Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 27.11.1961 року, виданого Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області [PERSON] передано земельну ділянку площею 1200 кв.м. в с.Гаврилівка по вулиці Червоний Хутір № 6-а. Вищевказаний договір посвідчений нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3574, 11.12.1961 року. Згідно довідки Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 104 від 06.09.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вулиці Правди № 6-а смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області в бюро не зареєстрований. Будівництво виконане до 5 серпня 1992 року не є самочинним, згідно Наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства. [PERSON] померла 08.07.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 287782,виданим 10.07.2001 року, Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 103. [PERSON] її мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серія БД №8143366, виданим 01.10.1956 року Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 42. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши її поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). 19.05.2005 року Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по вулиці Правди № 6А смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа № 1651). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1» загальною площею 133,2 кв.м., житловою площею 68,0 кв.м., погріб літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», літній душ літ. «З», огорожа N, N1, N2, колонка літ. К. Спадкове майно після смерті матері вона на своє імя не переоформила із-за відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. Згідно довідки № 02-22/1113 від 08.09.2017 року, виданої виконкомом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області встановлено, що рішення виконавчого комітету Гаврилівської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району Харківської області УРСР від 10 серпня 1961 року про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки [PERSON], хутір Червоний, який знаходився в с.Гаврилівка та вулиця Правди на даний час має назву вул.Залізничників , згідно рішення IX сесії VII скликання Солоницівської селищної ради від 26.05.2016 року за № 20, будинок № 6-А смт.Солоницівка. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов [PERSON] підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі представник Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 27.11.1961 року, виданого Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області [PERSON] передано земельну ділянку площею 1200 кв.м. в с.Гаврилівка по вулиці Червоний Хутір № 6-а. Вищевказаний договір посвідчений нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3574, 11.12.1961 року. Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 104 від 06.09.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вулиці Правди № 6-а смт.Солоницівка Дергачівського району Харківської області в бюро не зареєстрований. Будівництво виконане до 5 серпня 1992 року не є самочинним, згідно Наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства. [PERSON] померла 08.07.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 287782,виданим 10.07.2001 року, Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 103. [PERSON] мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія БД №8143366, виданим 01.10.1956 року Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 42. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши її поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). 19.05.2005 року Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по вулиці Правди № 6А смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області (інвентаризаційна справа № 1651). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», тамбуром літ. «а», навісом літ. «а1» загальною площею 133,2 кв.м., житловою площею 68,0 кв.м., погріб літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Ж», літній душ літ. «З», огорожа N, N1, N2, колонка літ. К. Спадкове майно після смерті матері вона на своє імя не переоформила із-за відсутності правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. Згідно довідки № 02-22/1113 від 08.09.2017 року, виданої виконкомом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області встановлено, що рішення виконавчого комітету Гаврилівської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району Харківської області УРСР від 10 серпня 1961 року про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки [PERSON], хутір Червоний, який знаходився в с.Гаврилівка та вулиця Правди на даний час має назву вул.Залізничників , згідно рішення IX сесії VII скликання Солоницівської селищної ради від 26.05.2016 року за № 20, будинок № 6-А смт.Солоницівка. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»:Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",\~від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначений позов предявлений в порядку цивільного судочинства на підставі п.7 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання визначення юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за яким\~спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею\~15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] .підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.16, 392 ЦК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved