Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Кіровоградської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Могильненська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області, Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки водного фонду та відшкодування шкоди. Позов мотивовано тим, що [PERSON] допущено самовільне використання земельної ділянки загальною площею 3,712 га без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності, за відсутності документів, що посвідчують право користування (оренди), що є порушенням земельного та природоохоронного законодавства. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.03.2019 за №100-ДК/132/АП/09/01/-19 при здійсненні державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області - виявлено факт самовільного використання [PERSON] земельної ділянки загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності, за відсутності документів, що посвідчують право користування (оренди). ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 05.03.2019 складено припис №100-ДК/0091Пр/03/01/-19, яким зобов`язано відповідача усунути порушення земельного законодавства, а саме ст. 125 Земельного кодексу України, у зв`язку з встановленням факту самовільного використання ним земельної ділянки загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності. За наслідками вказаної перевірки 05.03.2019 на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення №100-ДК/0041П/07/01/-18 за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якому зазначено про факт використання земельної ділянки загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності. Договір оренди не укладено, відтак до Реєстру речових прав на нерухоме майно відомості не вносились. За дане порушення передбачено сплатити шкоду, заподіяну територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 6384,70 грн. На даний час самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,712 га відповідачем не звільнено, а шкоду заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки в сумі 6384,70 грн. не сплачено. Просить суд зобов`язати відповідача звільнити та повернути Кіровоградській обласній державній адміністрації безпідставну набуту земельну ділянку загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності. Стягнути з відповідача шкоду заподіяну територіальній громаді Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в розмірі 6384,70 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача прокурор Андронік А.В. позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат просить врахувати положення ч.1 ст. 142 ЦПК України. Представник Кіровоградської обласної державної адміністрації до суду не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, до суду не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечення та пояснення на позовну заяву не надіслав. Суд, заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки, які здійснюються шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.03.2019 за №100-ДК/132/АП/09/01/-19 при здійсненні державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області - виявлено факт самовільного використання [PERSON] земельної ділянки загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності, за відсутності документів, що посвідчують право користування (оренди) (а.с. 19-20). ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області 05.03.2019 складено припис №100-ДК/0091Пр/03/01/-19, яким зобов`язано відповідача усунути порушення земельного законодавства, а саме ст. 125 Земельного кодексу України, у зв`язку з встановленням факту самовільного використання ним земельної ділянки загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності (а.с. 26-27). За наслідками вказаної перевірки 05.03.2019 на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення №100-ДК/0041П/07/01/-18 за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у якому зазначено про факт використання земельної ділянки загальною площею 3,712 га, без кадастрового номера із земель водного фонду, що перебувають на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, державної форми власності (а.с. 28-29). Договір оренди не укладено, відтак до Реєстру речових прав на нерухоме майно відомості не вносились. За дане порушення передбачено сплатити шкоду, заподіяну територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 6384,70 грн. (а.с. 30-32). Вказану суму обраховано відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963 (а.с. 24-25). Відповідно до частини першої та другої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 цього Кодексу визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.). Згідно визначеного статтею 123 Земельного кодексу України порядку одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, особа звертається з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України, передають у власність або користування такі земельні ділянки. При цьому, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність у цієї особи даних документів є самовільним зайняттям земельної ділянки. Зі змісту ст. 122 Земельного кодексу України вбачається, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Разом з тим, використовуючи спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, у порушення вимог земельного законодавства, відповідач позбавляє вищевказаний державний орган права розпоряджатися земельною ділянкою та одержувати відповідні доходи від оренди. Визначення факту самовільного зайняття земельної ділянки містить стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», згідно якої будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, вважаються самовільним зайняттям земельних ділянок. Згідно ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим кодексом. Статтею 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення в частині звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, оскільки відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Поряд з цим не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача шкоди заподіяної територіальній громаді Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області в розмірі 6384,70 грн., оскільки вона відшкодована в добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції про сплату шкоди в розмірі 6384,70 грн. (а.с. 50) та підтверджено прокурором в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial