Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника. В обґрунтування заяви зазначає, що вона перебуваю на пенсії по інвалідності 3 групи та проживаю за адресою [ADDRESS] разом зі своєю родиною: чоловіком [PERSON] , її матір`ю [PERSON] , разом з ними також зареєстрований та нині проживає її син заінтересована особа [PERSON] та його співмешканка [PERSON] , яка мешкає у їх будинку без реєстрації. ЇЇ син [PERSON] має наркотичну залежність, є раніше судимим, офіційно не працевлаштований та систематично чинить психологічне, фізичне та економічне домашнє насильство щодо неї та інших членів їх родини, з приводу чого вона неодноразово зверталася до поліції, та на жаль, деякі з адміністративних проваджень щодо зацікавленої особи були закриті за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 23.12.2020 року зацікавлену особу [PERSON] Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб за вчинене домашнє насильство щодо рідного батька. 11.05.2021 року зацікавлена особа повернувся після відбуття покарання і всі знущання над рідними розпочалися знову. Це покарання не змінило поведінку заінтересованої особи на краще, та не сприяло визнанню ним власної провини перед рідними. Психологічне домашнє насильство проявляється в постійній нецензурній лайці, яку заінтересована особа застосовує у зверненні до неї та інших членів родини, у висловленнях постійних погроз, про можливі способи позбавлення життя її та батька, обіцяючи вбити їх встромивши ніж у голову, щоб лишитися проживати в будинку самостійно, все це він робить з метою вимагання коштів. Заінтересована особа вчиняє особисто до неї та інших членів родини економічне домашнє насильство, яке полягає у примусовому відібранні особистих цінних речей, особливо мобільних телефонів, які він в подальшому здає у ломбард, крім того, він залякуючи її, відбирає невелику пенсію, яку вона отримую в зв`язку з інвалідністю і потребую постійного медикаментозного лікування, а тому не має змоги придбавати собі не лише ліки, а й зібрати кошти на протезування колінного суставу, якого вона потребую. Так як зацікавлена особа забирає всі кошти з дому, інколи вони взагалі не мають навіть що їсти. Фізичне домашнє насильство полягає у тому, що зацікавлена особа [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або просто не в настрої, неодноразово застосовував до неї фізичну силу, здійснював побиття, наносив їй удари по тулубу, умисно бив її по хворим ногам та залякував, що коли вона буде знов звертатися до поліції то він взагалі спалить будинок, а їх вб`є. Все це неодноразово відбувалося на очах перехожих і сусідів. Однак через агресивну поведінку їх сина кривдника, сусіди побоюючись за власну безпеку, не бажають надавати свідчення щодо подій насильства, яке систематично відбувається в їх родині. Розуміючи, що існують реальні ризики для безпеки, здоров`я та її життя взагалі від заінтересованої особи [PERSON] , вона неодноразово викликала поліцію, зверталася до дільничного та до Металургійного відділення поліції КВП ГУНП у Дніпропетровській області. Однак не зважаючи на всі її численні звернення до поліції та передані ними матеріали адміністративних проваджень до суду, та відбування адміністративного арешту, кривдник [PERSON] продовжує й надалі перебувати з нею та іншими членами родини в одному будинку, зневажає її, погрожує розправою, вимагає у своєї старенької бабусі кошти, спілкується та звертається до неї переважно нецензурною лексикою та залякує її. З метою запобігання продовження чи повторного вчинення домашнього насильства зацікавленою особою [PERSON] щодо неї, членів їх родини, з метою недопущення настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також її можливої смерті від дій кривдника, тому вона вимушена звернутися за захистом до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] . В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник заявника до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме телефонограмою за номером телефонна вказаному в заяві. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали\~справи суд\~приходить висновку,\~що заява\~про видачу\~обмежувального припису\~підлягає задоволенню\~з огляду\~на наступне. Відповідно до\~ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з положеннями п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: подружжя, та особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Судом встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради від 24.12.2019 року №7155, [PERSON] , [INFO] , з 13.05.2016 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] є пенсіонеркою та інвалідом третьої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та довідкою до акту огляду МСЕК про інвалідність №117376 від 19.05.2021 року (а.с.9, 28). Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , є сином заявниці [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.02.1997 року (а.с. 17). Як слідує із витягу сайту судової влади [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності (а.с. 18-25). Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2020 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинивши економічне насильство в сім`ї відносно свого батька [PERSON] та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб (а.с. 11-12). Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.03.2021 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, проте справа була закрита в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Як слідує із тексту вказаної постанови суду, згідно протоколу серії ВАБ 118606, 23.12.2020 року о 02:00 годин по [ADDRESS] [PERSON] за місцем мешкання умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері [PERSON] , тобто словесно погрожував її побити, залякував вигнати з дому, ображав нецензурною лайкою (а.с. 13). Крім того, 29.01.2021 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 309 КК України (а.с. 14-16). Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] та інших членів сімї, є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. З урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати. У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Орuz V. Тurkеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації. Суд погоджується із доводами заявника, що саме наведені у заяві заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника, у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч.2\~ст.350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. Згідно з ч.4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved