Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

В листопаді 2014 позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 05 липня 2014 року відповідач [PERSON] позичила у неї в борг 10000грн. Відповідачка написала розписку та зобов'язалася повернути позичені грошові кошти до 09.07.2014р. Строк виконання зобов'язання настав, у вказаний строк відповідачка борг не повернула, на прохання повернути борг в добровільному порядку відмовилася. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг в розмірі 10000грн., 5000грн. моральної шкоди та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задоволити в повному обсязі, про заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений договір позики, про що свідчить розписка [PERSON] від 05.07.2014 року, про те що вона бере у борг у [PERSON] гроші в сумі 10000грн., які зобов'язується повернути до 09.07.2014р. Дана розписка складена власноручно відповідачкою [PERSON] Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики. Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов"язання. Відповідач [PERSON] не виконала своє зобов"язання про повернення грошових коштів у сумі 10000гривень, а тому з неї на користь [PERSON] слід стягнути зазначену суму коштів на виконання умов договору позики. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання правові наслідки щодо відшкодування моральної шкоди настають лише у випадку, якщо це встановлено договором або законом. Умовами укладеного сторонами договору позики від 05 липня 2014 р. відшкодування моральної шкоди за порушення зобов'язань не передбачено, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5000грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь коштів сплаченого ним судового збору в сумі 243,60грн.

Outcome: approved