Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, за участю третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Сколівського районного суду від 08.11.2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами позовного провадження на 28.11.2019 року о 11.00 год. Ухвалою Сколівського районного суду від 28.11.2019 року підготовче засідання у справі було закрито, а справу призначено до судового розгляду на 17.12.2019 року. В судовому\~засіданні позивач\~позовні вимоги\~підтримала в\~повному обсязі\~та зазначила,\~що її батьку [PERSON] , померлому [INFO] , належав житловий будинок по [ADDRESS] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло все майно, яке належало спадкодавцю на момент його смерті. Зазначає, що її батько заповіту не складав. Вказує на те, що окрім неї спадкоємцями першої черги є її брати [PERSON] та [PERSON] , однак такі подали до Славської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про відмову від своїх спадкових прав на користь [PERSON] . 20\~березня 2019\~року позивачем\~було подано\~у Сколівську\~державну нотаріальну\~контору заяву\~про прийняття\~спадщини за\~законом після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~однак державним\~нотаріусом було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~у зв`язку\~з відсутністю\~у неї\~оригіналів правовстановлюючих\~документів на\~спадкове майно,\~а саме\~на житловий будинок та господарські споруди, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позовну заяву № 02-18/1711 від 27.11.2019 року, який надійшов на адресу суду 03.12.2019 року, в якому зазначає, що позивачем не надано належних доказів, які б могли свідчити про належність житлового будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] на праві власності спадкодавцеві - [PERSON] , також подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнав повністю та просив позов задовольнити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача визнав повністю та просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 03.04.2019 року відповідно до актового запису № 25. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] заповіту не складав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20.08.2019 року № 57272147. Відтак, до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] увійшли його діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У день смерті спадкодавця 30.03.2019 року відкрилась спадщина на все належне йому майно. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 20.08.2019 року [PERSON] було подано у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] подали у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області заяви від 18.07.2019 року та від 01.08.2019 року відповідно, про відмову від своєї частки у спадковому майні в користь сестри [PERSON] , посвідчені керуючим справами виконавчого комітету Славської селищної ради Сколівського району Львівської області. Згідно листа Сколівської ДНК Львівської області № 861/0116 від 30.09.2019 року державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого позивач звернулась до суду з відповідним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Із довідки Славської селищної ради Сколівського району Львівської області від 29.10.2019 року № 105 вбачається, що житловий будинок та господарські споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , [INFO] , та, згідно схематичного плану, побудований у 1975 році. Будівництво зазначеного будинку здійснювалось [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Сколівської районної ради депутатів трудящих № 63 від 04.03.1971 року, відповідно до якого було вирішено затвердити рішення виконкому селищної ради від 29.10.1970 року про відведення [PERSON] земельної ділянки та надання права на проведення житлового будівництва в [ADDRESS] у розмірі 0,07 га за рахунок земель державного земельного фонду, а також було зобов`язано [PERSON] до 04.04.1971 року одержати документи на право проведення будівництва. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 23.08.2019 року Стрийським міжрайонним БТІ та довідки від 16.09.2019 року № 1764 вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку (позначеного у технічному паспорті літерою «А-2»), збудованого у 1975 році, становить 167,5\~кв.\~м.,\~житлова площа\~становить 104,9\~кв.\~м..Крім\~цього,\~до вищевказаного\~будинку відносяться господарські будівлі: сарай, позначений у технічному паспорті літерою «Б», та навіс, позначений у технічному паспорті літерою «Г». Інвентаризаційна вартість даного нерухомого майна становить 414 239,00 грн. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.1 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~року № 24-753/0/4-13 Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Відповідно до висновків, викладених у постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі\~№ 6-888цс16 суд зауважив, що, вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та тривають до цього часу, суди, вирішуючи питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень статті 5 цього Кодексу повинні виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати чи відноситься майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору. Згідно статті 13 Закону України «Про власність» від 1991 року, який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.\~ Статтею 12\~ЗУ «Про\~власність» праця\~громадян є\~основою створення\~i\~примноження їх\~власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Таким чином,\~аналіз наведених\~норм закону\~дає підстави\~стверджувати,\~що [PERSON] \~набув право\~власності на\~житловий будинок\~з господарськими\~спорудами 1975 року побудови, розташований за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, а також той факт, що іншим способом, окрім звернення до суду, позивач позбавлений можливості захистити свої порушені права та інтереси, з метою забезпечення належної реалізації права власності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved