Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №11417586000 від 04.03.2010 року в розмірі 110 755,88 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує вимоги тим, що 04.03.2010 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11417586000 про надання останньому кредиту у розмірі 125 727,93 грн. строком до 15.05.2017 року зі сплатою 16 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, укладено 04.03.2010 року договір поруки №242253 з [PERSON] яка зобов'язалася відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями [PERSON] по вказаному вище кредитному договору. Всупереч, договірним зобов'язанням боржник [PERSON] в установлені графіком терміни належні грошові суми не повертає, внаслідок чого станом на 19.05.2014 року утворилась заборгованість, з урахуванням основного боргу (кредиту), процентів, пені, що становить 110 755,88 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника банку, позов підтримує повністю (а.с.46). Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, не заперечували проти стягнення боргу. Після оголошеної в судовому засіданні перерви, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, визнав можливим продовжити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04.03.2010 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (а.с.29) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та застава транспортного засобу №11417586000, відповідно до якого Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 125 727,93 грн. для особистих потреб, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти в повному обсязі в термін не пізніше 15.05.2017 року зі сплатою 16 % річних (а.с.5-7). 01.03.2013 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду до вказаного вище договору про надання споживчого кредиту від 04.03.2010 року (а.с.7), відповідно до якої були внесені зміни в Договір. Відповідно до п.1.2.3 договору про надання споживчого кредиту від 04.03.2010 року, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника у банку. Отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 125 727,93 грн не заперечується сторонами. Відповідно до п.1 додаткової угоди №1 до договору про надання споживчого кредиту, строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Відповідно 1.2.8 договору про надання споживчого кредиту, розмір ануїтетного платежу складає 2 450,35 грн. [PERSON] взяті на себе обов'язки за вищевказаним договором та додаткової угоди №1 до нього - забезпечення своєчасного погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків не виконує. Як вбачається із розрахунків кредитора (а.с.14-19) погашення відсотків за кредитними договорами здійснювалось із порушенням встановленого договором графіком, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом в сумі - 91 478,40 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 702 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 13.05.2013 року по 13.05.2014 року - 1 477 грн. 48 коп, пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 13.05.2013 року по 13.05.2014 року - 1 098 грн. 00 коп Виходячи з розрахунку на а.с.14-19 станом на 19.05.2014 року загальна сума заборгованості становить 110 755,88 грн. Відповідачами не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо розміру заборгованості за кредитними договорами. В забезпечення виконання зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу від 04.03.2010 року, між Банком та [PERSON] укладено договори поруки № 242253 від 04.03.2010 року (а.с.11-13). Згідно п.1.3 та 1.4 вказаних Договору поруки та ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом встановлено, що, у відповідності до п.2.2 Договору поруки, на адресу позичальника та поручителя Банком направлялись письмові вимоги про погашення заборгованості (а.с.20,21), проте, як поручитель [PERSON], так і позичальник [PERSON] у добровільному порядку не вчиняють дій спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів та пені, що свідчить про ухилення від виконання своїх зобов'язань перед позивачем. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та пеню. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, а його поручителем виступала [PERSON], а тому, відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530, 543, 546, 553, 554, 611, 625, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" про стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON] 110 755,88 грн заборгованості по договору про надання споживчого кредиту №11417586000 від 04.03.2010 року, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved