Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В вересні 2013 року [PERSON]. звернувся до Центрального суду м.Миколаєва з позовом до Миколаївської міської Ради, третя особа [PERSON] яким просив визнати незаконним та скасувати рішення Миколаївської міської Ради №48/38 від 06.09.2010 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 865 кв.м., за рахунок земель СВТ «Сільгосптехніка», для ведення садівництва та надання [PERSON] у власність земельної ділянки [NUMBER] площею, 865 кв.м. для ведення садівництва у складі СВТ «Сільгосптехніка» ( пункти 37 та 37.1). Ухвалою суду від 30.10.2013 року справу в порядку ст..116 ЦПК України було передано на розгляд до Заводського районного суду м.Миколаєва. Ухвалою судді від 13.11.2013 року справу було прийнято до провадження. У заяві позивач зазначив, що з квітня 2010 року є членом СВТ «Сільгосптехніка» та користується земельною ділянкою [NUMBER] загальною площею 250 кв.м. Відповідачем отримано державний акт про право власності на земельну ділянку розміром 865 кв.м. із земель СВТ «Сільгосптехніка». Приватизація вказаної земельної ділянки [NUMBER] проводилась з порушенням порядку приватизації, встановленого законодавством України, що призвело до порушення його прав землекористувача. Так, було приватизовано загальний проїзд, розташований між земельними ділянками [NUMBER] та [NUMBER], що створює йому перешкоду у доступі та проїзді до його земельної ділянки. Також при приватизації, до складу земельної ділянки [NUMBER] увійшла частина земельної ділянки [NUMBER], яка знаходилась у його користуванні. Крім того, при визначені та погоджені на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки, межі земельної ділянки [PERSON] з ним, як сусіднім землекористувачем не погоджені в натурі. Викладені обставини призвели до порушення його прав, оскільки на даний час він не має вільного доступу до своєї земельної ділянки, та можливості належним чином обслуговувати житловий будинок. У подальшому, [PERSON], уточнивши позові вимоги заявою від 03.12.2013 року просив також визнати недійсним державний акт №811188 від 03.12.2010 року, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку [NUMBER] площею 865 кв.м. у СВТ «Сільгосптехніка». Протокольною ухвалою суду від 03.12.2013 року уточнену позовну заяву [PERSON] було прийнято до провадження, та замінено процесуальний статус [PERSON] на відповідача. Ухвалою суду від 09.01.2014 року до участі у справі у якості третьої особи було залучено Садово-виноградське товариство «Сільгосптехніка». У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, підтвердили фактичні обставини викладені у позовній заяві. Також позивач просив поновити йому строк на звернення до суду з даним позовом, посилаючись на поважність його пропуску, по причині того, що після порушення свого права у травні 2010 року, він приймав міри по досудовому урегулюванню спору, звертаючись до відповідних державних органів. В судовому засіданні представник Миколаївської міської Ради позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що оспорюване рішення було прийнято ними у межах своїх повноважень, відповідно до вимог діючого законодавства. Крім того, просив у задоволені позову відмовити по спливу строку позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, у їх задоволені просив відмовити за безпідставністю, при цьому зазначивши, що позивачем не доведено порушення його прав внаслідок приватизації відповідачем вказаної земельної ділянки. Крім того, просив у задоволені позову відмовити по спливу строку позовної давності. У судовому засіданні представник третьої особи - СВТ «Сільгосптехніка» просив прийняти рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходе до наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] з 24.04.2010 року є членом СВТ «Сільгосптехніка» та йому у користування передано земельну ділянку [NUMBER], загальною площею 250 кв.м. яка до цього з 1992 року знаходилась у користуванні його батька [PERSON](а.с.115-116). Відповідач [PERSON] є членом СВТ « Сільгосптехніка» та їй, першочергово у користування було передано земельну ділянку [NUMBER], загальною площею 711 кв.м. (а.с.60). Відповідно до рішення Виконкому Миколаївської обласної Ради депутатів трудящих №649 від 12.09.1966 року у постійне користування СВТ «Перемога» було передано земельну ділянку загальною площею 4,8 га. Відповідно до ст..116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Частина третя цієї ж статті розкриває зміст різновидів безоплатної передачі земельних ділянок громадянам як форми переходу права власності. До таких різновидів відносяться: приватизація земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності. Земельні ділянки, які надаються садівницьким товариствам для ведення громадянами колективного садівництва складаються з двох частин: земель загального користування та земель, які власне використовуються для садівництва і закріплюються за громадянами-членами товариства. Відповідно до положень ст..35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Громадянин-член садівницького товариства, якому виділена земельна ділянка для садівництва, має право на її безоплатну приватизацію за умови, що її розмір не перевищує 0,12 га, як то передбачає п. «в» ч. 1 ст. 121 ЗК України). Право на приватизацію земельної ділянки передбачено також Статутом СВТ «Сільгосптехніка» (Розділ 2). Відповідно до п.п.2.2 Статуту - земельні ділянки загального користування (вулиці, проїзди, шляхи, майданчики для автотранспорту) розподілу між співвласниками не підлягають. Порядок приватизації земельних ділянок визначається ст. 118 ЗК України. Рішення Виконкому Миколаївської міської Ради №43/32 від 22.01.2010 року [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо оформлення державного акту про право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 711 кв.м. у СВТ «Сільгосптехніка». Технічна документація на зазначену земельну ділянку була виготовлена Державним підприємство "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" у 2010 році. При дослідженні зазначеної земельної ділянки [PERSON], погоджувала спільну межу з користувачами наступних земельних ділянок: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Спільна межа з земельною ділянкою [NUMBER], яка знаходиться у користуванні позивача, не погоджувалась. (А.с.45-68). Пунктом 37, 37.1 рішення Миколаївської міської ради № 48/38 від 06.09.2010 року, було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 865 кв.м., за рахунок земель СВТ «Сільгосптехніка», для ведення садівництва. Та передано зазначену земельну ділянку у власність [PERSON] для ведення садівництва. Тобто, у власність [PERSON], було передано земельну ділянку яка є на 154 кв.м., більше за раніше відведену у користування. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-01 від 16.05.2014 року встановлено, що земельна ділянка [NUMBER] в СВТ «Сільгосптехніка» розташована в середній частині кварталу з загальним в'їздом з поруч розташованими земельними ділянками № 100, 102, 101. Згідно з планом встановлення меж приватизованої земельної ділянки [NUMBER], зазначеного в держакті (а.с. 7), а також відповідно до технічної документації з землеустрою при оформленні документу (державного акту), на земельну ділянку [PERSON], розміри лінійних границь зі сторони земель загального користування земельної ділянки 865 кв.м., і складають: - по фасадній межі зі сторони земель загального користування (прохід) - по прямій - 30,11м.; - по задній торцевій частині по прямій - 16,85 м.; - по правій боковій межі зі сторони ділянки [NUMBER] - по прямій довжиною - 15,73 м., і зі сторони ділянки [NUMBER] довжиною - 19,47 м.; На момент дослідження, виконання експертом замірів на місцевості, а також по даним геодезичної зйомки земельної ділянки [NUMBER] в СВТ «Сільгосптехніка» в м. Миколаєві, встановлені фактичні розміри лінійних границь земельної ділянки [NUMBER], а саме: - по фасадній межі зі сторони земель загального користування (прохід) по прямій - 30,11м.; - по задній торцевій межі - по прямій - 16,85 м.; - по правій боковій межі зі сторони ділянки [NUMBER], по ломаній із прямих - 22,62 м., + 24,51 м., = 47,13 м.; - по лівій боковій межі зі сторони ділянки [NUMBER] - по прямій довжиною - 15,73 м., і зі сторони ділянки [NUMBER] довжиною - 19,47 м. Фактична площа земельної ділянки [NUMBER] в СВТ «Сільгосптехніка» на момент дослідження, складає 865 кв.м., що відповідає даним, зазначеним в технічній документації з землеустрою, але не відповідають лінійні проміри, кути і конфігурація ділянки в цілому, що підтверджує невідповідність фактичного землекористування і користування за документами. Земельна ділянка [NUMBER] в СВТ «Сільгосптехніка», розташована в середній частині кварталу з окремим в'їздом зі сторони загального проїзду садівництва. Згідно протоколу засідання правління СВТ «Сільгосптехніка» від 07.08.2010 року (а.с. 29), земельна ділянка [NUMBER], була виділена за схемою відводу 1992 року. Земельна ділянка неправильної геометричної форми за розмірами на плані: - у фасадній частині зі сторони земель загального користування (проїзд) - 0,5 м.; - по задній торцевій частині зі сторони підпорної стінки довжиною - 18,5 м.; - по правій боковій межі вздовж пішохідної доріжки - розміри не зазначені; - по лівій боковій межі вздовж загального проходу шириною - 3,0 м., розмір не зазначено. На момент дослідження, замірами виконані експертом, а також проведеної геодезичної зйомки земельної ділянки [NUMBER] в СВТ «Сільгосптехніка», встановлені фактичні розміри лінійних меж земельної ділянки [NUMBER], а саме: - в фасадній частині зі сторони загального користування (проїзд) - 1,36 м.; - по задній торцевій межі зі сторони підпорної стінки довжиною - 19,14 м.; - по правій боковій межі вздовж пішохідної доріжки довжиною - 26 м.; - по лівій боковій межі вздовж проходу шириною - 3,0 м., ломана з прямих довжиною - 5,41 м. + 6,47 м.+ 1,16 м. + 2,76 м + 3,88 м +2,26 м. + 6,89 м. = 4,62 м. = 9,98 м + 3,15 м. = 46,58м. Фактична площа земельної ділянки [NUMBER] в СВТ «Сільгосптехніка» на момент дослідження, складає 287 кв.м., що не відповідає даним, зазначеним в схемі відводу ділянки від 05.12.1992 року (а.с.с 5). Розбіжність в більшу сторону складає 37,0 кв.м. Земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] СВТ «Сільгосптехніка» мають спільну межу, котра розташована в лівій верхній боковій частині і проходить ломаною з прямих розмірами 9,98 і 3,15 метрів до задньої торцевої межі. Крім того, висновком експерта було встановлено, що проїзд загального користування між земельною ділянкою [NUMBER] та [NUMBER] увійшов в загальну площу приватизованої ділянки [NUMBER]. 23.08.2010 року [PERSON] було видано державний акт №811188 на право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 865 кв.м. у СВТ «Сільгосптехніка» для ведення садівництва. Пунктом «д» ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проект щодо відведення земельних ділянок є одним з видів документації з землеустрою. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій» матеріали перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) є складовою проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки. Згідно до п. 3.12. розділу ІІІ Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої міністерством юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, закріпленої межовими знаками меж земельної ділянки в натурі здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним особою. Разом з тим судом встановлено, що у кадастровому плані земельної ділянки [NUMBER], взагалі не зазначено суміжну земельну ділянку [NUMBER]. яка перебуває у користуванні [PERSON] Положення ст..198 ЗК України передбачають обов'язкове погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, з метою вірного визначення меж земельної ділянки, та не допущення порушень прав суміжних землекористувачів.. В судовому засіданні було встановлено обмеження прав позивача внаслідок порушення меж земельної ділянки зі сторони [PERSON], оскільки на даний час [PERSON] обмежено вільний доступ до земельної ділянки. Відповідно до п. "а,г" ч. 1,2 ст. 95 ЗК України, землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі, споруджувати житлові будинки, споруди. Порушенні права землекористувачів підлягають відновленню Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Способи захисту передбачені ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до виписаного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON], позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.. 257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень сит.267 ч.5 ЦК України - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Приймаючи до уваги, що позивачем приймалися міри по досудовому урегулюванню спору, що підтверджується його чисельними зверненнями до відповідних державних органів, та той факт, що пропущений позивачем строк звернення до суду є нетривалим, а саме п'ять місяців, характер порушеного права, яке є суттєвим, суд вважає за можливе поновити [PERSON] строк звернення до суду з даним позовом

Outcome: approved