Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 23.02.2021 року представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . При купівлі позивачкою даної квартири продавець гарантував, що квартира не має ніяких обмежень, у ній ніхто не проживає та не зареєстрований. Однак, у жовтні 2020 року позивачка отримала запрошення взяти участь у місцевих виборах, які відбудуться 25.10.2020, адресоване на ім`я [PERSON] . В подальшому, з`ясувалося, що у квартирі позивачки зареєстрований відповідач [PERSON] . Ознайомившись з технічним паспортом позивачка з`ясувала, що попереднім власником її квартири була [PERSON] , яка приватизувала квартиру та отримала свідоцтво про право власності на житло. 03.11.2009 приватним нотаріусом Лєбєдєвою Л.М. посвідчено договір купівлі-продажу, згідно з яким квартиру придбала [PERSON] . Згодом 04.07.2011 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. посвідчено договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким дану квартиру придбав [PERSON] . З 03.11.2009 [PERSON] не проживає у квартирі та є сторонньою особою власниці квартири. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачки на вільне розпорядження і користування майном. Тому просить визнати [PERSON] втратившим право користування квартирою [ADDRESS] . Процесуальні дії у справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.03.2021 року відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін Відповідачу [PERSON] направлено поштову кореспонденцію за вказаною у довідці відділу з питань реєстрації Охтирської міської ради від 24.02.2021 року за № 15-11/830 про зареєстроване місце проживання особи. У зв`язку з тим, що поштовий конверт повернувся до суду з причин відсутності адресата, по справі повторно судом направлено за його зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з доданими матеріалами, а також у зв`язку з цим відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд вказаної справи. Суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст. ст. 128, 130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд справи. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку у відповідності до положень ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За таких обставин відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до норм ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власницею квартири [ADDRESS] , яка їй належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.07.2020, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 07.07.2020, індексний номер витягу 215257333 (а.с. 6,7). З технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що вищевказана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Охтирської міської ради 12.12.2008 належала [PERSON] . В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лєбєдєвою Л.М. 03.11.2009 власницею квартири стала [PERSON] , а потім на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. 04.07.2011 квартиру у власність придбав [PERSON] . (а.с.8,9). Згідно запрошення, адресованого за адресою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , останній запрошувався взяти участь у місцевих виборах, які відбудуться 25.10.2020 (а.с.10). За відомостями відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, відомостями Реєстру територіальної громади м. Охтирка та архівними картками реєстрації, станом на 03.07.2020 в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] . (а.с.11). Згідно довідки Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради Сумської області від 24.02.2021 №15-11/830 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1\~ст.383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно із ч. 4 ст.\~156\~ЖК України до членів сім`ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме, дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної\~статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами\~статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 вказаного кодексу\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України\~№ 475/97-ВР\~від 17.07.1997\~року «Про\~ратифікацію Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод 1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,4,7\~та 11\~до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.\~156\~ЖК України та ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.156\~ЖК Української\~РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~72\~ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, судом на підставі ретельно досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів встановлено, що власницею квартири за адресою: [ADDRESS] є позивачка, яка має певні перешкоди у здійсненні нею права користування належною їй власністю, її право порушено, оскільки, реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] за даною адресою, тягне додаткові витрати з боку позивачки по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання квартири. При цьому відповідач не має права власності на вищевказану квартиру, не проживає в ній більше року, а саме з 03.11.2009 року. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, співмірності втручання у право відповідача, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що позбавлений права користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені судові витрати по справі за сплачений судовий збір в розмірі 875,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved