Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. 18 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: Визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровим номером 6322888000:02:000:0141, площею 4,4548 гектарів, розташовану на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , право на право на земельну частку ( пай), що складається з сіножаті площею 0,64 в умовних кадастрових гектарах та з пасовища площею 0,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності реформованого КСП « Червоний Оскіл», що знаходяться на території Оскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай)_ серії ХР № 0133407, зареєстрованого 20 жовтня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 224, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР № 096064, виданий Ізюмською райдержадміністрацією та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 168 від 06.10.2004 року, на ім`я [PERSON] , вважати таким, що втратив чинність. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його родичка [PERSON] , яка за життя склала заповіт, яким належний їй сертифікат на земельну частку ( пай) ХР № 0133407 та свідоцтво ХА- ХІV № 193023 про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріуса від 28.09.2005 року, про що в Першій краматорській державній нотаріальній конторі 11.10.2005 року заведено спадкову справу № 1125. Інших спадкоємцев померла не має. У 2020 року позивач, діючи через представника за довіреністю, звернувся до Першої краматорської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини що складається із права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ХР № 0133407, зареєстрованого 20.10.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 224. У зв`язку із тим, що [PERSON] за життя на підставі вказаного сертифікату виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 096064, що зареєстрований 06.10.2004 р. у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 168, до складу спадкового майна входить: - земельна ділянка кадастровим номером № 6322888000:02:000:0141, площею 4,4548 гектарів, розташована на території Оскільської (колишня назва Червонооскільської) сільської ради КСП "Червоний Оскіл", цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 167307,90 грн.; - не реалізоване право на земельну частку (пай) в частині сіножаті - 0,64 умовних кадастрових гектар, вартістю 603,99, грн.; та пасовища - 0,92 умовних кадастрових гектар, вартістю 850,72 грн. Вказані дані підтверджені окрім вищезазначених документів інформацією Міськрайонного управління в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідь від 07.09.2020 р. за № 29-20-0.23,021- 470/122-20). Позивач у позові вказує, що в процесі збору документів для нотаріуса з питань отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом виявилось, що з невідомих причин дані щодо права власності на земельну ділянку не внесено до Державного земельного кадастру. Крім того, так як вказана земельна ділянка обліковувалась у складі невитребуваних земельних ділянок, її передано Ізюмською райдержадміністрацією в оренду згідно розпорядження голови Ізюмської райдержадміністрації від 08.09.2016 р. № 399 на підставі Договору оренди землі від 26.09.2016 р. № 237. Згідно Додаткової угоди № 1 від 21.04.2020 р. до договору оренди землі від 26.09.2016 р. № 237 змінено орендодавця земельної ділянки з Ізюмської райдержадміністрації на Оскільську сільську раду. Таким чином по причині відсутності у витягах з Державного земельного кадастру даних щодо власника земельної ділянки, вона була передана в оренду. Про вказані обставини свідчать відповіді Ізюмської районної державної адміністрації від 09.09.2020 р. № 01-24/1500 та Оскільської сільської ради від 07.09.2020 р. № 02-01-30/943. Відсутність реєстрації права власності на земельну ділянку за спадкодавцем та наявні дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що орендодавцем вказаної земельної ділянки є Оскільська сільська рада, перешкоджає [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як нотаріус не може зареєструвати право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в зв`язку з записом про інші речові права в цьому реєстрі. Державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори О.О. Фареник 28.08.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначені земельні ділянки, про що прийнято відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгул справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовними вимогами згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського Ізюмського управління юстиції Донецької області 08 квітня 2005 року ( а.с.10). [PERSON] за життя склала заповіт, який належній їй сертифікат на земельну частку (пай) ХР № 0133407 та свідоцтво ХА -ХІV № 193023 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) заповіла [PERSON] , ( а.с.11). 11 жовтня 2005 року [PERSON] ( позивач по справі) звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ( а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельна ділянка кадастровим номером № 6322888000:02:000:0141, площею 4,4548 гектарів, розташована на території Оскільської (колишня назва Червонооскільської) сільської ради КСП "Червоний Оскіл", цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно грошова оцінка земельної ділянки 167307,90 грн.; не реалізоване право на земельну частку (пай) в частині сіножаті - 0,64 умовних кадастрових гектар, вартістю 603,99, грн.; та пасовища - 0,92 умовних кадастрових гектар, вартістю 850,72 грн. ( 13,14). Листом від 07.09.2020 року 29-20-0.23,021-470/122-20 Міськрайонне управління в Ізюмському районі та м. Ізюм Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надало інформацію, що на ім`я [PERSON] зареєстрований сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ХР № 0133407 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) по КСП « Червоний Оскіл» Ізюмського району Харківської області № 224 від 20 жовтня 1997 року . На підставі вказаного сертифікату виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,4548 га ріллі серія ХР № 096064 на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в КНИЗІ 1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області за № 168 від 06 жовтня 2004 року. Згідно розпорядження Ізюмської РДА № 237 від 04.05.2000 року уточнений розмірі земельної частки ( паю) по КСП « Червоний Оскіл» складає 6,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Площа угідь, на які не реалізоване право члена КСП « Червоний Оскіл» [PERSON] по сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ХР № 0133407, згідно Справи по паюванню земель колективної власності КСП « Червоний Оскіл» Ізюмського району Харківської області від 2000 року складає: - сіножаті -0,64 в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки ( паю) становить 603,99 грн.; - пасовища -0,92 в умовних кадастрових гектарах. Вартість цієї земельної частки ( паю) становить -85072 грн ( а.с.16). Із копії розпорядження № 399 від 08 вересня 2016 року Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області вбачається, що ТОВ « Червоний Лан» надано в оренду земельну ділянку із земель нерозподілених ( не витребуваних) земельних ділянок сільськогосподарського призначення реформованого КСП « Червоний Оскіл» ( рілля: ділянка № [NUMBER] площею 4,4548 га, кадастровий номер -6322888000:02:000:0141), яка розташована за межами населених пунктів на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 25 років, але до моменту отримання її власником правовстановлюючих документів на земельну ділянку ( а.с.18). 26 вересня 2016 року між Ізюмською районною державною адміністрацією Харківської області та ТОВ « Чарівний Лан» укладено договір оренди землі № 237 , згідно п. 2 якого в оренду передається земельна ділянка - кадастровий номер 6322888000:02:000:0141, загальна площа 4,4548 га, у тому числі рілля 4,4548 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Пунктом 8 вказаного вище договору оренди землі встановлено, що договір укладено строком на 25 років, але до моменту отримання її власником правовстановлюючих документів на земельну ділянку ( а.с.24). 21 квітня 2020 року між Оскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області та ТОВ « Чарівний Лан» було укладено Додаткову угоду № 1 до договору оренди землі від 26 вересня 2016 року № 237 про заміну орендодавця на Оск5ільську сільську раду Ізюмського району Харківської області ( а.с.23,27,28). 28 серпня 2020 року державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори Фаренник О.О. відмовив представнику позивача за довіреністю у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як останнім не надано документу про право власності за яким зареєстровано відповідно до діючого законодавства за спадкодавцем, а також за неможливістю зареєструвати право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в зв`язку з записом про інші речові права в цьому реєстрі ( а.с.29,30). Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано документи, що посвідчують майнові права на земельну ділянку спадкодавця [PERSON] , а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 096064 та сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії ХР 0133407 ( а.с.13,14). Відповідно до ст. 125 ЗК України України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Верховний Суд у справі № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019 роз`яснив, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державну реєстрацію права. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину може бути отримано спадкоємцями у нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності всіх необхідних документів. Нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зобов`язаний перевірити, окрім інших, документи, що підтверджують час та місце відкриття спадщини. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, як за законом, так і за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Таким чином, право на здійснення державної реєстрації нерухомого майна, як майнове право, яке не припинилося внаслідок смерті спадкодавця, переходить у порядку спадкування до спадкоємців. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції Кодексу 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) або сертифікат було втрачено. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Встановивши, що спадкодавцю позивача видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) у КСП « Червоний Оскіл» , відтак вимога позивача, що стосується визнання за ним права на право на земельну частку ( пай) підлягає задоволенню.

Outcome: approved