Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом після смерті його батька [PERSON], який помер 04 серпня 2009 року та після смерті матері - [PERSON], яка померла 15 вересня 2013 року, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Садова, 17 в с. Ясинець, Дубровицького району Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що 04 серпня 2009 року помер його батько [PERSON]. За життя його батько склав заповіт, яким все своє майно, яке належало йому на праві особистої власності заповів йому, своєму сину. Після смерті батька, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняла його мати [PERSON] Однак, 15 вересня 2013 року померла і його мати, але при житті склала заповіт, яким все своє майно, яке належало їх на праві особистої власності заповів йому, своєму сину. Після смерті батьків відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Садова, 17 в с. Ясинець, Дубровицького району Рівненської області. Для прийняття спадщини він звернувся до Дубровицької районної державної нотаріальної контори із заявою про те, щоб йому як спадкоємцю за заповітом видали свідоцтво про право на спадщину. Нотаріусом була заведена спадкова справа, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. У зв'язку з цим, він був змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, які не з'явилися, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №080572 (а.с.3) вбачається, що [PERSON] помер 04 серпня 2009 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №146786 (а.с.4) вбачається, що [PERSON] померла 15 вересня 2013 року. Факт перебування у сімейних відносинах стверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №423208 (а.с.5) з якого вбачається, що позивач [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул. Садова, 17 в с. Ясинець, Дубровицького району Рівненської області. Належність вищевказаного будинку спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] стверджується випискою з погосподарської книги від №1772 від 01.10.2015 року, виданою [PERSON] сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.8) в якої вбачається, що згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок №0691, будинок №17 по вул. Садова в с. Ясинець рахується за [PERSON], а також копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.13-15) в якому [PERSON] зазначений власником. Згідно копії заповіта, посвідченого 27 квітня 2001 року секретарем Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON] (а.с.6) вбачається, що [PERSON] "житловий будинок, льох, кладову, сарай, гараж та все майно, яка належить йому на праві особистої власності" заповів своєму сину [PERSON]. Згідно копії заповіта, посвідченого 27 квітня 2001 року секретарем Селецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] "житловий будинок, льох, кладову, сарай, гараж та все майно, яка належить їй на праві особистої власності" заповіла своєму сину [PERSON]. Згідно довідки №897 від 18.06.2014 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.10) вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. На день його смерті 15 вересня 2013 року з нею проживали та були зареєстровані такі особи: син - [PERSON]. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 01 жовтня 2015 року №23945632 (а.с.19), [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по вул. Садова, 17 в с. Ясинець, Дубровицького району Рівненської області, у зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дубровицького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 15 вересня 2015 року і фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 04 серпня 2009 року. Нотаріусом була заведена спадкова справа, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права та виходячи із характеру спірних правовідносин між сторонами, з дотриманням вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved