Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

заявник [PERSON] , в особі представника - адвоката Стефанкової Ю.М., звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в місті Торез Донецької області. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що [INFO] в місті Торез Донецької області померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку зі смертю [PERSON] заявнику Державною бюджетною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Торез» на бланку Донецької Народної Республіки 27 жовтня 2021 року було видано довідку про причину смерті № 186. Також, 27 жовтня 2021 року відділом ЗАЦС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видане свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [PERSON] , яка померла в м. Торез [INFO] , актовий запис про смерть № 1325. Постановою Верховної Ради № 254-VIII від 17.03.2015 року місто Торез Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. 17.11.2021 року Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління (м. Дніпро) було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки пред`явлене представником заявника свідоцтво серії [NUMBER] про смерть [PERSON] , видане відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, у відповідності до закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року є недійсним і не створює правових підстав. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, виходячи з вимог ст. 317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду даної справи. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з такого. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Згідно копії паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 30 січня 2002 року Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] , народився [INFO] в місті Дніпропетровськ. Його місце проживання зареєстроване з 29.10.2010 року за адресою: [ADDRESS] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 29.12.1960 року. Відповідно до довідки від 26.11.2014 року № 2319-373 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, фактичним місцем проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого в [ADDRESS] , є [ADDRESS] . Таким чином, наведеними доказами підтверджено факт родинних відносин між заявником та померлою. 27 жовтня 2021 року у місті Торез Донецької області так званим відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції на бланку «Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 89 років. Згідно довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 186), виданої так званою Державною бюджетною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Торез» на бланку Донецької Народної Республіки 27 жовтня 2021 року, [PERSON] померла [INFO] . Причиною смерті є хронічна серцево-судинна недостатність, хронічна ішемічна хвороба серця: дифузний кардіосклероз при гіпертонічній хворобі. На підставі п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується також положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Однак, враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м. Торез Донецької області. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце) які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території. Листом від 17.11.2021 року № 1132/21.9-97 Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління (м. Дніпро) відмовив у реєстрації смерті [PERSON] через недійсність свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово окупованій території України. Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Торез Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне йому для отримання оформлення спадщини після смерті матері. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved