Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про накладення заборони на відчуження майна посилаючись, що рішенням Кременчуцького районного суду від 21 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно малолітніх дітей. На даний час [PERSON] усиновлений, а [PERSON] та [PERSON] перебувають в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] і протягом усього часу їх перебування в ньому за ними повинно бути збережено домоволодіння [ADDRESS], в якому вони раніше проживали та який належить на праві власності [PERSON] Просили накласти заборону на відчуження майна, а саме: будинок [ADDRESS] Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури Горбенко Я.Л. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Бруско А.М. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи Бруско А.М., третьої особи [PERSON], дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Статтею 52 Конституції України визначено, що виховання дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними та законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2015 року [PERSON], [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та з них стягнуті аліменти. Розпорядженнями голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 9 та № 10 від 27 січня 2016 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та на виконання розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 14 від 02 лютого 2016 року «Про влаштування у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] дітей [PERSON] та [PERSON]» вони влаштовані на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] на підставі акту про передачу дитини у сім'ю від 02 лютого 2016 року. Відповідно до довідки Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 08 травня 2015 року за № 1431 малолітні діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживали в будинку [ADDRESS] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10 травня 2016 року № 58776502 житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO]. Частиною 1 ст.248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Аналогічна норма закріплена і в ч. 3 ст. 25 Закону України " Про охорону дитинства" та ст. 32 Закону України " Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей , позбавлених батьківського піклування" Згідно з ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Рішенням Кременчуцького районного суду від 21 грудня 2015 року у справі про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] питання щодо накладення заборони на відчуження житла не вирішувалося. З урахуванням викладеного та інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і необхідно накласти арешт на житловий будинок [ADDRESS] належний [PERSON]. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved