Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , а саме у вигляді заборони наближення ним на 100 м. до місця її проживання у [ADDRESS] та заборони вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування поданої заяви покликалась на те, що 23.06.2007 вона уклала шлюб з [PERSON] .. Однак під час спільного проживання такий постійно підіймав на неї руку, завдавав тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію. Постійні сварки та скандали стали підставою розриву їхніх відносин. Однак [PERSON] продовжує переслідувати її, приходить додому у стані алкогольного сп`яніння та вчиняє насильство у сім`ї, під час чого принижує та ображає її та заподіює тілесні ушкодження. 12.02.2021 та 18.02.2021 судом було винесено постанови якими [PERSON] було визнано винним у вчиненні домашнього насильства та притягнуто до адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим, вважає себе особою, яка зазнає систематичного домашнього насильства, тому для забезпечення дієвого та ефективнного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї просила заяву задоволити. Представник заявника адвокат Іванус М.І. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у заяві та просив суд такі задоволити. Додатково вказав, що заявниця [PERSON] проживала разом з [PERSON] у [ADDRESS] , однак у зв`язку з постійними сварками та скандалами, які такий вчиняв, а також застосуванням відносно неї фізичного насильства, остання змушена була переїхати проживати до матері в м.Сколе, однак продовжує працювати у м. Стрию, куди доїжджає щодня. Крім того, позивач подала до суду заяву про розірвання шлюбу, справа на даний час перебуває в провадженні Стрийського міськрайонного суду. [PERSON] продовжує переслідувати його довірительку, вчиняє сварки, скандали під час яких принижує та застосовує фізичне та психологічне насильство відносно неї. У зв`язку з цим заявниця неодноразово зверталась у правоохоронні органи з відповідними заявами у результаті чого [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Стрийської міської ради Львівської області у судове засіданні не з`явився, подав заяву згідно якої просили проводити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Відповідно до ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до частини першої ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась у правоохоронні органи, а саме у Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області про вжиття мір до її чоловіка [PERSON] , який по місцю по місцю їхнього проживання у [ADDRESS] вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у її сторону та наносить побої. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства відносно дружини [PERSON] , а саме 18.12.2020 та 29.01.2021, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями постанов Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2021 та 18.02.2021, які набрали законної сили. /а.с. 5-8/ Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Окрім цього на розгляді у Стрийському міськрайонного суді перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 456/1881/21), а саме за вчинення ним 14.04.2021 по місцю проживання у [ADDRESS] у стані алкогольного сп`яніння психологічного тиску відносно дружини [PERSON] .. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи - [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved