Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Лікар-психіатр 4 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. Заява обґрунтована тим, що 23 січня 2018 року о 14 год. 20 хв. за направленням лікаря-психіатра Ліщинівського ПБІ та ПОПНД, заявою опікуна недієздатної в психіатричну лікарню поступила хвора [PERSON], [INFO], підопічна Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Враховуючи психічний стан хворої, прояви агресії до співробітників будинку-інтернату та підопічних, неспроможність задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, оскільки хвора потребує надання стаціонарної психіатричної допомоги, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. В судовому засіданні лікар заяву підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в заяві. Просила її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення лікаря, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 січня 2010 року, яке вступило в законну силу, [PERSON], [INFO], визнана недієздатною, над нею встановлено опіку, опікунами призначено Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат та [PERSON]. Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром поступила в психіатричну лікарню 23 січня 2018 року о 14 год. 20 хв. за направленням лікаря-психіатра Ліщинівського ПБІ та ПОПНД, а також за заявою опікуна директора Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату [PERSON]. Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] психічно хворіє з 1981 року. Захворювання дебютувало параноїдною симптоматикою. Неодноразово знаходилась на лікуванні в ПОКПЛ в звязку з загостреннями захворювання. З 2000 року є підопічною Ліщинівського психоневрологічного будинку-інтернату. На даний час в клінічній картині маячні ідеї різнопланового характеру, епізодичні слухові омани сприйняття, афективні розлади, неадекватності в поведінці на фоні явищ постпроцесуального дефекту особистості. Остання виписка із ПОКПЛ 09 листопада 2017 року. Приймала амбулаторне лікування. Психічний стан погіршився протягом останніх 3-х днів, коли порушився сон. почала блукати по будинку-інтернату, заважати спати іншим підопічним. Стала агресивною до оточуючих, виказувала маячні ідеї на адресу співробітників інтернату та підопічних. У зв'язку з цим була оглянута лікарем-пеихіатром Ліщинівського ПБІ та ПОПНД та була направлена до ПОКПЛ. На приймальному відділенні госпіталізована за заявою опікуна. 24 січня 2018 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, стадія загострення (а.с.3). Враховуючи психічний стан хворої, прояви агресії до співробітників будинку-інтернату та підопічних, неспроможність задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, потребу хворої у наданні стаціонарної психіатричної допомоги, письмову заяву опікуна, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворої [PERSON], рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 січня 2010 року. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, враховуючи її психічний стан, прояви агресії до співробітників будинку-інтернату та підопічних, неспроможність задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, її потребу в наданні стаціонарної психіатричної допомоги, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, заяву опікуна, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару визнати доцільним. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved