Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки він не виконує батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дітей. Крім цього, [PERSON], в присутності дітей, здійснює психологічне насильство по відношенню до [PERSON], що негативно впливає на розвиток дітей. Крім цього, позивач прохає суд стягнути із відповідача понесені нею судові витрати. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON] та його представники, [PERSON] і [PERSON], в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення, оскільки [PERSON] не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, однак оскільки на даний час ніде не працює, не має жодного джерела доходу, то не має змоги матеріально утримувати дітей. Представник органу опіки та піклування Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак сільський голова подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Представник служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації, [PERSON], в судовому засіданні, пояснила, що на даний час позбавлення батьківських прав є недоцільним. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Кобеляцького навчально-реабілітаційного центру Полтавської обласної ради, [PERSON], в судовому засіданні при вирішенні питання покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-10). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено. 07 жовтня 2016 року видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). Станом на 03.05.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 26859,19 грн. (а.с.22-23). [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS]. Має такий склад сім`ї: син - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON] (а.с.14). [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS], разом із батьками, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Власного житла та господарства не має (а.с.15,44). Із довідки Орлицької сільської ради № 384/02-19 від 14.06.2017 року вбачається, що у користуванні (власності) [PERSON], є земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,45 га (а.с.43). Із акту, складеного депутатами Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, 08.12.2016 року вбачається, що за викликом [PERSON] вони виїздили за місцем проживання останньої. При прибутті на місце виклику, остання повідомила, що до неї приходив [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння, вчиняв хуліганські дії, вибив вікна у будинку. На час перебування депутатів, [PERSON] був відсутній, однак вінка у будинку дійсно були вибиті (а.с.16). Суд не бере до уваги вказаний акт, оскільки судом не встановлено, що саме [PERSON] вибив вікна у будинку за вказаних позивачем обставин. Крім цього, твердження [PERSON] щодо неодноразового вчинення відповідачем насильства в сім`ї спростовуються повідомленнями Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області від 11.10.2016 року, 19.10.2016 року, 08.12.2016 року та 12.12.2016 року згідно яких в діях [PERSON] не виявлено ознак правопорушення (а.с.18-21). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] існують неприязні стосунки. [PERSON] неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчиняв сварки та застосовував фізичне насильство по відношенню до дружини, в присутності своїх дітей. Свідки [PERSON], [PERSON], в присутності педагога, [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що батько з ними спілкується, приносить гостинці та хочуть з ним спілкуватись в подальшому. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. Із наданих суду квитанції вбачається, що [PERSON] періодично сплачує кошти на утримання своїх малолітніх дітей (а.с.47), однак враховуючи, що він ніде не працює, є неграмотним ( закінчив лише один клас школи), проживає із пристарілими батьками, не має власного житла та господарства, суд вважає, що в його діях відсутнє злісне ухилення від своїх батьківських обов'язків. Посилання позивача на фактори, які можна розцінювати як ухилення відповідача від виконання обов'язків відносно дітей самі по собі не дають підстав для висновку щодо свідомого нехтування відповідачем своїх обов'язків. Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" слідує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Разом з тим за обставин відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд попереджає відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Позивач не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів неповнолітніх дітей шляхом позбавлення їх батька батьківських прав, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи, що в задоволенні позову в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав позивачу відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed