Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Моторно (транспортного) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просило стягнути на свою користь з відповідача 20971,52 грн. суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 серпня 2016 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів "ЗАЗ", реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , яким керував [PERSON] (надалі - відповідач) та Opel, реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] (надалі - автомобіль Потерпілого), яким керувала [PERSON] (надалі - Потерпілий). Постановою від 27 вересня 2016 року Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/12810/16-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АЕ/9893053). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 17.01.2017р, та заявою про виплату страхового відшкодування від 27 грудня 2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 20351,52 грн., на підтвердження чого, надано копії звіту №13857 від 10.02.2017, наказу № 2912 від 05.04.2017 та довідки №1 від 30.03.2017. На момент настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність, відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди склав 20971,52 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 20351,52 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2912рв від 10.04.2017 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 620,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 267рв від 17.03.2017 р. (Рахунок-фактура № 267 від 27.02.2017 р., акт виконаних робіт від 16.03.2017р.) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач, отримавши ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва 24 листопада 2020 року, своїм правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За умовами ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10 серпня 2016 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Васильківській, 56, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом "ЗАЗ", реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , під час випередження не дотримався безпечного інтервалу у зв`язку здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel, реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року у справі № 752/12810/16-п [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, вказаною постановою встановлено ту обставину, що в результаті ДТП транспортний засіб Opel, реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно положень ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, що підтверджується відсутністю інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, згідно п. а ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п. 36.2 ст. 36 цього ж Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. При цьому, відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Розрахунок та виплата страхового відшкодування Відповідно до Звіту №13857, про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 10 лютого 2017 року встановлено, що Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/9893053). На момент настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 17.01.2017, та заявою про виплату страхового відшкодування від 27 грудня 2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 20351,52 грн., на підтвердження чого, надано копії звіту №13857 від 10.02.2017, наказу № 2912 від 05.04.2017 та довідки №1 від 30.03.2017. При цьому, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди склав 20971,52 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 20351,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2912рв від 10.04.2017 року, а також поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 620,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 267рв від 17.03.2017 р., із доданням копій рахунку-фактури № 267 від 27.02.2017 р. та акта виконаних робіт від 16.03.2017р. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. При цьому, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, при цьому МТСБ України здійснило власнику пошкодженого транспортного засобу виплату страхового відшкодування, у останнього виникло право регресної вимоги до особи, що завдала шкоду, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню. При цьому, відповідач правом на подання відзиву не скористався, зазначені в позові обставини не спростував, не надав доказів того, що у останнього відсутній обов`язок по сплаті вказаних коштів позивачу. Відповідно до платіжного доручення №9795699 від 10 лютого 2020 року позивачем при зверненні із вказаним позовом сплачено 2102,00 грн. судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved