгованості суд бере за основу розрахунки заборгованості надані позивачем, які підтверджуються належними письмові доказами. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 6406, 46 грн. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується долученими до справи оригіналами платіжних документів. Враховуючи викладене та

Outcome: approved