Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 24 січня 2007 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 21600,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 19 серпня 2018 року має заборгованість у загальній сумі 49775,32 грн., з яких: 17602,00 грн.\~ заборгованість за кредитом; 16073,01 грн.\~заборгованість за процентами за користування кредитом; 13253,87 грн. - заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.\~фіксована частина та 2346,44 грн.\~процентна складова. Вказані суми та судовий збір ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, згідно із ч.1\~ст. 223 ЦПК України\~його неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву, який мотивувала тим, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не підлягають задоволенню, оскільки вона не зверталася до банку за кредитними послугами. Кредитна картка їй була примусово видана у комплекті з зарплатною карткою. В самій анкеті-заяві про отримання картки вказано про надання кредитного ліміту в сумі 250,00 грн., а не 21600 грн. Ця анкета-заява не є кредитним договором, укладеним між нею та позивачем. До того ж, підпис, який містить анкета-заява належить не їй. Сама анкета оформлена на іноземній мові, а не на офіційній державній мові. Просила відмовити у задоволенні позову. Врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). У частинах першій-третій\~статті 633 ЦК України\~передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом установлено, що 24 січня 2007 року [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявила бажання про оформлення на своє імя банківської послуги Кредитка «Універсальна», у якій зазначила свої персональні дані. У заяві погоджено вид кредитки, сума кредитного ліміту 250,00 грн. (який може бути змінено); базова процента ставка 1,9 процентів на місяць на залишок заборгованості. У заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення та згоди з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а також надала свою згоду на те, що дійсна заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.8-14). Підписавши вказану анкету-заяву відповідач підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування, про що зазначено у самій анкеті-заяві (а.с.11). Згідно з частинами першою та другою статті\~634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав [PERSON] не заявляла. Суд також звертає увагу на те, що договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому. Отже, враховуючи, що відповідач прийняла пропозицію позивача та приєдналася до кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви, що свідчить про дотримання форми договору, визначеної законом, з заявою про розірвання кредитного договору до банку та суду не зверталася, користувалася кредитними коштами, то суд приходить до висновку про доведеність факту наявності між сторонами кредитних відносин. При цьому, суд не може прийняти до уваги аргументи відповідача про неналежність їй підпису в анкеті-заяві, оскільки такі аргументи не були підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст. ст. 77-79 ЦПК України, тоді як кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Також, є неприйнятними аргументи відповідача, що анкета-заява, яка є складовою частиною кредитного договору повинна бути оформлена тільки державною мовою, оскільки норми діючого законодавства не містять такої вимоги щодо укладання кредитного договору. Відповідно до статей\~526,\~530,\~610 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). [PERSON] взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконала. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 24.01.2007 року (а.с.4-10)\~вбачається, що заборгованість за кредитом складає 17602,00 грн., заборгованість за процентами складає 16073,01 грн., заборгованість за пенею складає 13253,87 грн., заборгованість за судовими штрафами складає 2846,44 грн., що в сумі дорівнює 49775,32 грн. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку, суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 17602,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредитом у розмірі 17602,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитним коштами, суд прийшов до таких висновків. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані позивачем за період з 24 січня 2007 року по 19 серпня 2018 року. Згідно із умовами кредитного договору, укладеного між сторонами, кредит надавався відповідачу з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки позивача, строк дії картки № 5457082952679954 до останнього дня 09.2020 року, тобто до 30.09.2020 року. Отже, з викладеного слідує, що позивачем нараховані передбачені договором проценти у межах строку дії кредитного договору. Разом з цим, як вбачається із розрахунку заборгованості, нарахування процентів на поточну та на прострочену заборгованість здійснювалось до 04.2014 року за формулою: - нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N- поточне тіло кредиту, M-процентна ставка, 360/365кількість днів у році, Y кількість днів за які здійснюється нарахування, Z сума нарахованих процентів; - нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z, де N - поточне тіло кредиту, M - процентна ставка, 360/365кількість днів у році, Y - кількість днів за які здійснюється нарахування, Z - сума нарахованих процентів; З 04.2014 року нарахування процентів здійснюється за формулою: - нарахування процентів на поточну заборгованість: N*M/365*(2 або 1)*Y=Z, де N- заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, нараховані відсотки та санкції (в попередньому місяці), M - процентна ставка, 360/365кількість днів у році, 2 або 1 коефіцієнт процентної ставки (1 застосовується у разі належного виконання зобовязань, 2 підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості), Y - кількість днів за які здійснюється нарахування, Z - сума нарахованих процентів; - нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M/365*2*Y=Z, де N заборгованість за кредитом (поточне тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця), M - процентна ставка, 360/365кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y- кількість днів за які здійснюється нарахування, Z- сума нарахованих процентів. Однак, зазначена формула, запроваджена банком з 04.2014 року, суперечить умовам договору, а також ч. 2 ст. 550 ЦК України, відповідно до якої проценти на неустойку не нараховуються. Крім того, позивачем не доведений факт повідомлення відповідача про запровадження іншого порядку (формули) нарахування поточних та прострочених процентів. У звязку з тим, що судом встановлена необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, суд дійшов до висновку про те, що розмір процентів за користування кредитом, має вираховуватися, виходячи з формули, яка діяла на час укладання договору та до 04.2014 року та виходячи із погодженої сторонами процентної ставки 1,9 процентів на місяць. Отже, проценти за користування кредитом за період з 01 квітня 2014 року по 19 серпня 2018 року включно виходячи з базової процентної ставки 1,9 % на місяць повинні дорівнювати: -з 01.04.2014 року по 19.08.2018 року\~17602,00 грн. Х 0,063% (22,80%/360 днів) х 1601 день прострочки = 1775,39 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані до 01.04.2014 року у розмірі 61,38 грн. Загальний розмір процентів за період з 24 січня 2007 року по 19 серпня 2018 року становить: 1775,39 грн. + 61,38 грн. = 1836,77 грн. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 24 січня 2007 року 19 серпня 2018 року у розмірі 1836,77 грн. Що стосується вимог про стягнення пені та штрафу за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором, то вони підлягають частковому задоволенню, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, одночасне застосування яких свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню лише нарахована сума штрафів у загальному розмірі 2846,44 грн. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial