Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Наприкінці лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія»Аеросвіт» на свою користь середньомісячний заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 64257,81 грн. В обґрунтування вказаного позову зазначає, що з 01 липня 2011 року по 15 травня 2013 року, вона працювала в приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанії «Аеросвіт» на посаді провідного інженера з дизайну та розвитку інтер'єра ПС відділу планування та забезпечення виробництва директорату з інтер'єрів ПС комплексу інженерно-технічного забезпечення. Наказом відповідача № 1524-ос від 14 травня 2013 року вона була звільнена з роботи за власним бажанням. Однак, в порушення ст.47 КЗпП України відповідач не провів вчасно з нею розрахунок по заробітній платі, а також не виплатив компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу. В зв'язку з чим 26 липня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за її позовом було ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача у розмірі 35846 гривень 75 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 7880 гривень 4 копійки. . Проте на момент подачі позову розрахунок проведений не був, рішення суду залишається не виконаним. З огляду на це, з метою захисту своїх трудових прав, в частині стягнення середнього заробітку за час невиплати заробітної плати вона і звернулася до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Лешкевич О.М. надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і прийшов до переконання, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що з 01 липня 2011 року по 15 травня 2013 року, позивач працювала в приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанії «Аеросвіт» на посаді провідного інженера з дизайну та розвитку інтер'єра ПС відділу планування та забезпечення виробництва директорату з інтер'єрів ПС комплексу інженерно-технічного забезпечення, що підтверджується даними трудової книжки (а.с.7-10). На підставі наказу генерального директора ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» №1524-ос від 14 травня 2013 року (а.с.14) [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням. Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо оплати праці, які передбачені ст.ст. 47, 115, 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року - травень 2013 року, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу в сумі 35856,75 грн. (а.с.11). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2013 року за позовом [PERSON] до ПрАТ «Авіакомпанія Аеросвіт», стягнуто з відповідача заробітну плату в розмірі 35856,75 грн. та середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 7880,04 грн. починаючи з дня звільнення позивача 15.05.2013р. по день винесення судового рішення 26.07.2013р., (а.с.16). Вказане судове рішення набрало законної сили 19.08.2013 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що на момент подачі позову розрахунок проведений не був, рішення суду від 26.07.2013 року залишається невиконаним. Відповідно до частини 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності передбаченої ст. 117 Кодексу законів про працю України. Змістом статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Ст. 117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач при звільненні позивача, у встановлені законом строки, не виплатив йому нараховану заробітну плату та всі належні суми при звільненні, суд дійшов висновку, що з ПрАТ "Авіакомпанія "Аеросвіт" слід стягнути на користь позивача її середній заробіток за весь час затримки, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили від 26.07.2013 року - 19.08.2013 року по день винесення даного судового рішення - 06.04.2015 року. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) за цей період. З довідки про доходи позивача №5082 від 16 травня 2013 року (а.с.11) вбачається, що розмір її заробітної плати за березень 2013 року становить 3287 гривень 51 копійку, за квітень 2013 року - 3476 гривень 30 копійок. З розрахункових листків, які містяться в матеріалах цивільної справи (а.с.12,13) вбачається, що кількість робочих днів позивача у березні 2013 року становила 15 днів, в квітні 2013 року - 22 дня. Тому середньомісячна кількість робочих днів становить 18,5 ((15+22) : 2). Таким чином, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 182 гривні 81 копійку ((3287,51+ 3476,30) : (15+22)). З огляду на ці розрахунки розмір середньомісячної заробітної плати [PERSON] становить 3381 гривень 99 копійок (182,81 х 18,5). Починаючи з моменту вступу рішення суду від 26.07.2013 року в законну силу від - 19.08.2013 року по день винесення даного судового рішення, минуло 19 місяців 18 днів (тобто 19,5 місяця). Таким чином середній заробіток, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за вказаний період, становить 65948 грн. 80 коп. (19,5 місяця х 3381,9 грн. - розмір середньомісячного заробітку). Тому для повного відновлення порушеного права слід стягнути з відповідача на користь позивача вказаний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку Відповідач в своїй заяві не навів підстави для відмови у задоволенні позову, жодним чином не обргунтував свої заперечення в розрізі вимог ст.60 ЦПК України. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 659 грн. 48 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнена від їх оплати. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 116, 117, КЗпП України,

Outcome: approved