Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, під час яких у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2015 року позивач визнаний батьком дитини, а рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2015 року відповідачка позбавлена батьківських прав відносно дитини. Протягом тривалого часу дитина проживає разом з позивачем, відповідачка не цікавиться дитиною, не надає матеріальну допомогу. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з"явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних стосунках. Під час перебування у фактичних шлюбних стосунках у сторін по справі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2015 року позивач визнаний батьком дитини [PERSON]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2015 року відповідачка позбавлена батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. На даний час дитина [PERSON] проживає з батьком, знаходиться на його утриманні, що підтверджується відповідним актом. Батько дитини на даний час офіційно не працює, доходу не має, що підтверджується трудовою книжкою. Як встановлено судом, мати дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов"язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком, знаходиться на його утриманні, мати дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, оскільки вона не працює, доходу не має. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved