Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріального збитку та моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу - автомобіля марки Рено д.н.з. [NUMBER] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача. Відповідно до звіту від 28.11.2014 р. про оцінку транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 108987,05 грн. Страховою компанією відповідача позивачу виплачено 54326 грн. страхового відшкодування. Оскільки різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування і вартістю відновлювального ремонту складає 54660 ,65 грн., позивач просить суд стягнути вказану суму з відповідача. Також просить стягнути 15000 грн. моральної шкоди, отриманої внаслідок перенесених ним втрат, погіршенням психічного стану здоровя, порушення звичайного способу життя. Також просить суд стягнути 2500 грн. оплаченої ним правової допомоги та 721,61 грн. судових витрат. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, не заперечує проти постановлення у справі заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суддю не надіслав. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом достовірно встановлено, що з вини \~[PERSON] 07.11.14 року пошкоджено автомобіль\~ «Рено» н.з.АА 0715 СХ. \~ \~ \~ \~Постановою Васильківського міськраойнного суду Київської області встановлені обставини даної ДТП та визнано [PERSON] винним\~ у вчиненні\~ адміністративного\~ правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі\~ про адміністративне правопорушення\~ щодо [PERSON]\~ закрито у звязку\~ із закінченням\~ строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.8-17). \~ \~ \~ \~Власником пошкодженого автомобіля Рено д.н.з. [NUMBER] є [PERSON], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ААС 114265 (а.с.24-25). Як вбачається із звіту про оцінку транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Рено д.н.з. [NUMBER] внаслідок пошкодження при ДТП складає 54326,40 грн. При цьому вартість відновлювального ремонту складає 108987,05 грн. (а.с.28-36). Як зазначає позивач в своєму позові, і що підтверджується випискою по його рахунку, позивач отримав страхове відшкодування відповідно до страхового акту ДКЦВ-9088 в 21.09.2016 р. в розмірі 54660,65 грн. \~ \~ \~ \~Тобто, різниця між вартістю відновлювального ремонту та розміром відшкодованої шкоди становить 54660,65 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода завдана не правомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також\~шкода\~завдана майну фізичної особи,\~відшкодовується\~в повному обсязі особою яка її завдала. Статтею 1194 ЦК України\~встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Згідно з положеннями\~ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому,\~визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, позивач зазнав збитків, оскільки внаслідок завдання шкоди автомобілю здійснив витрати для відновлення майна, а суми відшкодованої страховою компанією - не достатньо для покриття даних витрат. За змістом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості\~входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. У пункті 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Ураховуючи те, що згідно з пунктом 8.6 Методики величина втрати товарної вартості транспортного засобу враховує втрату товарного вигляду транспортного засобу, можна вважати, що пункт 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) також виключав виплату страховиком потерпілій особі і відповідного відшкодування шкоди у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті\~988, статті\~1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями\~1166,\~1187,\~1194 ЦК України\~може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні. Тому підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення 54660,65 грн відшкодування завданої матеріальної шкоди. \~ \~ \~ \~Що стосується вимоги про стягненн моральної шкоди в розмірі 15000 грн. слід зазначити наступне. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих наявність втрат немайнового характеру, як він зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, пов'язаних із завданням шкоди майну, а тому, враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~ Також, слід зазначити, що у зв'язку частковим задоволенням позову, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в частині вимог майнового характеру 640 грн. (ставка судового збору щодо вимоги майнового характеру у 2017 р.) При цьому суд не вбачає підлягав для стягнення 2500 грн. правової допомоги, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів понесення таких витрат: зокрема акту виконаних робіт, доказів оплати таких послуг. На підставі викладеного та

Outcome: partial