Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В листопаді 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 12 жовтня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14975-121007. Згідно договору Банк надав відповідачу кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в розмірі 504 грн. 00 коп. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25 вересня 2013 року існує заборгованість перед банком в сумі 1961 грн. 19 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 1046 - 1056 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1961 грн. 19 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказував на те, що Банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 001-14975-121007. Згідно договору Банк надав відповідачу кредит та відкрив картковий рахунок з сумою кредитної лінії в розмірі 504 грн. 00 коп. Умови надання та користування кредитом передбачені також Тарифним пакетом «Класичний», доданим до кредитного договору, та узгодженим з відповідачем. Згідно п.1.1.1 Тарифів встановлена процентна ставка за користування кредитною лінією у розмірі 29,90 %. Пунктом 1.2 Тарифів встановлена плата за обслуговування кредитного залишку у розмірі 2,99 % від суми використаних коштів. Пунктом 5.2 кредитного договору сторони встановили строк дії договору - до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Згідно п.3.6 кредитного договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються в Тарифах. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Умовами тарифного пакету передбачено розмір обов'язкового погашення тіла кредиту - 7% від суми використаних коштів та розмір обов'язкового мінімального щомісячного платежу і його складові. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань, тобто внесення щомісячних платежів, що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Оскільки умовами договору між сторонами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок відповідача повернути весь борг частинами, то право позивача вважається порушеним з моменту недотримання позичальником строку погашення кожного щомісячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116 цс 13) і є обов'язковою для застосування судами України. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед Банком. Згідно наданого розрахунку відповідачу нарахована заборгованість, яка станом на 25 вересня 2013 року складає 1961 грн. 19 коп., а саме: 461 грн. 08 коп. - тіло кредиту, 580 грн. 11 коп. - заборгованості за відсотками, 920 грн. 00 коп. - заборгованості за комісіями. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК). Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Отже, звернувшись до суду 22 листопада 2013 року позивач має право на стягнення платежів, строк внесення яких настав після 22 листопада 2010 року. За розрахунком, наданим Банком станом на 22 листопада 2010 року вся заборгованість за тілом кредиту - 461 грн. 08 коп. є простроченою. Таким чином, вимога про стягнення 461 грн. 08 коп. тіла кредиту заявлена поза межами строку позовної давності, а тому відповідно до статті 267 ЦК задоволенню не підлягає. Заборгованість за процентами та плати за обслуговування кредитного залишку (комісії) за розрахунком позивача станом на 25 вересня 2013 року, доданого до позовної заяви, з якою позивач звернувся до суду 22 листопада 2013 року, складає відповідно 580 грн. 11 коп. та 920 грн. Проценти за користування кредитними коштами та комісія нараховуються на залишок кредитного боргу щомісячно і сплачуються позичальником шляхом внесення обов'язкового щомісячного платежу. Виходячи з вищезазначених правил застосування строку позовної давності, позивач має право на стягнення тих процентів та комісії, які нараховані відповідачу після 22 листопада 2010 року. З грудня 2010 року по 25 вересня 2013 року, тобто в межах строку позовної давності, [PERSON] нараховано 403,94 грн. (580,11 грн. - 176,17 грн.) процентів за користування кредитними коштами та 625,60 грн. (920 грн. - 294,40 грн.) комісії, які підлягають стягненню відповідно до умов договору та статтей 526, 530, 1048 ЦК України Таким чином, вимоги Банку про стягнення кредитної заборгованості за Договором підлягають частковому задоволенню в межах строку позовної давності в розмірі 1029,54 грн. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial