Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по справі № 2-321/2011 присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 16 березня 2011 року і до 03 листопада 2013 року. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по справі № 2-320/2011 присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 16 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач протягом тривалого часу не сплачує аліменти, які присуджені рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка за виконавчим листом № 2-320 від 28 квітня 2011 року складає станом на 01 лютого 2016 року 70802 грн. 83 коп., а за виконавчим листом № 2-321 від 28 квітня 2011 року складає 38118 грн. 95 коп. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментах на утримання дружини у розмірі 38118 грн. 95 коп. та неустойку за несплату аліментів в період з 01 березня 2011 року по 01 лютого 2016 року в сумі 21155 грн. 25 коп., допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст.138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а відтак до правовідносин, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія ЦК України, зокрема ст. 258 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~статті 187\~цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-321/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини присуджено стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на користь [PERSON], починаючи з 16 березня 2011 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто 03 листопада 2013 року. Згідно розрахунку ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області заборгованість за виконавчим листом № 2-321 від 28 квітня 2011 року, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини (дружина) складає 38118 грн. 95 коп. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2011 року по 01 лютого 2016 року складає 21155 грн. 25 коп., але суд не бере до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2011 року по 15 березня 2011 року включно та з 01 листопада 2013 року по 01 лютого 2016 року включно, оскільки рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-321/2011 аліменти стягнуті починаючи з 16 березня 2011 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто 03 листопада 2013 року. Крім того, відповідачем за листопад 2013 року були сплачені аліменти у розмірі 820 грн. 00 коп., а відповідно до розрахунку ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області повинен був сплатити аліменти за листопад 2013 року за три дні у сумі 146 грн. 29 коп., отже за листопад 2013 року прострочення сплати аліментів не відбулося. Також, зі сплаченої суми аліментів у листопаді 2013 року у розмірі 820 грн. 00 коп. мається переплата по аліментам за листопад 2013 року у сумі 673 грн. 71 коп., яка йде в рахунок сплати аліментів за 14 днів жовтня 2013 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що розрахунок неустойки (пені) відповідно до наданої довідки ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області про заборгованість відповідача по аліментам станом на 04 листопада 2013 року повинен бути проведений наступним чином: за березень 2011 року 510 грн. 21 коп. х 1% х 15 днів = 76 грн. 53 коп.; за квітень 2011 року 1041 грн. 58 коп. х 1% х 30 днів = 312 грн. 47 коп.; за травень 2011 року 1041 грн. 58 коп. х 1% х 31 день = 322 грн. 89 коп.; за червень 2011 року 1041 грн. 58 коп. х 1% х 30 днів = 312 грн. 47 коп.; за липень 2011 року 1041 грн. 58 коп. х 1% х 31 день = 322 грн. 89 коп.; за серпень 2011 року 1041 грн. 58 коп. х 1% х 31 день = 322 грн. 89 коп.; за вересень 2011 року 1041 грн. 58 коп. х 1% х 30 днів = 312 грн. 47 коп.; за жовтень 2011 року 1046 грн. 62 коп. х 1% х 31 день = 324 грн. 45 коп.; за листопад 2011 року 1046 грн. 62 коп. х 1% х 30 днів = 313 грн. 99 коп.; за грудень 2011 року 1046 грн. 62 коп. х 1% х 31 день = 324 грн. 45 коп.; за січень 2012 року 1193 грн. 72 коп. х 1% х 31 день = 370 грн. 05 коп.; за лютий 2012 року 1193 грн. 72 коп. х 1% х 29 днів = 346 грн. 18 коп.; за березень 2012 року 1193 грн. 72 коп. х 1% х 31 день = 370 грн. 05 коп.; за квітень 2012 року 1193 грн. 72 коп. х 1% х 30 днів = 358 грн. 12 коп.; за травень 2012 року 1193 грн. 72 коп. х 1% х 31 день = 370 грн. 05 коп.; за червень 2012 року 1193 грн. 72 коп. х 1% х 30 днів = 358 грн. 12 коп.; за липень 2012 року 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за серпень 2012 року 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за вересень 2012 року 1212 грн. 80 коп. х 1% х 30 днів = 363 грн. 84 коп.; за жовтень 2012 року 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за листопад 2012 року 1212 грн. 80 коп. х 1% х 30 днів = 363 грн. 84 коп.; за грудень 2012 року 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за січень 2013 року 1404 грн. 47 коп. х 1% х 31 день = 435 грн. 39 коп.; за лютий 2013 року 1404 грн. 47 коп. х 1% х 28 днів = 393 грн. 25 коп.; за березень 2013 року 1404 грн. 47 коп. х 1% х 31 день = 435 грн. 39 коп.; за квітень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 30 днів = 438 грн. 88 коп.; за травень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 31 день = 453 грн. 51 коп.; за червень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 30 днів = 438 грн. 88 коп.; за липень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 31 день = 453 грн. 51 коп.; за серпень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 31 день = 453 грн. 51 коп.; за вересень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 30 днів = 438 грн. 88 коп.; за жовтень 2013 року 1462 грн. 94 коп. х 1% х 17 днів = 248 грн. 70 коп. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за період з 16 березня 2011 року по 17 жовтня 2013 року включно становить 11539 грн. 53 коп., яку повинен сплатити відповідач. У п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз"яснено, що передбачена ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час простроченя сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи ту обставину, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, який ухилявся від її сплати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по аліментам на утримання дружини у розмірі 38118 грн. 95 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2-321/2011 від 28 квітня 2011 року, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області, за період з 16 березня 2011 року по 17 жовтня 2013 року включно в сумі 11539 грн. 53 коп. Позовні вимоги щодо негайного виконання рішення суду у межах платежу за один місяць задоволенню не підлягають, оскільки ст. 367 ЦПК України має вичерпний перелік судових рішень, які підлягають негайному виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial