Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

в позовній заяві вказано, що підприємством, утвореним на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, предметом діяльності якого є утримання в належному стані покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок, технічних засобів регулювання дорожнього руху, шляхопроводів, відповідно до діючих норм і стандартів; утримання на балансі та експлуатації об`єктів дорожньої інфраструктури міста знаків, аншлагів, огороджень, болардів, лежачих поліцейських тощо. 10/04/2019 відповідач керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив наїзд на дорожнє огородження, чим було пошкоджено майно, балансоутримувачем якого КП Муніципальна дорожня компанія. Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП встановлена постановою Івано-Франківського міського суду від 20/06/2019, яка набрала законної сили. Сума завданих збитків становить 20790 грн. Оскільки, саме з вини відповідача відбулась ДТП, через яку було пошкоджено дорожнє огородження, то відповідачем комунальному підприємству нанесено шкоду. Просив стягнути з відповідача на користь позивача 20790 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та 1921грн. витрат по оплаті судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків, не подав суду відзиву на позов чи його заперечення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до листа начальника УПП в Івано-Франківській області Костенко О.О. від 16.04.2019 року №2210/м/20/01-2019 адресованого заступникові директора з комерційних питань Комунального підприємства Муніципальна дорожня компанія Шевчишину В.С., 10.04.2019 року в\~ в [ADDRESS] .Івано-Франківську на вул. Незалежності, 164, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , відносно даного громадянина було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії [NUMBER] за ст. 124 КУпАП та [NUMBER] за ст. 122-4 КУпАП, які разом із матеріалами дорожньо-транспортної пригоди направлені для прийняття рішення до Івано-Франківського міського суду. Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 20.06.2019 року, 10/04/2019 близько 07:35 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого здійснив наїзд на дорожнє огородження та припаркований транспортний засіб марки «Fiat Doblo», номерний знак [NUMBER] . Після ДТП водій залишив місце пригоди. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як вбачається з Локального кошторису та з розрахунку договірної ціни, розмір завданих позивачу збитків становить 20790 гривень. 28/05/2019 позивачем направлено відповідачу претензію №1-6/103 з проханням в добровільному порядку відшкодувати шкоду завдану пошкодженням майна балансоутримувачем якого є КП «Муніципальна дорожня компанія». Комунальне підприємство Муніципальна дорожня компанія є підприємством, утвореним на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Івано-Франківська, предметом діяльності якого є утримання в належному стані покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок, технічних засобів регулювання дорожнього руху, шляхопроводів, відповідно до діючих норм і стандартів; утримання на балансі та експлуатації об`єктів дорожньої інфраструктури міста знаків, аншлагів, огороджень, болардів, лежачих поліцейських тощо. Майно підприємства є власністю територіальної громади міста Івано-Франківська і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном згідно з чинним законодавством, Статутом та відповідно до обмежень, встановлених Засновником. Згідно вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідачем не сплачено завдану шкоду в добровільному порядку. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 22711 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обґрунтовано належними правовими підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 гривень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України надання суду доказів та інформації належить до обов`язку відповідної заінтересованої сторони. Тому в резолютивній частині судового рішення зазначенню підлягає інформація стосовно відповідача, яка безпосередньо надана\~ позивачем. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved