Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини між ними склалися невдало та такі фактично протривали як подружжя лише один рік. Зазначає, що у квітні 2013 року познайомився з відповідачкою [PERSON], тривалий період часу вони зустрічались, мав намір створити з нею сім'ю, стали разом проживати та вступили у фактичні шлюбні відносини. Натомість відповідач [PERSON] не погоджувався на розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] У квітні 2014 року між ним, позивачем, та відповідачкою [PERSON] виникло непорозуміння, у зв'язку з чим на деякий час вони розійшлись та остання поїхала до своїх батьків в с.Головське Турківського району. Вказує, що 11.09.2014 року шлюб між відповідачами розірвано, а після розірвання шлюбу, але до спливу дев'яти місяців після припинення такого, зокрема [INFO] року відповідачка [PERSON] народила дочку [PERSON]. Батьком дитини в актовому записі про народження у відповідності до вимог ч.2 ст.122 СК України вказаний саме відповідач [PERSON] Покликається на те, що перед новим 2017 роком зустрівся з [PERSON], відновив з неї стосунки, вони стали проживати разом та вирішили створити сім'ю. Актовим записом №11 від 21.06.2017р. зареєстровано шлюб між ним ([PERSON].) та відповідачкою [PERSON] Стверджує, що лише перед самим одруженням від відповідачки [PERSON] дізнався про те, що він (позивач) є біологічним батьком її дочки [PERSON], [INFO] року. Переконаний, що дійсно є батьком дитини, оскільки в час зачаття та в перші місяці вагітності відповідачка [PERSON] проживала однією сім'єю саме разом з ним та дочка [PERSON] зовнішньо подібна саме на нього, позивача по справі. З огляду на наведене та ті обставини, що відповідачі не бажають добровільно звернутись у відділ ДРАЦСу із заявами про внесення змін в актовий запис про народження дитини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати його батьківство щодо [PERSON], [INFO] та внести відомості про нього як батька дитини в актовий запис №1 від 04.02.2015р., складеного виконавчим комітетом Головської сільської ради Турківського району Львівської області, а відомості про [PERSON] як батька дитини виключити з вказаного актового запису. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені ним у позовній заяві та судовий збір просить залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Ствердила той факт, що саме позивач [PERSON] є біологічним батьком її дочки [PERSON], [INFO] та підтвердила обставини, на які такий покликався у позовній заяві, в тому числі те, що лише напередодні одруження повідомила позивачу про його батьківство. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином по місцю його проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Станом на 16.08.2018р. відзив на позов від відповідачів по справі до суду не надійшов, а тому суд розглядає справу за наявними у справі письмовими доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Як відомо із матеріалів справи, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14.02.2012р., від шлюбу спільних дітей не мали. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11.09.2014р. розірвано шлюб між відповідачами [PERSON] та [PERSON], відновлено позиваці дошлюбне прізвище - [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2015 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року. Відповідно до вищевказаного свідоцтва, матір'ю дитини записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відомо, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 21.06.2017 року у виконавчому комітеті Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №11. Позивач [PERSON] визнає своє батьківство та вважає дитину - [PERSON], [INFO],- своєю рідною дочкою. Відповідачка [PERSON], мати дитини, визнала факт того, що саме позивач [PERSON] являється рідним батьком її доньки, оскільки на момент ймовірного зачаття дитини спільно проживала разом з ним та мала з таким інтимні відносини. У матеріалах справи мітиться копія заяви відповідача [PERSON] від 12.12.2014 року, з якою такий звертається до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Марців І.В. та просить передати в суд та в відділ державної реєстрації актів цивільного стану Турківського районного управління юстиції Львівської області заяву, якою він, [PERSON], підтверджує наступні обставини: що з березня 2013 року не проживає однією сім'єю з [PERSON], не веде з нею спільного господарства, йому відомо про факт народження останньою [INFO] року дитини від іншого чоловіка; він не являється батьком новонародженої дитини [PERSON] - [PERSON]. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, визнала факт батьківства позивача [PERSON] відносно дитини - [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві від 12.12.2014р. заперечив наявність кровного споріднення між ним та дитиною, суд в силу ч.1 ст.82 ЦПК України визнає ці обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ст.129 СК України особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження. Відповідно до роз'яснень п. 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до п. п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно п.2.16.4 Розділу ІІ Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначенням в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 77 та 78 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дитини - [PERSON], а відповідачі не оспорюють даного факту, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він пред'явлений в інтересах дитини та є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved