Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В серпні 2020 року представник позивача - адвокат Афанасьєв С.В., засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 25 238,35 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказував, що 07.06.2017 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Рошен-Зодіак» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО CORPORATE» № 370001/4100/0000022, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 07.10.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Opel MOVANO д.н.з. [NUMBER] , під керуванням працівника ТОВ «Рошен-Зодіак» [PERSON] , та транспортного засобу ГАЗ 33023 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 року № 357/12535/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ». Вартість ремонту КТЗ Opel MOVANO д.н.з. [NUMBER] склала 50 846,06 грн. 17.11.2017 року ПрАТ «Уніка» здійснила страхове відшкодування потерпілому в розмірі 49 956,06 (за мінусом франшизи 1 250 грн.). 24.01.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відшкодувала позивачу 24 357,71 грн. Оскільки позивач поніс витрати по страховому відшкодуванню, останній звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. 12.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 22.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 23.11.2020 року відповідач подав до суду відзив, в якому зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована. Вказував, що пред`явлення до нього позову зводить нанівець саму ідею страхування. Зазначив, що страхове відшкодування, на яке має право претендувати позивач, не повинно перевищувати суму матеріального збитку визначеного у звіті про оцінку КТЗ у розмірі 27 190,56 грн. Вважає, що стягнення з нього коштів у розмірі 25 238,35 грн. порушує його майнові інтереси, тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 26.11.2020 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у даній справі ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в якості третьої особи, витребувано відомості щодо страхування автомобіля марки ГАЗ 33023, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 08.12.2020 року на адресу суду надійшла відповідь ПрАТ «СК «Уніка» на відзив відповідача. Вказана відповідь обґрунтована посиланнями на норми ЦПК України та постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року. Зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. 03.02.2021 року в судовому засіданні відповідач та його представник надали пояснення по суті позову, просили відмовити в його задоволенні. 19.02.2021 року на адресу суду від ПрАТ «СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшла копія полісу № АК/6167802 від 06.04.2017 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. 03.06.2021 року відповідачем подано через канцелярію суду письмове пояснення, в якому висловлено прохання про відмову у задоволенні позову. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 07.10.2017 року о 08 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки ГАЗ 33023П д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, порушив п. 2.3б, 10.9 «Правил дорожнього руху України» та здійснив зіткнення з автомобілем марки OPEL MOVANO д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 року у справі № 357/12535/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. Власником КТЗ Opel MOVANO д.н.з. [NUMBER] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рошен-Зодіак», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 07.06.2017 року між ТОВ «Рошен-Зодіак» та ПрАТ «СК «Уніка» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО CORPORATE» № 370001/4100/0000022, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відповідно до полісу № АК/6167802 від 06.04.2017 року. Згідно п. 4 вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн., розмір франшизи - 0 (п. 5 полісу). Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 04-14/11 від 14.11.2017 року, складеного СПД [PERSON] , вартість відновлювального ремонту КТЗ Opel MOVANO р.н. [NUMBER] , на момент оцінки, становить 72 056,55 грн.; вартість матеріального збитку, нанесеного власнику в результаті аварійних пошкоджень вказаного КТЗ, на момент оцінки, становить 27 190,56 грн. Потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди звернувся до страховика ПрАТ «Уніка» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до рахунку ТОВ «Магнум-Агросервіс» на оплату замовлення № 335 від 08.11.2017 року, фактична вартість ремонту Opel MOVANO д.н.з. [NUMBER] становить 50 846,06 грн. ПрАТ «СК «Уніка» визнала вказану подію страховим випадком та здійснила страхове відшкодування потерпілому в розмірі 49 956,06 (за мінусом франшизи 1 250 грн.), що підтверджується копією страхового акту № 00238903 від 15.11.2017 року, копією наказу № 00238903 від 15.11.2017 року та копією платіжного доручення № 048790 від 17.11.2017 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», 22.11.2017 року на адресу останнього позивачем направлено претензію № 20995 про відшкодування шкоди у розмірі 49 596,06 грн. в порядку регресу. 24.01.2018 року ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» відшкодувала позивачу 24 357,71 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № ЗР005617. 27.03.2020 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 20995 з вимогою про відшкодування завданих збитків у розмірі 25 238,35 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Матеріали справи містять поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6167802 від 06.04.2017 року, згідно з яким цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» з установленим лімітом за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн. Враховуючи викладене, аргументи відповідача про те, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на його страховика ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу частини сплаченої страховою компанією (позивачем) суми страхового відшкодування на користь потерпілої внаслідок ДТП особи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже сплачений судовий збір необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed