Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Каховська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності Каховської міської ради на об`єкти нерухомого майна Човнової станції, а саме об`єкт «Б» - туалет, об`єкт № 1-6 - огорожа, об`єкт № 7, 8 - споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36453970 від 03 серпня 2017 року державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша В.М. В обґрунтування позову зазначається, що 31 травня 1996 року між представництвом Фонду державного майна України в м. Каховка та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передав у власність покупця майно «човнової станції» на умовах передбачених договором. Відповідно до п. 1.2 Договору від 31.05. 1996 року, право власності перейшло з моменту підписання акта приймання-передачі (додається), який підписаний продавцем та покупцем 10.07.1996 року. За умовами акту приймання-передачі від 10.07.1996 року (мовою оригіналу): «Продавець передає, а покупець приймає в приватну власність майно Інвентарного об`єкту «човнова станція» згідно додатку № І балансовою вартістю 184571294 крб.». Згідно з додатком № 1 (додається) до акту приймання-передачі від 10.07.1996 року до покупця [PERSON] перейшло право власності на двоповерхову будівлю «Човнової станції» з визначеною залишковою вартістю об`єкта у 184571294 крб. (залишкова вартість двоповерхової будівлі 184570000 крб. та швидкозношувальний інвентар (згідно переліку) - 1294 крб.). 02 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу за умовами якого громадянка [PERSON] продала, а громадянка [PERSON] купила належну продавцю 1/2 частину майна Човнової станції, яке складається з: адміністративного будинку "А" - стіни цеглові, критий шифером, має 23,1 кв. м. загальної площі. При ньому є тамбур «а». З наведеного вбачається, що [PERSON] (за договором від 31.05.1996 року, актом приймання передачі від 10.07.1996 року та Додатком № І до акту передачі майна «Човнової станції»), а в подальшому і [PERSON] (за договором від 02.12.1996 року) належить лише частина інвентарного об`єкту човнової станції, а саме двоповерхова адміністративна будівля, тобто об`єкт літера «А» згідно технічного паспорту інвентарного об`єкту. Однак, всупереч цього 03 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до державного реєстратора Милівської сільської ради Ковш М.В. та надали некоректні документи для державної реєстрації права власності, у зв`язку з чим державним реєстратором крім адміністративного будинку літ. «А» були зареєстровані інші об`єкти «Човнової станції» які належали та належать Каховській міській раді та ніколи не продавались та не передавались [PERSON] та [PERSON] , а саме: «Б» - туалет, об`єкти «В», «Г», «Д» - вагончики, об`єкти «Ж», «З», «И» - майстерні, об`єкти «К», «Н», «М» - склади, об`єкт «Л» - басейн, об`єкт № 1-6, 9- огорожа, об`єкт № 7 - водопровід, об`єкт №8 - мостіння, об`єкт № 10 - електрична підстанція, об`єкт № 11 - спуск човнів на воду. Каховська міська рада в особі міського голови звернулась до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності ради на об`єкти «Човнової станції», а саме «Б» - туалет, № 1-6 - огорожа; № 7,8 - споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , однак державним реєстратором було відмовлено у такій реєстрації з підстав наявності реєстрації на такі об`єкти за іншими особами, а саме [PERSON] та [PERSON] .. З урахуванням викладеного [PERSON] та [PERSON] порушується право власності Каховської міської ради, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, на підставі наданих до суду документів та інформації яка міститься в інвентарних справах. Відповідачі повідомлялись належним чином про дату та час судового засідання, жодного разу до судового засідання не з`явились, 22 березня 2021 року звернулись до суду із заявою про відкладення та 01 липня 2021 року подали заяву про зупинення провадження у зв`язку з розглядом судом касаційної інстанції пов`язаної на їх думку справи № 658/1485/17. Ухвалою суду від 15 липня 2021 року відмовлено у зупиненні провадження у справі, оскільки результат розгляду справи № 658/1485/17 жодним чином не впливає на розгляд справи № 658/673/21, і крім того рішення в справі № 658/1485/17 набрало законної сили. Представники третіх осіб Човнового товариства «Водник» та Управління освіти Каховської міської ради позов підтримали та просили його задовольнити. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Каховської міської ради. Так, судом встановлено, що 25 січня 1995 року Каховською міською радою прийняте рішення № 36/4 (інвентарна справа), яким затверджено Перелік об`єктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації в 1995 році, до яких входила човнова станція. 27 липня 1995 року начальником представництва Фонду державного майна України у м. Каховка виданий наказ № 26 (інвентарна справа) про приватизацію човнової станції шляхом проведення комерційного конкурсу. Наказом начальника представництва Фонду державного майна України у м. Каховка від 16 серпня 1995 року № 36 (т.с. 1 арк. 24) затверджений акт оцінки вартості човнової станції на суму 184 571 000 крб. Відповідно до акту оцінки вартості інвентарних об`єктів від 16 серпня 1995 року (т.с. 1 арк. 25), оціночна вартість інвентарного об`єкта «Човнова станція» (будівлі, споруди, передавальні пристрої) на 01 січня 1995 року становить 184 571 000 карб. Інформація про продаж майна човнової станції за адресою: [ADDRESS] , публікувалася в газетах «Каховська зоря» № 77 від 04 жовтня 1995 року, № 100 від 27 грудня 1995 року, «Наддніпрянська правда» № 140 від 09 грудня 1995 року, «Відомості приватизації» від 15 жовтня 1995 року (т.с. 1 арк. 30). Згідно з опублікованою інформацією, човнова станція за адресою: [ADDRESS] (відомості про будівлі - окрема одноповерхова будівля) є об`єктом міської комунальної власності, який підлягає продажу по регіональному відділенню Фонду державного майна України по Херсонській області за конкурсом (т.с. 1 арк. 76; т.с. 3 арк. 152, 153). Як зазначено в протоколі № 2 засідання конкурсної комісії по проведенню комерційного конкурсу від 15 лютого 1996 року (т.с. 1 арк. 38), попереднім переможцем комерційного конкурсу по приватизації човнової станції визнано [PERSON] . Згідно з протоколом засідання конкурсної комісії від 22 лютого 1996 року (т.с. 1 арк. 39), остаточним переможцем комерційного конкурсу з приватизації човнової станції визнано [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту, станом на 22 травня 1996 року за Каховською міською радою обліковувалося двоповерхове адміністративне приміщення «А» човнової станції по [ADDRESS] . Як зазначено в реєстраційному посвідченні від 28 травня 1996 року (т.с. 1 арк. 40 інвентарна справа № 437 арк. 17, 20), власником човнової станції, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та складається з адмінбудівлі «А», туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8, є Каховська міська рада. В довідці-характеристиці від 29 травня 1996 року (інвентарна справа № 437 арк. 21) відображено про належність Каховській міській раді адмінбудівлі «А», загальною площею 23,1 кв.м., туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8. 31 травня 1996 року між представництвом Фонду державного майна України в м. Каховка, в особі начальника представництва Куліди О.В. (продавець), та [PERSON] (покупець) укладений договір купівлі-продажу майна (т.с. 1 арк. 73-74), відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця майно човнової станції, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а покупець зобов`язався прийняти вказане майно та сплатити ціну на умовах передбачених цим договором. Право власності на майно переходить покупцю з моменту підписання акту приймання-передачі. Зазначений в договорі об`єкт проданий за 265 000 000 крб. Опис проданого майна договір не містить. Договір посвідчений 31 травня 1996 року приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу Коршуновою Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 1699. 25 червня 1996 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 163 (т.с. 1 арк. 46) про реєстрацію договору купівлі-продажу, посвідченого Каховською нотаріальною конторою 31 травня 1996 року, реєстровий № 1699, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в місті та фізичною особою [PERSON] , по [ADDRESS] . 03 липня 1996 року виконавчим комітетом Каховської міської ради видане реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що в цілому нежитлове майно човнової станції по [ADDRESS] зареєстровано за фізичною особою - [PERSON] на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу 31 травня 1996 року № 1699, рішенням виконкому від 25 червня 1996 року № 163. 10 липня 1996 року представником продавця - представництва Фонду державного майна України в м. Каховці Глуховецькою Л.М. та [PERSON] (покупець) складено акт передачі майна (т.с. 1 акр. 109), згідно з яким продавець передав, а покупець прийняв у приватну власність майно інвентарного об`єкту «Човнова станція» (згідно з додатком № 1), балансовою вартістю 184 571 000 крб. Відповідно до комерційного конкурсу, вартість об`єкта становить 265 000 000 крб. В додатку № 1 до акту передачі майна «Човнової станції» від 10 липня 1996 року, складеному спеціалістом І категорії представництва ФДМУ в м. Каховці (т.с. 1 арк. 40; інвентарна справа № 437 арк. 29 ), відображене наступне майно: двоповерхова будівля «Човневої станції» вартістю 184 570 000 крб. та швидкозношуваний інвентар (в цінах 1992 року) вартістю 1 294 крб. 02 грудня 1996 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладений договір купівлі-продажу (т.с. 1 арк. 48), за яким продавець продала, а покупець купила Ѕ частину майна човнової станції, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з адміністративного будинку «А», загальною площею 23,1 кв.м., при якому є тамбур «а». Вказане майно належало продавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу 31 травня 1996 року № 1699. Зазначений договір посвідчено державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори 02 грудня 1996 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2432. Згідно технічного паспорту (т.с. 1 арк. 79-80), складеного 08 травня 1998 року на човнову станцію, розташовану по [ADDRESS] (власник - [PERSON] , завод ЕЗУ, товариство «Водник»), фактична (по фактичному користуванню) площа земельної ділянки човнової станції становить 31 071 кв.м. На земельній ділянці розташовані: адмінбудівля «А», площею 17 кв.м, туалет «Б» - 2,8 кв.м., вагончики «В» - 26,1 кв.м., «Г» - 23,4 кв.м., «Д» - 23,4 кв.м., майстерні «Ж» - 24,1 кв.м., «З» -106,6 кв.м., «И» - 40,4 кв.м., майстерня/склад «К» - 61,1 кв.м., басейн «Л» - 260 кв.м., склади «М» - 595 кв.м., «Н» - 159,06 кв.м., огорожі №№ 1 - 6, 9, водопровід № 7, мощення № 8, електрична підстанція № 10, спуск човнів на воду № 11. Відповідно до матеріалів інвентарної справи № 437, первинна інвентаризація об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] , була проведена 24 травня 1996 року (арк. 1, 2). В довідці про приналежність будівель № 1 по вул. Ливарній власниками зазначені: станом на 28 травня 1996 року - міська рада (на підставі реєстраційного посвідчення від 28 травня 1996 року), станом на 18 листопада 1996 року - [PERSON] та [PERSON] (на підставі договорів купівлі-продажу від 31 травня 1996 року та від 02 грудня 1996 року). 22 червня 1998 року Каховським міським головою направлено [PERSON] та [PERSON] (на їх заяву від 01 червня 1998 року) лист щодо необґрунтованості їх вимог про закріплення території човнової станції, на якій знаходиться власність заводу ЕЗУ (яхт-клуб) та товариства «Водник». Також повідомлено, що [PERSON] та [PERSON] було придбано майно човнової станції, що складається з двоповерхової будівлі та малоцінного інвентарю (т.с. 1 арк. 49). 11 серпня 1998 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Каховської міської ради із заявою про відведення та передачу їм в постійне користування земельної ділянки, що займає цілий майновий комплекс « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] , придбаний в міста згідно з угодою купівлі-продажу від 31 травня 1996 року. 22 вересня 1998 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення про надання [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки, площею 0,0453 га, по [ADDRESS] , в спільне користування для обслуговування будівлі, яка належить їм на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу майна від 30 травня 1996 року з фондом Держмайна, та договором купівлі-продажу частини майна від 02 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] (т.с. 1 арк. 57) Як зазначено в листі начальника Каховського державного бюро технічної інвентаризації від 07 вересня 1999 року (т.с. 1 арк. 81), в технічному паспорті, виданому на замовлення [PERSON] був вписаний один власник, оскільки первісно технічний паспорт складався в 1996 році тільки на те майно (човнову станцію), що було придбано за договором купівлі-продажу від 31 травня 1996 року. Через два роки в 1998 році було подано замовлення про складення нового технічного паспорта з обміром всієї земельної ділянки, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Технічний паспорт був складений та в нього внесені відомості щодо всіх користувачів об`єкта по [ADDRESS] : [PERSON] , завод ЕЗУ, товариство «Водник». Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.с. 1 арк. 70-72), 03 серпня 2017 року державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Ковшом М.В. здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] (за кожною) на Ѕ частку човнової станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт складається з адміністративної будівлі «А», туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 - 6, 9, водопроводу № 7, мостіння № 8, електричної підстанції № 10, спуску човнів на воду № 11. Одночасно із процесом продажу [PERSON] певного майна «Човнової станції» проходив наступний процес. 18 квітня 1995 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 109 про надання Каховському заводу електрозварювального устаткування у постійне користування земельної ділянки, площею 0,408 га (човнярська станція). Відповідно до акту прийому-передачі об`єктів соціально-побутового призначення від 19 квітня 1995 року (інвентарна справа № 757 арк. 37), регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області передало, а відкрите акціонерне товариство «Каховський завод електрозварювального устаткування» прийняв майно об`єктів соціально-побутового призначення ВАТ «КЗЕЗУ» загальною вартістю 1072000000 крб., зокрема учбовий пункт човнової станції, балансовою вартістю 4 000 000 крб. Відповідно до матеріалів інвентарної справи № 757, що заведена на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Каховка, вул. Ливарна, 1-б, нерухоме майно, яке перебувало у власності ВАТ «КЗЕЗУ», складалося з майстерень «Б», «Ж», сараїв «Д», «И»,»К», складів «Е», «З», огорож № 1,2, споруд № І, 3. 16 лютого 1996 року на підставі рішення Каховської міської ради від 18 квітня 1995 року № 109 Каховському заводу електрозварювального устаткування у постійне користування передано 2,033 га землі, зокрема 4079,66 кв.м. човнярської станції, що підтверджується державним актом (т.с. 1 арк. 58; інвентарна справа № 757 арк. 23 - 26). Відповідно до плану зовнішнього землекористування, зазначеному в державному акті, передана КЗЕЗУ земельна ділянка межує із землекористуванням міськвиконкому, Нікопольського регіонального управління водних ресурсів, комбінату комунальних підприємств. Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради від 09 грудня 2003 року № 374 (інвентарна справа № 757 арк. 22), учбовому пункту човнової станції, що належить ВАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» присвоєний адресний номер [ADDRESS] . 09 листопада 2004 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 345 (інвентарна справа № 757 арк. 47), яким затверджено збудовані до 05 серпня 1992 року об`єкти ВАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» по вул. Ливарній, 1-б: майстерню, площею забудови 18,9 кв.м., складу, площею забудови 156,8 кв.м., складу, площею забудови 595,4 кв.м., загальною площею 575,5 кв.м., сараю, площею забудови 12,7 кв.м., складу, площею забудови 43,4 кв.м., майстерні, площею забудови 42 кв.м., загальною площею 35.3 кв.м., загальною площею 24,6 кв.м., складу площею 109,3 кв.м., загальною площею 97,4 кв.м., загальною площею 86,9 кв.м., сараю площею забудови 12,5 кв.м., сараю, площею забудови 7,6 кв.м. 27 грудня 2004 року виконавчим комітетом Каховської міської ради видано свідоцтво про право власності ВАТ «КЗЕЗУ» на нерухоме майно - комплекс, будівлі та споруди учбового пункту човнової станції, розташованого за адресою: [ADDRESS] : майстерню «Б», складу «В», 134,6 кв.м., складу «Г», 575,5 кв.м., сараю «Д», складу «Е», майстерні «Ж», 35,3 кв.м., складу «З», 97,4 кв.м., сараю «І», сараю «К», огорожі та споруди № 1-3, І. (інвентарна справа № 7575 арк. 50, 51, 81-82). 14 червня 2006 року складений акт приймання-передачі (інвентарна справа № 757 арк. 91- 92), за яким ВАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» передав в комунальну власність територіальної громади м. Каховки об`єкт, розташований за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входять: майстерні «Б», «Ж», сараї «Д», «И», «К», склади «Е», «З», огорожі № 1, 2, споруди № І, 3. 08 серпня 2006 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 238 (інвентарна справа № 757 арк. 90) про затвердження акту приймання-передачі комплексу будівель та споруд учбового пункту човнової станції по [ADDRESS] , та передачу вказаного комплексу на баланс відділу освіти міської ради. 10 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 324 (т.с. 1 арк. 63; інвентарна справа № 757 арк. 94) про видачу свідоцтва про право комунальної власності територіальним громадам Каховського району та територіальній громаді м. Каховки з наступною реєстрацією в бюро технічної інвентаризації, зокрема на комплекс будівель учбового пункту човнової станції по [ADDRESS] , Каховській міській раді. Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 жовтня 2006 року (т.с. 1 арк. 64,65; інвентарна справа № 757 арк. 95), власником комплексу нежитлових будівель учбового пункту човнової станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є Каховська міська рада. 24 вересня 2021 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності Каховської міської ради на комплекс нежитлових будівель учбового пункту човнової станції об`єкт житлової нерухомості, розташованих в [ADDRESS] . 25 лютого 2021 року державний реєстратор Любимівської селищної ради Надєєва Ю.О. розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 22.02.2021, яку подав [PERSON] , що діє на підставі Рішення про визнання повноважень міського голови м. Каховка, серія і номер 1/1, виданий 19.11.2020, для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: комунальна на [ADDRESS] , та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, та встановив Наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень. Право власності Каховської міської ради посвідчене в реєстраційному посвідченні від 28.05.1996 року на об`єкт нерухомого майна човнової станції-"Б"-туалет; №1-6-Огорожа; №7,8-Споруди, розташовані за адресою [ADDRESS] зареєстровано 03.08.2017 року за іншими власниками на праві спільної часткової власності. В позовній заяві Каховською міською радою зазначається, що 03 серпня 2017 року державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Ковшом М.В. здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] (за кожною) на Ѕ частку човнової станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт складається з адміністративної будівлі «А», туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 - 6, 9, водопроводу № 7, мостіння № 8, електричної підстанції № 10, спуску човнів на воду № 11, проте [PERSON] та [PERSON] не є власниками всіх об`єктів розташованих за адресою: [ADDRESS] , а саме об`єкти туалет «Б», вагончики «В», «Г», «Д», майстерні «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейн «Л», огорожи №№ 1 - 6, 9, водопровід № 7, мостіння № 8, електрична підстанція № 10 не належать відповідачам, а належать Каховській міській раді, і, крім того частина перелічених об`єктів, а саме вагончики «В», «Г», «Д», майстерні «Ж», «З», «И», склади «К», «Н», «М», басейн «Л», огорожа №№ 9, водопровід № 7 фактично знаходяться за адресою: [ADDRESS] та право власності на зазначені об`єкти зареєстровано належним чином за Каховською міською радою. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивних прав, свобод або охоронюваних законом інтересів є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України). Як встановлено ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спірні правовідносини виникли у 1996 році, а тому такі відносини регулюються законодавством яке діяло на той час. Так, відповідно до ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦК Української РСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), до покупця, який придбав на аукціоні, конкурсі об`єкт приватизації, переходить право володіння, користування і розпорядження цим об`єктом з моменту удару молотка ліцітатора або підписання протоколу засідання конкурсної комісії про визначення остаточного переможця, при викупі підприємства - з дати прийняття органом приватизації рішення про викуп. Як встановлено ст. 25 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації. Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню. Договір включає: назву підприємства, його адресу; відомості про продавця та покупця; остаточну ціну продажу об`єкта на аукціоні, за конкурсом або розмір викупу; взаємні зобов`язання продавця і покупця; номери їх розрахункових рахунків; назви і адреси банківських установ; умови внесення платежів. До договору включаються зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу. Договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як плату за придбаний об`єкт приватизації. Покупець зобов`язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту переходу до нього права власності на об`єкт приватизації. Термін оплати може бути продовжено ще на 30 календарних днів за умови сплати не менше 50 відсотків ціни продажу. Після виплати повної ціни продажу об`єкта або передбаченого договором першочергового внеску уповноважений представник органу приватизації і новий власник підписують акт передачі майна державного підприємства. Договір купівлі-продажу підлягає реєстрації місцевою Радою народних депутатів. При приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу можуть включатися передбачені планом приватизації зобов`язання щодо: збереження досягнутих на момент угоди номенклатури та обсягу виробництва зазначених видів продукції (послуг); відшкодування боргів державного підприємства; утримання об`єктів соціально-побутового призначення; виконання заходів щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці та охорони навколишнього середовища; інші зобов`язання покупця і продавця. Термін дії зазначених зобов`язань не повинен перевищувати двох років. Не допускається включення до договору умов, не передбачених планом приватизації та умовами аукціону, конкурсу без згоди покупця і продавця. Власники приватизованих об`єктів мають пріоритетне право на довгострокову оренду займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої Ради народних депутатів. Місцевий орган влади зобов`язаний у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об`єкту переоформити договір оренди на користування землею. Договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню, а також реєстрації виконкомами Рад народних депутатів протягом одного місяця з дня його укладення. Порядок переходу права власності на приватизовані об`єкти визначається відповідно до законодавства. (ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час укладення договорів купівлі-продажу), угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. Згідно з п. 30 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на 31 травня 1996 року - далі Інструкція), угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. Такі документи нотаріус приймає лише при наявності на них запису про реєстрацію. Відповідно до п. 49 Інструкції, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно у осіб, які його відчужують. Документи щодо майна, що підлягає реєстрації, приймається нотаріусом за наявності відмітки реєструючого органу, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Крім правовстановлюючого документа на жилий будинок та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в населених пунктах, де інвентаризація не проведена - довідку виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів, в якій викладена характеристика відчужуваної будівлі (п. 50 Інструкції). Згідно п. 1.5 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56 (в редакції, чинній станом на 31 травня 1996 року) до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема, нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках (пп. б). Належні до вказаних об`єктів допоміжні будівлі та споруди реєструються у складі цих об`єктів. Як встановлено матеріалами справи, станом на 1996 рік та на день продажу майна позивачем, за допомогою Фонду держмайна, [PERSON] , у власності Каховської міської ради, згідно з реєстраційним посвідченням, перебувала човнова станція, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та складається з адмінбудівлі «А», туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8. Комерційний конкурс щодо продажу об`єктів комунальної власності оголошувався у 1995 році щодо конкретного об`єкту човнової станції в [ADDRESS] , а саме: окремої одноповерхової будівлі площею 12 кв.м.. З [PERSON] , як переможцем комерційного конкурсу було укладено договір купівлі-продажу майна човнової станції, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Однак, в договорі купівлі-продажу від 31 травня 1996 року та в акті передачі майна опис майна - предмету договору не зазначений. Проте, в акті передачі майна зазначено, що продавець передає, а покупець ( [PERSON] ) приймає в приватну власність майно інвентарного об`єкту «Човнова станція» згідно додатку № 1. В додатку № 1 до акту прийому-передачі [PERSON] міститься опис переданого покупцю майна, а саме двоповерхова будівля «Човнової станції» та швидкозношуваний інвентар (пожежний щит, верстак з тисками, стенд, прапор, занавіски та інше) на загальну суму 1294 крб.. 02 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу Ѕ частки майна човнової станції, яка знаходиться в [ADDRESS] та майно човнової станції складається з адміністративного будинку «А», площею 23,1 кв.м.. При цьому в договорі зазначено, що предмет договору - майно належить продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Каховського нотаріального округу 31 травня 1996 року № 1699 та зареєстровано в БТІ. З урахуванням встановлених обставин справи та умов оголошеного згідно Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» аукціону, укладеного між сторонами договору купівлі-продажу об`єкту комунальної власності, акту прийому-передачі та додатку до нього, [PERSON] у 1996 році купила майно човнової станції у вигляді двоповерхової будівлі, тобто адміністративну будівлю під літ. «А» та швидкозношуваний інвентар. З 1996 року будь-яких інших договорів купівлі-продажу або інших договорів пов`язаних із відчуженням комунального майна за адресою [ADDRESS] між Каховською міською радою та відповідачами не укладалось. Відповідно до ст. 11, 12 та 13 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення права власності у відповідачів) суб`єктами права приватної власності в Україні є громадяни України. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Так, відповідно до наданих до суду документів у [PERSON] , а згодом у [PERSON] виникло право власності на підставі угоди лише на адміністративну будівлю під літ. «А» за адресою [ADDRESS] . Згідно наданих документів та досліджених інвентарних справ станом на 1996 рік власниками майна по [ADDRESS] були [PERSON] , завод КЗЕЗУ та міська рада, майном яких користувалось товариство «Водник». У власності ВАТ «КЗЕЗУ» станом на 1996 рік перебувало майно по [ADDRESS] , яке складалося з майстерень «Б», «Ж», сараїв «Д», «И»,»К», складів «Е», «З», огорож № 1,2, споруд № І, 3. У Каховської міської ради після відчуження адміністративної будівлі під літ. «А» у власності, згідно реєстраційного посвідчення, залишились об`єкти:«Б» - туалет, № 1-6 - огорожа, № 7, 8 - споруди. Іншого майна згідно технічного паспорту на території човнової станції, за адресою: [ADDRESS] не було. У 2003 році рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради від 09 грудня 2003 року № 374 (інвентарна справа № 757 арк. 22), учбовому пункту човнової станції, що належить ВАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» присвоєний адресний номер [ADDRESS] та об`єкти човнової станції, які складались з майстерень «Б», «Ж», сараїв «Д», «И»,»К», складів «Е», «З», огорож № 1, 2, споруд № І, 3 були зареєстровані, саме за вказаною адресою. У 2006 році зазначені вище об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] були передані ВАТ «КЗЕЗУ» у комунальну власність Каховської міської ради та з 20 жовтня 2006 року власником комплексу нежитлових будівель учбового пункту човнової станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є Каховська міська рада. Рішення Каховської міської ради від 08 серпня 2006 року № 238, від 10 жовтня 2006 року № 324 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 жовтня 2006 року є чинними та підтверджують право власності міської ради на майно за адресою [ADDRESS] . З урахуванням викладеного після 2003 року за адресою [ADDRESS] залишись об`єкти: адміністративна будівля під літ. «А», «Б» - туалет, № 1-6 - огорожа, № 7, 8 - споруди. 03 серпня 2017 року державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Ковшом М.В. на підставі наданих [PERSON] та [PERSON] здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] (за кожною) на Ѕ частку човнової станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Об`єкт складається з адміністративної будівлі «А», туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 - 6, 9, водопроводу № 7, мостіння № 8, електричної підстанції № 10, спуску човнів на воду № 11. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно ст. 2 наведеного вище Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (висновок ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18). Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] набули у законний спосіб (правочин) право власності на адміністративну будівлю літ. А об`єкта «Човнова станція», що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором 03 серпня 2017 року прийнято рішення про здійснення державної реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] на об`єкт нерухомого майна «Човнова станція» на підставі: договору купівлі-продажу, реєстровий № 2-2432 від 02.12.1996 року; дублікату договору купівлі-продажу, реєстровий № 1-180 від 18.04.2016 раку; технічний паспорт від 08.05.1998 року. Відповідно до п. 58 Порядку реєстрації речових прав та їх обтяжень затвердженого постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт. Технічний паспорт не підтверджує та не встановлює права, які виникають, а лише містить відомості щодо технічної характеристики об`єкта, тому не є підставою для відмови, якщо на технічному паспорті містяться відомості щодо попереднього власника або зазначено одного із співвласників об`єкта. Також, не є підставою для відмови той факт, якщо в технічному паспорті містяться оновлені дані по об`єкту нерухомого майна Оскільки в дублікаті договору купівлі-продажу (реєстровий № 1-180 від 18.04.2016 року) та договорі купівлі-продажу (реєстровий № 2-2432 від 02.12.1996 року) відсутні відомості щодо складових частин об`єкта нерухомого майна, відтак, відомості щодо складових частин об`єкта нерухомого майна, за адресою: [ADDRESS] , взято з технічного паспорта від 08.05.1998 року (письмові пояснення державного реєстратора Ковш М.В., т.с. 1 арк. 76-77). «Державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних дій (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача» (висновок КГС ВС від 11.02.2020 у справі № 915/572/17) З аналізу наведених норм права та з урахуванням встановлених обставин справи, у державного реєстратора відсутні були законні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності [PERSON] та [PERSON] , оскільки саме вони виступали ініціаторами такої реєстрації, надавали пакет документів, а державний реєстратор лише здійснив відповідні реєстраційні дії на підставі наданих документів. Разом з цим, [PERSON] та [PERSON] набули право власності відповідно до наданих документів лише на адміністративну будівлю під літ. «А» об`єкту «човнова станція». Такий висновок суду також підтверджується рішенням виконкому Каховської міської ради від 22 вересня 1998 року № 174, згідно якого [PERSON] та [PERSON] надано земельну ділянку, площею 0,0453 га, по [ADDRESS] , в спільне користування для обслуговування будівлі, яка належить їм на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу майна від 30 травня 1996 року з фондом Держмайна, та договором купівлі-продажу частини майна від 02 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] .. Зазначене рішення виконкому [PERSON] та [PERSON] не оскаржувалось та воно є чинним, тобто з 1998 року відповідачі були обізнані щодо обсягу майна яке визнається Каховською міською радою, як таке що належить [PERSON] та [PERSON] .. З урахуванням всього вищевикладеного рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Ковша М.В. від 03 серпня 2017 року на підставі якого, здійснено державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] (за кожною) на Ѕ частку човнової станції, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в частині складових об`єкту нерухомості, а саме: туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 - 6, 9, водопроводу № 7, мостіння № 8, електричної підстанції № 10, спуску човнів на воду № 11 підлягає скасуванню, оскільки позивачем доведено той факт, що [PERSON] та [PERSON] не є власниками перелічених об`єктів та така реєстрація порушує право міської ради на відповідну реєстрацію належного їй майна. Каховська міська рада серед іншого звернулась до суду із вимогою про визнання за радою право власності на окремі об`єкти «Човнової станції», обґрунтовуючи необхідність такого звернення тим, що [PERSON] та [PERSON] таке право позивачів не визнають та, крім того, радою втрачено оригінал реєстраційного посвідчення, яке підтверджує право власності позивача. Відповідно до ст. 15 та 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] оспорюють право власності Каховської міської ради на об`єкти «човнової станції», які зазначено в реєстрі нерухомості як об`єкти які належать відповідачам, що підтверджується матеріалами цивільної справи № 658/1485/17. Крім того, Каховською міською радою надано до суду рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, згідно якого державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації права власності міської ради на об`єкти Човнової станції, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , оскільки документ поданий для проведення державної реєстрації прав не відповідає вимогам. В судовому засіданні представником позивача зазначено, що в розпорядженні Каховської міської ради на цей час є лише архівна копія реєстраційного посвідчення від 28 травня 1996 року (т.с. 1 арк. 40), згідно якого власником човнової станції, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та складається з адмінбудівлі «А» (відчужено за комерційним аукціоном відповідачам), туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8, є Каховська міська рада Реєстраційне посвідчення, згідно Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 р. № 56, станом 1996 рік, видавалось Бюро технічної інвентаризації в підтвердження наявності права власності у осіб, згідно додатку 7 Правил, юридичним особам, до яких відноситься міська рада, видавались Реєстраційні посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам. Оригінал реєстраційного посвідчення Каховською міською радою втрачено, на цей час в розпорядженні ради є лише копія, яка видана Державним нотаріальним архівом Херсонської області. Відповідно до пункту 6 та 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Наведені вимоги Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позбавляють позивача, який втратив оригінал реєстраційного посвідчення, можливості зареєструвати своє право власності, що, відповідно до ст.. 392 ЦК України є підставою для звернення власника майна до суду із позовом про визнання його права власності. Каховською міською радою доведено належними та допустимими доказами право власності на об`єкти Човнової станції, яка розташована в [ADDRESS] , а саме: об`єкт «Б» - туалет, об`єкт № 1-6 - огорожа, об`єкт № 7, 8 - споруди. Як зазначено вище, за адресою: [ADDRESS] , згідно технічної документації та правовстановлюючих документів, тобто реєстраційного посвідчення від 28 травня 1996 року, договорів купівлі продажу від 31 травня 1996 року та від 02 грудня 1996, рішення виконавчого комітету Каховської міської ради від 08 серпня 2006 року № 238, від 10 жовтня 2006 року № 324 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 жовтня 2006 року, розташовані наступні об`єкти човнової станції: об`єкт - адміністративна будівля «А», об`єкт «Б» - туалет, об`єкт № 1-6 - огорожа, об`єкт № 7, 8 - споруди. Інші об`єкти «комплекс нежитлових будівель учбового пункту човнової станції» розташовані за адресою: [ADDRESS] , тобто об`єкти «В», «Г», «Д» - вагончики, об`єкти «Ж», «З», «И» - майстерні, об`єкти «К», «Н», «М» - склади, об`єкт «Л» - басейн, об`єкт № 1-6, 9- огорожа, об`єкт № 7 - водопровід, об`єкт №8 - мостіння, об`єкт № 10 - електрична підстанція, об`єкт № 11 - спуск човнів на воду, тобто зазначені об`єкти не належать відповідачам, вони не розташовані за адресою [ADDRESS] та їх реєстрація за [PERSON] та [PERSON] в якості об`єктів човнової станції є безпідставним та не відповідає правовстановлюючим та технічним документам. З урахуванням всього вище викладеного суд вважає позовні вимоги Каховської міської ради обґрунтованими в частині визнання права власності та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 36453970 від 03 серпня 2017 року державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша В.М. в частині реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна Човнової станції, а саме об`єкт «Б» - туалет, об`єкти «В», «Г», «Д» - вагончики, об`єкти «Ж», «З», «И» - майстерні, об`єкти «К», «Н», «М» - склади, об`єкт «Л» - басейн, об`єкт № 1-6, 9- огорожа, об`єкт № 7 - водопровід, об`єкт №8 - мостіння, об`єкт № 10 - електрична підстанція, об`єкт № 11 - спуск човнів на воду, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] ..

Outcome: partial