Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся 14.12.2016 року до Дружківського міського суду з заявою про встановлення факту смерті . В своїй заяві він посилається на те, що [INFO] року у м.Донецьку померла його дружина. Після смерті дружини відкрилась спадщина. Для оформлення спадщини, отримання коштів на поховання йому треба отримати свідоцтво про смерть дружини. На підставі медичної довідки про смерть він звернувся до Селидівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Донецькій області. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки надане ним медичне свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті. У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що [INFO] року у місті Донецьку померла його дружина [PERSON]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його повідомлено належним чином. Надав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, просить заяву про встановлення факту смерті його дружини задовольнити. Представник зацікавленої особи Селидівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Донецькій області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву, в якій просять розглянути справу без представника відділу. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Статтею 257-1 ЦПК України передбачено, особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 1 статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Частиною 2 статті передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про шлюб у Куйбишевському районному бюро ЗАГС м.Донецька 21.11.1970 року зроблено відповідний актовий запис № 553 (а.с. 5). У медичному свідоцтві про смерть № 3335 від 11 листопада 2016 року та у довідці про причини смерті, які видані у м.Донецьку зазначено, що [INFO] року померла [PERSON] в м.Донецьку (а.с. 7,8). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На звернення [PERSON] до Селидівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Донецькій області йому було роз'яснено, що для державної реєстрації смерті дружини йому необхідно пред'явити паспорт та надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Надати таке лікарське свідоцтво у заявника немає можливості, оскільки його дружина померла на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про смерть йому видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто лікарська довідка про смерть [PERSON], померлої [INFO] року, видана 11 листопада 2016 року в м. Донецьку -на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті його дружини [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved