Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 13.08.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції(м. Одеса) Шатілова Олена Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що з 09.04.1999 р. згідно з договором купівлі-продажу №99/0058, зареєстрованим Одеською універсальною товарною біржею «GIP», [PERSON] належить право власності на ј частину квартири [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації від 23.04.1999 р. за №795. 25.03.2019 р. рішенням Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів за позивачем було визнано право власності на ј частину вищезазначеної квартири. Разом із позивачем співвласниками квартири [ADDRESS] були [PERSON] (мати позивача, історія зміни прізвищ з дівочого: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), [PERSON] (рідний брат позивача), [PERSON] (рідний брат позивача). Усі співвласники квартири окрім позивача померли. [INFO] помер [PERSON] , про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси у книзі реєстрації актів про смерть 04.04.2004 р. зроблено запис за №3444, видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси у книзі реєстрації актів про смерть 16.05.2005 р. зроблено запис за №4664, видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси у книзі реєстрації актів про смерть 01.10.2008 р. зроблено запис за №7774, видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . 11.03.2020 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шатіловою О.В. було заведено спадкову справу №3/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою позивача. 16.03.2020 року приватний нотаріус Шатілова О.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. Також, 11.03.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шатіловою О.В. було заведено спадкову справу №4/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] за заявою позивача. 16.03.2020 року приватний нотаріус Шатілова О.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. З огляду на зазначені обставини позивач звернувся до суду для вирішення питання в судовому порядку про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2020 року позовну заяву залишено без руху. 02.09.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси було подано заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. У підготовчі судові засідання 17.11.2020 року, 11.02.2021 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 25.03.2021 року справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. В судове засідання 18.05.2020 року позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних. Відповідач в судове засідання 18.05.2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства. Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання 18.05.2020 року не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 20.05.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.04.1999 р. за договором купівлі-продажу №99/0058, зареєстрованим Одеською універсальною товарною біржею «GIP», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули право власності на квартиру [ADDRESS] в рівних частках по ј. [INFO] помер [PERSON] , про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси у книзі реєстрації актів про смерть 04.04.2004 р. зроблено запис за №3444, видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси у книзі реєстрації актів про смерть 16.05.2005 р. зроблено запис за №4664, видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси у книзі реєстрації актів про смерть 01.10.2008 р. зроблено запис за №7774, видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . 25.03.2019 р. рішенням Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів за [PERSON] було визнано право власності на ј частину квартири [ADDRESS] . 11.03.2020 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шатіловою О.В. було заведено спадкову справу №3/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] 16.03.2020 року приватний нотаріус Шатілова О.В. винесла постанову №28/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. 11.03.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції України Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шатіловою О.В. було заведено спадкову справу №4/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON] 16.03.2020 року приватний нотаріус Шатілова О.В. винесла постанову №29/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини і тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , так, [INFO] народився [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження батько [PERSON] , мати [PERSON] . 27.03.1986 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . 26.12.1991 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є братом [PERSON] , так, [INFO] народився [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] з 14.04.2000 р. по 11.05.2005 р. проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 14.04.2000 р. по 29.09.2008 року проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 30.09.2004 р. зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, згідно зі статтею 5 цього ж кодексу здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Положеннями пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільного права може бути його визнання судом. При цьому, з огляду на положення статті 392 цього ж кодексу, позов про визнання права власності може бути подано власником майна у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно із частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. При цьому місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання України" місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Встановлення зазначених обставин є необхідним для вирішення питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом. А тому, суд вважає за необхідне позовну заяву про визнання право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] на квартиру задовольнити.

Outcome: approved