Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в обґрунтування якого вказала, що з 24.07.2004 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Оскільки, спільне подружнє життя у них не склалось, рішенням Вишгородського районного суду Київської області 04.02.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Оскільки, їх спільне життя проходить окремо, діти проживають разом з нею, а відповідач належної матеріальної допомоги дітям не надає, змушена звернутись з вказаним позовом до суду та просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.04.2017 року до досягнення дітьми повноліття, а також просила суд, з набуттям повноліття їх дочки [PERSON] продовжити стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.04.2017 року до досягнення їх сином повноліття. Позивач у судовому засіданні позовну заяву повністю підтримала та просила суд її задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засідання позовну заяву визнали частково, а саме, відповідач просив суд стягнути з нього аліменти на утримання їх дітей у розмірі ? частини на двох, до повноліття дітей. Крім того, повідомив, що місячним доходом у нього є 10 000 грн. Вислухавши думку сторін, та представника відповідача, перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 24.07.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 04.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 5). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] маютьдвох неповнолітніх дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дітей сторони записані батьками ( а.с. 3-4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 р. за № 1801 -VІІІ дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож, при частковому задоволені позовних вимог та визначення розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище відповідача. Окрім того, Сімейним кодексом України покладено обов'язок по утриманню дитини на обох батьків. З довідки від 22.05.2017 року № Н0000000049 виданої ПАТ "Натурфарм" видно, що [PERSON] працює в вказаному закладі з 01.01.2004 року та на даний час займає посаду менеджера по роботі з митницею, його дохід за період з 01.11.2016 року по 30.04.2017 рік склав 79 962, 35 грн. (а.с. 21). Крім того, з наданих [PERSON] квиитанцій видно, що він постійно перераховує [PERSON] грошові кошти на утримання їх дітей, а також сплачує витрати на комунальні послуги (а.с. 22-40). Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, щодо стягнення аліментів в подальшому, суд залишає цю вимогу позивача без задоволення, як необгрунтовану. Згідно вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 640 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial