Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила: визнати за неповнолітньою [PERSON] та малолітніми [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності по 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 46,1 кв.м., жилою площею 29,7 кв.м, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним. Так, позивач стверджує, що вона є рідною бабусею вищезазнчених дітей по батьку, що і мати, і батько останніх померли. В свою чергу, підкреслює, що мати дітей прийняла спадщину після смерті своєї матері у виді грошових коштів на рахунках в банку та квартири [ADDRESS], проте відповідне свідоцтво на дану квартиру отримати не встигла. В свою чергу, позивач в інтересах дітей звернулася до нотаріальної квартири, щоб оформити на них спадщину після смерті їх матері, маючи бажання отримати у власність в порядку спадкування за законом і дану квартиру, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщигу було відмовлено із обгрунтуванням того, що хоча право власності і було зареєстровано за матір`ю матері дітей, проте правовстановлюючих документів нотаріусу представлено не було, рекомендувала звернутися до суд. Позивач просить суд задовольнити позов. Представник органу опіки та піклування Солом?янської районної в м. Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов, захистивши інтереси дітей (а.с. 56-57), акцентувала увагу на тому, що позивач відповідними рішеннями визнана опікуном та піклувальником своїх онуків та в даному судовому процесі виступає виключно від їх імені. Київська міська рада та Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України (а.с. 49-52) Заслухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) При цьому саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилають ся як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З представлених суду документів, а саме свідоцтва про народження, вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], актовий запис № 609 (а.с. 16), батьком вказаний [PERSON], а матір?ю - [PERSON]. 06.02.1999 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №78, з присвоєнням після одруження прізвища дружині «[PERSON]» (а.с. 8) [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1042 (а.с. 9), батьком вказаний [PERSON], а матір?ю - [PERSON]. [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 413 (а.с. 10), батьком вказаний [PERSON], а матір?ю - [PERSON]. [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 2347 (а.с. 11), батьком вказаний [PERSON], а матір?ю - [PERSON]. Згідно довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві № 643/03/04-38 від 29.01.2015 року відомості про батька до актового запису про народження № 2347 від 09.08.2013 року, складеного на [PERSON], [INFO], були внесені на підставі заяви матері від 03.08.2013 року (а.с. 12) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 453 (а.с. 15) Після смерті останньої була заведена спадкова справа №136 10.02.2006 (а.с.159), згідно якої її донька [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину, на спадкове майно, яке складається із грошових коштів (а.с.65) Також із матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] на момент смерті своєї матері - [PERSON], була зареєстрована та проживала із нею за однією адресою - [ADDRESS] (а.с.62) Згідно інформаційної довідки КМБТІ на адресу нотаріуса від 03.08.2015 дана квартира на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Київською Універсальною біржею 03.10.1995 року №А4883/7927 (а.с.72). Однак відомостей про те, чому не було оформлено право власності в порядку спадкування за законом на цю квартиру [PERSON] в матеріалах спадкової справи немає. Натомість, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, однак юридично своїх спадкових прав не оформила. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 8067 (а.с. 13) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 1092 (а.с. 14) Розпорядженнями Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації №92, 93 та 94 від 14.02.2015 року малолітньому [PERSON], [INFO], малолітньому [PERSON], [INFO], та неповнолітній [PERSON], [INFO], відповідно було надано статуси дітей-сиріт (а.с. 17-19) Розпорядженням Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації №110 від 23.02.2015 року [PERSON], [INFO], було призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO], який має статус дитини-сироти та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20) Розпорядженням Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації №111 від 23.02.2015 року [PERSON], [INFO], було призначено піклувальником над неповнолітньою онукою [PERSON], [INFO], яка має статус дитини-сироти та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21) Розпорядженням Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації №112 від 23.02.2015 року [PERSON], [INFO], було призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO], який має статус дитини-сироти та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22) Так, після смерті [PERSON] також була заведена спадкова справа №543/2015, оскільки із відповідними заявами звернулися [PERSON]. за згодою позивача та безпосередньо сама позивач в інтересах двох інших малолітніх онуків (а.с.73) 28.08.2015 державним нотаріусом Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки видати свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлої [PERSON] на квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], яку померла [PERSON] фактично прийняла після смерті [INFO] своєї матері, [PERSON], та юридично не оформила своїх спадкових прав неможливо, . (оскільки згідно пп. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а у представниці спадкоємців відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майноа (а.с.91) Проте, наявна в матеріалах справи довідка КМБТІ, про яку суд зазначав вище, та безпосередньо отримана відповідь на запит суду із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дає підстави прийти до висновку, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] (а.с.72, 93) Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Батьки та чоловік [PERSON] померли. Відповідно до п.1 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, право на спадщину [PERSON] щодо майна її померлої матері увійшло в склад спадщини після її смерті. Згідно витягу з сайту Столична нерухомість інформаційно-аналітичний портал ринкова вартість квартири [ADDRESS] загальною площею 46,1 кв.м. станом на 06.12.2015 року становить 867 000,00 грн. (а.с. 29-30) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами, які не спростовані. На підставі викладеного та

Outcome: approved