Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19.12.2014 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем підписано заяву № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. У порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, не здійснює відповідні платежі щодо погашення заборгованості, що призвело до виникнення, станом на 23.04.2017 року, заборгованості по кредиту у розмірі 17280,32 грн. Оскільки відповідачем не вживається ніяких заходів для погашення або зменшення заборгованості за кредитним договором, відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.12.2014 року на загальну суму 17280,32 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] (на підставі довіреності №3262-К-Н-О від 17.01.2017 року) не зявився, подавши до суду клопотання (від 19.05.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, на підставі доказів в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення (а.с. 31). Відповідач та представник [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] (на підставі угоди про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.08.2017 року) в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені. 08 серпня 2017 року відповідачем до суду подано письмові заперечення (вх. № 5475 від 08.08.2017 року) на позов, в яких [PERSON] просить в позові ПАТ КБ ПРИВАТБАНК відмовити посилаючись на те, що жодних повідомлень з банку відповідач не отримувала, договору на отримання банківських послуг не укладала, договір є вигаданим та не відповідає дійсності. В мотивування своїх заперечень вказує на те, що позивачем не надано жодних підтверджень отримання [PERSON] платіжної картки Універсальна та вважає, що посилання позивача на те, що відповідач погодилася на умови, які на той час не існували, є вигаданими, не підписувалися і не укладалися. Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та поданих заперечень, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку. ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що: При розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05.06.2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20.05.1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України». Згідно ст. 11 ЦПК України\~- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ: Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 19 грудня 2014 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем [PERSON] (копія паспорту серії ВР 347570, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 15.10.2008 року) підписано заяву № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (картка Універсальна), з базовою % ставкою в місяць 3,0%, обовязковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості). Із матеріалів справи вбачається, що 19.12.2014 року [PERSON] підписано анкету-заяву, у якій вона висловила згоду на укладення договору з Банком шляхом отримання кредитної картки Універсальна та погодилась, що її заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, заяву власноручно підписала (а.с. 7). До матеріалів справи долучено Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, згідно якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,9% (34,8%), вказано розміри комісій та штрафів, що свідчить про обговорення сторонами при укладенні договору всіх істотних умов. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 23 квітня 2017 року - становить 17280,32 грн., а саме: 4648,33 грн. - тіло кредиту; 5461,21 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5871,72 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 799,06 грн. - штраф (процентна складова) (розрахунок заборгованості за кредитним договором, а.с. 5-6). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що банк збільшував кредитний ліміт, оскільки щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, а відтак такий розрахунок є належним доказом. ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості 19 травня 2017 року, тобто у межах трирічного строку загальної позовної давності. При цьому розрахунок неустойки проведено у відповідності до ч.2 ст.258 ЦК України за один рік до звернення до суду. ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: За ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою кліента відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком. Оскільки в даному випадку, кредит надавався на платіжну картку, то банк вправі змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку без погодження та повідомлення клієнта. Прийняте таким чином рішення про зміну кредитного ліміту не потребує якогось додаткового обґрунтування чи підтвердження. При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24.09.2014 року. За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. Таким чином, судом доведено наявність між сторонами договірних зобовязань та, неналежне виконання таких відповідачем [PERSON] СПРОСТУВАННЯ доводів відповідача: Доводи [PERSON] про те, що договору на отримання банківських послуг відповідач не укладала, договір є вигаданим та не відповідає дійсності, що посилання позивача на те, що відповідач погодилася на умови, які на той час не існували, є вигаданими, не підписувалися і не укладалися - суд не приймає до уваги, поскільки судом встановлено, що Договір між сторонами був укладений у формі заяви, в якій позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, становить договір про надання банківських послуг Починаючи з 19 грудня 2014 року відповідач користувалася платіжною карткою, знімала зі свого рахунку кредитні кошти, проте в послідуючому їх повертала у меншому розмірі та частково сплачувала відсотки, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком. Останні платежі [PERSON] здійснила 11 квітня 2017 року в сумі 500 грн., після чого припинила сплату кредиту, що спростовує твердження відповідача щодо недійсності, неіснування договору та необізнаності відповідача про наявність зобовязань за кредитним договором Разом з тим, в матеріалах справи наявні заяви відповідача про відкладення розгляду прави до врегулювання спору з банком, до позову додано фотосвітлини та пояснення банку про отримання платіжної картки Універсальна відповідачем, якими спростовуються доводи [PERSON] про те, що позивачем не надано жодних підтверджень отримання [PERSON] платіжної картки Універсальна. З огляду на вищенаведене, зважаючи на те що відповідач зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, ухиляється від погашення заборгованості і заборгованість за кредитним договором не погашає, а також беручи до уваги встановлені та перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає підставною вимогу ПАТ КБ ПРИВАТБАНК про стягнення з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ст. 88 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1600,00 грн. (платіжне доручення № PROM9B0EG2 від 19 травня 2017 року з призначенням платежу судовий збір). На підставі вищенаведеного, оцінивши встановлені докази в судовому засіданні та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає що позов ПАТ КБ ПРИВАТБАНК слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved