Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури Півнюк С.М. в інтересах держави, в особі Комунального закладу Вінницької обласної ради «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Свої вимоги мотивував тим, що прокурором Калинівської місцевої прокуратури Козубом А.В. 07.11.2017 в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України для розгляду по суті до Козятинського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12017020170000358 відносно [PERSON]за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Як зазначено в обвинувальному акті, 29.05.2017 близько 17 години водій [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (відповідно до висновку судово-токсилогічної експертизи 3,2 %о), рухаючись по автодорозі с. Козятин - смт. Залізничне Козятинського району Вінницької області в напрямку смт . Залізничне, в районі розташування високовольтної електроопори № 12, не вибрав безпечної швидкості, не вибрав безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, яка склалася на той момент, в порушення вимог ПДР України, а саме п. 13.1, відповідно до якого «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу», допустив зіткнення з мопедом марки «YAMAHA JOG", д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], [INFO], який рухався в попутному напрямку. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда марки «YAMAHA JOG", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження з якими його було доставлено та госпіталізовано в КП «Козятинська ЦРЛ». У [PERSON] виявлено ушкодження у вигляді «Підгострий період закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку середнього ступеню тяжкості. Двобічні гігроми в лобних ділянках. Забій легень, правобічний гемоторакс, багато уламковий злам лопатки та 5 ребер справа». Вказані тілесні ушкодження у [PERSON] не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров'я. У дорожній ситуації, що склалася, попередження виникнення дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, невідповідність дій водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та мопеда «YAMAHA JOG", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталося на проїзній частині автодороги с. Козятин смт. Залізничне на правій смузі руху в напрямку смт. Залізничне в районі розташування осипу скла. Потерпілий [PERSON] у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Вінницької обласної ради «Вінницька психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» з 07.06.17 по 20.06.17. Вартість 1 ліжко-дня в червені 2017 р. - складає 259 грн. 33 коп. Загальна вартість лікування [PERSON] в лікарні впродовж 13 ліжко-днів становить 3371 грн. 29 коп. Таким чином, з вини [PERSON] заклад охорони здоров'я, який фінансується з бюджету, поніс витрати на лікування потерпілого від злочину. Вироком Козятинського міськрайонного суду від 14.02.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Однак [PERSON] шкода, заподіяна закладу охорони здоров'я, який фінансується з бюджету, залишається не відшкодованою. Комунальний заклад Вінницької обласної ради «Вінницька психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» відноситься до комунальної форми власності та фінансується за рахунок бюджету. Вказані обставини, пов'язані з порушенням права комунальної власності, як складової частини державної власності, свідчать про порушення інтересів держави та підтверджують правомочність звернення прокурора до суду з вимогами про захист відповідних інтересів з дотриманням порядку, передбаченого нормами матеріального та процесуального права. У відповідності зі ст. 1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин у розмірі фінансується з бюджету, в умовах гострого дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на поповнення державного бюджету. Вищевказане суттєво порушує інтереси держави, у зв'язку з чим виникла необхідність звернення до суду з фактичних витрат. Несплата відповідачем шкоди заподіяної закладу охорони здоров'я, який відповідною позовною заявою з боку Калинівської місцевої прокуратури. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Унаслідок невиконання Комунальним закладом Вінницької обласної ради «Вінницька психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» свого обов'язку щодо подання до суду позову про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, державний бюджет належним чином не поповнюється, що є порушенням інтересів держави. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що вироком Козятинського міськрайонного суду від 14.02.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на два роки. З довідки Комунального закладу Вінницької обласної ради «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» № 20/4421 від 27.10.2017, встановлено, що у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON], знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі Вінницької обласної ради «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» з 07.06.2017 по 20.06.2017, що складає 13 ліжко-днів. Вартість 1 ліжко-дня складає 259 грн. 33 коп. Загальна вартість лікування [PERSON] в лікарні впродовж 13 ліжко-днів становить 3371 грн. 29 коп. ( а.с.6) . Таким чином, з вини [PERSON] заклад охорони здоров'я, який фінансується з бюджету, поніс витрати на лікування потерпілого від злочину. Однак, [PERSON] шкода, заподіяна закладу охорони здоров'я, який фінансується з бюджету, залишається не відшкодована. Комунальний заклад Вінницької обласної ради «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» відноситься до комунальної форми власності та фінансується за рахунок бюджету. Вказані обставини, пов'язані з порушенням права комунальної власності, як складової частини державної власності, свідчать про порушення інтересів держави та підтверджують правомочність звернення прокурора до суду з вимогами про захист відповідних інтересів з дотриманням порядку, передбаченого нормами матеріального та процесуального права. Відповідно до вимог статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до п.4 зазначеного вище Порядку стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Витрати понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення призводять до ненадходження коштів до місцевого бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» обласна ради є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1, 3ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Пунктом 3 Порядку передбачено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved