Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В травні 2016 року ПАТ " Державний експортно-імпортний банк України " (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач), у якому зазначив, що 18.02.2015 між ним та відповідачем укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії №8032617386, згідно якого відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом у розмірі не більше2000,00 грн. та строком дії кредитної лінії на 36 місяців, а саме до 28.02.2018 року. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 05.05.2016 утворилася заборгованість у розмірі 2417,59 грн., яка складається із заборгованості по процентам - 357,83 грн., заборгованість за кредитом 1999,83 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 28,47 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом 31,47 грн., яку просив суд стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені на його адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») та [PERSON] 18.02.2015 року укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № [NUMBER]. На підставі договору банк надав відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 2000,00 грн., на строк, що відповідає строку дії Основної карти, а саме до 28.02.2018 року, а відповідач зобов'язувався щомісяця сплачувати позивачу проценти, нараховані за процентною ставкою 30,00% річних. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з пунктами 7.2.14 Договору, Відповідач зобов'язався у разі надіслання Банком вимоги про дострокове повернення [PERSON] погасити Банку не пізніше терміну, зазначеного у такій вимозі Банку, усю існуючу на день такого погашення заборгованість за [PERSON] та за процентами за користування [PERSON]. Так на адресу Відповідача 08.04.2016р. було направлено Лист з вимогою и дострокове повернення кредиту та надано строк на його погашення до 20.04.2016 року. Відповідач не виконав дане зобов'язання, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість щодо погашення Позивачу [PERSON]. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам - 357,83 грн., заборгованості за кредитом - 1999,83 грн. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п. 8.1.1. кредитного договору, у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або процентами за кредитом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Перевірений судом, розрахунок штрафних санкцій за порушення відповідачем строків здійснення платежів за кредитним зобов'язанням, проведений позивачем з дотриманням норм Цивільного кодексу України та п. 8.1.1 кредитного договору, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 28,46 грн.; пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом 31,47 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved