Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У січні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позовна заява\~мотивована тим,\~що спірний\~будинок, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами двору були - його дружина [PERSON] , та позивач [PERSON] .. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , яка належала йому за життя як члену колгоспного двору. Позивач та його мати [PERSON] фактично прийняли спадщину після померлого [PERSON] порівну, проте юридично не оформили. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , належну їй, як члену колишнього колгоспного двору та на частку, яку вона фактично успадкувала після смерті чоловіка, проте юридично не оформила. Позивач, як спадкоємець за заповітом, після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 22 лютого 2021 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Березнянської селищної ради Менського району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, суд відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 червня 2010 року, [INFO] в с. Гусавка Менського району Чернігівської області померла [PERSON] (арк.с.5) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Із заповіту, посвідченого 09 березня 1999 року секретарем виконавчого комітету Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області Доценко А.П. та зареєстрованого в реєстрі за №33, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (арк.с.56 на звороті). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №38/2010, заведеної за заявою [PERSON] , останній, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Новик В.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] (арк.с.38). 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик В.П. та 27 грудня 2017 року приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Ніколаєнком С.В. були видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,9313 га, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №167544, та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Маяк» в с. Локнисте Менського району Чернігівської області, розміром 3,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №952977 (арк.с.64, 76 на звороті). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик Г.В. 27 жовтня 2020 року за №307/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (арк.с.14). Відповідно до довідки №1-15/39 від 27 січня 2020 року, виданої Локнистенською сільською радою Менського району Чернігівської області, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] , членами двору: його дружина [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] , та син [PERSON] , 1959 року народження (арк.с.13). Судом встановлено, що [INFO] в с. Гусавка Менського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (арк.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Спакоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] були його дружина [PERSON] та син [PERSON] (арк.с.4, 7). Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] продовжували проживати у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , а тому вважаються такими, що прийняли спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Як вбачається з повідомлення №602/01-14 від 08 лютого 2021 року, наданого Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Вказані відомості також підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (арк.с.31,33). Згідно з повідомленням №6 від 31 січня 2021 року, наданого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Житловий будинок має 100% готовності (арк.с.11). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, прибудови а-1 (збудовані в 1959 році), веранди а1-1 (збудована в 1976 році), сараю Б-1 (збудований в 1969 році), сараю Б1-1, Б2-1 (збудовані в 1984 році), навісу Б3-1 (збудований в 1985 році), навісу Б4-1 (збудований в 1987 році), пригребиці В-1, погреба в-1 (збудовані в 1970 році), ґанку а1-1 (збудований в 1981 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (арк.с.8-10). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського міського бюро технічної інвентаризації» 03 лютого 2020 року, вартість житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , складає 26183 грн. (арк.с.15). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/6 частці у спірному будинку кожен, у зв`язку з чим їх частки з урахуванням успадкованих кожним часток після смерті [PERSON] у спірному будинку збільшились до 1/2. Враховуючи те, що право на спірний будинок за позивачем та спадкодавцями підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування. З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач не втратив право на свою частку у майні колишнього колгоспного двору, яка становить 1/3 частку у спірному будинку з надвірними будівлями, успадкував після померлого [INFO] батька [PERSON] 1/6 частку у спірному будинку з надвірними будівлями та померлої [INFO] матері [PERSON] 1/2 частку у спірному будинку з надвірними будівлями, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту прав [PERSON] шляхом задоволення його позовної заяви та визнання за ним права власності на весь житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .

Outcome: approved