Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

ПАТ «Західінкомбанк» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 24 травня 2005 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, правонаступником якого є ПАТ «Західінкомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2405/05-180 з наданням кредиту у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії у розмірі 17 000,00 доларів США зі сплатою 14 % річних терміном до 24 травня 2010 року. Додатковим договором до кредитного договору від 07.02.2007 року кредит збільшено до 32 000,00 доларів США. Кредит відповідач отримав у розмірі 32 000,00 доларів США. Таким чином до 24 травня 2010 року позичальник повинен був повернути отриманий кредит в розмірі 32 000,00 доларів США та сплатити проценти за користування вказаними коштами. Відповідач [PERSON] у визначений договором термін кошти не повернув. Зобов'язання по кредиту виконав частково. Всього у позичальника існує борг перед кредитором по кредиту в розмірі 32 000,00 доларів США по сплаті кредиту та 118 223,56 грн. по сплаті відсотків. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору від 24.05.2005 року, вказаний договір діє до повного погашення кредитором суми кредиту, сплати відсотків, штрафів, збитків та іншої заборгованості згідно умов даного кредитного договору. Відповідно до р. 3 договору іпотеки від 24.05.2005 р. в забезпечення належного виконання всіх зобов'язань, що виникають із кредитного договору, [PERSON] надав в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних коштів двокімнатну квартиру загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS]. 17 січня 2013 року ПАТ «Західінкомбанк» ознайомлено з матеріалами судової справи за позовом [PERSON] до банку та до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON] про зняття заборони відчуження нерухомого майна. В ході ознайомлення банку стало відомо про відкриття спадщини та коло спадкоємців. Так, матеріалами даної справи встановлено, що [INFO] помер іпотекодавець [PERSON]. Після його смерті жоден із спадкодавців до нотаріуса з будь-якими якими заявами про прийняття спадщини не зверталися. Прийняття спадщини відбулось дружиною [PERSON], так як вона проживала на момент смерті з спадкодавцем і залишилась проживати у квартирі, що перебувала в іпотеці банку. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті позивачем подано заяву до нотаріуса про прийняття нею спадщини, а позичальником - заяву про відмову від спадщини на користь позивачки. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.05.2012 року у справі № 0308/7132/12, яке додане до позовної заяви про зняття заборони відчуження нерухомого майна, визнано право власності за позивачкою на спадкове майно - квартиру у [ADDRESS], яке вступило в законну силу 06.06.2012 року. Таким чином, банк дізнався про смерть іпотекодавця [PERSON], про відкриття спадщини та коло спадкоємців лише 17.01.2013 року. А тому ПАТ «Західінкомбанк» має право на задоволення своїх вимог про стягнення кредитної заборгованості з спадкоємця померлого іпотекодавця [PERSON] - [PERSON] шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS]. Просить суд стягнути в користь ПАТ «Західінкомбанк» з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) кредитну заборгованість в розмірі 32000,00 доларів США та 118 223,56 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS]., та належить [PERSON] (ідентифікаційний № [NUMBER], проживає у [ADDRESS]) шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» за кредитним договором 1405/05-180 від 24.05.2005 року в розмірі 32000 доларів США та 118 223,56 грн. Судові витрати покласти на відповідачів по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляли, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. 03.06.2013 року позивач звернувся до суду із уточненням позовної заяви про стягнення заборгованості, процентів та неустойки за кредитним договором. В обґрунтування уточнення посилається на те, що у судовому засіданні 22.03.2013 року ПАТ «Західінкомбанк» стало відомо, що відповідачем [PERSON] було відчужено квартиру [PERSON]. Просить суд стягнути в користь ПАТ «Західінкомбанк» з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) кредитну заборгованість в розмірі 32000,00 доларів США та 118 223,56 грн. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру загальною площею 52,6 кв.м, житловою площею 29,4 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS]., та належить [PERSON] шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» за кредитним договором 1405/05-180 від 24.05.2005 року в розмірі 32000 доларів США та 118 223,56 грн. Судові витрати покласти на відповідачів по справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом при розгляді справи встановлено, що 24 травня 2005 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2405/05-180 (а.с. 6-7). Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 17 000 доларів США на умовах цього договору. А позичальник зобов'язався сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку у порядку та у строки, обумовлені цим договором. Проценти за користування кредитом - 14 %. Строк кредиту - до 24 травня 2010 року. Також встановлено, що 07 лютого 2005 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено додатковий договір до кредитного договору № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року (а.с. 8). Відповідно до умов укладеного між сторонами додаткового договору КБ «Західінкомбанк» ТзОВ зобов'язалося надати [PERSON] споживчий кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті у розмірі 32 000 доларів США на умовах, визначених даним кредитним договором із сплатою 14 % річних. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Судом встановлено, що 24 травня 2005 року між КБ «Західінкомбанк» ТзОВ та [PERSON] було укладено договір іпотеки № б/н (а.с. 9-11). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору [PERSON] у порядку та на умовах, визначених договором, передав нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. в [ADDRESS], в іпотеку КБ «Західінкомбанк» ТзОВ для часткового забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року. Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Спадщину після його смерті прийняла його дружина - [PERSON], яка померла [INFO]. Рішенням суду від 25.05.2012 року визнано за [PERSON] право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м в [ADDRESS], яка є іпотечним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином не підлягає до задоволення вимога про звернення стягнення на іпотечне майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Оскільки позивачем на засадах змагальності суду не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що вказане нерухоме житлове майно не використовується як місце постійного проживання [PERSON] та, що у [PERSON] у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно. Крім того площа вказаної квартири становить 52,6 кв.м. та відповідно не перевищує 140 кв.м. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову частині до [PERSON] та звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] належним чином взятих на себе зобов'язань, що витікають з умов кредитного договору № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року належним чином не виконав. В результаті чого у нього виникла заборгованість перед банком за кредитним договором № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року в сумі 32 000 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача. Також судом встановлено і це вбачається із змісту уточнення позовної заяви, що позивачем заявлено позовні вимоги лише до [PERSON] та [PERSON] При цьому будь-яких позовних вимог до [PERSON], крім судового збору, який позивач просить стягнути з усіх відповідачів, не заявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] належним чином взятих на себе зобов'язань, що витікають з умов кредитного договору № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року належним чином не виконав. В результаті чого у нього виникла заборгованість перед банком за кредитним договором № 2405/05-180 від 24 травня 2005 року в сумі 32 000 доларів США та 118 223,56 гривень. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором та судового збору.

Outcome: partial