Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В квітні 2015 року, позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 894 мкв., що знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина на майно: квартиру [ADDRESS]; жилий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем, оскільки донька [PERSON], яка є відповідачем, немає наміру прийняти спадщину. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області було відмовлено, оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності та відповідно не отримав правовстановлюючий документ, але як член кооперативу виплатив її вартість, та відповідно набув право власності на неї. Крім того нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS], але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності, але відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки її придбав, виплативши її вартість, та відповідно набув права власності на неї. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на задоволені позову. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, де зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивачаЮ дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане Палацом одруження м. Одеси 19.12.1969 року. Від спільного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження адміністрацією Саракташського селищної ради Саракташського району Оренбургської області Російської Федерації 11.04.2007 року, де батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 25.04.2014 року. Після [PERSON] залишилося спадкове майно: квартира [ADDRESS]; жилий будинок [ADDRESS]; земельна ділянка, що знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно заяви [PERSON] від 27.03.2015 року поданої до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О., [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO], на спадщину після смерті батька не претендує, до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не бажає. Згідно заяви [PERSON] від 27.03.2015 року 13 год. 20 хвилин, остання звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті чоловіка - [PERSON], яка складається з: · квартири [ADDRESS]. · транспортного засобу, марки RENAULT, модель CLIO SIMBOL, 2002 року випуску; · гаражу [NUMBER] (адреса: вул. Купріна в а/к «Ініціатива плюс» в м. Маріуполі Донецької області); · жилого будинку [ADDRESS]; · земельної ділянки ([ADDRESS]; 03.04.2015 року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] та відповідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 03.04.2015 року останнє зареєстровано за [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. від 30.03.2015 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки відсутні у спадкоємця правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Також відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. від 03.04.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку - відсутні документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], якій видані свідоцтва про право на спадщину від 30.03.2015 року на транспортний засіб марки RENAULT, модель CLIO SIMBOL, 2002 року випуску, від 03.04.2015 року на гараж [NUMBER], що знаходиться за адресою: вул. Купріна в а/к «Ініціатива плюс» в м. Маріуполі Донецької області, від 03.04.2015 року на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року №9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. 14.10.1977 року на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради видано ордер [NUMBER] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зі списку ЖБК «Звездный». [PERSON], сплатив вартість квартири [ADDRESS], про що свідчить довідка видана ТОВ «Жилье-22» №9 від 26.03.2015 року. Відповідно витягу з особового рахунку [NUMBER] у ТОВ «Жилье-22» від 25.03.2015, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] (донька) та [PERSON] (онук), основним квартиронаймачем зазначено [PERSON]. Таким чином, судом визнається доведеною належність спірної квартири померлій особі на момент смерті. Відсутній правовстановлюючий документ мав бути лише доказом належності квартири спадкодавцю, а його відсутність сама по собі не призводить до припинення права власності. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого держаним нотаріусом Першотравневої державної нотаріальної контори Донецької області Чиченковим С.Ф., [PERSON] купив земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], у межах плану встановлення границь земельної ділянки. Відповідно плану земельної ділянки, остання має загальну площу 894 м.кв. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим докумен том. Відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: в т.ч. і рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки судом встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене спадкове майно, а її позовні вимоги не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved