Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач 20.06.2017 року звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.09.2011 року у розмірі 11933,80 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 09.09.2011 року між банком "ПриватБанк" та [PERSON] укладений договір про надання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Остання, в свою чергу, своєчасно не повертає ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Станом на 31.05.2017 року заборгованість становить 11933,80грн., з яких: поточна заборгованість по кредиту - 10464,87 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 424,46 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 544,47 грн. (відсоткова складова). З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не прибув. В заяві позов підтримав, просив позов задовольнити з підстав, у ньому зазначених. Відповідач в судове засідання не прибула також. В заяві просила провести судове засідання без її присутності. Просить відмовити у задоволенні позову, оскільки повністю погасила борг та долучила довідку з банку. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. 09.09.2011 року [PERSON] отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-8). В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку [PERSON] висловила свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та пам'яткою клієнта складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7 зі зворотного боку). З наданої банком розрахунку заборгованості станом на 31.05.2017 року заборгованість становить 11933,80грн., з яких: поточна заборгованість по кредиту - 10464,87 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 424,46 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 544,47 грн. (відсоткова складова)(а.с. 4-6). Натомість у судові засідання [PERSON] подала довідки про зменшення розміру заборгованості (а.с. 48, 54) станом на 24.07.2017 року у розмірі 7519,04 грн., станом на 04.09.2017 року - 4841,68 грн. Позивачу надсилалися копії зазначених довідок, направлялись пропозиції суду уточнити свої позовні вимоги, однак на момент постановлення рішення суду заперечення, клопотання чи будь-які інші документи від позивача не надійшли. А в судове засідання 04.10.2017 року [PERSON] подала довідку про відсутність заборгованості на рахунку, відкритому на її ім'я. Виходячи з принципу змагальності сторін цивільного судочинства (ст.ст. 10, 60 ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положення ЦК України встановлюють загальне визначення зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Між сторонами укладений в письмовій формі кредитний договір і згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник, в свою чергу, зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відтак, оскільки позивачем не доведено факту неналежного виконання обов'язків відповідачем [PERSON] по кредитному договорі № б/н від 09.09.2011 року та існування заборгованості, зазначеної у позові, тому суд вважає, що вимоги банку про стягнення кредитних коштів не підлягають задоволенню. Так як позивач не довів суду законність своїх вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed