Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Заявник [PERSON] 17.12.2018 р. звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON]. В обгрунтування заяви зазначила, що 11.01.1994 року їй було видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER], на підставі якого їй належить частка квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], однак у даному свідоцтві її ім'я було записано «[PERSON]», проте її їм'я не збігається із записом імені у паспорті громадянки України. В зв'язку з зазначеною помилкою, вона не має можливості розпорядитись належним їй майном, тому змушена звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.12.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 18.01.2019 р. 22.12.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за вих. №15664/18-Вих було надано запит до Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Херсоні, щодо надання належним чином завіреної копії актового запису №1113 складеного 09.10.1990 року про народження [PERSON], яка народилась [INFO]. 17.01.2019 р. з Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Херсоні надійшла належним чином засвідчена копія актового запису про народження. Заявник в судове засідання не з'явилась, представником подано суду заяву про розгляд справи за відсутності, вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити. Представник Херсонської міської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. [PERSON] (мовою оригіналу російською - [PERSON]) народилась [INFO], що підтверджено копією актового запису про народження №1113 від 09.10.1990 року. 17.06.2002 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] [INFO] (арк. справи 12), а цим же органом 15.11.2005 року видані повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] вже на ім'я [PERSON], [INFO] (арк. справи 14). 11 січня 1994 року Орендним підприємством «Херсонводбуд» згідно з розпорядженням від 11.01.1994 р. [NUMBER], видано свідоцтво про право власності на житло [NUMBER], яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] (арк. справи 6). Як вбачається з паспорту громадянина України, що виданий 15.08.2011 р. прізвищем, ім'ям та по-батькові заявника є [PERSON], на російській мові - [PERSON] (арк. справи 8-9). Тобто, паспорт громадянина України виданий заявниці на підставі повторного свідоцтва про народження, в якому ім'я заявника було вказано вже як "[PERSON]", а не "[PERSON]". 22.11.2018 року рішенням №44187577 державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки вимога на проведення державної реєстрації права власності заявляється [PERSON], що є відміним від особи вказаної в документі, що підтверджує право власності на відповідний об'єкт. За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу. Факт, належності правовстановлюючого документу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що свідоцтво про право власності на житло належить заявнику [PERSON], зазначене підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а різниця у написанні імені пов'язана з невірним перекладом при видачі повторного свідоцтва про народження заявника. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб'єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в разі встановлення такого факту він зможе розпорядитись на власний розсуд належним йому майном. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються. Повний текст рішення складено 22 січня 2019 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved