Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що позивачка по справі, постійно проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується виписками із погосподарських книг Мякохідської сільської ради. Вище вказаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відносився до категорії колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року до його с кладу входили позивач, як голова колгоспного двору та двоє її синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином як члени колгоспного двору всі вони мали право по 1/3 частці житлового будинку. У вересні 2006 року вони оформили право власності на житловий будинок. Виконавчим комітетом Мякохідської сільської ради нам було видано свідоцтво про право власності і відповідно кожен із членів двору отримав по 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд у спільній частковій власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. В серпні 1993 року старший син позивача - [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в с.Велика Киріївка Гайсинського (Бершадського) району і фактично з цього часу в будинку по [ADDRESS] .Мякохід не проживав. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, а саме - 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , де позивач постійно проживає. Також, позивач є спадкоємцем щодо майна [PERSON] . Спадкоємцями до майна [PERSON] є також його дружина [PERSON] , сини [PERSON] і [PERSON] - відповідачі по справі 20.11.2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області з заявою щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина [PERSON] на 1/3 частки житлового будинку. Відповідно до постанови нотаріуса від 20.11.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що позивач не прийняла спадщину належним чином, оскільки, заяву про прийняття спадщини після смерті свого сина в нотаріальні органи в установлений законом строк не подала, та пропустила строк для прийняття спадщини. Протягом більше десяти років після смерті сина позивач постійно проживає в даному домогосподарстві по [ADDRESS] . Будь-якого іншого житла в неї немає. Протягом всіх цих років вона добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном - частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке належало її сину. Крім того, позивач доглядає за будинком, господарськими будівлями і спорудами та утримує їх, постійно робить ремонти. Позивачка, [PERSON] , через канцелярію суду подала письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , через канцелярію суду подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Вказане підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Спадкоємцями на майно померлої є позивач [PERSON] як його мати та [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , що підтверджується довідкою Великокиріївської сільської ради №1165 від 20.11.2020. Маючи на меті отримати свідоцтво про право на спадщину позивач звернулася до нотаріуса, проте їй було роз`яснено, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2020 №486/02-31. Як зазначає позивач нею було пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона є особою похилого віку та має хворобливий стан здоров`я. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1270 цього Кодексу передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 1 січня 2004 року. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. На сьогоднішній день у позивачки відсутній інший спосіб реалізувати своє право на спадщину крім судового. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною, оскільки усталена практика Європейського суду з прав людини вказує на недопустимість порушення права на вільне володіння майном закріпленим у Протоколі № 1. Крім того, оформлення спадщини є правомірною та законною. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України.

Outcome: approved