Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Чернівецької обласної ради про порушення авторського права та інтелектуальної власності та стягнення компенсації,мотивуючи позовні вимоги тим, що графічна форма об`єкту захищеного нею авторського права була опублікована і тривалий час демонструвалася та використовувалася в якості ілюстрації до повідомлення на офіційному сайті відповідача Чернівецької обласної ради без згоди позивача, як автора, що призвело до порушення її права на захист немайнових і майнових прав інтелектуальної власності. 08.02.2017 року їй, як правовласнику стало відомо, що на офіційному сайті Чернівецької обласної Ради, на сторінці за унікальною веб-адресою [INFO], у рубриці «Новини», в розділі «Інформації», в повідомленні під назвою: «[INFO] було опубліковано інформацію: «Депутати рад різних рівнів від партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» оприлюднили графік прийому громадян в громадській приймальні за адресою: [ADDRESS]», телефони для довідок: [NUMBER], [NUMBER] Е-mail: [INFO]. У якості ілюстрації до повідомлення було використано графічне зображення твору образотворчого та прикладного мистецтва, ідентичне графічному зображенню об`єкта авторського права, який належить їй під назвою: «[INFO]». «[INFO] - оригінальна авторська конфігурація значка у вигляді фігурного прапору (дві дугоподібні смужки жовтого та блакитного кольору, розділені горизонтальною золотистою перетинкою та вертикальною перетинкою між емалями) на короткому флагштоку, що містить золотавий Тризубець. Творчий елемент (нюанс) - це фігурний прапор із золотистим обрамленням, є об`єктом авторського права. «[INFO]»; прапори 16х24; 52 шт., значок «[INFO]» є об`єктом авторського права. Окремі складові частини збірки творів під назвою «[INFO] та власні назви деяких з них, є об`єктами її авторського права, які можуть використовуватись самостійно. Твір під назвою «[INFO] (коротка назва: «[INFO]») є оригінальним та таким, що створений її творчою працею, як автора [PERSON] Сторінка з повідомленням містить активну кнопку для отримання збільшеного масштабу фотоілюстрації, натискання на яку відкриває ілюстрацію більшого розміру у форматі jpg- без зазначення імені автора ілюстрації. У якості додаткового доказу вона надала оригінальну версію цифрового фотозображення, файл - більший за розміром та без ретуші, про що свідчать сторонні предмети на творі, а саме - текстильні вкраплення. На сайті відповідача дане зображення потерпіло ретуш, що є очевидним. Ідентичне зображення без редагування, розміщувалося нею, як автором та засновником Творчої Майстерні «Український Ренесанс» в мережі Інтернет, в соціальних мережах та торгових майданчиках, в період з 2011 по 2014 роки. Дане фотозображення тривалий час було і є у відкритому доступі та супроводжується контактними даними автора. Водночас, відповідач знехтував можливістю контактувати з нею, як правовласником, а просто використав фотозображення її виробу утилітарного призначення на свій розсуд. Сукупний контент сторінок відповідача - доводить те, що відповідач запозичив та використав фотографічне зображення Твору, створеного нею у 2010 році для власних творчих та комерційних потреб, введеного нею в цивільний оборот, що призвело до позадоговірного порушення прав позивача. Про факт свідомого несанкціонованого використання відповідачем охоронюваних об`єктів її авторства свідчить відсутність пропозицій відповідача про складення з нею договору, інших угод на використання її творів у якості простору для розміщення реклами на Ресурсі. 30.04.2019 року вона направила відповідачу електронною поштою на зазначені на сайтах адреси повідомлення про порушення авторського права, з пропозицією позасудового вирішення спору, яке відповідачем залишено без уваги. Всі твори Збірки за творчим задумом є «оригінальною авторською конфігурацією значка у вигляді фігурного прапору», а за формою матеріального втілення - виробами вжиткового характеру, які не призначені для застосування в інших якостях та функціях, аніж декоративні. Іх фотозображення публікувалися нею, як автором з метою продажу або соціалізації проекту Творча Майстерня «Український Ренесанс», а мета опублікування фотографій Твору крупним планом відповідачем - їй не зрозуміла. Значок у вигляді фігурного хвилеподібного прапорця на флагштоку всередині якого розміщено тризубець, при створенні якого вона визначала обсяг та сукупність таких елементів, - вказують на оригінальність та новаторство, зокрема: матеріал і товщина основи, ширини бортів між емалями, що підкреслюють властивості металу та створюють певний оптичний ефект; окислюваність та довговічність; співвідношення усіх геометричних елементів, що входять до загальної композиції та їх розташування; розбірливість зображення при мініатюрних розмірах; оптичні властивості покривних матеріалів; міцність; визначення точного і безпечного місця для кріплення. Відповідно - одночасне поєднання тризубця на тлі фігурного прапору у фігурці виробу утилітарного призначення або малюнка як твору прикладного мистецтва - унеможливлює застосування його фотозображення за іншим призначенням, зокрема: у якості символу державності або Держави України, оскільки чинне законодавство вимагає при відтворенні державних символів дотримуватись геометричних пропорцій, наявності всіх передбачених елементів та складових, затверджених державою. Зазначає, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення, для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об`єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Згідно із п. 2 статті 8. Закону N 927-VIII «Охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Факт того, що малюнок або інший художній твір були виконані для задоволення потреб промисловості або торгівлі не позбавляє їх правової охорони авторським правом. Правова охорона розповсюджується не тільки на увесь твір, а також на його окремі частини, якщо вони відповідають умовам охороноздатності. За загальним принципом доктрини авторського права, для визнання певного об`єкта таким, що охороняється як об`єкт авторського права, останній має бути наділений кожною з наступних ознак: мати належність до творів літератури, науки, або мистецтва бути створеним творчою працею автора; мати об`єктивні форми свого існування, як факту створення. Формальне закріплення авторства та творчого внеску в створення Твору позивачем - містять зокрема: масові публікації та дистрибуції; свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 29.12.2014 року; експертний висновок судового експерта Петренка С.А. №31-01 від 12.04.2019 року за результатами судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовлений для використання в цивільному судочинстві, відповідно до якого відповідач одночасно порушив права використання двох об`єктів захищеного права позивача: - окрему складову збірного твору «[INFO] - частину твору 2. «[INFO]»; - самостійний Твір образотворчого мистецтва - «[INFO]». Ілюстрація, що ідентично відтворює захищене графічну форму (малюнок) Твору - має статус контрафактної, оскільки на її опублікування, використання, демонстрацію в мережі Інтернет - вона, як автор дозволу не надавала. Використання творів та/або об`єктів суміжних прав, якщо інше не встановлено законом, - допускається лише на підставі договору щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності. Договір про розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на твір або об`єкт суміжного права укладається в письмовій формі, у разі недодержання якої такий договір є нікчемним. Публікація твору її авторства відбулася без дозволу та зазначення авторства, що за характером вчинення призводить до порушення як виключних немайнових, так і майнових прав її як правовласника. Зазначає, що право на поширення в будь-який спосіб твору належить авторові твору, який, зокрема, може дозволяти чи забороняти розповсюдження оригіналу або примірників твору. При цьому якщо оригінал чи примірники правомірно опублікованого твору з дозволу автора введено в цивільний обіг шляхом продажу або іншої передачі майнових прав на них на території України, подальше розповсюдження шляхом продажу або дарування оригіналу чи примірників твору допускається без згоди автора чи (у випадку набуття за договором чи законом майнового права інтелектуальної власності іншою особою) іншого суб`єкта авторського права та без виплати винагороди (вичерпання права на розповсюдження твору). Відповідне право застосовується лише до примірників твору, які виражені в матеріальній формі: за інших форм вираження твору вичерпання права може й не відбуватися, зокрема, права на розповсюдження твору в мережі Інтернет. Використання твору, розміщеного (з дозволу автора) в мережі Інтернет, можливе лише з дозволу суб`єкта авторського права на цей твір (за винятком відтворення та використання твору в некомерційних цілях (в особистих, у тому числі для навчання тощо). Принцип вичерпання прав стосується лише оригінала чи примірників творів, правомірно введених у цивільних обіг. Розповсюдження ж контрафактних примірників творів у будь- якому разі є порушенням виключних майнових прав на твір, незалежно від того, створено цей примірник самим порушником чи придбано у третіх осіб (для подальшого використання у комерційних цілях). Посилаючись на норми права, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач представник Чернівецької обласної ради Чернушка С.І. подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позовні вимоги не визнали, просили застосувати строк позовної давності, оскільки позивач посилається на те, що фотозображення яке розміщено на веб-сайті 25.03.2015 року, а тому строк позовної давності пропущено позивачем, просили відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.52-57). Позивач [PERSON] подала до суду заяву з клопотанням про уточнення позовних вимог, відповідно до якого просила вважати вірним пункт другий тексту прохальної частини позовної заяви: Визнати дії Чернівецької обласної ради у частині недозволеного опублікування та використання графічного зображення авторського твору позивача (цифрова фотографія під назвою «[INFO], на веб-сторінці за адресою: [INFO], -протиправними, що призвело до порушення авторського та інтелектуального права [PERSON] »; подала відповідь на відзив, відповідно до якого позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити (а.с.67-70). Позивач [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача Паньків Ю.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що матеріали справи не містять даних про те, що малюнком, в якому відтворено твір образотворчого мистецтва, який схожий на твір, авторські права на який належить позивачу [PERSON] був використаний для отримання прибутку або передачі третім особам за винагороду. Висновком експерта Петренко С . А. за результатами експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовлений для використання в цивільному судочинстві не встановлено тотожності малюнку відтвореного на веб-сайті відповідача на «[INFO]». Просив застосувати строк позовної давності, оскільки фотозображення розміщено на веб-сайті 25.03.2015 року, у зв`язку з чим строк позовної давності пропущено позивачем, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Судом належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с.18-19). У відповідності до довідки Новокаховської міської філії Херсонського обласного центру зайнятості №274 від 25.03.2019 року позивач [PERSON] зареєстрована в Державній службі зайнятості з 12.03.2019 року (а.с.15). Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради і отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я в період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року, згідно довідки Управлінні праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради №1998 від 25.04.2019 року (а.с.16). Крім того, на утриманні позивача [PERSON] перебуває донька [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № [NUMBER] , [INFO] - автором є позивач [PERSON] , дата реєстрації 29.12.2014 року (а.с.24). До «Концептуальної колекції декоративних нагрудних металевих значків та прикрас з елементами української символіки «[INFO]» - автора - позивача [PERSON] відносяться також «[INFO]» та значок «[INFO]» та інші значки в загальній кількості 26 штук, що є об`єктами авторського права позивача [PERSON] (а.с.25-26). Окремі складові частини збірки творів під назвою «[INFO] та власні назви деяких з них, є об`єктами авторського права позивача, які можуть використовуватись самостійно. Твір під назвою «[INFO] (коротка назва: «[INFO]») є оригінальним та таким, що створений творчою працею автора - позивача [PERSON] (а.с.29-31). Графічна форма об`єкту захищеного авторським правом позивача була опублікована і тривалий час демонструвалася та використовувалася в якості ілюстрації до повідомлення на офіційному сайті відповідача Чернівецької обласної ради без згоди позивача, як автора. 08.02.2017 року позивачу, як правовласнику стало відомо, що на офіційному сайті Чернівецької обласної Ради, на сторінці за унікальною веб-адресою [INFO], у рубриці «Новини», в розділі «Інформації», в повідомленні під назвою: «[INFO] було опубліковано інформацію: «Депутати рад різних рівнів від партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» оприлюднили графік прийому громадян в громадській приймальні за адресою: [ADDRESS]», телефони для довідок: [NUMBER], [NUMBER] Е-mail: [INFO]. У якості ілюстрації до повідомлення було використано графічне зображення твору образотворчого та прикладного мистецтва, ідентичне графічному зображенню об`єкта авторського права, який належить їй під назвою: «[INFO]». «[INFO] - оригінальна авторська конфігурація значка у вигляді фігурного прапору (дві дугоподібні смужки жовтого та блакитного кольору, розділені горизонтальною золотистою перетинкою та вертикальною перетинкою між емалями) на короткому флагштоку, що містить золотавий Тризубець. Творчий елемент (нюанс) - це фігурний прапор із золотистим обрамленням, є об`єктом авторського права. «[INFO]»; прапори 16х24; 52 шт., значок «[INFO]» є об`єктом авторського права (а.с.20-23). Із Висновку експерта Петренко С.А. вбачається, що твір під назвою «[INFO] (коротка назва: «[INFO]») є оригінальним та таким, то створений творчою працею автора - позивача [PERSON] . Окремі складові частини збірки творів під назвою «[INFO] та власні назви деяких з них, є об`єктами авторського права, авторства позивача [PERSON] , які можуть використовуватись самостійно, а саме: значки частини 1: «[INFO]»; «[INFO]»; значки частини 2: «[INFO]»; «[INFO]» (2 варіанти); «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]», «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; значок частина 3: «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; [INFO] , малий під оптичною лінзою; значок частина 4: «[INFO]» (2 варіанти); «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]»; «[INFO]» та значків (чотири варіанти); «[INFO]»; «[INFO]»; Варіація, з сердечком, глибше вирізаним, жовто-блакитного кольору; частина 5: кулон, підвіска,с ережки: блакитно-жовтий; Кулон, підвіска, сережки: синьо-золотий; Кулон «[INFO]»; Кулон «[INFO]» 1 варіант»; Кулон «[INFO] 2 варіант»; «07х22х2 мм довгаста фігура з отвором для кріплення (кулон, підвіска, сережки)», власна назва, згідно каталогу реєстрації «[INFO]». Твір під назвою «[INFO] (коротка назва: «[INFO]») є оригінальним та таким, то створений творчою працею автора - позивача [PERSON] (а.с.27-28). 30.04.2019 року позивач направляла відповідачу електронною поштою на зазначені на сайтах адреси повідомлення про порушення авторського права, з пропозицією позасудового вирішення спору, яке відповідачем залишено без уваги (а.с.33). Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони. Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 року у справі №3-649гс15. За змістом ст.1 Закону України від 23.12.1993 року № 3792-XII «Про авторське право і суміжні права», автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 04.06.2010 року № 5, авторське право виникає в силу факту створення інтелектуальною творчою працею автора або співавторів твору науки, літератури і мистецтва. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об`єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Якщо не доведено інше, результат інтелектуальної діяльності вважається створеним творчою працею. Правова охорона поширюється як на оприлюднені, так і на не оприлюднені, як на завершені, так і на не завершені твори, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Вибір способу захисту порушеного права належить позивачу - суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав. Встановлено вимогами ст.437 ч.1 ЦК України та ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що авторське право виникає з моменту створення твору. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Згідно з ст.441 ч.1 п.1 ЦК України, використанням твору є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі. Використання твору здійснюється лише за згодою автора (стаття 443 ЦК України). У відповідності до ст.32 ч.1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону. Перелік об`єктів авторського права закріплений у статті 433 ЦК України та статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Згідно з пунктом 1 частини першої статті 423 ЦК України одним із особистих немайнових прав інтелектуальної власності є право на визнання людини автором об`єкта права інтелектуальної власності. Відповідно до ст.438 ч.1 п.1 ЦК України, автору твору належить, зокрема, право вимагати зазначення свого імені у зв`язку з використанням твору, якщо це практично можливо. За приписами ст.14 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автор має право вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо, а також вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора. Відповідно до ст. 15 ч. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл на використання твору іншими особами. Згідно з ст. 32 ч. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл з використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору. У відповідності до ст. 441 ЦК України, використанням твору є відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, а також продаж. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом. Відповідно до ст. 33 ч. 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права», договори про передачу прав на використання творів укладаються у письмовій формі. Згідно з ст. 32 ч. 1 вказаного Закону автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21-25 цього Закону. Враховуючи наведене, відсутність прав у відповідача, як особи що використовує та здійснює багаторазове відтворення через мережу Інтернет графічного зображення авторського твору позивача [PERSON] «цифрова фотографія під назвою [INFO]», на веб-сторінці за адресою: [INFO], що є об`єктом авторського права позивача, суд дійшов висновку, що такі дії відповідача порушують її матеріальні авторські права. Відповідно до ст.50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором. Відповідно до ст. 432 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 ЦК України; суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про: 1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів; 2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності; 3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності та знищення таких товарів; 4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь; 5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об`єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення; 6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення. Не всі із зазначених способів захисту можуть застосовуватись при порушенні особистих немайнових і майнових прав інтелектуальної власності. Належний спосіб або способи захисту обумовлюються змістом порушеного права та характером його порушення. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18). Зазначено у п.п.12, 44 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» роз`яснено, що особа, яка розповсюджує об`єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб`єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. Майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»), шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Особа, яка розповсюджує об`єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб`єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами. Встановлено ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що у разі порушення авторського права і (або) суміжних прав можливим є одночасне застосування кількох передбачених зазначеною статтею способів цивільно-правового захисту таких прав. У абзаці 4 пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» судам роз`яснено, що відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614, 1166 ЦК України). Перелік об`єктів авторського права закріплений у ст.433 ЦК України та ст.8 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Згідно зі ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. За змістом статей 440, 441 ЦК України та статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме: дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором. Судом також встановлено, що матеріали справи не містять доказів надання згоди позивача [PERSON] відповідачу Чернівецькій обласній раді на використання та розповсюдження графічного зображення авторського твору [PERSON] «цифрова фотографія під назвою [INFO]», на веб-сторінці за адресою: [INFO]. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп`ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення. За захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Зокрема, подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. (п. «г» ч. 1 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Згідно з п.42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об`єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідно до ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст.50 цього Закону, суб`єкти авторського права (і відповідно особи, які представляють їх інтереси) мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 4173,00 грн., а відтак слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за порушення авторського права і (або) суміжних прав в розмірі 41730,00 грн. Таким чином, графічна форма об`єкту захищеного позивачем авторського права була опублікована і тривалий час демонструвалася та використовувалася в якості ілюстрації до повідомлення на офіційному сайті відповідача Чернівецької обласної ради на сторінці за унікальною веб-адресою [INFO], у рубриці «Новини», в розділі «Інформації», в повідомленні під назвою: «[INFO] було опубліковано інформацію: «Депутати рад різних рівнів від партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» оприлюднили графік прийому громадян в громадській приймальні за адресою: [ADDRESS]», телефони для довідок: [NUMBER], [NUMBER] Е-mail: [INFO]., без згоди позивача, як автора, що призвело до порушення прав позивача на захист немайнових і майнових прав інтелектуальної власності. У якості ілюстрації до повідомлення було використано графічне зображення твору образотворчого та прикладного мистецтва, ідентичне графічному зображенню об`єкта авторського права, який належить їй під назвою: «[INFO]». «[INFO] - оригінальна авторська конфігурація значка у вигляді фігурного прапору (дві дугоподібні смужки жовтого та блакитного кольору, розділені горизонтальною золотистою перетинкою та вертикальною перетинкою між емалями) на короткому флагштоку, що містить золотавий Тризубець. Творчий елемент (нюанс) - це фігурний прапор із золотистим обрамленням, є об`єктом авторського права. «[INFO]»; прапори 16х24; 52 шт, значок «[INFO]» є об`єктом авторського права. Окремі складові частини збірки творів під назвою «[INFO] та власні назви деяких з них, є об`єктами її авторського права позивача, які можуть використовуватись самостійно. Твір під назвою «[INFO] (коротка назва: «[INFO]») є оригінальним та таким, що створений творчою працею позивача, як автора [PERSON] Сторінка з повідомленням містить активну кнопку для отримання збільшеного масштабу фотоілюстрації, натискання на яку відкриває ілюстрацію більшого розміру у форматі jpg- без зазначення імені автора ілюстрації. Ідентичне зображення без редагування, розміщувалося позивачем, як автором та засновником Творчої Майстерні «Український Ренесанс» в мережі Інтернет, в соціальних мережах та торгових майданчиках, в період з 2011 по 2014 роки. Дане фотозображення тривалий час було і є у відкритому доступі та супроводжується контактними даними автора - позивача [PERSON] . Сукупний контент сторінок відповідача - доводить те, що відповідач запозичив та використав фотографічне зображення Твору, створеного позивачем у 2010 році для власних творчих та комерційних потреб, введеного в цивільний оборот, що призвело до позадоговірного порушення прав позивача. Всі твори Збірки за творчим задумом є «оригінальною авторською конфігурацією значка у вигляді фігурного прапору», а за формою матеріального втілення - виробами вжиткового характеру, які не призначені для застосування в інших якостях та функціях, аніж декоративні. Позивач [PERSON] публікувала фотозображення, як автор з метою продажу або соціалізації проекту Творча Майстерня «Український Ренесанс», а мета опублікування фотографій Твору крупним планом відповідачем - є не зрозумілою. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04.06.2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об`єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Встановлено ст.8 Закону N 927-VIII, що охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незапежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Факт того, що малюнок або інший художній твір були виконані для задоволення потреб промисловості або торгівлі не позбавляє їх правової охорони авторським правом. Правова охорона розповсюджується не тільки на увесь твір, а також на його окремі частини, якщо вони відповідають умовам охороноздатності. Формальне закріплення авторства та творчого внеску в створення Твору позивачем - містять зокрема: масові публікації та дистрибуції; свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір [NUMBER] від 29.12.2014 року; експертний висновок судового експерта Петренка С.А. №31-01 від 12.04.2019 року за результатами судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, відповідно до якого відповідач одночасно порушив права використання двох об`єктів захищеного права позивача: - окрему складову збірного твору «[INFO] - частину твору 2. «[INFO]»; - самостійний Твір образотворчого мистецтва - «[INFO]». Ілюстрація, що ідентично відтворює захищене графічну форму (малюнок) Твору - має статус контрафактної, адже на її опублікування, використання, демонстрацію в мережі Інтернет - позивач, як автор дозволу не надавала. Суд виходить із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК України, стаття 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»), яка відповідачем не спростована у спосіб передбачений ЦПК України, тобто належними та допустимими доказами. Спосіб захисту, обраний позивачем [PERSON] , є належним, бо дозволяє ефективно захистити порушене особисте немайнове право інтелектуальної власності. Що стосується клопотання відповідача Чернівецької обласної ради про застосування строків позовної давності, слід зазначити. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Передбачено ст.72 СК України, що строк позовної давності по спорах про майнові права передбачено три роки. 08.02.2017 року позивачу [PERSON] , як правовласнику стало відомо про порушення її прав, де на офіційному сайті Чернівецької обласної Ради, на сторінці за унікальною веб-адресою [INFO], у рубриці «Новини», в розділі «Інформації», в повідомленні під назвою: «[INFO] було опубліковано інформацію: «Депутати рад різних рівнів від партії «Блок Петра Порошенка «Солідарність» оприлюднили графік прийому громадян в громадській приймальні за адресою: [ADDRESS], телефони для довідок: [NUMBER], [NUMBER] Е-mail: [INFO]. У якості ілюстрації до повідомлення було використано графічне зображення твору образотворчого та прикладного мистецтва, ідентичне графічному зображенню об`єкта авторського права, під назвою: «[INFO]». «[INFO]», що є об`єктом авторського права. Право звернення у позивача [PERSON] до суду (перебіг позовної давності) з позовом про порушення прав виникло в лютому 2017 року, позивач звернулася з позовом до суду 06.08.2019 року, строк звернення до суду у позивача закінчився би тільки 08.02.2020 року, а тому в заявленому клопотанні відповідача про застосування строків позовної давності слід відмовити, оскільки позивач звернулася до суду в межах трирічного строку. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати за проведення експертизи в розмірі 8000,00 грн., що проведена на підставі договору про надання послуг №3/2019 від 04.02.2019 року, відповідно до якого виконавець Петренко С.А. , який зобов`язався надати юридичні послуги, послуги з досліджень у сфері суспільних наук (право), зокрема, з проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, підготовки за її результатами висновку експерта (а.с.114-115), та позивач [PERSON] сплатила кошти в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується квитанціями та рахунком №5 від 05.02.2019 року (а.с.116 - 119), а тому витрати підлягають відшкодуванню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача Чернівецької обласної ради підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого квитанцією, в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved