Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з позивача на користь ТОВ «АІА Фінанс груп» заборгованості в розмірі 7 454 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що у 12 травня 2021 року рекомендованим листом вона отримала постанову приватного виконавця Сумської області Закорко Вадима Вікторовича про відкриття виконавчого провадження №65335392 від 07 травня 2021 року про стягнення неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (далі ТОВ «АІА Фінанс Груп») заборгованості в сумі 7454 грн , а також постанову про стягнення з неї основної винагороди в сумі 745 грн. 40 коп. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 490 грн. Ознайомившись з постановою про відкриття виконавчого провадження позивач дізналася, що вона була винесена на підставі заяви стягувача ТОВ «АІА Фінанс Груп» про примусове виконання виконавчого напису № 31099, вчиненого 18 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь стягувача заборгованості в сумі 7 454 грн. При цьому позивач ніколи не мала і не має жодних відносин з відповідачем ТОВ «АІА Фінанс Груп», у цієї юридичної особи ніяких коштів не позичала, ніяких товарів не замовляла, тому вважає дії відповідача шахрайством. Крім того, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно пунктів 1 та 2 вищевказаної постанови, для одержання виконавчого напису подаються: нотаріально посвідчена угода; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань; оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності та за їх відсутності відмовити в здійсненні виконавчого напису. Отже при вчиненні виконавчого напису нотаріус [PERSON] повинна була перевірити безспірність боргу і лише тоді видати виконавчий напис. Позивач стверджує, що в матеріалах виконавчого напису відсутні будь-які докази її боргу тому, що вона сама вперше дізналася про цей борг тільки з постанови виконавця. Крім того відповідно до листа Міністерства юстиції України № 5235/19.5.6/32-20 від 25.06.2020 року, який було доведено до відома всіх нотаріусів, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, які передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила проводити судове засідання без її участі. Додатково пояснила, що ніяких коштів від відповідача на свою банківську карту не отримувала, рахунку в банку, на який як стверджує відповідач, перераховані кошти ніколи не відкривала. Крім того, за її паспортними даними шахрайським шляхом були отримані кредити в 9 різних установах. Представник відповідача ТОВ « АІА Фінанс Груп» Литвинець С.А. позовні вимоги не визнав у повному обсязі, подав відзив на позов, в якому пояснив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір в електронній формі на умовах пропозиції(оферти) укладення договору про надання кредиту, яка опублікована на веб-сайті credit365.ua, та підписана електронним цифровим підписом відповідача 21.08.2019 та Індивідуальної пропозиції (оферти) № 2043647 укладення договору про надання кредиту від 19.12.2019 які акцептовані Позивачем 19.12.2019 шляхом підписання електронним підписом Позивача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205, ст. 638, ст. 639 Цивільного Кодексу України), заявки на отримання кредиту Позивача № 2043647 від 19.12.2019 р. (далі - Заявка) на обраних Позивачем умовах. Після укладення договору повідомлення про його укладення було направлено на електронну пошту позивача, зазначену нею в особистому кабінеті на сайті credit365.ua. Грошові кошти у розмірі 1000,00 грн перераховані на картковий рахунок позивача відкритий в ПАТ "ПУМБ" 19.12.2019 З метою вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, одночасно із заявою, відповідач надав нотаріусу наступні документи: оригінал Договору в електронному вигляді, у формі, що відповідно до ст. ст. 11,12 Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової; засвідчену Відповідачем виписку з особового рахунка за Договором (із зазначенням суми заборгованості та строком її погашення); Копію претензії, направленої позивачу перед вчиненням виконавчого напису; Копію Списку згрупованих поштових відправлень (листів рекомендованих) за формою 103. Наведений список містив у собі відомості (ПІБ адресатів, їх адреси, штрихкоди-ідентифікатори відправлень) про відправлення 10.03.2021 відповідачем рекомендованих листів клієнтам, зокрема й позивачу, із претензіями щодо погашення заборгованості із зазначенням відповідних сум. З наведеного вбачається, що звертаючись до нотаріуса, попередньо попередивши про це позивача, відповідач надав повний пакет документів, обов`язковість надання та перевірки яких передбачено ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» та чинною редакцією Постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В судове засідання представник відповідача не з`явився, є таким, що належно повідомлений про дату та час розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надала. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надав. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком В.В. за заявою ТОВ « АІА Фінанс Груп» (а.с.5) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65335392 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з позивача на користь ТОВ «АІА Фінанс груп» заборгованості в розмірі 7 454 грн. У межах вказаного виконавчого провадження постановами приватного виконавця Закорка В.В. від 07.05.2021 було стягнено з боржника основну винагороду у розмірі 745.40 грн та мінімальні витрати виконавчого провадження ( а.с.6-7). З копій електронних документів, які надані відповідачем - пропозиції(оферти) укладення договору про надання кредиту, Індивідуальної пропозиції (оферти) № 2043647 укладення договору про надання кредиту від 19.12.2019, заявки на отримання кредиту № 2043647 від 19.12.2019 вбачається ( а.с.) що вони укладені від імені позивача [PERSON] з використанням номера телефону [NUMBER] та електронної адреси [INFO] , даних паспорта [NUMBER] та банківської карти [NUMBER] ПАТ «ПУМБ» і підписані електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з листа АТ «Перший Український міжнародний банк» від 14.08.2021 (а.с.151) вказана в ухвалі суду про витребування доказів від 02.08.2021, банківська картка № [NUMBER] випущена не на ім`я [PERSON] ( код РНОКПП [NUMBER] ), у зв`язку з цим надати інформацію стосовно зарахування грошових коштів на вказану картку від ТОВ «АІА ФінансГруп» не можливо ( а.с.151). Стаття 18 Цивільного кодексу України передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (далі - Закон № 3425-ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425-ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону № 3425-ХІІ передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 622 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашенім заборгованості». У той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові по справі №910/13233/17 від 29.01.2019 року. Як вбачається з наданих відповідачем копії документів, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, отже позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Аналогічні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн та 454,00 грн (а.с.10-11). На підставі викладеного,

Outcome: approved