Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до МКП «Основаніє» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок залиття. В обґрунтування вимог зазначено, що позивачу [PERSON], належить на праві спільної сумісної власності нежиле приміщення, яке знаходиться в м. Запоріжжя, по вул. Перемоги, буд. 19, прим. №1, загальною площею 56,1 кв.м., на підставі договору купівлі - продажу від 22 вересня 2009 року, укладеного та зареєстрованого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] за реєстровим № 1894, а також зареєстрованого 30 жовтня 2009 року в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 3120763. 09 січня 2016 року, позивачка, маючі намір здати в оренду власне приміщення, домовилась з майбутнім орендарем та близько 10-00 годин, вони підійшли до приміщення. Відчинивши двері вони побачили воду на підлозі, яку стримували зачинені двері, водограєм потекла по сходам, на підлозі лежали порвані натяжні стелі, підвісна гіпсова стеля намокла, відпала і розбилась та по стінам всюди текла вода. Коли позивач звернулась до аварійної служби, їй повідомили, що про аварію їм відомо, причини аварії усунені, ну а з наслідками аварії порадили справлятися власними силами. Вказане приміщення знаходиться на першому поверсі 2-х поверхового будинку, а аварія сталась на горищному поверху, навіть тому вода продовжувала струмувати по стінах ще на протязі тижня, а все це відбувалось в січні місяці. Тривалий час приміщення не висихало, в звязку з несприятливими кліматичними умовами викликаними порою року. Відповідно до чинного законодавства в галузі житлово-комунальних послуг відповідальність за технічний стан та експлуатацію інженерних мереж та установок лежить на балансоутримувачу будинку (житлово-експлуатаційна організація). Однак ЦТО ГКП «Основаніє» не виконує своїх обовязків, передбаченими нормативними документами належним чином. Враховуючи наведене, витік води стався у системі внутрішнього водопроводу, відповідальність за технічне обслуговування якого покладено на житлово - експлуатаційну організацію. Витікання води можна було запобігти належним виконанням послуг з утримання житлового будинку в частині внутрішньо будинкового обслуговування мереж водопостачання та водовідведення, які здійснює ЖЕО. Наслідки аварії відповідачем були усунути несвоєчасно, тому відповідач повинен нести відповідальність за шкоду, завдану залиттям квартири, оскільки саме бездіяльністю відповідача порушено вимоги "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій". Таким чином, шкода, яка заподіяна позивачу у звязку з залиттям приміщення підлягає відшкодуванню відповідачем, оскільки бездіяльність останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок. 14 січня 2016 року був складений акт про залиття приміщення №1 по вул. Перемоги, буд. 19, Вознесенівського району, м. Запоріжжя. Як свідчить акт обстеження представників ділянки №5 ЦТО ГКП «Основаніє», причиною залиття стала несправність труб холодного водопостачання розташованих на горищному приміщенню в під'їзді №1. Джерело - труба ХВП. З метою визначення розміру шкоди заподіяної позивачу, як власнику приміщення та вартості ремонтно-відновлювальних робіт, був укладений договір на проведення незалежної оцінки, з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику приміщення. Внаслідок затоплення були пошкоджені стіни та електропроводка, частково знищені стелі, у звязку з чим вона потребує ремонту, вартість якого за висновком спеціалістів склала 12741,48 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви звітом про незалежну оцінку розміру відшкодування витрат на відтворення внутрішнього оздоблення внаслідок залиття нежитлового приміщення. Крім майнової шкоди позивачу, внаслідок залиття квартири в результаті винних та неправомірних дій відповідача, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні його права власності, зокрема внаслідок пошкодження приміщення водою, вона зазнала не мало переживань та страждань. Хвилювання та думки про те, як відновити своє приміщення, тримали її у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сімї та на роботі. Крім того, залиття квартири створило для неї дискомфорт та нервове напруження, оскільки до сьогодні відчувається в приміщенні сирість, волога та запах плісені, приміщенням не можливо було вільно користуватись відчуваючи та спостерігаючи за тим, яке було приміщення до затоплення та після, як змінився інтерєр всього приміщення в цілому, зокрема сліди від затоплення, які створюють дискомфорт та порушують спокій, погіршують настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Позивачка є інвалідом 2 гр. з/з (діагноз цукровий діабет), а тому психологічний стрес сприяє різкому збільшенню цукру в крові, для неї стрес дуже небезпечний і не настільки нешкідливий, наскільки здається, на перший погляд. Стрес, як відомо, сприяє збільшенню вироблення гормонів адреналіну і кортизолу, які, в свою чергу, сильно діють на глюкозу в крові. У діабетиків немає механізмів, які могли б знижувати рівень цукру в крові на відміну від здорових людей, тому цукор в крові у них затримується на тривалий час, особливо після стресу. Тривала затримка цукру в крові призводить до захворювань серця, найнебезпечнішим з яких є інсульт. Крім цього, протиправні дії відповідача спричинили порушення звичного життєвого укладу позивачки, вона втратила не мало часу на поїздки до оцінювача, житлово-експлуатаційних організацій, юристів та органів судової влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та доведення особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який вона могла би витратити на сімю та роботу. Крім того, позивач не мала можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки для неї сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, виходячи з отриманого місячного доходу, який витрачається лише на необхідність проживання сімї. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання, тому що у позивача зявилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато свого часу. Позивачу була завдана майнова шкода у розмірі 12741 (дванадцять тисяч сімсот сорок одна) грн. 78 коп. з урахуванням ПДВ. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст. 1166, 1167 Цивільного Кодексу України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., ст.ст.4,20,21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», ст. 190 ЖК України. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відшкодування заподіяної моральної шкоди, позивач визначає у сумі 3000 гривень. Ця сума обумовлена глибиною душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цих страждань стану здоровя та необхідністю захищати свої права у судовому порядку. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» на користь [PERSON], заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття приміщення, у розмірі 12241 (дванадцять тисяч двісті сорок одну) гривню. 48 коп., що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженого приміщення; стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» на користь [PERSON], компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.; стягнути з Міського комунального підприємства «Основаніє» (код за ЄДРПОУ 20485152) на користь [PERSON], судові витрати у вигляді судовий збір у розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 коп., та витрати на проведення оцінки вартості ремонтно-відновлювальних робіт та визначення розміру шкоди, в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн., всього 2051,20 (дві тисячі пятдесят одну) грн. 20 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача МКП «Основаніє» в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення, згідно з якими, у відповідності до акту від 14.01.2016 р. причиною залиття нежитлового приміщення по вул. Перемоги, 19 у м. Запоріжжі є свищ на трубопроводі, що проходить по чердачному приміщенню.. Згідно із Статутом підприємства метою та основним предметом діяльності МКП «Основаніє» є проведення господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, що вбудовані у житлові будинки відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. МКП «Основаніє» було балансоутримувачем житлових будинків комунальної власності м. Запоріжжя. Згідно до цілей та мети створення підприємства МКП «Основаніє» проводило діяльність щодо належного їх утримання з повним переліком робіт, передбаченим чинним законодавством у відповідності до затверджених тарифів. Господарську діяльність з утримання житлових будинків та прибудинкових територій наше підприємство здійснювало у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005р. які визначають порядок надання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій. Згідно вказаних Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, надалі, Правил, утримання будинків і прибудинкових територій господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Капітальний ремонт будинку комплекс ремонтно-будівельних робіт, повязаних з відновленням або поліпшення експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів обєкта та його техніко-економічних показників. Пункт 1.5. Правил утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року N 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Мінюсті України 21.08.2004 року за № 1046/9645 (із змінами). Згідно з п.1.6. Правил повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг; порядок доступу до житла та іншого володіння для ліквідації аварій, проведення оглядів технічного стану, перевірки показів засобів обліку; права та обовязки споживачів, виконавців, виробників; оформлення претензій споживачів до виконавців; порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг визначаються згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги». На виконання положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з метою впорядкування за видами послуг з утримання будинків і прибудинкових територій та ремонту приміщень, будинків, споруд, наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004р. «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд» затверджено Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд. У відповідності до п. 2.12.1 . вказаного наказу заміна ділянок трубопроводів належить до капітального ремонту житлового будинку, тобто не входить до переліку послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території, які надавалися МКП «Основаніє» мешканцям житлових будинків комунальної власності м. Запоріжжя та не є складовою тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкової території. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 р. Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги ( виконавці), суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Надання послуг здійснюється згідно з типовим переліком. У разі коли перелік послуг зменшується, виконавець перераховує тарифи і подає новий розрахунок тарифів відповідному органові місцевого самоврядування, що приймає рішення про його затвердження (погодження). З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг), що передбачає надання послуг, перелік яких визначений за результатами громадських слухань згідно з типовим переліком. Послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. У відповідності до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України №529 від 20.05.2009 р., «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято рішення № 375 від 28.08.2008 р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя». Вищезазначеним рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради затверджено типовий перелік послуг з утримання будинків та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя в розрізі кожного будинку окремо, порядок та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з визначенням невід'ємної частини договору між виконавцем та споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та визначено виконавцями послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та управління будинками - комунальні підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання №1- 11, 13 і комунальне підприємство Ремонтне експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків. 27.04.2012 року на двадцять першій сесії шостого скликання Запорізької міської ради було прийняте рішення №5, згідно якого діяльність комунальних підприємств «ВРЕЖО №«1-4, 6, 9-11, 13», «РЕПОГ», «Сприяння» припинена шляхом їх приєднання до міського комунального підприємства «Основаніє». У відповідності до п.2 рішення Запорізької міської ради №6 «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу міського комунального підприємства «Основаніє» від 25.07.2012 року МКП «Основаніє» є повним правонаступником підприємств, що припиняються, та як правонаступник - є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. МКП «Основаніє» було балансоутримувачем житлових будинків комунальної форми власності з моменту підписання та затвердження передавальних актів рішенням Запорізької міської ради №6 «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу міського комунального підприємства «Основаніє» від 25.07.2012 року. Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя (додаток 1 до рішення виконавчого комітету №375 від 28.08.2008р.) передбачає надання наступних послуг, обовязкових для збереження та підтримки будівель в належному стані та виконання санітарних норм , вартість яких включена до затвердженого тарифу: п/п Перелік послуг Примітки 1 Прибирання сходових клітин* 2 Прибирання прибудинкової територій 3 Вивезення та утилізація твердих побутових та негабаритних відходів** 4 Технічне обслуговування ліфтів за наявності, крім мешканців перших поверхів 5 Обслуговування систем диспетчеризації 6 Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації 7 Дератизація 8 Дезінсекція 9 Обслуговування димовентиляційних каналів 10 Технічне обслуговування систем противопожежної автоматики й димовидалення 11 Поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території**** 12 Підготовка житлових будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період 13 Прибирання дворових туалетів та приямків*** 14 Освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води 15 Енергопостачання для ліфтів за наявності, крім мешканців перших поверхів 16 Інші прямі витрати Послуги, які не є обовязковими для включення до тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій і у разі включення до договору сплачуються додатково по узгодженню з органами самоорганізації населення: Перелік послуг Примітки 1 Прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівель 2 Обслуговування побутових електроплит 3 Ремонт обладнання дитячих та спортивних майданчиків 4 Поливання дворів, клумб і газонів 5 Прибирання та вивезення снігу 6 Експлуатація номерних знаків будинків 7 Очищення дворових туалетів та приямків 8 Очищення не каналізаційних люків 9 Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії. У відповідності до ст. 184 Житлового кодексу України фінансування затрат на експлуатацію та ремонт (поточний і капітальний) житлового фонду місцевих Рад народних депутатів здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій, а в разі недостачі цих коштів - за рахунок державного бюджету. Враховуючи, що складовою тарифу на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не передбачено проведення капітального ремонту житлового фонду, а саме проведення робіт по заміні ділянок трубопроводів, наше підприємство не несе відповідальності за даним позовом. За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Згідно зі ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є провина зазначеної особи. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, вважаємо, що вони не підлягають задоволенню. На підставі Постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. На підставі п.4. вищезазначеної Постанови № 4 Пленуму ВСУ у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 64 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. У п 9. Постанови № 4 Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Пункт 18 Постанови № 4 Пленуму ВСУ передбачено, при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди суди мають виявляти і всебічно з'ясовувати причини й умови, що призводять до порушення прав фізичних і юридичних осіб та заподіяння їм моральної шкоди, і реагувати на них окремими ухвалами. Моральна шкода завдана позивача не підтверджена належними доказами. Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволені позовних вимог [PERSON] до МКП «Основаніє» про відшкодування матеріальної шкоди,моральної щкоди завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення у розмірі 17241,48 грн. відмовити. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Копією акту про залиття приміщення №1 по вул. Перемоги, буд. 19, Вознесенівського району м. Запоріжжя, згідно з яким, причиною залиття стала несправність труб холодного водопостачання розташованих на горищному приміщенню в під'їзді №1, Джерело - труба ХВП. Копією звіту про незалежну оцінку розміру відшкодування витрат на відтворення внутрішнього оздоблення внаслідок залиття нежитлового приміщення, яке знаходиться в м. Запоріжжя, по вул. Перемоги, буд. 19, прим. №1, згідно з яким внаслідок затоплення були пошкоджені стіни та електропроводка, частково знищені стелі, у звязку з чим приміщення потребує ремонту, вартість якого складає 12741,48 грн.; копією посвідчення, відповідно до якого позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи. Відповідно до ст.ст. 20,21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець зобовязаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» балансоутримувач, крім іншого, зобовязаний: утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Виходячи зі змісту ст. 1 Закону України «Про житлово -комунальні послуги» балансоутримувач будинку - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством; якість житлово-комунальної послуги - сукупність нормованих характеристик житлово - комунальної послуги, що визначає її здатність задовольняти встановлені або передбачувані потреби споживача відповідно до законодавства. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець зобовязаний:забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до Правил утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 року № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд», зареєстрованим у Мінюсті України 21.08.2004 за № 1046/9645. Технічне обслуговування жилих будинків, крім іншого, є комплексом робіт, спрямованих на підтримку справності та роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових (загальних, профілактичних) та позапланових оглядів. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Такі огляди проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди),про огляд складається акт за встановленою формою (Додаток №1 до Правил). Результати огляду також заносяться до журналу. Відповідно до п.п. 5.3.1,5.3.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. №76, водопровідно-каналізаційна система жилого будинку повинна забезпечувати можливість безперебійного подання води до всіх санітарних приладів квартир, інших водорозбірних пристроїв, відводити використану воду в міську каналізаційну систему. Під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та ін., здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів). Додатком №2 Правил затверджено періодичність профілактичного обслуговування елементів жилих будинків, відповідно до якого системи водопроводу,каналізації підлягають профілактичному огляду кожні 3 та 6 місяців. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» балансоутримувач, крім іншого, зобов'язаний: утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт за встановленою формою(додаток № 4 до Правил). Відповідно до ст. 190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно з п. 2.1.1. договору № 3845 від 01.10.2010 р., Про спільне володіння та дольову участь в утриманні житлового будинку та прибудинкової території від 01.10.2010 р., укладеному між [PERSON] та Комунальним підприємством «Виробничо ремонтно-експлуатаційним житловим об єднанням № 13 », правонаступником якого є МКП «Основаніє», КП «ВРЕЖО-13» зобовязується забезпечити утримання та експлуатацію житлового будинку та прибудинкової території. Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що ст.ст. 20,21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», згідно з якими відповідач по справі зобовязаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, кореспондується з положеннями договору № 3845 від 01.10.2010 р., відповідно до якого МКП «Основаніє», КП «ВРЕЖО-13» зобовязалось забезпечити утримання та експлуатацію житлового будинку та прибудинкової території, а тому доводи відповідача про відсутність його вини в заподіянні шкоди [PERSON], не приймаються до уваги судом. В звязку з цим, з МКП «Основаніє» підлягає до стягнення на користь позивача обґрунтована та доведена сума, заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 12241 грн. Згідно зі ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд вважає доведеним як факт заподіяння позивачу моральної шкоди, так і її розмір. На підставі викладеного,

Outcome: approved