Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

В жовтні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 28 серпня 2004 року між сторонами було уклалено шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1597. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що постійні конфлікти з [PERSON] призвели до того, що сімейне життя у них не склалося, спільне господарство вони не ведуть. З травня 2017 року [PERSON] з донькою проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає частково. Дана допомога є недостатньою та не регулярною. Самостійно позивачу важко утримувати доньку, оскільки дитині необхідний одяг, взуття, харчування та витрат для її розвитку. Позивач зазначає, що дохід відповідача є нерегулярний. [PERSON] є здоровим, працездатним чоловіком, працює, інших неповнолітніх дітей немає, аліменти нікому не виплачує. Тому, на її думку, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати її позовну заяву у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Також зазначив, що він працює офіційно АВДК Україна (м. Вінниця, вул. Карла Маркса). Донька періодично проживає то з ним, то з позивачем. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1597, що підтверджується відмітками в паспортах позивача та відповідача (а.с. 3, 5) та свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 115309. З свідоцтва про народження серії 1-АМ № 000018, виданого 27.01.2005 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Факт проживання доньки з позивачем [PERSON] визнається відповідачем, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 27 вищевказаної Конвенції визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що донька проживає разом із позивачем [PERSON], а періодично з відповідачем, [PERSON] є працездатною особою, офіційно працює в АВДК Україна та інших утриманців немає. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої доньки [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., щомісячно, до її повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнення аліментів розпочати з 13.10.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути - 640,00 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved