Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] (згідно рішення Хортицького районного суду від 22.09.2015р. по справі №337/3261/15-ц після розірвання шлюбу змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », до зміни імені - [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінено прізвище на « [PERSON] », свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ), звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поновлення батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2010р. справа №2-586/2010, була позбавлена батьківських прав та опікуном дитина була призначена бабуся [PERSON] . На теперішній часїї соціальний та матеріальний статус змінився, вона має постійних дохід, зареєстрована як фізична особа підприємець, син кожен день приходить до неї, бажає постійно проживати з матір`ю, вона піклується про нього, бере участь у вихованні дитини, забезпечує йому необхідні умови для навчання та розвитку. Ухвалою суду від 21.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.01.2020 року підготовче судове провадження закрито та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач, представник позивача адвокат Мєдвєдєва А.В., в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами згодна, в заяві зазначила, що у позивачки змінилися погляди на життя, її соціальне положення поліпшилося, вона постійно піклується про свого сина, бере участь у вихованні дитини, забезпечує їй необхідні умови для навчання та розвитку, дитина любить її . Третя особа, представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заявленого позову не заперечують. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши мотиви та фактичні обставини , які враховуються при поновленні батьківських прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2010 р. справа №2-586/2010 [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] була призначена опікуном малолітнього [PERSON] З [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] з кожного по 316 грн. щомісячно , починаючи з 09.12.2009 р. і до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили 22.01.2010 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.10.2006 року посольством України в Державі Ізраїль , копія якого знаходиться в матеріалах справи , батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є матір - [PERSON] та батько - [PERSON] . Як вбачається з додаткового рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2015 року , копія якого знаходиться в матеріалах справи , рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу , доповнено й зазначено , що після розірвання шлюбу змінити [PERSON] прізвище на « [PERSON] ». Додаткове рішення суду набрало законної сили 03.10.2015 року. 22.07.2016 р. [PERSON] змінила ім`я з [PERSON] на [PERSON] , про що Хортицьким районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області було складено відповідний актовий запис № 43 та видано свідоцтво про зміну імені Серії [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи. 14.01.2020 року позивачем [PERSON] було укладено шлюб з гр. [PERSON] , про що Олександрівським районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено актовий запис № 24 і прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, долученою позивачем до матеріалів справи. На теперішній час соціальний та матеріальний статус позивача [PERSON] змінився , вона має постійний дохід, зареєстрована як фізична особа підприємець, займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОП та ГФ, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Неповнолітній син [PERSON] кожен день приходить до неї, бажає постійно проживати з матір`ю, вона піклується про нього, бере участь у вихованні дитини, забезпечує йому необхідні умови для навчання та розвитку. Відповідно до медичної довідки, виданої 25.09.2019 року КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР, копія якої знаходиться в матеріалах справи , [PERSON] на обліку не перебуває. Також, відповідно до медичної довідки , виданої 25.09.2019 року КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, [PERSON] на обліку не перебуває. Згідно висновку № 21.01./01-22-83 від 22.01.2020 року Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району встановлено, що умови проживання [PERSON] задовільні, вона веде добропорядний спосіб життя, має постійне місце проживання разом з сином, має самостійний дохід, має можливість та бажання виконувати свої батьківські обв`язки належним чином. Для проживання сина , [PERSON] у квартирі , де проживає позивач, створено всі необхідні умови проживання,у сина [PERSON] є окрема кімната з усім необхідним для проживання та навчання. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, виходячи з інтересів неповнолітнього, вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини поновити [PERSON] у батьківських правах відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , 2005 р.н. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Абзацами 1,2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров`ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах. Відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Таким чином, враховуючи висновок Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, відсутність заперечень щодо позовних вимог опікуна дитини - [PERSON] , суд вважає за можливе поновити [PERSON] у батьківських правах відносно її сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд також прийшов до висновку, що поведінка позивача та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, змінилися, вона, як мати, усвідомлює свій обов`язок щодо виховання та утримання дитини, працює, нею створено належні умови для розвитку природних здібностей, навчання сина. Крім того, судом не встановлено факту усиновлення дитини, або інші обставини, що перешкоджають поновленню позивача у батьківських прав відносно неповнолітнього. При таких обставинах, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 76 ЦК України, опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам (усиновлювачам).

Outcome: approved