Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.09.2020 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 04 липня 2015 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 65 (свідоцтво серії [NUMBER] від 04 липня 2015 року). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 роук цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передана за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Рокитнянського районного суду Київської області для розгляду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що упродовж перших років життя вони з відповідачем мали повноцінну сім`ю. Однак з часом їх відносини почали змінюватися, вони поступово почали віддалятися одн від одного і на даний час їх сім`я існує лише формально. Протягом спільного проживання вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, різні духовні цінності, не підходять один одному по характерах, що вони взагалі різні люди і подальше їх спільне проживання не можливе. Загалом аналіз їх з відповідачем стосунків з моменту укладення шлюбу і до цього часу дозволяє прослідкувати тенденцію направлену на розпад сім`ї, що на даний час фактично вже і відбулося. ЇЇ звернення до суду добре зважене і викликане необхідністю юридично оформити те, що фактично вже відбулося. Їх подальше перебування у шлюбі та подальше спільне проживання суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Після розлучення позивач бажає змінити прізвище на дошлюбне " [PERSON] ". Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.. Однак, вимоги Ухвали Рокитнянського районногго суду 19 березня 2021 року виконала та надала до суду оригінал свідоцтва про шлюб. Справу просила слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та подав заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Крім того зазначив, що на примирення він не згідний. За таких обставин суд розгядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. У відповідності до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 липня 2015 року Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що зроблено актовий запис № 65 (свідоцтво серії [NUMBER] від 04 липня 2015 року). Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 травня 2017 року. Дитина проживає з позивачкою, що не оспорюється відповідачем. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, хоча упродовж перших років життя вони мали повноцінну сім`ю. Однак з часом їх відносини почали змінюватися, подружжя поступово почали віддалятися один від одного і на даний час їх сім`я існує лише формально. Протягом спільного проживання вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, різні духовні цінності, не підходять один одному по характерах, що вони взагалі різні люди і подальше їх спільне проживання не можливе. Загалом їх стосунки з моменту укладення шлюбу і до цього часу мали тенденцію направлену на розпад сім`ї, що фактично вже і відбулося. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобод чи інтересів інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дітини, а тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно з положеннями частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки, відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 копійок. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved