Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Сарненська районна державна адміністрація Рівненської області та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також просить суд стягнути із [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 640 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Ремчицької сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 14.11.1997 року зроблено відповідний актовий запис №23. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинено з 2005 року, і син [PERSON] проживає разом із позивачем. Вона створила сину всі умови проживання: забезпечила його одягом, взуттям, продуктами харчування, предметами першої необхідності в повному обсязі. Рішенням Сарненського районного суду від 12 вересня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. На відміну від позивача, відповідач весь цей час не цікавився життям сина, не виявляв бажання брати участь у його вихованні. Відповідач не відвідує сина, не займається його вихованням, не купує йому речей першої першої необхідності. Ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Більше того, відповідач ухилявся та ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість, що станом на 01.09.2017 року становить 11939,19 грн. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Від представника третьої особи Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно пункту 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.2000 року (а.с.8). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 01.10.2017 року, складеного Ремчицькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, син [PERSON] [INFO], проживає разом зі своєю матір"ю [PERSON] [INFO] року народження.за адресою: [ADDRESS] Він забезпечений всім необхідним в повному обсязі, створені всі умови для виховання і проживання дитини (а.с.11). Відповідно до характеристики на відповідача та акту обстеження його матеріально-побутових умов від 09.10.2017 року, виданих виконкомом Соломіївської сільської ради Дубровицького району Рівненської області (а.с.12-13) встановлено, що відповідач на сьогоднішній день проживає разом із матір"ю, ніде не працює та зловживає алкоголем. З довідки про проведення бесіди в телефонному режимі з [PERSON] від 27.10.2017 року вбачається, що [PERSON] не заперечує щодо вимог позивачки [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON].(а.с.14) Довідкою від 20.09.2017 року, виданою Дубровицьким райвідділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, підтверджується заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 11939,19 грн. (а.с.15) Висновком Сарненської райдержадміністрації, як органу опіки та піклування за № 15/39-1072 від 01.11.2017 року визнано за доцільне позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно його сина [PERSON] [INFO] (а.с.18-21). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, під час судового розгляду, достовірно знайшов своє підтвердження факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, передбачених статтями 150 та 180 Сімейного кодексу України по вихованню своїх дітей, оскільки відповідач вихованням та розвитком дитини на належному рівні не займається. Відповідно до положення пункту 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. [PERSON] своїм поясненням від 27.09.2017 року ствердив та підтримав намір своєї матері [PERSON] про доцільність позбавлення його батька [PERSON] батьківських прав відносно нього (а.с.17). Таким чином, виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, правомірними і доведеними, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина, буде відповідати інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved