Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 13713,39 грн., з яких: 4292,78грн. - заборгованість за кредитом; 133,71грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8157,69грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500грн. - штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди, посилаючись на те, що 24.11.2014року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання банківських послуг від 28.04.2008року, з метою створення сприятливих умов для виконання зобов'язань за вказаним договором, якою встановлена заборгованість у розмірі 18111,09грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов'язань. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча судом приймалися необхідні міри для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе розгляд справи без його участі з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних обставин. 24.11.2014року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до договору про надання банківських послуг від 28.04.2008року, з метою створення сприятливих умов для виконання зобов'язань за вказаним договором, якою встановлена заборгованість у розмірі 18111,09грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, за умови належного виконання зобов'язань. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобов'язання перед відповідачем [PERSON] Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим станом на 22.12.2015року виникла заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 13713,39 грн., з яких: 4292,78грн. - заборгованість за кредитом; 133,71грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8157,69грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500грн. - штраф відповідно до п.1.6.4 Додаткової угоди. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодацем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагає сплатити йому по Додатковій угоді №2 від 24.11.2014року до договору про надання банківських послуг від 28.04.2008року заборгованість на загальну суму 13713,39 грн. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по Додатковій угоді №2 від 24.11.2014року до договору про надання банківських послуг від 28.04.2008року в сумі 13713,39 грн., а також 1378грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved