Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» з первісним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Первісний позов мотивований тим, що 01.07.2015 року між ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» (надалі продавець) та [PERSON] (надалі-покупець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу №01/07/15-03 (надалі договір). ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» виставлено рахунок на оплату № 661 від 01 липня 2015 року на суму 53 150,00 грн., в тому числі ПДВ 8 858,33 грн. Видаткова накладна за № 1119 від 01 липня 2015 року підтверджує факт передачі товару покупцю продавцем. ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» виконало покладені на нього обовязки за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу 01/07/15-03 від 01 липня 2015 року в повному обсязі та належним чином, а саме передало Товар - агрегат грунтообробний АГ-2,4-20 (зав. № 9903) в кількості 1 шт. 29.09.2015 року [PERSON] направлено повідомлення за № 05/757 про несплату нею вартості Товару, придбаного відповідно до Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу 01/07/15-03 від 01 липня 2015 року. 05.10.2015 року за №05/767 ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» направлено претензію/вимогу про погашення заборгованості, так як Товар мав бути оплачений ще 02.10.2015 року включно. На думку позивача, покупець не виконала покладені на неї обовязки відповідно до Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу 01/07/15-03 від 01 липня 2015 року, а саме частково не оплатила Товар. Внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 30\~316,09 грн., з якої основний борг 26\~870,70 грн., пеня 709,91 грн.; 3% річних 48,41 грн.; штраф 2\~687,07 грн. 21.01.2016 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог. Зокрема, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь 57\~939,77 грн., з яких : основний борг - 26\~870,70 грн., пеня 3\~528,02 грн.; 3% річних 240,55 грн.; штраф 26\~575,00 грн.; індекс інфляції 725,50 грн. Зустрічний позов [PERSON] мотивувала тим, що на її думку, договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу за №01/07/15-03 від 01 липня 2015 року є недійсним та незаконним, він був укладений внаслідок та під впливом помилки з її сторони і фактично введення її в оману з боку товариства, та не уповноваженою на це особою. В обґрунтування зустрічного позову пояснила, що вона працювала в структурі цього товариства в ТОВ «Укрсільгоспмаш» з 21.10.2013 року на посаді менеджера зі збуту, що підтверджується копією витягу з трудової книжки та копією Наказу № 70 від 10.09.2015 року. Фактично, ТОВ НВП « БІЛОЦЕРКІВМАЗ» входить в цю структуру, бо засновник в них один і той же - [PERSON] і знаходяться за однією адресою. Оскільки [PERSON] працювала менеджером по збуту сільгосптехніки, то і займалася її відпуском, продажем фермерам та іншим покупцям. Одним з таких покупців було і [PERSON] господарство «Плебанівський сад», яке 20.02.2015 року придбало агрегат ґрунтообробний АГ-2,4-20 заводський №9903, за який оплатило 41 900 грн., що підтверджується копією накладної за №39, і цей товар видавала вона. Але через деякий час [PERSON] пояснили на ТОВ, що по цьому договору не все узгоджується з бухгалтерськими документами і потрібно додатково ще її підкріпити укладенням вищезазначеного договору, але щоб вона не хвилювалася, так потрібно. При цьому, їй наполегливо також пояснили і те , що якщо вона і надалі бажає працювати, то повинна слухатися і виконувати розпорядження. Зокрема, необхідно укласти договір купівлі-продажу на своє імя від 01.07.2015 р. як підстава для продажу цьому фермерському господарству агрегату. [PERSON] повірила своїм керівникам і виконала їх прохання, хоча як зясувала [PERSON] і не мав повноважень 01.07.2015 року підписувати такий договір, бо приступив до своїх обовязків директора згідно з наказом №99 21.07.2015 року. Позивач дуже здивувалася, коли на ТОВ від неї почали вимагати оплатити вартість агрегату, якого їй не передавали і який знаходиться у його нового власника - Фермерського господарства «Плебанівський сад». Не дивлячись на це, без згоди [PERSON], позивач за первісним позовом почав отримувати кошти з її платіжної картки за цей агрегат, в звязку з чим їй довелося звільнитися з роботи 15.10.2015 року. За таких обставин [PERSON]В просить суд визнати договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу за №01/07/15- 03 від 01 липня 2015 року недійсним з зобовязанням відповідача повернути їй всі сплачені кошти та відмовити в задоволенні первісного позову про стягнення боргу. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом первісний позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, зустрічний позов не визнала, про що надала письмові заперечення. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник у судовому засіданні первісний позов не визнали, зустрічний позов просили задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача за зустрічним позовом ФГ «Плебанівський сад» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. При судовому розгляді по справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 01.07.2015 року між ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» (надалі продавець) та [PERSON] (надалі-покупець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу №01/07/15-03 (надалі договір). Відповідно до п. 1.1. договору продавець зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти та оплатити за встановленою ціною, та в обумовлені цим договором терміни сільськогосподарську техніку (надалі - товар),а саме: - агрегат ґрунтообробний АГ-2,4-20, заводський номер 9903 в кількості 1 шт., по ціні 53 150,00 грн., в тому числі ПДВ 8 858,33 грн. ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» виставлено рахунок на оплату №661 від 01 липня 2015 року на суму 53 150,00 грн. в тому числі ПДВ 8 858,33 грн. Відповідно до п. 2.2. договору Продавець зобовязаний передати Товар Покупцю. Видаткова накладна за №1119 від 01 липня 2015 року підтверджує факт передачі товару покупцю продавцем. ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» виконало покладені на нього обовязки за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу №01/07/15-03 від 01 липня 2015 року в повному обсязі та належним чином, а саме передало Товар агрегат грунтообробний АГ-2,4-20 (зав. № 9903) в кількості 1 шт. Відповідно до п. 4.2. договору оплата товару здійснюється протягом наступних трьох місяців, але в будь-якому випадку до 02 жовтня 2015 року включно. Сторони допускають можливість дострокового розрахунку за Товар. Відповідно до п. 6.2. договору в разі порушення порядку та строків проведення оплати за поставлений Товар відповідно до п. 4.2. цього Договору Покупець сплачує на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного в строк зобов язання, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 6.3. договору в разі порушення порядку та строків проведення оплати вартості Товару в порядку та строки, визначені п. 4.2. Договору, більш як на 10 банківських днів, покупець в кожному окремому випадку порушення договірних умов сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 5% від загальної суми Договору. Відповідно до п. 6.4. договору в разі порушення порядку та строків проведення оплати вартості Товару в порядку та строки, визначені п. 4.2. Договору, більш як на 20 банківських днів, покупець в кожному окремому випадку порушення договірних умов сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 10% від загальної суми Договору. Відповідно до п. 6.5 договору в разі порушення порядку та строків проведення оплати вартості Товару в порядку та строки, визначені п. 4.2. Договору, більш як на 30 банківських днів, покупець в кожному окремому випадку порушення договірних умов сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 30% від загальної суми Договору. Відповідно до п. 6.5 договору, в разі порушення порядку та строків проведення оплати вартості Товару в порядку та строки визначені п. 4.2. Договору, більш як на 40 банківських днів, покупець в кожному окремому випадку порушення договірних умов сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 50% від загальної суми Договору. Відповідно до прибуткового касового ордеру №256 від 15 жовтня 2015 року, прибуткового касового ордеру №200 від 10 вересня 2015 року, прибуткового касового ордеру №198 від 09 вересня 2015 року, прибуткового касового ордеру №199 від 09 вересня 2015 року, прибуткового касового ордеру №174 від 10 серпня 2015 року, прибуткового касового ордеру №152 від 14 липня 2015 року, прибуткового касового ордеру №145 від 01 липня 2015 року, виписки док. № рs20401652 від 01.07.2015 року [PERSON] оплачено 26 279,30 грн. в тому числі ПДВ 4 379,88 грн. 29.09.2015 року [PERSON] направлено повідомлення №05/757 про несплату нею вартості Товару, придбаного відповідно до Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу 01/07/15-03 від 01 липня 2015 року. 05.10.2015 року за №05/767 ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» направлено претензію/вимогу про погашення заборгованості, так як Товар мав бути оплачений ще 02.10.2015 року включно. Однак така вимога залишилася без виконання. У звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 57\~939,77 грн., з якої основний борг - 26\~870,70 грн., пеня 3\~528,02 грн.; 3% річних 240,55 грн.; штраф 26\~575,00 грн.; індекс інфляції 725,50 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 58-61). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного з таких підстав. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: -припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; -зміна умов зобов'язання; -сплата неустойки; -відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт неналежного виконання покупцем [PERSON] умов договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстрочкою платежу №01/07/15-03 від 01.07.2015 року знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для задоволення первісного позову. Відтак, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» належить стягнути заборгованість у розмірі 26870,70 грн., пеню у розмірі 3528,02 грн., 3% річних у розмірі 240, 55 грн., штраф у розмірі 26575 грн., індекс інфляції 725,50 грн., а всього 57939, 77 грн. Зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 цієї статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин). В абзаці 1 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» наголошується, що відповідно до ст. 215 та ст. 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Відповідно до абзацу 1 п.6 цієї постанови правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Однією із підстав визнання договору недійсним [PERSON] вважає відсутність повноважень у директора ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» [PERSON] на підписання Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу №01/07/15-03 від 01 липня 2015 року (надалі - Договір). Однак, директор ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» [PERSON], на думку суду, мав необхідний обсяг повноважень для укладення вищевказаного Договору, що підтверджується протоколом позачергових зборів учасників ТОВ НВП "БІЛОЦЕРКІВМАЗ" №71 від 20.07.2010 року та наказом № 127-к від 20.07.2010 року. Також [PERSON] зазначає, що цей договір укладено внаслідок та під впливом помилки і введення її в оману з боку товариства. Відповідно до п. 19 та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК ), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсннм повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсннм. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Стосовно застосування ст. 230 ЦК України під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто, при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Слід відмежовувати обман як підставу для визнання правочину недійсним від помилки, що має істотне значення, оскільки обман це завжди результат умисних дій (бездіяльності) однієї сторони. У свою чергу, помилка є наслідком неправильного уявлення про обставини правочину, які мають істотне значення. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, доводиться позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Суд вважає, що [PERSON] не доведено, що договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу №01/07/15-03 від 01 липня 2015 року вчинено як внаслідок помилки, так і під впливом обману. 20 лютого 2015 року ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» уклало договір купівлі- продажу сільськогосподарської техніки №20/02/15-01 з [PERSON] господарством «Плебанівський сад». По цьому договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки №20/02/15-01 від 20 лютого 2015 року ФГ «Плебаніський сад» придбало у ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» агрегат ґрунтообробний дисковий (навісний) АГ-2,4-20, в кількості 1 шт. по ціні 41 900,00 грн. Оплату ФГ "Плебанівський сад" здійснено 20.02.2015 року у розмірі 41 900,00 грн. Агрегат грунтообробний дисковий АГ-2,4-20, в т.ч. ЗІП (з кутником, новий підшипниковий) заводський номер 9900 в кількості 1 шт. за ціною 41 900,00 грн. передано ФГ «Плебанівський сад» згідно з видатковою накладною №377 від 20 лютого 2015 року. В свою чергу, [PERSON] згідно з видатковою накладною №1119 від 01 липня 2015 року отримала Агрегат грунтообробний дисковий АГ-2,4-20, в т.ч. ЗІП (з кутником, новий підшипниковий) заводський номер 9903 в кількості 1 шт. за ціною 53 150,00 грн. ФГ «Плебанівський сад» отримало інший агрегат під іншим заводським номером, ніж [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. [PERSON] в зустрічній позовні заяві зазначає, що ТОВ «УКРСІЛЬГОСПМАШ» є структурним підрозділом ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ». Однак ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» є окремою юридичною особою, зареєстрованою відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується статутом та свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи. Перевіряючи достовірність наданих [PERSON] письмових доказів, а саме гарантійного талону на Агрегат грунтообробний дисковий АГ-2,4-20 заводський №9903, фото таблички до цього агрегата з цим же заводським №9903 та фото загального вигляду агрегата, суд не приймає ці докази як допустимі, тому що на кожній ксерокопії міститься печатка ФГ «Плебанівський сад» без зазначення дати звірки копії з оригіналом, без підпису та без зазначення прізвища, ініціалів та посади службової чи посадової особи ФГ «Плебанівський сад». Більш того ФГ «Плебанівський сад» як третя особа до суду повторно не з»явилось, пояснення по суті зустрічного позову [PERSON] не надало. Таким чином, підстав для визнання договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки із розстроченням платежу №01/07/15-03 від 01 липня 2015 року, укладеним між ТОВ НВП «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» та [PERSON], недійсним в суду не має, а відтак заявлений зустрічний позов задоволенню не підлягає. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved