Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач - [PERSON] 22 квітня 2015 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту від 07 жовтня 2014 року, складений [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2-1366. В обґрунтування вказаного позову, позивач посилається на те, що вона - [PERSON] є дочка [PERSON], померлої [INFO] року, актовий запис №10579, після смерті якої відкрилась спадщина на майно належне останній за час життя. Позивач стверджує, що вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, на підставі якої було заведено спадкову справу. Однак, в подальшому нотаріусом було повідомлено її, що видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], не вбачається можливим, оскільки звернулась [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 07 жовтня 2014 року, який складений [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2-1366. Позивачка зазначила, що відповідачка приводиться їй рідною сестрою, яка ніколи не проживала та не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS], а проживає у квартирі чоловіка в [ADDRESS] На час складання заповіту, [PERSON], померлій [INFO] року, виповнилось 75 років. Позивачка стверджує, що [PERSON] в останні роки життя хворіла на рак, їй провели важку операцію, у результаті якої видалили жовчний міхур, та майже ? шлунку. Рік потому ракові пухлини з'явились на печені та нирках, хвороба перейшла у термінальну стадію, медики відмовились від хірургічного втручання, про що повідомили її та мати, і прописали [PERSON] транквілізатори та наркотичні знеболюючі засоби. Позивач вважає, що на момент підписання заповіту, її мати знаходячись у термінальні стадії своєї хвороби, знаючи про час близької смерті, що деморалізувало її, паралізувало її волю, ракова інтоксикація викликала енцефалопатію, не могла віддавати звіт своїм діям, керувати ними та розуміти значення своїх дій. На підставі викладеного позивач просить суд визнати вказаний заповіт недійсним у зв'язку з чим була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Прохорову П.А. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 10 червня 2015 року, після усунення позивачем недоліків поданої заяви відповідно до ухвали судді Київського районного суду міста Одеси від 27 квітня 2015 року, відкрито провадження по цивільній справі на підставі позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та призначено судове засідання. Під час розгляду справи, Київським районним судом міста Одеси 07 жовтня 2016 року постановлено ухвалу, якою клопотання представника позивача задоволено, призначено по справі судову посмертну психіатричну експертизу, проведення якої доручено Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1, та поставлено перед експертами наступне питання: «В якому психічному стані знаходилась [PERSON] під час укладання нею заповіту 07 жовтня 2014 року та чи могла вона розуміти значення своїх дій і керувати ними з урахуванням її захворювань, медичних препаратів які вона приймала та показань свідків?». Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2017 року провадження у справі [PERSON] до [PERSON], про визнання заповіту недійсним - зупинено на час проведення судової психіатричної експертизи. Направлено експертам Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 матеріали цивільної справи №520/5651/15-ц для продовження проведення судової психіатричної експертизи що була призначена згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси №520/5651/15-ц від 07 жовтня 2016 року. 26 червня 2017 року з Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 до Київського районного суду міста Одеси була повернута цивільна справа №520/5651/15-ц, без висновку судової психіатричної експертизи, однак зазначено, що після сплати коштів за її проведення висновок буде направлений на адресу суду. Згідно з розпорядженням Київського районного суду міста Одеси за №317 від 26.06.2017 року, у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Прохорова П.А., відповідно до п.2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Прохорова П.А., з метою недопущення порушення строків розгляду справи, справу було передано до повторного автоматичного розподілу судової справи. Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану цивільну справу було перерозподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27 червня 2017 року цивільну справу № 520/5651/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, провадження в якій зупинено - прийнято до свого провадження. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27 червня 2017 року відновлено провадження по цивільній справі №520/5651/15-ц та призначено час і місце проведення попереднього судового засідання. В попередньому судовому засіданні 09 жовтня 2017 року представник позивача наполягав на надіслані справи до експертної установи для належного виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2016 року якою було призначено по справі проведення судової посмертної психіатричної експертизи, оскільки клопотання експерта виконано та підстави які ускладнювали проведення експертизи усунуті. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 09 жовтня 2017 року направлено експертам Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївської обласної ради матеріали цивільної справи №520/5651/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2016 року про призначення судової посмертної психіатричної експертизи та прийняття остаточного висновку. Провадження у цивільній справі №520/5651/15-ц -зупинено до отримання висновку експертів. 31 жовтня 2017 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №173 за наслідком проведеної судової посмертно-психіатричної експертизи призначеної ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2016 року. 14 листопада 2017 року з Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 Миколаївської обласної ради надійшли до суду матеріали цивільної справи №520/5651/15-ц. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15 листопада 2017 року відновлено провадження по цивільній справі №520/5651/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання. 12 червня 2018 року до суду надійшло клопотання про допит експерта Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 - [PERSON] в режимі відеоконференції в наступному судовому засіданні. Судом у підготовчому судовому засіданні 27 червня 2018 року було задоволено клопотання позивача [PERSON] про допит експерта [PERSON]. У підготовчому судовому засіданні 19 жовтня 2018 року судом було здійснено допит експерта [PERSON]. 20 листопада 2018 року у підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав до суду клопотання про призначення комплексної посмертної судово-медично-психіатричної експертизи, яке ухвалою суду від 20 листопада 2018 року було повернуто представнику позивача у зв'язку з невідповідністю поданого клопотання вимогам ч.3 ст. 117 ЦПК України. Також судом 20 листопада 2018 року, за участю позивача та представників сторін по справі, було ухвалено провести підготовче провадження по справі, за наслідком розгляду якого було ухвалено його закрити та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 грудня 2018 року о 15 годині 00 хвилин. В судове засідання призначене на 13 грудня 2018 року о 15 годині 00 хвилин позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, про дату, час і місце проведення якого були належним чином сповіщенні, дата якого узгоджувалась особисто з позивачем та її представником в минулому судовому засіданні, що підтверджується довідковим листом про сповіщення останніх 20 листопада 2018 року наявним в матеріалах справи на а.с.123, ІІ тому цивільної справи. Про причини неявки позивач та її представник суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 13 грудня 2018 року наполягала на розгляді справи, посилаючись на те, що неявка позивачевої сторони по справі не перешкоджає розгляду справи за наявними в матеріалах справи документами, а також зазначила, що дії позивача і її представника свідчать про зловживання останніми своїми процесуальними правами, штучного затягування розгляду справи, з урахування подання до суду необґрунтованого позову, який в свою чергу перебуває в провадженні суду більше двох років, що призводить до порушення судом строків встановлених законом для розгляду справи, а також, розуміючи значення справи для сторін по справі і маючи на меті бажання повного, всебічного та об'єктивного її розгляду судом, однак ці дії вже беззаперечно порушують права та інтереси відповідача щодо прийняття останньою спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено обов'язок учасників судового процесу повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1, 3 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема: - неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Судом також враховується, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року. Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Водночас, згідно з п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів. Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму судам роз'яснено, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. На підставі вищевикладеного, оскільки позивач та її представник будучи належним чином завчасно та заздалегідь повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, з урахуванням того, що дата судового засідання особисто узгоджувалась з останніми, не з'явились до судового засідання, не повідомивши суд про причини неявки, а отже не з'явились до судового засідання без поважних причин, з урахуванням того, що провадження в цій справі відкрито 10 червня 2015 року, тобто більше трьох років тому, виходячи з значення справи для кожної зі сторін по справі, надавши усі можливі способи і час сторонам по справі для здійснення останніми усіх дій для підтвердження своїх вимог і заперечень у способи встановлені ЦПК України, з урахуванням стадії судового процесу, в якій у відповідності до вимог ЦПК України відсутні підстави для подання нових доказів на підтвердження своїх вимог і заперечень, наявних доказів в матеріалах справи, з метою вирішення спору між сторонами по справі, з метою дотримання прав людини, і

Outcome: dismissed