overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS], мотивуючи свій позов тим, що 22.07.1979 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Під час шлюбу 26.10.1988 року [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення, а саме: квартиру [ADDRESS], на чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син). Відповідно до довідки ЖБК "Буревісник-7" від 01.09.2016 року власником вказаної квартири є [PERSON] [PERSON] [INFO] помер, після його смерті у позовача виникла необхідність у виділенні частки у спільному сумісному майні, що набуте у шлюбі. В судове засідання представник позивача не з»явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримує, прохає задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явились, однак у судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, а відповідач [PERSON] надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав, щодо задоволення позову не заперечував. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явився, були належним чином повідомленні про час, дату та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] 22.07.1979 року уклали шлюб, вказаний факт сторонами не оспорюється. Під час перебування у шлюбі 26.10.1988 року [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення, а саме: квартиру [ADDRESS], на чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син). Відповідно до довідки ЖБК "Буревісник-7" від 01.09.2016 року власником вказаної квартири є [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.05.2016 року, видане Дарницьким РВ в м.Києві ДРАЦС ГТУЮ ум.Києві, актовий запис №616. Відповідно до ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права та володіння, користування і розпорядження цим майном… Відповідно до ст.28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними… Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що квартира, яка була придбана позивачем [PERSON] та її чоловіком [PERSON] під час шлюбу, дійсно є спільною сумісною власністю подружжя і частки вказаного спільного майна слід визначити порівну, тобто по 1/2 частині кожному, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Оплату судових витрат взяла на себе позивачка і не прохає їх стягнути з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.01.1996 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Добротвірській селишній раді Кам"янка-Бузького району Львівської області, акотовий запис № 1. В шлюбі народилася одна дитина - син [PERSON] [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відповідач зловживає спиртними напоями. Тому вважає, що збереження сім»ї надалі неможливе, просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з"яаилася однак подала заяву в якій позов підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Відповідно ч 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані поважними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 11.04.1996 р в Добротвірській селишній раді Кам"янка-Бузького району Львівської області , актовий запис № 1. Від подружнього життя сторони мають одну дитину - сина [PERSON] [INFO] В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини , не поєднані спільним побутом, розлад в сім'ї носить стійкий характер, подружжя не виявило бажання примириться, натомість наполягали на розірванні шлюбу. Тому, беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що збереження шлюбу є недоцільне, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.09.2015 року Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 14, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Їх шлюб носить формальний характер. Також зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не з"явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне "[PERSON] ". Відповідач у наданій суду заяві позов визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 04.09.2015 року Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 14, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 04.09.2015 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]., про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с.6). За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.. На підставі ст.ст.10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.07.2013 року в Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 36, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Їх шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться з січня 2017 року. Також зазначила, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не з"явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач у наданій суду заяві позов визнав, просив справу розглянути без його участі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.07.2013 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 36, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.07.2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст.ст.10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.11.1989 року в Іванівській сільській раді Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 8, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, справжнього почуття любові, поваги та довіри. З серпня 2013 року разом не проживають. Їх шлюб носить формальний характер. Також зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають двох уже повнолітніх доньок. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не з"явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Скомороха". Відповідач у наданій суду заяві позов визнав, просив справу розглянути без його участі. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 345492, зареєстрованого Іванівською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 8, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 25.11.1989 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх доньок. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.. На підставі ст.ст.10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що у червні 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] У серпні 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що в свідоцтві про народження серії [NUMBER], батьками малолітнього [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в в Книзі розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №164 від 26.08.2011 року (а.с.2). Згідно довідки дільниці № 21 КП " Жилкомсервіс" від 18.10.2011 року, дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом на 1 січня 2014 року складає 1286,00 грн. відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік". З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що відповідач тимчасово не працює, має не регулярний дохід, суд встановлює розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. до зміни матеріального становища сторін. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO] щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначає, що 27 липня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Комінтернівському відділі РАЦС ХМУЮ, актовий запис №325 (а.с.5). В свідоцтві про народження серії [NUMBER], батьками малолітнього [PERSON], [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки дільниці № 21 КП " Жилкомсервіс" від 11.04.2014 року, дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років станом на 1 січня 2014 року складає 1032,00 грн. відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік". З огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що відповідач має не регулярний дохід, суд встановлює розмір аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. до зміни матеріального становища сторін. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку з продовженням нею навчання у розмірі 1/4 частини його доходів. Позивач вказала, що її батьком є [PERSON] Після розлучення її батьків, вона проживала з матір'ю і батько за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання. На даний час вона є повнолітньою і стягнення аліментів припинилось. В 2013 році вона почала навчатись у Комунальному вищому навчальному закладі "Севастопольський медичний коледж ім. Жені Дерюгіної" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денному відділенні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення нею 23 років або до припинення навчання. Позивач у судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій зазначила, що на вимогах позову наполягає, просить справу розглянути без її присутності. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти, так як на даний час не працює, перебуває на обліку центра зайнятості, допомогу по безробіттю не отримує, крім того за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на отримання ще однієї неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини свого доходу. Просить в задоволенні позову відмовити. Третя особа пояснила, що дійсно відповідач вже два роки не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, крім того є рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходів. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача та третьої особи, давши оцінку наданим доказам, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Встановлено, що відповідач на даний час має повнолітню доньку [PERSON] яка навчається в Комунальному вищому навчальному закладі "Севастопольський медичний коледж ім. Жені Дерюгіної" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Однак суд вважає, що зважаючи на матеріальне становище відповідача, який на цей час не працює, ніякої допомоги не отримує, крім того за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини своїх доходів, він не може надавати своїй повнолітній доньці матеріальну допомогу у зв'язку з продовженням нею навчання. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладенного,

Outcome: dismissed