Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої на його користь 12 065,38 грн. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 12.04.2016 р. відповідач уклала із позивачем Генеральну угоду № б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 8 423,87 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши кредит у визначеному розмірі, а однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 03.07.2018 р. за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 12 065,38 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6 473,10 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 1 682,52 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2 983,80 грн., а також штрафу - 925,96 грн. Позивач явку свого представника у відкрите судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У поданому разом із позовом письмовому клопотанні, позивач просить справу розглянути за відсутності його представника. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо факту укладення Генеральної угоди та отримання кредитних коштів, вказала, що частково погашала кредит, однак не мала можливості погасити вказаний розмір заборгованості повністю та допустила прострочення із-за виниклих непередбачуваних обставин із її здоров'ям та здоров'ям її матері. Вказала, що в подальшому буде виконувати кредитне зобов'язання по мірі можливості. Як вбачається із ухвали суду від 10.09.2018 р. справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні із викликом учасників справи та відкрито провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. А відтак, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди №б/н від 12.04.2016 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8 423,87 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 30.04.2019 р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві (а.с. 4, 5). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, який може збільшити або зменшити його в будь-який момент (а.с. 6-29). Із заяви та угоди вбачається, що [PERSON] була ознайомлена та згідна з умовами надання банківських послуг і тарифами банку. Вказана угода відповідає вимогам ст.634 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Оскільки за Генеральною угодою між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], остання взяла на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно в розмірі 8 423,88 грн. та зазначені обов'язки порушила, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3), то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 6 473,10 грн. та сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 1 682,52 грн. При вирішенні спору судом береться до уваги, що відповідач здійснив останній платіж на погашення заборгованості перед банком 19.10.2017 р., що підтверджується розрахунком заборгованості та не заперечується відповідачем (а.с. 3). Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості, до заборгованості включено пеню та комісію (накопичувальним підсумком) у розмірі 2 983,80 грн. та вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. Пунктом 2.8 Генеральної угоди, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення кредитних обов'язків відповідача перед позивачем, розмір якого вказаний у умовах та правилах надання банківських послуг, нарахування якої відбувається за кожний день прострочення. У той же час, згідно п. 2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаної у даній Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше, ніж на 31 день, по зобов'язаннях, строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту рахується з 32 дня з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 925,96 грн. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором,- свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Загальний розмір зобов'язання, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними за період від 12.04.2016 р. до 03.07.2018 р., виходячи з поданих доказів, без врахування суми боргу за пенею, складає 9 081,58 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6 473,10 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1 682,52 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 925,96 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 762 грн. (а.с. 37), який стягується пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 9081,58/12065,38*1762=1326,25 грн.

Outcome: partial