Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с.Фанчиково Виноградівського району померла його бабуся - [PERSON] , яка за життя залишила заповідальне розпорядження, згідно якого все належне їй майно заповіла своєму внуку - [PERSON] . Заповіт складений 21.04.2008 року та посвідчений секретарем виконкому Фанчиківської сільської ради за реєстровим №207. [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] . Спадкодавцю [PERSON] за її життя належав сертифікат за № [NUMBER] на право на земельну частку (пай), який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається КСГП «Іскра» с.Фанчиково та зареєстровано за №8370, оригінал якого втрачено. Крім того, померлим бабусі та дідусю належав на праві спільної сумісної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Крім позивача, спадкоємцем першої черги до спірного спадкового майна є донька спадкодавців [PERSON] , відповідачка по справі, яка відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь сина [PERSON] , позивача по справі, про що свідчить письмова заява [PERSON] від 13.02.2019 року. Після звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу було надано лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно і роз`яснено право на звернення до суду. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається КСГП «Іскра» с.Фанчиково та зареєстровано за №8370 та право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позивач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. 11.05.2012 р. в с.Фанчиково Виноградівського району помела бабуся позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.05.2012 р. серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , про що свідчить довідка Фанчиківської сільської ради від 13.09.2018 р. № 521. З нею проживали та вели спільне господарство у [ADDRESS] : [PERSON] - чоловік (помер [INFO] ), [PERSON] - син (помер [INFO] ), [PERSON] - дочка; [PERSON] внук. Вказане підтверджується довідкою сільської ради від 14.02.2019 р. № 124. Спадкодавець [PERSON] залишила заповідальне розпорядження, згідно якого все належне їй майно вона заповіла своєму внуку - [PERSON] . Заповіт складений 21.04.2008 року та посвідчений секретарем виконкому Фанчиківської сільської ради за реєстровим №207. У заповіті (на звороті) містяться відмітка про його реєстрацію та те, що такий заповідачем не змінений і не скасований. Спадкодавцю [PERSON] за її життя належав сертифікат за № [NUMBER] на право на земельну частку (пай), який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видається КСГП «Іскра» с.Фанчиково та зареєстровано за №8370. Вказане підтверджується листом відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.09.2018 р. №Б-130/0-0.19-146/135-18. Вказаний сертифікат виданий [PERSON] на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 26.06.1997 №310. Згідно довідки про визначення нормативної грошової оцінки земельної частки (паю) від 04.12.2018 р. №Б-220/0-0.19-266/135-18 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,08 га, за місцем розташування КСГП «Іскра», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 23227,03 грн. Крім того, померлим бабусі та дідусю належав на праві спільної сумісної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] який, згідно довідки Виноградівського РБТІ від 26.03.2019 р. №229 та Технічного паспорту, завершений будівництвом та інвентаризаційна вартість станом на березень 2019 р. становить 36891 грн. Згідно довідки від 14.02.2019 р. №130, виданої виконкомом Фанчиківської сільської ради, за даними запису в погосподарській книзі №7, домогосподарство в [ADDRESS] (особовий рахунок господарства № [NUMBER] ) Виноградівського району Закарпатської області, рахується за померлим [PERSON] , який помер [INFO] Крім позивача, спадкоємцем першої черги до спірного спадкового майна є донька спадкодавців [PERSON] , відповідачка по справі, яка відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь сина [PERSON] , позивача по справі, про що свідчить письмова заява [PERSON] від 13.02.2019 року, яка міститься у матеріалах справи. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Після смерті бабусі, на майно, що їй належало, відкрилася спадщина. Право на земельну частку (пай), яке одноособово належало померлій бабусі [PERSON] та 1/2\~ частину належного їй на праві спільної сумісної власності житлового будинку з надвірними спорудами - успадкував позивач, як спадкоємець за заповітом. Іншу 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами від померлого дідуся [PERSON] в рівних частках (по 1/4 від будинку в цілому) успадкували [PERSON] - син (помер [INFO] , та дочка [PERSON] Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат №0088834 на право на земельну частку (пай), який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий КСГП «Іскра» в с.Фанчиково та зареєстрований за №8370 на ім`я [PERSON] , був втачений, що підтверджується відповідними повідомленнями в газеті «Новини Виноградівщини». Після звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було надано лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно і позивачу було роз`яснено право на звернення до суду, що підтверджується листом-відмовою від 23.11.2018 р. №521/01-16. Ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Пунктом «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Ч.2 ст.116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 р. визначено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність. Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ч.3 ст.1 та п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує вказане право є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК, а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва же право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідн0 до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно до правової позиції, викладеної у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, на даний час не може визнати право на спадщину шляхом звернення до нотаріуса, тому змушений звернутися до суду. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] та дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , має законне право на визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та за законом.

Outcome: approved