Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.1990 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим № 1-1624, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 23.11.1990 вказана вище 1/2частина житлового будинку з надвірними будівлями була зареєстрована за [PERSON] в Дергачівському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 108. Згідно свідоцтва про право власності від 13.06.1990 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим № 1-1622, [PERSON] належить 1/2частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , в спільно придбаному майні, набутому подружжям під час зареєстрованого шлюбу. 23.11.1990 вказана вище 1/2частина житлового будинку з надвірними будівлями була зареєстрована за [PERSON] в Дергачівському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 108. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 21.04.2004 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Актовий запис № 66. За життя [PERSON] склала заповіт від 13.06.1990 посвідчений заступником голови Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 143, яким заповіла все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось та на все, що вона буде мати за законом, сину [PERSON] (його батькові). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , шляхом спільного з ним проживання на час відкриття спадщини, та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім того, 13.12.2005 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріна Т.В. видала на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески з відсотками (спадкова справа № 1301/2005, реєстровий номер 1-1978). Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями на своє ім`я не оформляв. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 24.11.2008 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Актовий запис № 200. Спадщину після його смерті прийняла його дружина та [PERSON] (мати позивача), шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою селищної ради та будинковою книгою Свідоцтво про право на спадщину за своє ім`я [PERSON] не оформляла, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 26.07.2010 виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Актовий запис № 139. Спадщину після смерті матері [PERSON] він прийняв шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою селищної ради та актом депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. 18.05.2021 він звернувся до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. з заявою про прийняття спадщини. Однак, отримав відмову у відкритті спадкової справи з тих підстав, що пропустив строк для прийняття спадщини та не довів факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 18.05.2021 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. надала йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що моє місце реєстрації з померлою не співпадало на день смерті, не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] (крім нього) не має. Спадкове майно на яке він претендує складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, виданого 20 травня 2021 року (інвентаризаційна справа № 234) за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 1200 кв.м розташований житловий будинок літ. «А-1» з ганком літ. «а» загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 35,60 кв.м. з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Ж», погріб літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е», вбиральня літ. «З», вигрібна яма літ. N, огорожа №1-№2, колодязь літ. «К», колонка літ. «К1». Згідно звіту про оцінку майна, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 445/20 від 28 травня 2020 року) ринкова вартість майна- житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] станом на 31.05.2021 становить 129800 гривень . У зв`язку з цим, вимушений звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за законом. Для цього йому необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме що він-позивач у справі на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була його матір`ю, проживав разом з нею постійно і є таким, що прийняв спадщину після її смерті,на спадкове майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами в його відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області - відповідача у справі, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог , просив розгляд справи по суті проводити у відсутність представника селищної ради, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Дослідивши надані докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.1990 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим № 1-1624, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . 23.11.1990 вказана вище 1/2частина житлового будинку з надвірними будівлями була зареєстрована за [PERSON] в Дергачівському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 108. Згідно свідоцтва про право власності від 13.06.1990 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В. за реєстровим № 1-1622, [PERSON] належить 1/2частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , в спільно придбаному майні, набутому подружжям під час зареєстрованого шлюбу. 23.11.1990 вказана вище 1/2частина житлового будинку з надвірними будівлями була зареєстрована за [PERSON] в Дергачівському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 108. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 21.04.2004 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Актовий запис № 66. За життя [PERSON] склала заповіт від 13.06.1990 посвідчений заступником голови Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 143, яким заповіла все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось та на все, що вона буде мати за законом, сину [PERSON] ( батькові позивача). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , шляхом спільного з ним проживання на час відкриття спадщини, та шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім того, 13.12.2005 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріна Т.В. видала на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески з відсотками (спадкова справа № 1301/2005, реєстровий номер 1-1978). Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями на своє ім`я не оформляв. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 24.11.2008 Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Актовий запис № 200. Спадщину після його смерті прийняла його дружина та [PERSON] (мати позивача), шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою селищної ради та будинковою книгою Свідоцтво про право на спадщину за своє ім`я [PERSON] не оформляла, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини не подавала. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 26.07.2010 виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Актовий запис № 139. Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв позивач у справі шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою селищної ради та актом депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. 18.05.2021 позивач звернувся до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутової Т.А. з заявою про прийняття спадщини та отримав відмову у відкритті спадкової справи з тих підстав, що пропустив строк для прийняття спадщини та не довів факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 18.05.2021 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що моє місце реєстрації з померлою не співпадало на день смерті, не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] (крім позивача) не має. Спадкове майно на яке претендує позивач складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, виданого 20 травня 2021 року (інвентаризаційна справа № 234) за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 1200 кв.м розташований житловий будинок літ. «А-1» з ганком літ. «а» загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 35,60 кв.м. з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Ж», погріб літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е», вбиральня літ. «З», вигрібна яма літ. N, огорожа №1-№2, колодязь літ. «К», колонка літ. «К1». Згідно звіту про оцінку майна, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 445/20 від 28 травня 2020 року) ринкова вартість майна- житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] станом на 31.05.2021 становить 129800 гривень . У зв`язку з цим звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за законом. Для цього просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що він-позивач у справі на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка була його матір`ю, проживав разом з нею постійно і є таким, що прийняв спадщину після її смерті,на спадкове майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 484/747/17 дійшов категоричного висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця (позивач) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, , що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. ( Постанова ВС першої судової палати КЦС у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18 від 10 січня 2019 року). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Пункт 24 вищевказаної постанови: «Суди відкривають провадження в такій справі у разі….., а також у разі відсутності інших спадкоємців, які б могли дати таку письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації мого місця проживання за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що я не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і тому на підтвердження обставин, встановлених частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані мною до позову і які я прошу оцінити суд. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст.294 ч.6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки іншихосіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розгляжається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно ст.16 ЦК України : Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставіст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1261,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved