Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн., щомісячно, починаючи з 08 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.10.2029 р.; стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину у розмірі 670,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2017 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.10.2029 р. В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін за час шлюбу народилась дочка. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати із позивачем та перебуває на повному утриманні останньої. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, які покладені на батьків чинним сімейним законодавством. У відповідності до ст.ст.181, 182 СК України просить визначити розмір аліментів у спірному розмірі. Разом із тим, просить стягувати додаткові витрати на дитину, які понесені позивачем та здійснюються, надалі, у звязку із розвитком здібностей дитини, яка відвідує школу англійської мови, заняття у школі академічного та сучасного балету. Всі ці обставини свідчать про необхідність утримання дитини батьками та належним виконанням своїх батьківських обовязків по відношення до неї. Просить позов задовольнити повністю. 21 грудня 2017 року відповідачем подано заперечення на позов, у яких категорично не погоджується із доводами, які викладені у позовній заяві. Докладає зусиль для забезпечення потреб доньки, допомагає у межах своїх можливостей, а також бере участь у процесу виховання дочки. З 01.01.2015 по 30.09.2017 не отримує жодних доходів та був безробітним. Усвідомлює, що несе основну відповідальність за забезпечення умов життя та розвитку дитини. Сплачує платежі для забезпечення харчування дитини, що підтверджено копіями квитанцій. Усвідомлює, що витрати на дитину є значними, однак вказані розміри позивачем є завищеними та необґрунтованими. Стан здоровя дочки задовільний. Разом із тим, покликається, що здійснює постійний сторонній догляд за матірю, яка перенесла складну операцію. Щодо додаткових витрат, а саме: навчання дочки у школі англійської мови та школі балету, то такі дії позивача не підтримує, адже, вказані потреби не є базовими. Враховуючи наведене вище, просить визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в решті позовних вимог відмовити. 09 лютого 2018 року представником позивача у судовому засідання подано відповідь на відзив відповідача, у яких зазначає свої заперечення та мотиви їх відхилення. Витрати на щоденне харчування в повній мірі лежать на позивачці, з якою проживає дитина. Матеріальної допомоги матері відповідач не надає, а тільки здійснює догляд за нею, хоч необхідність у такому жодним чином не підтверджено. Додаткові витрати викликані особливими обставинами розвитком здібностей дитини. Просить позов задовольнити повністю. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов та просить такий задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав подані письмові заперечення від 21.12.2017 та просить врахувати їх при прийнятті рішення судом. Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка яких судом не визнавалась обовязковою, а тому у відповідності до ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутності за участю представників сторін. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. 09 вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який 08 червня 2017 року був розірваним судовим рішенням. Судом встановлено, що 27 жовтня 2011 року у сторін народилась дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження від 10.11.2011 серії І-СГ № 307718. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати із позивачем. Дана обставина визнається відповідачем у поданих письмових заперечення, підтверджено представниками сторін у судовому засіданні, а тому така у відповідності до ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Крім цього, позивачем представлено розрахунок вартості одягу на одну дитину віком до шести років на один рік, розрахунок вартості канцтоварів та освітніх, розвиваючих книжок на одну дитину віком до шести років на один рік, договір оренди житла у якому позивач проживає разом із дитиною /а.с.5, 6, 26-28/. Всі ці обставини свідчать про виконання позивачем свого батьківського обовязку щодо утримання дитини. Однак, відповідачем заперечувались такі дані щодо кількості канцтоварів та освітніх, розвиваючи книжок на рік для дитини відповідного віку та щодо розміру понесених витрат на оренду житла у розмірі 800 дол.США, адже, оренду, житла можна здійснити у меншому розмірі з покликанням на дані агентства нерухомості /а.с.73-78/. В запереченням позивач стверджує, що також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, відповідач готовий самостійно забезпечувати необхідними речами дочку та житлом позивача із дочкою. Разом із тим, відповідачем подано дублікати квитанцій від 19.06.2017 на суму 362,61 грн., 19.09.2017 на суму 362,61 грн., 19.10.2017 на суму 234,63 грн., 15.12.2017 на суму 383.20 грн.; призначення платежу батьківська плата за харчування дитини, одержувачем якої був Сихівсько-Личаківський відділ освіти /а.с. 59-62/. Таким чином, вказані квитанції свідчать про часткову участь в утриманні дитини відповідачем. Крім цього, відповідачем подано листи Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 05.12.2017 №1847/13-50-08-01, № 1848/13-50-08-01, № 1850/13-50-08-01 про відсутність інформації про доходи у [PERSON] /а.с. 63-65/. Також, відповідачем подано виписку з історії хвороби матері [PERSON], [INFO], дата поступлення 02.08.2017, дата виписки 01.09.2017, з діагнозом при виписці невелика тристулкова недостатність; стан після операції протезування торако-абдомінальної аорти судинним графтом в умовах штучного кровообігу (09.08.2017), за якою відповідач здійснює фізичний догляд, що стороною позивача не оспорювалось у суді. Доводи відповідача про те, що він на даний час не працює, оскільки доглядає за матірю, суд не бере до уваги, оскільки це не стверджує про відсутність можливості працевлаштуватися та не позбавляє його обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч.1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі\~за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.\~Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.\~Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження"\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи наведене вище, а саме те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття в рівній мірі покладено на обох батьків; те, що відповідач протягом тривалого періоду, зокрема, і з часу розірвання шлюбу між сторонами частково виконує свій батьківський обов'язок з утримання доньки сторін, що підтверджено квитанціями про сплату за харчування дитини при тимчасовій непрацездатності відповідача, що свідчать про наявність у відповідача, інших джерел доходів; відсутність доказів скрутного матеріального становища відповідача; стан здоровя дочки та відповідача; відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних осіб; щомісячний розмір необхідних коштів на утримання дитини сторін, про який заявила позивач (10000 грн.), який, зважаючи на розмір прожиткового мінімуму на дитину такого віку, що на даний час, відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»\~складає 1492 грн., слід вважати надмірним; те, що на утриманні у відповідача інших осіб немає, а догляд за матір'ю жодним чином не може впливати на належне виконання відповідачем своїх батьківських обовязків щодо дитини, а відтак, суд приходить висновку, що щомісячний розмір аліментів, необхідних до стягнення з відповідача на користь позивача слід визначити у розмірі 1000 грн., щомісячно, що буде достатнім, таким, який в змозі буде сплачувати відповідач та не порушуватиме права чи інтереси сторін або їх спільної дитини, із врахуванням обставин встановлених судом, починаючи із моменту подачі позовної заяви до суду, а саме із 06 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону, а позовну вимогу про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року між [PERSON] (замовник) та Центром «[PERSON] Англійська» в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] (виконавець) укладено договір № НD 1000109 про надання освітніх послуг, згідно з умов якого замовник доручає, а виконавець зобовязується надати замовнику послугу по навчанню англійської мови учня дитини [PERSON]. Вартість послуг складається із вступного внеску у розмірі 1500,00 грн. та щомісячних платежів за навчання у сумі 790,00 грн. Заняття проводиться два рази на тиждень протягом 10 навчальних місяців. Таким чином, розрахунок понесених додаткових витрат здійснено позивачем наступним чином: 1500,00 грн./10 місяців+790 грн.= 470,00 грн., який приймається судом до уваги. Відповідачем не подано свого розрахунку таких витрат, адже, повністю заперечувались такі витрати. Разом із тим, [PERSON] навчається у Школі академічного та сучасного балету, що підтверджено квитанціями за вересень-жовтень 2017 року; щомісячний благодійний внесок у розмірі 400,00 грн., тобто на двох батьків по 200,00 грн. дана обставина приймається судом до уваги. Аналогічні витрати відповідачем заперечувались також повністю. Відповідно до \~ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року\~до передбаченої\~ст. 185 СКучасті в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до даної норми обов'язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся. У такому випадку такий батько зобов'язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що у позивача наявні додаткові витрати на дитину, викликані особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку в дитини здібностей вивчення англійської мови, таланту балетного танцю; факт наявності таких витрат, позивачем доведено доказами, що містяться у матеріалах справи та такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які присуджені позивачу на утримання дитини у формі аліментів, а тому суд приходить висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 670,00 грн., починаючи з 06 листопада 2017 року щомісячно, на час існування особливих обставин, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на коирсть осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України. Таким чином, оскільки судом не встановлено інших осіб, які понесли судові витрати, а відтак судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі ст.ст.141, 180, 181, 182, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial