Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вищеназваним позов. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що тривалий час переносить душевні страждання та переживання по вині підприємства відповідача у звязку зі смертю її батька [PERSON]. Вказує, що причиною смерті його нещасний випадок на виробництві, внаслідок невиконання правил безпеки згідно нормативних актів з охорони праці посадовими особами Відповідача, зокрема старшим майстром дільниці газо очистки газового цеху [PERSON] та начальником газового цеху [PERSON]. Внаслідок смерті батька позивач переносить тяжкі моральні та фізичні страждання. Позивачу постійно не вистачає спілкування із батьком, його турботи, уваги, вказує, що втратила найцінніше в своєму житті. У звязку з цим, вона звернулася до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди, в звязку зі смертю батька, стягнути з Відповідача ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг 280000,00 гривень. У судове засідання Позивач не зявилась, скориставшись правом на представництво. Представник позивача [PERSON], також у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. Представник Відповідача - ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заперечення проти позову та заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутність, розмір моральної шкоди просила визначити з урахування наданих заперечень. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-КИ № 450130 від 01.03.1982 року (а.с.9) та свідоцтвом про шлюб Позивача серії 1-КИ № 086766 на підставі якого остання змінила прізвище з дівочого на «Лозова» (а.с.10). Згідно з свідоцтва про смерть за № 1807, виданого 17.11.1994 року, [PERSON] помер 11 листопада 1994 року у віці 41 років (а.с.3). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], під час настання нещасного випадку, а саме отруєння доменним газом, працював на майданчику обслуговування газопроводу чистого доменного газу, газо очистки №4 газового цеху Криворізького державного металургійного комбінату «Криворіжсталь», правонаступником якого Відповідач (а.с.4-8). Згідно з пункту 11.3 Акту № 75/2 про нещасний випадок від 22.11.1994р. (форма Н-1), причиною настання нещасного випадку стала незадовільна організація роботи виражена в допущенні людей для виконання робіт групи газонебезпеки без оформлення наряду допуску без наявності газорятувальника і не застосувавши отриманої газозахисної апаратури. (а.с.4 зворот). Також з акту вбачається, що винними в нещасному випадку, який стався з батьком позивача у справі є робітники підприємства відповідача - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7 зворот). Суд, враховуючи положення ст. 5 ЦК України, а також пункт 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, до спірних правовідносин застосовує норми ЦК УРСР, які діяли на момент їх виникнення. Згідно з ст. 440, ст. 440-1 ЦК УРСР (що діяв на час виникнення спірних правовідносин), шкода, спричинена особі чи майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, яка завдала шкоди. Моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. При цьому, відповідно до ст.441 ЦК УРСР організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язкі. Згідно з ст. 450 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), організації, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточуючих, зобов'язані відшкодувати шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки. Крім того, відподно до ч. 2 ст. 456 ЦК УРСР в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На час нещасного випадку і виниклих у зв»язку з цим правовідносин діяли і були чинними Правила відшкодування власником підприємства,установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням ним трудових обов»язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472. ( далі- Правила ) Згідно п. 8 Правил у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди ( одержання частини втраченого заробітку ) мають особи, які перебували на утриманні померлого, або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. При цьому, до вимог, що випливають з порушення особистих немайнових прав, строки позовної давності відповідно до ст. 83 ЦК України УРСР 1963 року не застосовуються (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди). Окрім того, з набранням чинності ЦК України 2004 року позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Суд вважає, що в даному випадку саме Відповідач - ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг повинен виплатити Позивачу моральну шкоду, правові підстави для стягнення якої визначені ст.ст. 441, 450, 456 ЦК УРСР. За таких обставин, вимоги Позивача до ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Представник відповідача, фактично визнав позовні вимоги, однак заперечує їх розмір, що суд розцінює як часткове визнання позову. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із смертю батька встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, що позбавляє її нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що внаслідок смерті батька у Позивача порушено звичайний для нього спосіб життя, втрата близької людини, вимагає від нього додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, був для нього опорою, моральною підтримкою, він змушена переносити нервові потрясіння та душевні страждання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації з урахуванням наступного. Позивач оцінює заподіяну моральну шкоду в 280000,00 грн. Однак, всупереч положень ст. 57-61 ЦПК України, Позивач не надав суду доказів того, чому саме такий розмір матеріальної компенсації моральної шкоди він вимагає до відшкодування. Визначаючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди в зв'язку зі смертю батька, суд враховує, характер та обсяг його душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що дійсно на момент смерті батька позивачу виповнилось лише 12 років і вона була у нього на утриманні ; вину підприємства - відповідача в смерті [PERSON] та завданні Позивачу немайнової (моральної) шкоди; наслідки викликані заподіяною шкодою - смерть найбільш близької людини; перенесені і по теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті викликані смертю батька. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань Позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її життєвих, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, підлягає 35000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона пережила та переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України Про судовий збір Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial