Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В травні 2014 р. ВАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач, що мешкає за адресою [ADDRESS] користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER] на постачання електроенергії. Відповідач обов*язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, в зв*язку з чим утворилась заборгованість у сумі 2182 (дві тисячі сто вісімдесят дві) грн. 25 коп. за період з 21.09.2012 року по 22.04.2014 року. Посилаючись на те, що добровільно відповідач виконати зобов'язання з оплати вартості електроенергії відмовляється, позивач просить суд стягнути з відповідача, вартість спожитої електричної енергії, судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю надала заяву про розгляд справи за відсутності представника ВАТ «Запоріжжяобленерго», на задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості та стягнення судових витрат наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. За змістом п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17 жовтня 2005 року № 910) і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за № 417/1442, споживачами електричної енергії - населенням - є фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької діяльності. Як встановлено судом з матеріалів справи відповідач, що мешкає за адресою [ADDRESS], кв. 70 користується електроенергією на підставі договору [NUMBER] тобто є споживачем електричної енергії. Відповідно до витягу з програми «Побут» відповідачем за період з 21.09.2012 року по 22.04.2014 року було спожито 6643 кВт.год. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не сплачує за спожиту електричну енергію, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 2182 грн. 25 коп. За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність і за порушення умов договору з енергопостачальником і за порушення правил користування електричною енергією згідно із законодавством України. Таким чином, аналізуючи надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при звернення до суду із позовною заявою в сумі 229 грн. 40 коп., про що надано квитанцію про сплату судового збору.

Outcome: approved