Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В серпні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення індексації аліментів, збільшення розміру аліментів. Позов обґрунтовувався тим, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року по справі №273/1549/14-ц стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини-[PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - 350 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2014 року до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Зважаючи на збільшеня прожиткового мінімума на дитину, збільшення витрат на харчування, купівлю одягу, змін у законодавстві про стягнення аліментів позивач вважає, що вона має право звернутися до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію Баранівського районного суду подала заяву, згідно якої наполягала на задоволенні її позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію Баранівського районного суду подав заяву згідно якої він визнає позов повністю, справу просив слухати за його відсутності. Додатково зазначив, що суму індексації аліментів частково сплатив у розмірі 2100.00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який просив долучити до матеріалів справи. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач є матір'ю, а відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 27.10.2017 року по справі №273/1549/14-ц стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини-[PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - 350 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2014 року до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] (а.с. 17-19). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках, передбачених цим Кодексам. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей сторонами не подано і судом не встановлено. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VII встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум, зокрема на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривні. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини, враховуючи що з моменту прийняття останнього судового рішення про стягнення аліментів значно збільшились ціни на продовольчі та промислові товари, на комунальні послуги, а також інші послуги, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає, що доцільно збільшити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 27.10.2014 по справі №273/1549/14-ц. За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Виконавчий лист №273/1549/14-ц від 28.10.2014 року, виданий на підставі рішення Баранівського районного суду від 27.10.2014 року підлягає відкликанню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. У відповідності з вимогами ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"іІндексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 4 зазначеного Закону встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, розмір індексації аліментів, по вище вказаному рішенню суду становить 2126.8 грн. При цьому, суд враховує доводи відповідача щодо часткової сплати суми індексації аліментів в розмірі 2100.00 грн., що підтверджується відповідною випискою з рахунків (а.с. (а.с. 16). Таким чином суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення суми аліментів в розмірі 2126 грн. 80 коп. підлягає частковому задоволенню. Крім того, зважаючи на те, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про індексацію аліментів, суд,

Outcome: partial