Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником 100 % домоволодіння за № [ADDRESS]. Зокрема, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 07.04.2016 року за реєстровим № 1-816, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.04.2016 року, реєстраційний номер - 896234605101, номер запису про право власності 14062043, позивач успадкував 21/50 частину цього домоволодіння після смерті батька [PERSON]. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0650 га. Станом на 1993 рік співвласниками домоволодіння були позивач ( 37/100 часток), його батько [PERSON] (21/50 часток) та мати [PERSON] (21/100 часток). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.08.1993 року між позивачем та його батьками як співвласниками домоволодіння був встановлений порядок користування вищевказаною земельною ділянкою. Кожному з них в користування були передані окремі частини спільної земельної ділянки, а її частина розміром 333 кв.м була залишена в спільному користуванні всіх співвласників як двір загального користування. Згодом кожний із співвласників домоволодіння приватизував виділені йому рішенням суду частини земельної ділянки. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до її заповіту позивач успадкував все її майно, в тому числі, належні їй частину домоволодіння [ADDRESS], та частину земельної ділянки, на якій воно розташоване. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.11.2013 року індексний номер [NUMBER], позивачу з батьком в спільну сумісну власність було передано земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0, 0155 га. Частки земельної ділянки не виділені (не визначені). [INFO] року батько позивача [PERSON] помер. До складу спадкового майна після смерті батька, на ряду з іншим майном, входить належна йому частина спірної земельної ділянки. Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 12.08.2015 року була відкрита спадкова справа після смерті батька. Однак, нотаріус повідомила позивача, що на належну спадкодавцеві частину спільної земельної ділянки Свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки розмір його частки у спільній сумісній власності не визначений. Таким чином, позивач не має можливості оформити своє право на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця, що змусило його звернутись з до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, однак надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутність, просила суд позов задоволити. Представник Вінницької міської ради повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, спадкової справи №862/2015, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що спірне домоволодіння за [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0650 га (а.с. 15). Станом на 1993 рік співвласниками домоволодіння були позивач [PERSON] (37/100 часток), його батько [PERSON] (21/50 часток) та мати [PERSON] (21/100 часток). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 27.08.1993 року між позивачем [PERSON] та його батьками як співвласниками домоволодіння був встановлений порядок користування даною земельною ділянкою. Кожному з них в користування були передані окремі частини спільної земельної ділянки, а її частина розміром 333 кв.м була залишена в спільному користуванні всіх співвласників як двір загального користування (а.с. 13-14). Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] успадкував все майно [PERSON] зазначеного в заповіті, в тому числі, належні їй 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS] та частину земельної ділянки, на якій воно розташоване (а.с 29). Тобто після смерті матері позивача співвласниками домоволодіння стали позивач та його батько відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.11.2013 року згідно якого в спільну сумісну власність їм було передано земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0, 0155 га. Частки земельної ділянки не виділені (не визначені). [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 07.04.2016 року за реєстровим № 1-816, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.04.2016 року, [PERSON] успадкував 21/50 частину цього домоволодіння після смерті батька [PERSON] (а.с.34). До складу спадкового майна після смерті батька, на ряду з іншим майном, входить належна йому частина спірної земельної ділянки площею 0, 0155 га по провулку Волочаївському, 7, в м. Вінниці. Постановою Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 07.04.2016 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки на належну спадкодавцеві частину спільної земельної ділянки площею 0, 0155 га по провулку Волочаївському, 7, в м. Вінниці Свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки один із співвласників вищезазначеного нерухомого майна помер, а визначити його частку у праві спільної сумісної власності неможливо (а.с.52). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0. 0155 га підлягають до задоволення, а саме визначити, що частки співвласників є рівними і становлять по 1/2 ідеальній частці кожного з 2-х співвласників, в тому числі, частка померлого 12.08.2015 року [PERSON] на день його смерті становила 1/2 ідеальну частку; частка [PERSON] становить 1/2 ідеальну частку. На підставі викладеного та

Outcome: approved