Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 45462,35 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 08.06.2010 року за заявою відповідачки банк надав їй кредит в сумі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 30% річних. Однак, відповідачка кредитне зобовязання належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 45462,35 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, в клопотанні просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, в заяві від 04.04.2017р. просила розглядати справу за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2010 року на підставі заяви [PERSON], ПАТ КБ "ПриватБанк" надало їй платіжну кредитну картку (а.с.12). Як вбачається із заяви відповідачки від 08.06.2010 року, вона була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку, підтвердивши своїм підписом факт про надану повну інформацію про умови кредитування, відповідальністю сторін за невиконання або порушення умов договору. Однак, відповідачка свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 25.02.2016 року становила 45462,35 грн. та складалася з наступних сум: - 11643,30 грн. - заборгованість за кредитом; - 29277,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 2141,06 грн. штраф (процентна складова). Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачки 11643,30 грн. заборгованості за кредитом та 29277,99 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Аналіз статті 549 ЦК України свідчить, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України. Аналогічна позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині стягнення штрафів слід відмовити. Нарахування 1900,00 грн. пені та комісії проведено позивачем згідно вимог чинного законодавства та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial