Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В листопаді 2013 р. ВАТ "Запоріжжяобленерго" звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач, що мешкає за адресою [ADDRESS] користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER] на постачання електроенергії. Відповідач обов*язки по сплаті за використану електроенергію не виконує, в зв*язку з чим утворилась заборгованість у сумі 3897 (три тисячі вісімсот дев*яносто сім) грн.08 коп. за період з 29.04.2009 року по 17.06.2013 року. Посилаючись на те, що добровільно відповідач виконати зобов'язання з оплати вартості електроенергії відмовляється, позивач просить суд стягнути з відповідача, вартість спожитої електричної енергії, судові витрати. В судове засідання представник позивача за довіреністю надала заяву про розгляд справи за відсутності представника ВАТ «Запоріжжяобленерго», на задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості та стягнення судових витрат наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. За змістом п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17 жовтня 2005 року № 910) і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за № 417/1442, споживачами електричної енергії - населенням - є фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької діяльності. Як встановлено судом з матеріалів справи відповідач, що мешкає за адресою [ADDRESS], користується електроенергією на підставі договору № 532406075 тобто є споживачем електричної енергії. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач не сплачує за спожиту електричну енергію, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 3897 грн. 08 коп. 29.04.2009 року відповідачем подано заяву про розстрочення сплати боргу, тобто наявність заборгованості відповідачу відома. За змістом ч. 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність і за порушення умов договору з енергопостачальником і за порушення правил користування електричною енергією згідно із законодавством України. Таким чином, аналізуючи надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при звернення до суду із позовною заявою в сумі 229 грн. 40 коп., про що надано квитанцію про сплату судового збору.

Outcome: approved