Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

в квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 05.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. В обґрунтування заяви [PERSON] вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на день смерті офіційно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично він проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Оскільки батько був людиною похилого віку, мав хронічне захворювання, не міг себе сам обслуговувати, купувати продукти харчування, ліки, готувати їжу, то починаючи з 11.10.2017 року по день його смерті він постійно проживав разом з заявником. Проживаючи разом, заявник постійно здійснював за ним догляд, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який складався з зарплати заявника та пенсії [PERSON] .. На спільні кошти вони купували продукти харчування, предмети домашньої обстановки і вжитку, сплачували комунальні послуги. [INFO] [PERSON] помер. 11 березня 2019 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, з метою оформлення свідоцтва на спадщину за законом після померлого батька, але йому було відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та не підтвердження факту спільного проживання з померлим на день смерті. Заявник просить встановити юридичний факт сумісного проживання з спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини за однією адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у заяві. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи: виконкому районної в місті ради в судове засідання не з`явився, від представника на адресу суду надійшло клопотання в якому представник просить дану справу слухати без його участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що знайома з [PERSON] з 1987 року, вони сусіди. Його батько [PERSON] проживав окремо від сина, але потім захворів на онкозахворювання та з травня 2017 року [PERSON] забрав його до себе, жили вони разом по день смерті [PERSON] , вели спільне господарство, син доглядав за батьком, батько був на обліку в лікарні за місцем проживання сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що з заявником знайома близько 12 років, вони сусіди. В кінця 2017 року [PERSON] забрав до себе свого батька [PERSON] , так як той дуже хворів. Вони проживали разом постійно за адресою заявника - [ADDRESS] , в цій квартирі [PERSON] помер і поховали його з цієї адреси. Суд, вислухавши заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши й оцінивши докази в справі в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.17). [INFO] помер батько заявника, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.7). За життя [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 9954 від 11.06.2019 року (а.с.32). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, відповідно до заповіту від 28.02.2018 року за реєстром № 86, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В., яким [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.34). 11.03.2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В., з заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [INFO] [PERSON] . Постановою від 11.03.2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В. [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Хроленко М.В. 28.02.2018 року за реєстром № 86, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк та не підтвердив документами факт спільного проживання з померлим на день смерті (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 236 від 14.03.2019 року. Відповідно до Акту про фактичне проживання від 18.03.2019 року, посвідченого ТОВ "Житлокомцентр", [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав з [PERSON] з 11.10.2017 року по день смерті останнього за адресою: [ADDRESS] . Крім цього як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 1392 від 08.08.2018 року, смерть [PERSON] настала за адресою: [ADDRESS] . В силу ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст. 315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявника важливе юридичне значення, а саме оформлення спадщини за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. ст.1220, 1222, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1233, 1234, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому, а також скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. ст. 1268, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що зазначено у п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року №1382 - ІV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. На підставі викладеного, враховуючи, що від встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, а іншого порядку його встановлення законом не визначено, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved