Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Завідувач 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації до психіатричного закладу та стаціонарного лікування недієздатного [PERSON] за згодою опікуна доцільними. Заява обґрунтована тим, що 28 листопада 2017 року о 13 год. 55 хв. за направленням лікаря-психіатра Горішньоплавнівської міської лікарні [PERSON]М, заявою опікуна [PERSON] на лікування до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева поступив хворий [PERSON], [INFO], з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, епізодичний тип перебігу, стан загострення. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, параноїдної симптоматики з маячними ідеями відношення, порушень мислення, емоційної неадекватності, амбівалентності, агресивної поведінки по відношенню до матері-опікуна, неспроможності самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації до психіатричного закладу та стаціонарне лікування недієздатного [PERSON] за згодою опікуна доцільними. Лікар в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просива її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує. Хворий [PERSON] згідно висновку комісії ЛКК від 28 листопада 2017 року не може особисто взяти участь в судовому засіданні. Опікун хворого - [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення лікаря, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 травня 2014 року, яке набрало законної сили 06 червня 2014 року, [PERSON] визнаний недієздатним, його опікуном призначено [PERSON]. Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] психічно хворіє з 2000 року. Захворювання дебютувало галюцинаторно-маячною симптоматикою. Неодноразово лікувався в ПОКПЛ. Остання госпіталізація з 15.01.14 р. по 12.04.14 р. була повязана з неадекватною поведінкою. Під впливом імперативних слухових псевдогалюцинацій конфліктував з матір'ю, звинувачував її в тому, що нібито вона «вкинула кота у каналізацію». Поводився агресивно по відношенню до матері. Після виписки приймав підтримуюче лікування. За два тижні до даної госпіталізації порушився сон, став дратівливим, відновилися маячні ідеї відношення, особливого значення, конфліктував з матір'ю-опікуном, вважав, що в неї вселяється якась тітка, а батько, який помер декілька років тому, живий і хотів до нього поїхати. Опікун хворого [PERSON] звернулася з заявою на імя головного лікаря ПОКПЛ з проханням госпіталізувати підопічного [PERSON] у зв'язку з погіршенням його психічного стану, в заяві зазначала, що її підопічний відмовляється від добровільного лікування, став агресивним, не спить ночами, погрожує, почав битися, докучає сусідам і перехожим на вулиці. Хворий був оглянутий 28 листопада 2017 року лікарем-психіатром Горішньоплавнівської міської лікарні, направлений на стаціонарне лікування. 28 листопада 2017 року о 13 год. 55 хв. [PERSON] за направленням лікаря-психіатра Горішньоплавнівської міської лікарні [PERSON]М, заявою опікуна [PERSON] поступив на лікування до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева. В цей же день [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, параноїдної симптоматики з маячними ідеями відношення, порушень мислення, емоційної неадекватності, амбівалентності, агресивної поведінки по відношенню до матері-опікуна, неспроможності самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворого [PERSON], рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05 жовтня 2012 року. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Зважаючи на наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, параноїдної симптоматики з маячними ідеями відношення, порушень мислення, емоційної неадекватності, амбівалентності, агресивної поведінки по відношенню до матері-опікуна, неспроможності самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, враховуючи заяву опікуна з проханням госпіталізації, висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару та його стаціонарне лікування визнати доцільними. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved