Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 111115,29 грн. та судових витрат у розмірі 1921 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 14.06.2010 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо встановлення будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. При укладенні договору сторони керувались ст. 634, 639, 207, 638, 642 ЦК України. Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, у позичальника передбачений обов'язок отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Станом на 30.09.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 174495,08 грн., яка складається, як зазначає позивач, з наступного: 6947,51 грн. - тіло кредиту 164656,98 грн. заборгованість за відсоткам за користування кредитом 3790,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією Однак зазначені суми заявлені до стягнення не в повному обсязі. Посилаючись на ст.ст. 509,525,526,527,530,1054,549,610,617,598,599,1050 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] 111115, 29 грн. - частину заборгованості за кредитним договором від 14.06.2010 року без номера, яка складається з 6047,51 грн. заборгованості за тілом кредиту та 105067,78 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 14.06.2010 року по 30.03.2018 року, а також 1921,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, в позові наявне клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Заявлені позивачем процесуальні клопотання ґрунтуються на нормах ЦПК України та підлягають задоволенню. Відповідач судові повістки за зареєстрованим місцем проживання не отримував, повідомлялася про день, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України», однак в судове засідання жодного разу не з'явилася. За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані докази, з урахуванням позиції сторін та заяв по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом із застосуванням початкової ставки за відсотками, яка складала 36% річних, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 14.06.2010 року [PERSON] підписала анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій не зазначено розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки та типу банківської платіжної картки (а.с.7) У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 14.06.2010 року заяву відповідач приєдналася до запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та погодився вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку складовими частинами договору. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 14.06.2010 року, з 05.01.2012 року у [PERSON] виникла непогашена заборгованість за наданим кредитом у розмірі 1880,74 грн., яка змінювалась (а.с. 5-6). Тіло кредиту станом на 30.09.2018 становить 6047,51 грн. Нараховані відсотки - 164656,98 грн. Сума пені та комісії була нарахована в розмірі - 3790,59 грн. У розрахунку зазначено, що процентна ставка поточна з 14.06.2010 року склала 36%, (прострочена - 70%), з 01.01.2013 року складала 30% (прострочена 30%), з 01.09.2014 року - 34,8% (прострочена - 34,8%), з 01.04.2015 - 43,20 (прострочена - 43,20%) (а.с. 5-6). У пункті 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, зазначено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати тарифи, проінформувавши про це клієнта за 7 днів до введення змін. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили, який тип процентної ставки застосовний сторонами у договорі, у тому числі досягнення домовленості про застосування змінюваної процентної ставки, встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 1056-1 ЦК України. Жодного доказу про повідомлення відповідача про зміну процентної ставки (фіксованої або змінюваної) будь-яким способом - направлення виписки, СМС - повідомлення тощо, позивач не надав. Починаючи з 09 січня 2009 року, тобто з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Встановивши, що зміна відсоткової ставки була проведена банком з порушенням умов договору, суд при розрахунку суми позову в цій частині, яка підлягає задоволенню, виходить з відсоткової ставки, яка існувала на момент укладення договору, становила 36 % річних, та про яку було відомо відповідачу. Проценти (70%), нараховані на розмір простроченого грошового зобов'язання по кредитному договору за своєю природою є неустойкою (ст. 549 ЦК), у зв'язку з чим не підлягають стягненню в заявленому розмірі. За період з 14.06.2010 року (день укладення договору) по 30.03.2018 (в межах заявленого позову), з розрахунку 36% річних сума позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом, яка підлягає задоволенню, буде становити: 6047,51 грн. (тіло кредиту) : 100 х 36(%) : 360 (кількість днів у розрахунковому періоді) х 3030 (кількість днів у межах строку позовної даності) = 18323,96 грн. Висновок суду про часткове задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом ґрунтується на вимогах ЦК України: Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у мінімальному розмірі для юридичних осіб за подання позовної заяви майнового характеру, що становить 1921,00 грн., який відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial