Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла його бабця [PERSON] , за життя остання склала заповіт, який є чинним на день її смерті, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, позивачу [PERSON] . Після смерті бабусі, відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності. 09.02.2021 року позивач звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , за якою заведена спадкова справа за №16/2021 у нотаріуса. 12.02.2021 року позивач отримав від державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.02.2021 року №183/02-31, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] , [PERSON] у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений. Враховуючи те, що відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину після померлої [INFO] , [PERSON] , які могли б дати письмову згоду на подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, як спадкоємцем, який пропустив строк для її прийняття, та те що він протягом строку, встановленого статті 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Вважає, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] , з поважної причини. Так останнім днем подання мною заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] є 25.01.2021 року. Він бажав вчасно прийняти спадщину після померлої [INFO] , [PERSON] , планував подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини до 25.01.2021 року включно, але не зміг цього зробити з поважної причини тому, що 20.01.2021 року раптово захворів на не госпітальну пневмонію, у зв`язку з чим з 20.01.2021 року по 03.02.2021 року перебував на лікуванні у сімейного лікаря КНП „ЦПМСД №4". В зв`язку з тим, що з 8 до 24 січня включно 2021 року в Україні діяли посилені карантинні обмеження та запроваджені посилені протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що є загальновідомою обставиною, він вирішив самоізолюватися за місцем проживання на період лікування до повного одужання, з метою не наражати себе на небезпеку інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, адже вже мав респіраторне захворювання, і додаткове захворювання на COVID-19 могло спричинити тяжкий перебіг хвороби. Таким чином, можливо прийти до висновку, що позивач не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини. На підставі викладеного, позивач просить визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву в якому просив розглядати справу за відсутності представника Запорізької міської ради та ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у зв"язку з наступним. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, згідно з ч.3 ст.1223 ЦК України ЦК України. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.07.2020 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №919, яка є бабцею позивача. Факт того, що позивач є онуком померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , підтверджується наступним: 1)свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05.05.1989 року Ленінським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №445, в якому записано, що моя баба [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , та після укладання шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] »; 2)свідоцтвом про народження моєї матері, [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданим 09.11.1961 року Сталінським районним бюро ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №3199, в якому її матір`ю записана [PERSON] ; 3)свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 28.09.1983 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1043, в якому записано, що моя мати [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , та після укладання шлюбу їй було присвоєно прізвище « [PERSON] »; 4)свідоцтвом про моє народження серії [NUMBER] , виданим 12.02.1982 року Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №272, в якому записано, що я [PERSON] , народився [INFO] , та моєю мамою є [PERSON] . За життя [PERSON] , [INFO] , 19.11.2012 року склала заповіт, який є чинним на день її смерті, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] , що підтверджується заповітом складеним 19.11.2012 року та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Носенко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за №264, відомості про який зареєстровано в Спадковому реєстрі за №53746338, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32426315 виданим 19.11.2012 року. Після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] виданим 24.11.2004 року Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької Міською радою, зареєстрованим ОП ЗМБТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно за №34568 в книзі 188, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5991490 від 23.12.2004 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим 25.06.2013 року, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Носенко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за №123, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5309093 дата, час формування 25.06.2013 14:02:34, наданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Носенко Л.В на 1/2 частину. 09.02.2021 року позивач звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , за якою заведена спадкова справа за №16/2021. 12.02.2021 року постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. від 12.02.2021 року №183/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої [INFO] , [PERSON] у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причин пропуск шестимісячного строку, позивач [PERSON] зазначав, що так останнім днем подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] , [PERSON] , є 25.01.2021 року. Позивач бажав вчасно прийняти спадщину після померлої [INFO] , [PERSON] , планував подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини до 25.01.2021 року включно, але не зміг цього зробити з поважної причини тому, що 20.01.2021 року раптово захворів, у зв`язку з чим з 20.01.2021 року по 03.02.2021 року перебував на лікуванні у сімейного лікаря КНП „ЦПМСД №4", що підтверджується довідкою №155 від 09.02.2021 року КНП „ЦПМСД №4". В зв`язку з тим, що з 8 до 24 січня включно 2021 року в Україні діяли посилені карантинні обмеження та запроваджені посилені протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, що є загальновідомою обставиною, позивач вирішив самоізолюватися за місцем проживання на період лікування до повного одужання, з метою не наражати себе на небезпеку інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19. Таким чином, можливо прийти до висновку що позивач не подав своєчасно заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини, що об`єктивно підтверджуються відповідними письмовими доказами. Згідно із ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. За правовою позицією Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справ № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, та 6-1486цс15 від 04.11.2015 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК України. Таким чином, підставою для відмови у задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини особі, яка пропустила встановлений законом 6 місячний строк з дня відкриття спадщини може бути її заява про відмову від права на спадщину, або відсутність поважних (об`єктивних) причин у пропуску строку для прийняття спадщини. Відсутність спадкової справи, як і письмової заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, при наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не с підставою для відмови у задоволені позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно постанови ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що пропущений строк є незначним, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місці. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved