Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою у якій зазначив, що має намір відновити та зберегти своє етнічне єврейське походження, підтримує національні, культурні звичаї та традиції єврейського народу, підтримує тісний зв'язок з родичами по лінії матері, що проживають в Ізраїлі, має бажання виїхати до держави Ізраїль, проте документально підтвердити свою національність та національність своєї матері та баби не має можливості, у зв`язку з тим, що за законодавством України, національність її громадян у теперішній час у документах не зазначається. Відновлення національного походження і родинних відносин заявника з його предками, шляхом встановлення походження заявника від його матері та баби з боку матері, які за національністю були єврейками, має для заявника юридичне значення, породжує для заявника юридичні наслідки, у вигляді надання заявнику додаткових прав як особі єврейського походження по материнській лінії, можливості еміграції, впорядкування документів. Посилаючись на вказані обставини а також докази свого походження, просив заяву задовольнити. У судове засідання представник заявника не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Дніпровського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріали справи надійшла заява із змісту якої вбачається, що проти задоволення заяви заінтересована особа не заперечує, просить справу розглянути без її участі. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява [PERSON], заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту родинних відносин і походження особи від осіб певної національності, підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦПК України судом розглядаються справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, і родинних відносин між фізичними особами. Відповідно ст. 23 Конституції України Кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Відповідно ст. 1 та 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантує громадянам незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні", громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Частиною 1 ст. 300 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. П. 1 постанови пленуму ВСУ № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Факт, що просить встановити заявник, відповідає всім зазначеним критеріям, заява містить мету встановлення факту та посилання на обставини, за яких вказаний заявником факт неможливо встановити в позасудовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 1 Закону Ізраїлю «Про повернення», прийнятого Кнесетом 05 липня 1950 року, кожний єврей має право на репатріацію до Ізраїлю. Відповідно до статті 2 цього Закону репатріація здійснюється у відповідності до вїзної візи репатріанта. Порядок отримання відповідної візи, з урахуванням подальших поправок до вказаного Закону, передбачає подання документів, які окрім іншого, свідчать про те, що мати особи за національністю є єврейкою. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України, заявник, [PERSON], народився 21 січня 1971 року у м. Запоріжжі і є громадянином України. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 292275 від 20.01.1971 року батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. 14 квітня 2009 року мати заявника, [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 301\~263 від 01.10.2014 року. Національність матері у свідоцтві про смерть не зазначена. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 369276 від 06.10.2014 року, дошлюбне прізвище матері заявника, зазначено як Кара, яке вона змінила після реєстрації шлюбу з батьком заявника на - Ревюк, місцем народження батька заявника вказана Грузія, місто Зугдіді, а місцем народження матері заявника Україна, Донецька область, Старобешівський район с. Осикове. Графа національність у вказаному свідоцтві також відсутня. Відповідно до посвідки про народження матері заявника серії УД № 467794 від 11.06.1941 року батьком [PERSON] є [PERSON], а матірю, [PERSON], національності батьків матері заявника у вказаному свідоцтві не зазначені. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, № 00013548781, батьками матері заявника, [PERSON], народженої 08.06.1941 року, зазначені, [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, 08.11.1938 року був укладений шлюб, актовий запис № 11 між [PERSON], в графі національність якого зазначено - болгарин, та Кара (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] в графі національність якої зазначено- єврейка. Згідно архівної довідки від 21.07.2014 року № 02 виданої центральним державним історичним архівом України м. Києва у метричній книзі синагоги м. Києва, за 1914 рік здійснено запис про народження № 131, відповідно якого, (мовою оригіналу): «[PERSON]. Родилась 23 июня (12 тамуза) 1914 года в г. Киеве. Родители: златопольский мещанин Киевской губернии Чигиринского уезда [PERSON]; мать [PERSON]». Рішенням Тимирязівського райвиконкому м. Москви № 15/25 від 09.11.1940 року ім`я бабусі заявника змінено з [PERSON] на [PERSON], а по-батькові з Мордковна на [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін № 00014187465 від 17.07.2014 року. Отже, судом встановлено, що [PERSON], вона ж [PERSON], за національністю була єврейка і є бабою заявника з боку матері. Судом також встановлено, що мати заявника, [PERSON], вона ж [PERSON], також за національністю була єврейка. Споріднення - кровний зв'язок між людьми, з наявністю якого закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв'язки виникають завдяки існуванню спільного предка (родоначальника). Споріднення, як само по собі так і в поєднанні з іншими юридичними фактами, є підставою для виникнення ряду прав і обов'язків. За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність заяви про встановлення факту родинних відносин і походження заявника від осіб єврейської національності. На підставі викладеного та

Outcome: approved