Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зі [PERSON] перебувала в шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після спливу певного проміжку часу після народження дочки шлюбні відносини між нею і відповідачем були припинені, спільне господарство не велось. Відповідач як не приймав, так і не приймає участі у вихованні дитини і не виявляє ніякої турботи про дитину. Він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зовсім припинив приділяти увагу дочці, не піклується про стан її здоров`я, не контролює процес її фізичного та духовного розвитку. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2017 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 лютого 2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 8 лютого 2017 року і до повноліття дитини. Станом на теперішній час заборгованість по виконавчому листу № 235/778/17 від 22.02.2017 року становить 52 020,11 грн. Саме тривале і без поважних причин ненадання фінансової підтримки на утримання дитини і наявність поведінки, що свідчить про небажання це робити, змушує її звернутися до суду у захист інтересів дитини про позбавлення батьківських відносно [PERSON] . Крім цього, більше року відповідач долею своєї дитини не цікавився. Дитина знаходяться на її утриманні і мешкає з нею. Вона одна виховує дитину, забезпечує всіма необхідними побутовими умовами для її фізичного та духовного розвитку, піклується про стан її здоров`я. До того ж, станом на теперішній час без дозволу батька, місце знаходження якого їй не відомо, вона не може вивезти дитину ні на оздоровлення, ні до родичів за кордон. На підставі наведеного просила позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позов, просила справу розглянути за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 2016 року по 10 січня 2018 року, який розірвано рішенням Красноармійського міського суду Донецької області від 8 грудня 2017 року, що набрало законної сили 10 січня 2018 року (а.с.7-8). Позивач є матір`ю, а відповідач - батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.12). Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися по здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно пунктів 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З довідки Михайлівської сільської ради № 75 від 04.02.2019р. вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає з батьками, не працює, доглядає малолітню дочку, [INFO] (а.с.11). Згідно акту депутатського обстеження від 25 лютого 2019 року комісія у складі депутатів Михайлівської сільської ради, представника громадськості [PERSON] з листопаду 2016 року за місцем реєстрації і проживання дружини [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] не з`являється, участі у вихованні дочки не приймає, аліменти не сплачує, місце перебування [PERSON] не відоме (а.с.26). Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічні умови добрі, створені всі умови для виховання, розвитку та проживання дитини. В наявності необхідні меблі, одяг, взуття, іграшки. За зазначеною адресою зареєстровані та проживають [PERSON] - дід, [PERSON] - баба, [PERSON] - мати (а.с.9). Згідно висновку орган опіки та піклування Покровської районної держадміністрації Донецької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , від 30.09.2019р. № 01-0493-33 комісією з питань захисту прав дитини зроблено висновок, що позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу, і підстав для його застосування у даному випадку недостатньо. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що висновок органу опіки та піклування суперечить інтересам дитини, оскільки тривалий час відповідач не проявляє відносно своєї дочки батьківської уваги та турботи, не піклується про її фізичний, духовний та моральний стан, фактично самоусунувся від виховання дитини, і з цим висновком про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дочки [PERSON] , [INFO] , суд не погоджується. Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved