Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою та просив встановити факт родинних відносин, а саме: встановити той факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він народився [INFO] , у свідоцтві про народження батьки записані: [PERSON] , [PERSON] , дане свідоцтво про народження видано російською мовою. Зазначив, що батьки заявника, зокрема мати, документована паспортом громадянина України серії [NUMBER] , в якому її прізвище вказано, як « [PERSON] ». Заявник посилається на те, що при оформленні його свідоцтва про народження українською мовою, в ньому помилково було записано прізвище « [PERSON] », а не « [PERSON] », що в свою чергу призвело в подальшому до видачі заявнику ряду інших документів із неправильним написанням його прізвища. У прізвищах батька та матері заявника у свідоцтві про його народження також було допущено помилку, в результаті чого батьків заявника у свідоцтві про народження вказано як « [PERSON] » та « [PERSON] ». Таким чином, у заявника з його батьками є розбіжності у написанні прізвищ у документах, а саме: заявник у паспорті вказаний як « [PERSON] », а його батьки, зокрема матір, по документах значиться як « [PERSON] ». Заявник посилається на те, що на сьогоднішній день він не може підтвердити родинні відносини з заінтересованою особою - матір`ю, у зв`язку з тим, що існують розбіжності в написанні прізвища матері, яка зазначена в паспорті як « [PERSON] », та сина - заявника, який записаний в паспорті як « [PERSON] ». Вказав, що в експертному висновку №056/1089-а/4 від 03.11.2017 вказано, що попри розбіжності в орфографічній фіксації в наданих для експертизи документах, прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними. У зв`язку з вищезазначеними обставинами, заявник звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин з метою оформлення в подальшому спадкових прав, оскільки, заявник є сином [PERSON] , а спадщина, яка буде ним успадковуватися має оподатковуватися за нульовою ставкою. Ухвалою судді від 06.12.2018 відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 18.03.2019 клопотання представника заявника - [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано від Солом`янського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві належним чином завірені копії всіх наявних заяв про видачу паспорта (форми № 1) [PERSON] , [INFO] Витребувано від Солом`янського районногоу м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції належним чином завірену копію запису акту про народження [PERSON] , [INFO] , та належним чином завірену копію запису акту про шлюб, зареєстрований 02.04.1986 між [PERSON] та [PERSON] . Заявник в судове засідання 03.06.2019 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник заявника подав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та справу розглядати без участі заявника та її представника. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справа наявна заява про розгляд справи у її відсутність, проти вимог заяви не заперечує, просить ухвалити рішення в межах чинного законодавства. Суд, врахувавши заяви учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами ст. ст. 94, 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник, звертаючись до суду із вказаною заявою, посилається на те, що при видачі йому свідоцтва про народження українською мовою була допущена помилка в написанні його прізвища, на що суд зазначає наступне. Згідно запису акту про шлюб №583 від 17.07.1955, зробленого Бюро запису актів громадянського стану Залізничного району, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 28.10.1956 Бюро запису актів громадянського стану Залізничного району, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого вказано [PERSON] , про що складено актовий запис №1211 від 28.10.1956. Згідно запису акту про народження №1211 від 28.10.1956, складеного Бюро запису актів громадянського стану Залізничного району, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого зазначено [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2002 Солом`янським РУ ГУ МВС України в місті Києві видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] , виданого 22.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, [INFO] народився [PERSON] , про що 28.10.1956 складено відповідний актовий запис №1211, та матір`ю якого зазначено [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2015 Солом`янським РВ ГУДМС України в місті Києві видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . З експертного висновку № 056/1089-а/4 від 03.11.2017 виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз вбачається, що попри розбіжності в орфографічній фіксації в наданих для експертизи документах, прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними. Розбіжності між документальними записами виникли внаслідок неправомірного застосування етимологічного принципу при міжмовних перетвореннях прізвища через неврахування його походження, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки, від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» ). В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Бочаров проти України " ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом ". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Таким чином, оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved