Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], Органу опіки та піклування Вінницької міської ради про виселення. Мотивований позов тим, що між банком та [PERSON] 26.04.2007 року був укладений кредитний договір №VIH0G102851320 на суму 49000,00 доларів США на строк до 24.04.2027 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між банком та [PERSON] 26.04.2007 року був укладений договір іпотеки № VIH0G102851320, згідно з умовами якого в іпотеку була передана квартира [ADDRESS], загальною площею 39,40 кв.м., житловою площею 25,50 кв.м., що належала [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Банк виконав свої зобов'язання, надавши [PERSON] кредитні кошти, проте позичальник, в порушення умов кредитного договору, суму боргу та проценти за користування кредитом не повернув. Рішенням суду від 23.05.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом реалізації даної квартири банком від імені відповідача. 03.03.2015 року представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог. Просили суд виселити [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані та проживають у квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2015 року по справі замінено неналежного відповідача [PERSON] на належних [PERSON] та [PERSON], залучено у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - [PERSON] та Орган опіки і піклування Вінницької міської ради. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, поштовими повідомленнями. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином поштовими повідомленнями. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином поштовими повідомленнями. Враховуючи вимоги ст. ст. 158, 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 26.04.2007 року був укладений кредитний договір №VIH0G102851320 на суму 49000,00 доларів США на строк до 24.04.2027 р. із сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 8-17). В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,40 кв.м., житловою площею 25,50 кв.м., належну йому на праві власності (а.с. 18-20). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 26.04.2007 року, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 39,40 кв.м., житловою площею 25,50 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, шляхом реалізації предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (21-29). Відповідно до довідки №553 від 25.02.2015року ТОВ «Житлово - Експлуатаційного Об'єднання» у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 70). Вимоги про виселення із квартири [ADDRESS] були надіслані всім мешканцям даної квартири - [PERSON], [PERSON] (а.с. 63-69). Стаття 17 Закону України «Про охорону дитинства» регулює право дитини на майно. Згідно із ч. 3 цієї статті батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Тобто вимоги вказаної статті регулюють правовідносини щодо майна дитини й не можуть бути застосовані до правовідносин із відчуження жилого приміщення, стосовно якого в дитини є право користування. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Відповідно до довідки №553 від 25.02.2015року ТОВ «Житлово - Експлуатаційного Об'єднання» у квартирі за адресою: [ADDRESS] малолітній [PERSON] 2013 року народження, зареєстрований 26.01.2013 року (а.с. 70), тобто на багато пізніше ніж укладено кредитний договір №VIH0G102851320 від 26.04.2007 року і договір іпотеки квартири відповідно. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки вимога банку про виселення із квартири [ADDRESS] відповідачами у місячний строк добровільно виконана не була, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про виселення особи є підставою для зняття її реєстрації місця проживання. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою особи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Відповідно до платіжних доручень позивачем було сплачено 365,40 грн.

Outcome: approved