Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.11.2015 року між банком та [PERSON] , відповідно до заяви та до Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н. Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у розмірі 49000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк зі своєї сторони виконав свої зобов"язання за договором, надавши [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому в договорі. Відповідач, в порушення умов договору, ухиляється від виконання договірних зобовязань, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 17.03.2019року складає 95118.36 грн., з яких: 41398.19грн. заборгованість за тілом кредита; 22563.71грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 25651.04грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 499,78грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи - 500грн. (фіксована частина) та 4505.64грн. (процентна складова), які відповідач в добровільному порядку сплачувати не бажає. Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзив на позов не надіслав, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивач не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2015 р. між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, було укладено кредитний договір №б/н . Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 49000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підписана ним заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг. Відповідно п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши йому кредит в розмірі 49000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. В порушення умов договору відповідач ухиляється від виконання своїх зобов"язань стосовно щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість , яка станом на 17.03.2019року складає 95118.36 грн., з яких: 41398.19грн. заборгованість за тілом кредита; 22563.71грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 25651.04грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 499,78грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи - 500грн. (фіксована частина) та 4505.64грн. (процентна складова), про що свідчить розрахунок банку. Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позичальником порушені умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ним. Згідно розрахунку кредитної заборгованості, складеного станом на 17.03.2019року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 41398.19 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 22563.71 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог ст.ст.546,548-551 ЦК України, сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.611, ч. 2 ст.612, ст.ст.623-625, ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Щодо стягнення з відповідача неустойки, то суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором позивачем нараховані: 25651.04грн. - пеня за прострочене зобовязання, без зазначення періоду нарахування, 499,78грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., та штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 4505.64грн. (процентна складова). Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне застосування є недопустимим. За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка у виді лише штрафу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір штрафів, які підлягають стягненню з відповідача, становить: 500 грн. (фіксована частина) та 4505.64грн. (процентна складова). Виходячи із розміру загальної суми заборгованості процентна складова штрафу підлягає перерахунку і буде складати 2069.90грн. (41398.19грн. заборгованість за тілом кредита) х 5% = 2069.90грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921 грн., а з урахуванням пропорційності задоволених вимог судові витрати будуть складати 1343.70грн.

Outcome: partial