Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорова Ольга Федорівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яким заповіла позивачу «державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 627415, яка знаходиться на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 29.09.2005 року за № 369, площею 5,5095 га на території Сосонівської сільської ради». Позивач в шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, бо їй не було відомо про заповіт, складений спадкодавцем на її ім`я. 24 січня 2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. було відкрито спадкову справу № 6/2017 до майна померлої [PERSON] за заявою відповідача, яка є її рідною сестрою. [PERSON] не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за заповітом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Окрім того, у свідоцтві про народження позивача її прізвище та прізвище батьків зазначене з помилкою, а також неправильно вказано ім`я матері. Факт родинних відносин між нею та її матір`ю підтверджується відповідністю інформації, зазначеної у свідоцтві про народження позивача, та свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Також, факт родинних відносин підтверджується заповітом, у якому [PERSON] зазначила, що [PERSON] є її донькою. Встановлення факту родинних відносин позивачки матір`ю, яка померла [INFO] , необхідне для визначення ступеню споріднення та прийняття спадщини за законом. Просила визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Через канцелярію суду за вхідним 5492/18-вх від 06.11.2018 року відповідач [PERSON] надала заперечення на позов, де вказала, що з позовними вимогами не згодна і вважає такими, що не підлягають задоволенню у частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачу було відомо за життя матері про наявність заповіту і один примірник при житті мати віддала [PERSON] і саме з цим примірником сестра звернулася до нотаріуса, пропустивши строк без будь-яких причин. Також, [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, не надала ніяких доказів про наявність перешкод, що істотно вплинули на можливість своєчасного звернення для прийняття спадщини після померлої матері (а. с. 84 - 85). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30.07.2018 року, за клопотанням представника позивача [PERSON] , було витребувано від приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. інформацію про коло спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , про заповіти, залишені спадкодавцем на випадок своєї смерті, про наявність виданих свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом після смерті [PERSON] та належним чином завірену копію спадкової справи № 6/2017 відкритої 24.01.2017 року до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , та було витребувано від державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області інформацію про наявні спадкові справи відкриті після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та заповіти, залишені спадкодавцем на випадок своєї смерті(а. с. 37 - 39). Позивач [PERSON] , у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеному у позові, просила вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , та встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин, та підтвердила, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . В частині визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом позов не визнала, вказала, що позивачка мала один примірник заповіту, ніяких перешкод для прийняття спадщини не мала. Просила відмовити у задоволенні позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом. Третя особа приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорова Ольга Федорівна у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] звернулась с заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За її заявою була заведена спадкова справа. Про наявність інших спадкоємців та наявність заповіту не повідомила. [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини, тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила вирішити позов у відповідності із законом. Вислухавши позивача, її представника, відповідача та третю особу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років, про що Сосонівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 11, та 01 серпня 2016 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯА № 627415, виданого 25 листопада 2005 року, на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної адміністрації № 369 від 29 вересня 2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 6324284700:01:000:0508, площею 5.5059 гектарів, яка знаходиться на території Сосонівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 11). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 24 березня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 45, заповіла "державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 627415, яка знаходиться на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 29 вересня 2005 року № 369, площею 5.5095 га на території Сосонівської сільської ради своїй дочці [PERSON] , що проживає у [ADDRESS]" (а. с. 7). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За приписами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Вказане закріплено ст. 1225 ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] за життя було складено заповіт на користь її доньки [PERSON] [PERSON] народилася [INFO] у селі Стулепівка Нововодолазького району Харківської області, про що в книзі записів реєстрації громадянського стану про народження Княжанською сільською радою Нововодолазького району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 76 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Караванським ЗАГС Нововодолазького району Харківської області 24.05.1980 року, актовий запис № 8, серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка села Стулепівка Нововодолазького району Харківської області у зв`язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а. с. 10). Тобто, наявні розбіжності у написанні прізвищ спадкоємця та спадкодавця у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин, підтвердила, що позивач є її рідною сестрою та донької спадкодавця. Заперечень з приводу цього факту відповідач не висловлювала. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 6/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної 24.01.2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою Ольгою Федорівною та встановлено наступне. 24.01.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також у заяві вказала, що інших спадкоємців за законом першої черги та спадкоємців за правом представлення, які могли б спадкувати разом зі спадкоємцем за законом першої черги, немає (а. с. 44). Відповідно до довідки, виданої Сосонівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 24.01.2017 № 29, [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] з 1939 року по день смерті [INFO] . За даною адресою проживала одна (а. с. 46). Із заповіту, посвідченому секретарем Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 24 березня 2006 року, зареєстрованому в реєстрі за № 45, вбачається, що [PERSON] заповіла "державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 627415, яка знаходиться на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 29 вересня 2005 року № 369, площею 5.5095 га на території Сосонівської сільської ради своїй дочці [PERSON] , що проживає у [ADDRESS]" (а. с. 7, 58). 06.11.2017 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 59). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 483/02-31 від 06.11.2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, невідповідності тексту заповіту вимогам законодавства та розбіжностям у написанні прізвищ спадкоємця та спадкодавця у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть, що не дозволяє дійти висновку щодо наявності родинного зв`язку позивачки з матір`ю(а. с. 8, 60). 13.11.2017 року [PERSON] надала заяву не видавати свідоцтво про спадщину після смерті [PERSON] до вирішення спору у судовому порядку. На підтвердження звернення до суду надала копію позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорова Ольга Федорівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин(а. с. 68 - 70). 14.11.2017 року [PERSON] звернулась із заявою від про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 6324284700:01:000:0508, площею 5,5095 га, що розташована на території Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області(а. с. 66). 14.11.2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. було надано роз`яснення № 499/02-14 щодо зупинення вчинення нотаріальної дії (а. с. 67). Також, в матеріалах спадкової справи знаходиться свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , інформаційна довідка від 24.01.2017 року зі Спадкового реєстру, відповідно до якого спадкова справа щодо [PERSON] відсутня, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.01.2017 року, нформаційна довідка зі Спадкового реєстру, відповідно до якого наявний заповіт [PERSON] , копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] , копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , запит до Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 24.01.2017 № 37/02-14, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 листопада 2017 року, копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON] , копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , повідомлення нотаріуса [PERSON] від 20 листопада 2017 року № 521/02-14, відповідь Нововодолазького районного суду Харківської області на запит нотаріуса від 22 листопада 2017 року (а. с. 44 - 72). Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] донька померлої [PERSON] прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, вказана заява відкликана не була( ч. 5 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У той же час, спадкоємець за заповітом, [PERSON] , на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем та протягом строку, встановленого законом, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, за відсутності згоди спадкоємця [PERSON] , яка прийняла спадщину, щодо подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу спадкоємцем [PERSON] , яка пропустила строк для прийняття спадщини, позивач звернулась з позовом за захистом свого порушеного права на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відтак, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у разі, якщо: по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а по-друге, ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через певні обставини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вказане викладене у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 (провадження № 61 38298св18). Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з п. п. 1.2, 2.2, 2.3, 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595 (чинних на час виникнення спірних правовідносин) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] була не обізнана з приводу наявності заповіту, складеного на її користь. Відомості, які б спростовували цю інформацію, суду не надані, а тому є підстави вважати, що позивач впродовж шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тобто смерті заповідача, не знала про існування заповіту. Доводи відповідача з приводу того, що позивачці було відомо про заповіт суд не може прийняти до уваги, бо доказів цього твердження [PERSON] не надано. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Ураховуючи, що позивач не знала про наявність заповіту, суд визнає причини пропуску [PERSON] встановленого законом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , поважними, а позов -обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved