Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 16 Київської державної нотаріальної контори від 23.11.2009 року. Третій особі сестрі позивача [PERSON] належить на праві власності ? частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані : позивач [PERSON], донька позивача [PERSON] , сестра позивача [PERSON] та відповідачка [PERSON] У січні 2012 року відповідачка виїхала з квартири та та більше не поверталась. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки Форми № 3 виданої ЖБК ,,Домобудівельник -2" від 17.03.2015 року відповідачка [PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Факт не проживання відповідачки в вказаній квартирі підтверджується актом, складеного сусідами та затверджений начальником ЖБК ,,Домобудівельник -2". Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки. Третя особа: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України в м. Києві у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Третя особа: [PERSON] повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України в м. Києві, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 16 Київської державної нотаріальної контори від 23.11.2009 року. Третій особі сестрі позивача [PERSON] належить на праві власності ? частини вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до довідки Форми № 3 виданої ЖБК ,,Домобудівельник -2" від 17.03.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані : позивач [PERSON], донька позивача [PERSON] , сестра позивача [PERSON] та відповідачка [PERSON] , що підтверджує У січні 2012 року відповідачка виїхала з квартири та більше не поверталась. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Факт не проживання відповідачки в вказаній квартирі підтверджується актом, складеного сусідами та затверджений начальником ЖБК ,,Домобудівельник -2". Необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] позивач обгрунтовує неможливістю сплачувати комунальні послуги. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ Державної міграційної служби України в м. Києві, [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення, оскільки наявні підстави для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею, а саме квартирою [ADDRESS] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved