Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Лікар-психіатр 3-Б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатного [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. Заява обґрунтована тим, що 29 вересня 2016 року о 8 год. 50 хв. за направленням лікаря Комсомольської міської лікарні та заявою опікуна [PERSON] був госпіталізований [PERSON], [INFO], недієздатний, інвалід ІІ групи безтерміново, житель [INFO] з діагнозом: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, що потребують лікування, агресивними діями. Враховуючи наявність у хворого значних порушень в емоційно-вольовій сфері: став неадекватно себе поводити (розбиває вдома меблі, на вулиці ламає все, що попадає під руку), агресивними діями по відношенню до рідних та сусідів, бє матір, брата, погрожує їм фізичною розправою, своїй сестрі та її дитині, відмову від лікування, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатного [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. В судове засідання лікар не зявився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON] (а.с.22). Як встановлено судом, хворий [PERSON] з діагнозом: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, що потребують лікування, агресивними діями поступив в психіатричну лікарню 29 вересня 2016 року за направленням лікаря Комсомольської міської лікарні. Опікун хворого [PERSON] [PERSON] звернувся до лікаря-психіатра міської лікарні м.Горішні Плавні з заявою, в якій просив госпіталізувати його підопічного [PERSON] у звязку з погіршенням психічного стану (а.с.23). Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] при народженні отримав пологову травму. З самого народження відставав у психічному та фізичному розвитку від однолітків, перебував на обліку у невропатолога. Через медико-педагогічну комісію направлений в Потоцьку допоміжну школу-інтернат, але з програмою не справлявся, закінчив лише 5 класів, після чого був рідними забраний додому. З 1992 року знаходиться на обліку у психіатра у звязку з інтелектуальним недорозвиненням та емоційно-вольовими розладами. Неодноразово лікувався в ПОКПЛ. Є інвалідом 2 групи безтерміново. Остання госпіталізація в ПОПЛ з 18 листопада 2008 року по 03 грудня 2008 року. Дана госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану. Хворий став неадекватно себе поводити (розбиває вдома меблі, на вулиці ламає все, що йому попадає під руку), агресивним по відношенню до рідних та сусідів, бє матір, погрожує фізичною розправою їй, своїй сестрі та її дитині, ламає меблі в квартирі, відмовляється від лікування. 29 вересня 2016 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: помірна розумова відсталість з порушеннями емоцій та поведінки, які потребують лікувальних заходів. Враховуючи наявність у хворого значних порушень в емоційно-вольовій сфері: став неадекватно себе поводити (розбиває вдома меблі, на вулиці ламає все, що попадає під руку); агресивними діями по відношенню до рідних та сусідів, бє матір, брата, погрожує їм фізичною розправою, своїй сестрі та її дитині, відмову від лікування, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі недієздатного хворого [PERSON], необхідність його стаціонарного лікування в ПОКПЛ, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворого [PERSON], рішенням Комсомольського міського суду від 14 жовтня 2014 року. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, наявність значних порушень в емоційно-вольовій сфері, агресію по відношенню до рідних та сусідів, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, заяву опікуна, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару визнати доцільним. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved