Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бора Ю.В., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівського геріатричного пансіонату про визнання незаконним наказу роботодавця, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивовано тим, з 03.04.2017 року позивач працює у Виноградівському геріатричному пансіонаті та обіймає посаду завідуючого відділення паліативно-хоспісного догляду. Наказом №32 по Виноградівському геріатричному пансіонату від 07.08.2020 року «Про звільнення [PERSON] » його було звільнено з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України у зв`язку з появою на роботі у нетверезому стані. Позивач відзначає, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності не має правових підстав, є формальним рішенням роботодавця та вчинене внаслідок упередженого ставлення до нього з сторони керівництва закладу. Підставами прийняття оскаржуваного наказу є акт про перебування на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння від 06.08.2020 року та протокол засідання профспілкової організації №7 від 07.08.2020 року. Згаданий акт фіксації складається з залученням адвоката Сливка Юрія Юрійовича (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №21/1734 від 30.10.2018 року). При цьому вказується, що така особа є працівником Виноградівського геріатричного пансіонату, у той же час вжитий термін працівник уточнюється як адвокат на підставі договору. З усього складу працівників Виноградівського геріатричного пансіонату до складення акту фіксації перебування працівника на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння було залучено двох осіб з керівного складу роботодавця, а саме - заступника директора та інженера по техніці безпеки і фахівця в галузі права. Отже, передумови складення згаданого акту вказують на прямий умисел роботодавця та наперед визначений характер його дій, оскільки для встановлення наявності в особи ознак алкогольного сп`яніння запрошують адвоката, хоча така необхідність жодними обставинами не була обгрунтована. Відповідач визначив, що перебування на роботі у нетверезому стані виражалося в різкому характерному запаху алкоголю, нерівній ході, беззмістовній та заплутаній поведінці, поганій вимові слів. Вказані критерії такої оцінки є загальними поняттями та спростовуються наступним: запах алкоголю є сумісним з запахом спирту, який міститься в дезінфікуючих засобах, що в умовах складної епідеміологічної ситуації в обов`язковому порядку використовуються медичним персоналом як засіб індивідуального захисту. Крім того, враження вживання алкоголю могли спричинити залишкові явища вживання позивачем імунотропних препаратів на спиртовій основі, яке ним здійснюється постійно, оскільки він перебуває в групі ризику як по віковій складовій, так і за професійною діяльністю. Акт фіксації складався в службовому кабінеті завідуючого відділення паліативно-хоспісного догляду [PERSON] , за таких обставин вказівка осіб, які складали цей акт, на нерівну ходу позивача є сумнівною, оскільки весь цей час [PERSON] перебував за своїм робочим столом і такі ознаки алкогольного сп`яніння навіть умовно не могли бути виявлені представниками роботодавця. Також відповідач вказує на беззмістовну та заплутану розмову [PERSON] , хоча в умовах, коли до працівника на робоче місце без жодних на те передумов заходить керівний склад закладу, адвокат як представник роботодавця, співробітники поліції, які безпідставно звинувачують особу у перебуванні в нетверезому стані, є очевидним та повністю допустимим певне емоційне напруження людини у такій стресовій ситуації, душевне хвилювання. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я позивач не відмовлявся, а наполягав на належному його проведенні, а саме - надання роботодавцем відповідного направлення. Але з метою уникнення подальшої відповідальності за здійснення безпідставних звинувачень, керівництво геріатричного пансіонату не захотіло офіційно спрямувати свого працівника на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. По завершенні робочого часу позивач сам пройшов медичне освідчення на стан сп`яніння та отримав негативний результат. Крім цього звільнення позивача з роботи проведено без попередньої згоди первинної профспілкової організації - Закарпатського територіального профспілкового об`єднання працівників соціальної сфери, членом якої є позивач, що є порушенням вимог ст.43 КЗпП України. Щодо упередженого ставлення роботодавця до позивача - рішенням Виноградівського районного суду від 28.07.2020 року у справі №299/1707/20 було визнано незаконним та скасовано наказ директора Виноградівського геріатричного пансіонату про застосування дисциплінарного стягнення. У зв`язку з наведеним позивач просить в судовому порядку визнати незаконним та скасувати наказ директора Виноградівського геріатричного пансіонату №32 від 07.08.2020 року «Про звільнення [PERSON] »; поновити позивача [PERSON] на роботі в Виноградівському геріатричному пансіонаті на посадах завідуючого відділення паліативно-хоспісного догляду та лікаря- анестезіолога (0,5 ставки); стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу - з дати звільнення по день фактичного поновлення на роботі. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого Виноградівський геріатричний пансіонат вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, а звільнення відповідно до п.7 ст. 40 КЗпП України було здійснено в межах, на підставі та в порядку передбаченим чинним законодавством України. 06 серпня 2020 року від старшої медичної сестри відділення паліативно/хоспісного догляду Виноградівського геріатричного пансіонату (далі відділення) [PERSON] , медичної сестри відділення [PERSON] (яка 06.08.2020 р. здавала зміну) та медичної сестри відділення [PERSON] (яка 06.08.2020 р. приймала зміну), було отримано доповідні записки, в яких було вказано, що при обході лікаря та медсестер огляду підопічних відділення, у лікаря [PERSON] (позивача по справі) був відчутний різкий запах алкоголю, та була нерівна хода. Директором пансіонату для відповідного реагування було прийняте рішення викликати наряд поліції для встановлення або спростування факту перебування на робочому місці лікаря [PERSON] в нетверезому стані. Близько 10 год 40 хв 06.08.2020 до пансіонату прибув наряд поліції та було запропоновано піднятись на другий поверх приміщення, тобто на робоче місце [PERSON] . Разом з працівниками поліції були присутні директор пансіонату, його заступник, інженер по техніці безпеки та адвокат, де побачили, що лікар сидить на своєму робочому місці. Працівниками поліції було запропоновано лікарю пройти тест на освідчення алкогольного сп`яніння. Після того як лікар відмовився від проходження освідчення на алкогольне сп`яніння, працівники поліції у кабінеті директора пансіонату відібрали пояснення від директора пансіонату, його заступника, інженера по техніці безпеки та адвоката, також були відібрані додаткові пояснення від медичних сестер відділення. В свою чергу очевидцями події [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в 11 год 30 хв складено акт про перебування у стані алкогольного сп`яніння лікаря [PERSON] , про що було невідкладно повідомлено лікаря в присутності старшої медичної сестри [PERSON] . З вищенаведеним актом [PERSON] був ознайомлений, але відмітку про ознайомлення ставити відмовився. Надавати пояснення [PERSON] відмовився, про що був складений відповідний акт. Того ж дня, був наданий лист до первинної профспілкової організації паліативно/хоспісного догляду Виноградівського геріатричного пансіонату щодо погодження звільнення [PERSON] з посади завідувача пансіонату на підставі п.7 ст.40 КЗпП України. Того ж дня відповідно до наказу №32 позивача було звільнено з посади завідувача паліативно/хоспісного догляду Виноградівського геріатричного пансіонату та з посади 0,5 ставки лікаря анестизіолога. Звільнення проведено відповідачем законно, оскільки відбулось отримання роботодавцем попередньої згоди на звільнення, надання працівнику права на проходження медичного огляду, написання особистих пояснень, фіксації порушення у відповідних записках та актах, звернення до правоохоронних органів. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та додатково пояснив, що перебував на роботі у тверезому стані. 06.08.2020 року він відпрацював повний робочий день і від роботи його ніхто не відсторонив. Вважає, що його звільнили із займаної посади через особисту неприязнь до нього з боку керівництва. Позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, заявлені вимоги вважав обгрунтованими та просив суд такі задоволити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та просив суд у задоволенні таких відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, показання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновків, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Пунктом 7 статті 40 Кодексу законів про працю України передбачено можливість звільнення працівника, у випадку його появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] з 03.04.2017 року працює у Виноградівському геріатричному пансіонаті та обіймає посаду завідуючого відділення паліативно-хоспісного догляду. Наказом №32 по Виноградівському геріатричному пансіонату від 07.08.2020 року «Про звільнення [PERSON] » його було звільнено з роботи за п.7 ст.40 КЗпП України у зв`язку з появою на роботі у нетверезому стані. Підставами для винесення наказу слугували наступні документи: акт про перебування на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння від 06.08.2020 року; акт про отримання акту фіксації від 06.08.2020 року; лист [PERSON] завідувачу відділення паліативно/хоспісного догляду Виноградівського геріатричного паснсіонату про надання особистих пояснень № 155 від 06.08.2020 року; акт про відмову надання письмових пояснень від 06.08.2020 року; лист до голови первинної профспілкової організації № 157 від 06.08.2020 та протокол засідання профспілкової організації №7 від 07.08.2020 року. З показів позивача встановлено, що 06.08.2020 року він пропрацював на роботі повний робочий день та після закінчення робочого часу поїхав до Виноградівської районної лікарні, де пройшов огляд на вставлення стану алкогольного сп`яніння. Був оглянутий лікарем та отримав протокол медичного освідчення за № 176 від 06.08.2020 року із заключенням «Тверезий». Відповідачем не надано суду доказів перебування на роботі у нетверезому стані позивача у робочий час, письмові пояснення такого працівника, наказ про відсторонення працівника від роботи в зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані. Акт про перебування позивача на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння від 06.08.2020 року суд оцінює критично, так, як він не відповідає обставинам справи, його не підписано особою відносно якої він складений. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції [PERSON] суду пояснив, що до відділення поліції поступив дзвінок від Виноградівського геріатричного пансіонату про те, що один із працівників з`явився на роботу в нетверезому стані. Приїхавши на місце їм надали пояснення. [PERSON] було запропоновано пройти медосвідчення, але він відмовився. Для підтвердження перебування на роботі у нетверезому стані у робочий час працівника необхідно доставити для огляду в медичний заклад. Натомість з показів свідка [PERSON] , директора Виноградівського геріатричного пансіонату встановлено, що вона й не мала на меті виписувати [PERSON] направлення на освідчення на стан сп`яніння, так як вважала, що огляд дасть негативний результат. З листа КНП "Виноградівська районна лікарня" від 01.04.2021 року № 697 встановлено, що Виноградівський геріатричний пансіонат 06.08.2020 року не звертався до лікарні щодо потреби проведення медичного огляду на стан сп`яніння лікаря [PERSON] . Медичний огляд на стан сп`яніння [PERSON] проведено на підставі власної ініціативи 06.08.2020 року, по його самозверненню. Протоколом медичного освідчення за № 176 від 06.08.2020 року, встановлено, що 06.08.2020 року о 21:00 год [PERSON] перебував у тверезому стані. Покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про перебування позивача на роботі 06.08.2020 року з ознаками алкогольного сп`яніння суд оцінює критично, оскільки свідки в судовому засіданні ствердили, що перебувають з позивачем у неприязних трудових відносинах.Неприязні відносини між ними також додатково підтверджуються копією колективного звернення працівників відповідача від 12.03.2020 року, що міститься в матеріалах справи. Упереджене ставлення роботодавця до позивача підтверджується рішенням Виноградівського районного суду від 28.07.2020 року у справі № 299/1707/20, яким визнано незаконним та скасовано наказ директора Виноградівського геріатричного пансіонату про застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Рішення суду набрало законної сили на підставі постанови Закарпатського апеляційного суду від 03.02.2021 року. З показів свідка [PERSON] встановлено, що з 05.08.2020 року по 06.08.2020 року свідок знаходилася за місцем проживання позивача [PERSON] . Їй достовірно відомо, що позивач алкогольні напої не вживав, а зранку 06.08.2020 року підвіз її додому і поїхав на роботу. Також суд приходить до переконання, що звільнення позивача з роботи відбулось з порушенням вимог ст.43 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з працівником за п.7 ст.40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АБ №463830 створена та функціонує як юридична особа Первинна профспілкова організація Виноградівського геріатричного пансіонату (код ЄДРПОУ 38068992, керівник [PERSON]). Згідно листа Виноградівського геріатричного пансіонату від 03.06.2020 року №113 до складу профспілкового комітету Виноградівського геріатричного пансіонату входять [PERSON] (голова), [PERSON] (заступник голови), [PERSON] (секретар), [PERSON] (скарбник), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (члени). Однак питання притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача розглянуто профспілковим комітетом відділення паліативно-хоспісного догляду м.Виноградів (протокол №7 від 07.08.2020 року), організацією правовий статус та повноваження якої не визначено, відомості про таку структуру не містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Протокол №7 від 07.08.2020 року посвідчений печаткою «Профком Виноградівського геріатричного пансіонату, відділення «Хоспіс», код ЄДРПОУ 33165999». При цьому Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ 33165999 містить інформацію щодо зовсім іншої юридичної особи, а саме - Закарпатського територіального профспілкового об`єднання працівників соціальної сфери (м.Ужгород, вул.Тургенєва,8). Таким чином, звільнення позивача з роботи проведено без попередньої згоди первинної профспілкової організації - Закарпатського територіального профспілкового об`єднання працівників соціальної сфери. За змістом статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає спір, підлягає негайному виконанню. За таких умов, коли факт знаходження позивача на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння відповідачем не доведений, а обов`язок доведення такого факту лежить саме на ньому, тому відсутні підстави для звільнення позивача за п.7 ст. 40 КЗпП України і суд вважає за необхідне поновити його на роботі та виплатити йому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, оскільки позивач був звільнений без законних підстав, у зв`язку з чим наказ директора Виноградівського геріатричного пансіонату №32 від 07.08.2020 року «Про звільнення [PERSON] » підлягає скасуванню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач підлягає поновленню на роботі з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу - з дати звільнення по день фактичного поновлення на роботі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звернувся до суду із вимогами, що випливають із трудових відносин, і згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" був звільнений від сплати судового збору. Відтак із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved