Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею, [PERSON] , право на користування житловим приміщенням у квартирі за адресою [ADDRESS] . На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.10.2007 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюбу Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 811 від 12.10.2007 року. До шлюбу вони проживали однією сім`єю зі [PERSON] з січня 2007 року. Їх місце проживання з цього часу було незмінним за адресою: [ADDRESS] і після реєстрації шлюбу. Зазначена квартира була надана [PERSON] та його матері [PERSON] , брату [PERSON] в 1980 році відповідно до ордеру, виданого за рішенням виконкому Дніпровського районної ради м. Дніпродзержинська, ордер № 3060 від 07.08.1980 року. Квартира 21 по [ADDRESS] однокімнатна, житлова площа 14,9 м кв., загальна площа 33,5 м кв. В 1980 році в квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до копії особового рахунку квартири [PERSON] була знята з реєстрації в 1996 році в зазначеній квартирі. На момент її вселення в січні 2007 року в квартиру за адресою: [ADDRESS] , як члена сім`ї, в квартирі був зареєстрований та проживав тільки її чоловік [PERSON] , її вселення було за його пропозицією. Вселяючись в квартиру, вона перевезла свої речі, платтяну шафу, білизну, посуд, особисті речі. [INFO] помер її чоловік [PERSON] Відповідно довідки Управління соціального захисту населення Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради від 14.06.2018 року вона отримала соціальну допомогу на поховання свого чоловіка [PERSON] Після його смерті вона продовжує проживати в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Факт її проживання з січня 2007 року підтверджується актом про проживання, складеним сусідами будинку [ADDRESS] 11.04.2018 року. Вона вимушена була звернутись безпосередньо до сусідів для оформлення акту про її проживання, так як на неодноразові її звернення до КП КМР «УКОЖФ» для оформлення акту про її проживання за адресою: [ADDRESS] їй не було надано відповіді. На запит адвоката КП КМР «УКОЖФ» двічі відповіли про неможливість складання акту, так як факти, викладені в її заявах не підтверджуються. Але їй не відомо про вихід представників КП КМР «УКОЖФ» за місцем її проживання для оформлення акту. Продовжуючи проживати в зазначеній квартирі, вона виконує всі обов`язки по утриманню в належному санітарно-гігієнічному стані квартири, сплачує квартплату та всі комунальні послуги, якими користується. Вважає, що вона була вселена квартиронаймачем [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS] на законних підставах і придбала право на користування житловим приміщенням за зазначеною адресою як член сім`ї квартиронаймача. Вона продовжує проживати в зазначеній квартирі і виконую всі обов`язки наймача, які випливають із договору найму жилого приміщення. Проживаючи тривалий час в квартирі за адресою: [ADDRESS] , вона зареєстрована в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій крім неї зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Факт її непроживання за місцем реєстрації з січня 2007 року підтверджується актом КП КМР «УКОЖФ» про непроживання від 18.04.2018 року. Квартира за адресою: [ADDRESS] є єдиним місцем її проживання на протязі 11 років. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.10.2018 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 26.12.2018 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якої зазначено, що адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради позовну заяву про визнання права користування житловим приміщенням не визнає з наступних підстав. Згідно листа департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно від 28.02.2018 №05-06/590, відомості про приватизацію квартири за адресою [ADDRESS] відсутні [ADDRESS] Отже, квартира належить до комунальної власності територіальної громади міста. Відповідно до відомостей з особового рахунку [NUMBER] на спірну квартиру та за інформацією відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району міської ради (службова записка від 16.03.2018 №4-1/7) за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Позивач у позовній заяві зазначає, що проживає у спірній квартирі, виконує всі обов`язки по утриманню в належному санітарно-гігієнічному стані квартири, сплачує квартплату та всі комунальні послуги, якими користується. Однак, це не відповідає дійсності. Згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП» №95 від 23.11.2018 року, станом на 23.11.2018 року заборгованість по комунальним послугам складає: за послуги з управління багатоквартирним будинком КП КМР «УКОЖФ» - 921,34 грн.; за послуги теплопостачання КП КМР «Тепломережі» - 15198,59 грн.; за послуги водопостачання КВП КМР «Міськводоканал» - 8256,87 грн.; за послуги вивезення твердих побутових відходів КП КМР «КАТП 042802» - 234,00 грн. Тобто, наявність заборгованості очевидна і її загальна сума становить - 24 610,80 грн., що свідчить про невиконання обов`язку по утриманню квартири протягом тривалого часу. Щодо самого факту проживання Позивача у спірному житлі, зазначає, що відповідно до акту про проживання (не проживання) КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 05.03.2018 року за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] зі слів мешканців під`їзду час від часу з`являється жінка на ім`я [PERSON] , але чи мешкає вона там постійно, невідомо. Отже, зазначений акт спростовує факт проживання позивача за адресою [ADDRESS] Також згідно акту КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 27.11.2018 за адресою: [ADDRESS] , 3-21 зі слів мешканців під`їзду в квартирі постійно ніхто не проживає. Підтвердженням факту не проживання позивача за адресою: [ADDRESS] є також лист Кам`янського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 29.11.2018 №81147/1300, наданий на запит адміністрації Дніпровського району, в якому зазначено, що за адресою: вул [ADDRESS] , [ADDRESS] за період з 11.04.2017 по теперішній час споживання електричної енергії приладом обліку не зафіксовано. Помешкання має стан - відключено. Враховуючи вищевикладене за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] ніхто не проживає, отже ствердження позивача про проживання за цією адресою не знаходять свого підтвердження, до того ж за цією адресою мається значна заборгованість за спожиті комунальні послуги. Вважає, що поданий до суду акт про проживання від 11.04.2018, який складений мешканцями будинку [ADDRESS] в якому зазначено, що Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] , не може враховуватися судом як доказ, оскільки ці показання відібрані позивачем самостійно, та неможливо встановити та перевірити, що текст викладено і поставлено підписи особисто цими особами. Посилаючись на пункти 13,14 Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право) Верховного Суду України від 26.05.2001, визначає, що за змістом статей 64, 65 ЖК України особа, що вселилась до наймача як член сім`ї не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням. Вважає, що позивач не набула право користування спірним житлом, оскільки зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , де зареєстрована, і фактично проживає, що узгоджується із вищезазначеним. На підставі викладеного просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 06.03.2019 року позивачем було надано відповідь на відзив, згідно змісту якого зазначено, що не заперечую проти того, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янського. Але звертає увагу суду на той факт, що її позовні вимоги стосуються не визнання її права власності на спірну квартиру, а права користування спірною квартирою у якості її житла та визнання його за нею, як громадянкою України, відповідно до ст. 47 України. Вона дійсно мешкає у цій квартирі, особисто виконує обов`язки наймача по утриманню в належному санітарно-гігієнічному стані квартири. З приводу заборгованості за сплату комунальних послуг зазначила, що цей факт пов`язаний з тим, що вона тимчасово ніде не працює і не має стабільного і достатнього заробітку (доходу) для щомісячної оплати комунальних послуг. Її випадкові заробітки не дозволяють їй вже впродовж тривалого часу належним чином виконувати свої обов`язки наймача належним чином і в повному об`ємі оплачувати житлово-комунальні послуги. Просить звернути увагу на те, що вона докладає істотних зусиль для того, щоб використати наявні у неї незначні грошові кошти для погашення боргів по комунальних послугах і оплати поточних щомісячний платежів, намагається укласти з комунальними підприємствами договори про реструктуризацію заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. До того ж, сам по собі факт наявності у неї заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг не є достатньою підставою того, щоб вона не мала права користуватися спірною квартирою як її наймач. Наявність заборгованості по житлово-комунальних послугах свідчить про те, що впродовж деякого часу у неї немає матеріальної можливості оплачувати житлово-комунальні послуги в повному об`ємі, але вона має намір через процедуру реструктуризації усіх боргів впродовж самого найкоротшого часу усі борги виплатити. Щодо акту про проживання (не проживання), який був складений КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 05.03.2018 року за дорученням відповідача, вважає, що суду необхідно ставитися критично, тому що він був складений «зі слів мешканців під`їзду», про що прямо вказано в самому акті, та не може служити безперечним доказом того, що вона не мешкає у спірній квартирі. Також зазначає, що у зв`язку із зростанням тарифів на електроенергію і відсутності у неї постійного доходу, вона була вимушена не невизначений час відмовитися від послуг електропостачання спірної квартири. Висновок відповідача про те, що відключення світла в спірній квартирі - це є доказ її там непроживання, не лише не відповідає житловому законодавству, але і суперечить реальним фактам. Вважає, що усі висновки відповідача про її нібито непроживання в спірній квартирі побудовані на припущеннях, що суперечить Конституції України та положенням процесуального закону. Спірна квартира була постійним місцем проживання її і сім`ї. Вона з наймачем [PERSON] з січня 2007 року до дня його смерті в квітні 2017 рої вела з ним спільне господарство; тривалість часу їх спільного проживання більше 10 років, ніякого окремого або певного порядку користування жилим приміщенням між ними не укладалося. Тому обставини її поселення до спірної квартири повністю відповідають положенням п. 9 Постанови ВСУ № 2. Звертає увагу суду на той факт, що єдиним її житлом є спірна квартира, проте в якій місце її постійного проживання не зареєстроване не з її вини. Твердження відповідача про те, що у неї є інше постійне місце проживання і відповідна реєстрація в іншій квартирі повністю не відповідає дійсності. Так, на момент розгляду справи в суді вона знята з реєстрації в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зняття з реєстрації місця проживання Адміністрації Дніпровського району КМР від 14.02.2019, вих. № 23/16. Іншого зареєстрованого місця проживання у неї немає. Таким чином, вважає, що посилання відповідача на відповідні роз`яснення Постанови ВСУ № 2 і Правові позиції ВСУ є некоректними і не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Враховуючи викладене просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 26.12.2018\~року представником\~відповідача було\~надано заперечення\~на відповідь,\~згідно змісту\~якого зазначено,\~що Адміністрація\~Дніпровського району\~Кам`янської міської\~ради ознайомившись\~з відповіддю\~на відзив\~не погоджується\~з доводами\~позивача у\~повному обсязі.\~Твердження позивача,\~щодо її\~проживання у\~спірній квартирі,\~ утриманню в належному санітарно-гігієнічному стані квартири, сплаті квартплати та комунальних послуг, належним чином не підтверджені. Фото з квартири, надані позивачем, не можуть бути належним доказом постійного проживання в квартирі, оскільки вони жодним чином не ідентифікують спірну квартиру та особистих речей позивача. Також до відзиву позивачем надані фіскальні чеки по сплаті за житлово-комунальні послуги, однак позивач почала оплату лише після подання позовної заяви до суду, а до цього часу накопичувалися численні борги. Стосовно ствердження про відсутність постійного доходу позивачем не доведені, не надано жодного підтверджуючого документу, а тому можливо зробити висновок, що лише після бажання отримати дозвіл на користування квартирою здійснила мізерну оплати боргу, у зв`язку з цим не можуть бути прийняті судом як належні докази. Також звертає увагу суду, що позивач з 1980 року по 14.02.2019 рік була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а знялася з реєстраційного обліку за власною ініціативою лише 14.02.2019 з корисливих мотивів. Вважає, що своїми діями позивач намагається ввести суд в оману, що може призвести до прийняття судом неправильного рішення з метою отримання в користування спірну квартиру. Враховуючи вищевикладене вважає, що позивач не набула право користування спірною квартирою, що підтверджується корисливими діями останньої. На підставі викладеного просить відмовити [PERSON] у задоволені позову про визнання права користування житловим приміщенням у квартирі за адресою [ADDRESS] , в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.03.2019 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача за довіреністю Ворон І.А. в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Пояснив, що дійсно у квартирі відразане світло. Позивач мешкає без світла, оскільки не може сплатити всю суму боргу, крім того, на її всі звернення до комунальних служб їй відповідають відмовами, оскільки вона не зареєстрована у вказаній квартирі. Готує їжу та справляє інші потреби, пов"язані із застосуванням електроенергії вона у квартирі своєї доньки, яка розташована зовсім поряд з будинком № 3 по [ADDRESS] . Представник відповідача - Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради в судове засідання з`явилася, заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Допитаний в якості свідка [PERSON] , повідомив, що він мешкає по [ADDRESS] [PERSON] знає як сусідку, яка мешкає у квартирі [NUMBER] , в одному під"їзді, в якому знаходиться і його квартира. Він бачив, що вона виходила із квартири 21. Він раніше працював лікарем, і до нього часто з питаннями звертаються мешканці будинку. В тому числі, і [PERSON] Він був у неї в квартирі [ADDRESS] Сам він за вказаною адресою мешкає з 1977 року. [PERSON] в цій квартирі мешкає із 2006 -2007 року. Допитана в якості свідка [PERSON] повідомила, що вона мешкає по [ADDRESS] [PERSON] знає як сусідку, яка мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2007 року. Вони часто зустрічаються у дворі. В будинку, що розташований поряд, а фатично у одному дворі із їх будинком , мешкає родина доньки [PERSON] . Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 12.10.2007 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 811 від 12.10.2007 року (а.с.11). Згідно змісту позову та пояснень позивача, до шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з січня 2007 року, вони мешкали за адресою: [ADDRESS] і після реєстрації шлюбу. Зазначена квартира за адресою: [ADDRESS] , була надана [PERSON] та його матері [PERSON] , брату [PERSON] в 1980 році відповідно до ордеру, виданого за рішенням виконкому Дніпровського районної ради м. Дніпродзержинська, ордер № 3060 від 07.08.1980 року. Квартира 21 по [ADDRESS] однокімнатна, житлова площа 14,9 м кв., загальна площа 33,5 м кв.(а.с. 7). В\~1980\~році в\~квартирі були\~зареєстровані [PERSON] \~та [PERSON] \~Відповідно до\~копії особового\~рахунку квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] була знята з реєстрації в 1996 році в зазначеній квартирі (а.с.12, 46). Згідно змісту позову, на момент вселення позивача [PERSON] в січні 2007 року в квартиру за адресою: [ADDRESS] , як члена сім`ї, в квартирі був зареєстрований та проживав тільки її чоловік [PERSON] , її вселення було за його пропозицією, вселяючись в квартиру, позивач перевезла свої речі, платтяну шафу, білизну, посуд, особисті речі. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у м. Кам`янське відділ ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.10). Відповідно довідки Управління соціального захисту населення Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради від 14.06.2018 року [PERSON] отримала соціальну допомогу на поховання свого чоловіка [PERSON] (а.с.17). Згідно змісту позову, після смерті чоловіка, [PERSON] продовжує проживати в квартирі за адресою: [ADDRESS] , хоча фактично була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно від 28.02.2018 №05-06/590, відомості про приватизацію квартири за адресою [ADDRESS] , відсутні (а.с.44). Відповідно до відомостей з особового рахунку [NUMBER] на спірну квартиру та за інформацією відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району міської ради (службова записка від 16.03.2018 №4-1/7) за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований (а.с.45). 11.04.2018 року у зв`язку з відмовою житлової організації у складанні акту про проживання, позивач звернулася до сусідів для підтвердження факту її проживання з січня 2007 року у квартирі [ADDRESS] , про що було складено Акт про проживання від 11.04.2018 року, складений сусідами будинку [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). Згідно акту про не проживання від 18.04.2018 року, складеного техніками КП КМР «УКОЖФ», гр. [PERSON] , [INFO] дійсно не проживає з січня 2007 року за адресою: [ADDRESS] до сьогодні, про що підтверджують сусіди [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). Згідно акту про проживання (не проживання) від 27.11.2018 року, складеного техніками КП КМР «УКОЖФ», [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зі слів сусідів [PERSON] та [PERSON] , проживає гр. [PERSON] із чоловіком та дітьми більше 30 років (а.с.43). Згідно довідки про зняття з реєстрації місця проживання за відомостями адміністрації Дніпровського району КМР від 14.02.2019 року № 23/16, [PERSON] знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання: [ADDRESS] , з 14.02.2019 року (а.с.69). 18.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до Директора Дніпровської філії Центру надання адміністративних послуг з заявою про реєстрацію постійного місця проживання (а.с.70). Згідно пояснень позивача та змісту позову, продовжуючи проживати в зазначеній квартирі, позивач виконує всі обов`язки по утриманню в належному санітарно-гігієнічному стані квартири, сплачує комунальні послуги, якими користується. Вважає, що вона була вселена квартиронаймачем [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS] на законних підставах і придбала право на користування житловим приміщенням за зазначеною адресою як член сім`ї квартиронаймача. Вона продовжує проживати в зазначеній квартирі і виконую всі обов`язки наймача, які випливають із договору найму жилого приміщення. Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного. Статтею 64 Житлового кодексу Української РСР (надалі по тексту - ЖК УРСР) передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших\~осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2007 року по теперішній час проживає без реєстрації в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - ЖЕО (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат (ст. 63 ЖК УРСР). Згідно ч. 1 ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним\~\~ договором\~\~ найму\~\~ жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного Суду УРСР від 12.04.1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зі змінами, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Суд критично відноситься до наданих відповідачем актів про проживання (не проживання) позивача [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , від 05.03.2018 року КП КМР «УКОЖФ», складених техніками [PERSON] , [PERSON] зі слів мешканців будинку [PERSON] , [PERSON] , та від 27.11.2018 року КП КМР «УКОЖФ», складених техніками [PERSON] [PERSON] зі слів мешканця будинку [PERSON] (а.с.41, 42) оскільки вони суперечать один одному. Суд критично ставиться до заперечень відповідача Адміністрації Дніпровського району м. Дніпродзержинська, стосовно того, що підставою для відмови в задоволені позовних вимог позивача є те, що позивач не може набути права користування спірним приміщенням, оскільки користується іншим житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та фактично там проживає, оскільки таке твердження відповідача спростовується матеріалами справи та поясненнями свідків. Також, твердження відповідача, що невиконання позивачем обов`язків по сплаті за комунальні послуги є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки спростовуються наданими суду матеріалами справи. Так, згідно довідки ТОВ «ЄРЦ КП» №95 від 23.11.2018 року, станом на 23.11.2018 заборгованість по комунальним послугам у квартирі за адресою: [ADDRESS] , складає: за послуги з управління багатоквартирним будинком КП КМР «УКОЖФ» - 921,34 грн.; за послуги теплопостачання КП КМР «Тепломережі» - 15198,59 грн.; за послуги водопостачання КВП КМР «Міськводоканал» - 8256,87 грн.; за послуги вивезення твердих побутових відходів КП КМР «КАТП 042802» - 234,00 грн. (а.с.40). Згідно листа Кам`янського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 29.11.2018 року № 81147/1300, зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] за період з 11.04.2017 по теперішній час споживання електричної енергії приладом обліку не зафіксовано. Помешкання має стан відключено (а.с.47). Судом встановлено, що дійсно за адресою: [ADDRESS] є заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг. Часткове погашення заборгованості по оплаті комунальних послуг здійснює позивач [PERSON] , що підтверджується квитанціями по оплаті житлово-комунальних послуг, та заявами до комунальних підприємств про укладення договорів на реструктуризацію заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг (а.с.18, 61-64, 65-67). Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 2007 року проживає та користується квартирою [ADDRESS] , яка була виділена в користування її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається з вищезазначених доказів та тверджень позивача, викладених у позовній заяві, спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача, іншого постійного місця проживання вона не має, виконує обов`язки наймача житлового приміщення, у тому числі частково сплачує квартирну плату та комунальні послуги. Таким чином, вимоги позивача [PERSON] щодо визнання за нею права користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved