Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Соколов» звернувся до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 04.02.2013 року з [PERSON] уклала з КС «Соколов» кредитний договір № 784 відповідно до якого позичальник отримала кредит у сумі 3000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 37 від 04.02.2013 року. Позичальник взяв на себе зобов'язання за користування кредитом сплачувати спілки щомісяця проценти, а саме: 1,5% у день за період, за який проценти не були сплачені достроково; 20 % в місяць, якщо проценти сплачуються достроково. Крім того, 13.04.2013 року між КС «Соколов» та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання поручилась за виконання [PERSON] зобов'язань, які виникли з кредитного договору. Поручитель відповідає солідарно перед кредитором у тому самому обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Позичальник не виконав взяти на себе зобовязання і тому станом на 18.07.2014р. склалася заборгованість у розмірі 23700 грн., яка добровільно не сплачена і тому вимушені звертатися до суду з цим позовом. Представник позивача КС «Соколов» в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON]неодноразово в судові засідання не зявлялася, про час та дату розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, яка, зловживаючи своїми процесуальними обовязками, не реагують на виклики до суду, відмовляючись від отримання рекомендованої кореспонденції, що направляється за місцем її постійного проживання, внаслідок чого судові повістки відділенням зв"язку повернуті на адресу суду за закінченням строку зберігання. Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошті( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2013 був укладений кредитний договір № 784, відповідно до якого позичальник [PERSON] отримала кредит в сумі 3000,00 грн. ( видатковий касовий ордер № 37 від 04.02.2013р.) [PERSON] договір був укладений на строк з 13 квітня 2013р. року по 04.12. 2020 року ( п.8 договору). Відповідно до пункту 5 Кредитного договору позичальник сплачує кредитору проценти на суму кредиту за наступними процентними ставками: підпункт "а" -1,5% в день за період, за який проценти не були сплачені достроково; підпункт „б" - 20% на місяць, якщо проценти сплачуються достроково( наперед). Станом на 18.07.2014 року утворилася заборгованість у сумі 23700 грн., яка складається із заборгованості зі сплати процентів 20700,00 грн. (3000,00 грн. сума кредиту х1,5 % розмір процентів до п.»а» п. 5 х 500 ( кількість днів прострочки з 05.03.13р. по 18.07.14р. )-1500,00 грн.( сума сплачена позичальником 10.09.13р.) 300 грн. ( сума сплачена позичальником 12.03.15р.), 3000 грн. суми кредиту. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З метою забезпечення належного виконання позичальником цих зобов'язань між КС «Соколов» та [PERSON] 13 квітня 2013р. був укладений договір поруки, за яким поручитель відповідає перед кредитором за порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором . Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає за порушення зобов'язання боржником ( частина перша статті 553 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надані докази, які би спростовували доводи позивача стовно вказаних нарахувань. Згідно зі ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати суд присуджує з відповідача.

Outcome: approved