Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, які уточнила в ході судового засідання, підтримала та просить суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 6938 грн., моральну шкоду в розмірі 6000 грн.; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 640 грн., а всього 13578,00 грн.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивачки підтримав та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки та її представника не визнала та надала суду письмове заперечення, в якому просить суд в їх задоволенні відмовити. Пояснила, що відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 2, 3 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У ст. 1166 ЦК міститься законодавче визначення відповідальності за шкоду, завдану майну та підстави її виникнення. Так для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Стаття 60, ч. 1 ст. 179 ЦПК України закріплює загальне правило розподілу обов'язків з доказування у цивільному процесі: "Кожна сторона доводить факти, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень". У відповідності з ним правилом позивач, пред'являючи позов, повинен довести факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, у позовній заяві позивач посилається на [PERSON] комісії ЖЕУ №4 від 11.10.2016 року. Дійсно, як розяснюється у листі [PERSON] з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року, відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил встановленого форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: - дата складання акта (число, місяць, рік); - прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; - прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; - прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; - характер залиття та його причини; - завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); - висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). [PERSON], який надає позивач не відповідає цим вимогам, він складений та підписаний лише однією особою - мастером ЖЕУ № 4, та містить лише інформацію «зі слів власника затопленої квартири», та не встановлює, навіть не досліджує ні характер, ні причини затоплення, не встановлює особи, з вини якого сталося залиття та її вини, не оцінює завдану матеріальну шкода, обсяги необхідного ремонту, що є обов'язковим. Все, що підтверджує цей акт, це наявність слідів затікання на стелі біля люстри, відсутність затікань на стінах та здуття ламінату на площі біля 1 кв. м.. Коли саме з'явилися сліди на стелі та здувся ламінат, ніхто не досліджував. Доречи, причин здуття ламінату є чимало та далеко не всі вони від потрапляння води, наприклад, він може здутися при використанні неякісного матеріалу, порушення технології при укладанні та інше. Причини затікання на стелі теж могли бути викликані різними факторами, які необхідно було дослідити та встановити комісійно. На підставі вищенаведеного посилання на [PERSON] майстра ЖЕУ, як на безспірний доказ, є необґрунтованим. Крім того, розмір матеріальної шкоди позивач підтверджує кошторисом на ремонтні роботи, але взагалі не ясно, що за організація складала проектно-кошторисну документацію, чи вона має відповідну ліцензію на здійснення цих дій, який обсяг робіт, на який складався кошторис і ким саме цей обсяг визначався. Так, згідно загального правила визначити розмір завданої матеріальної шкоди можливо як до, так і після ліквідації наслідків затоплення. У першому випадку проводять експертизу з визначення вартості востановчих робіт, це виконують спеціалізовані організації або кваліфікований експерт, що мають відповідну ліцензію. Якщо ж позивач за свої кошти вже провів ремонтні роботи, то розмір збитків підтверджується сметою ремонтних робіт, актом виконаних робіт, документами про їх оплату та/або придбання відповідних матеріалів. При цьому в [PERSON] про затоплення квартири обов'язково повинні бути вказані обсяги робіт, що підлягають відшкодуванню. Тому розмір матеріальної шкоди не доведено. Дійсно між TOB «М.К.С.» та мешканцем квартири [ADDRESS] [PERSON] був укладений договір підряду на встановлення індивідуального опалення від 02.10.2016 року. Але проведення робіт по встановленню опалення саме о 13 годині 11.10.2016 року не підтверджено жодними доказами та ствердження про те, що затоплення сталося внаслідок «невмілої роботи» робітників підприємства, є безпідставним. Крім того, згідно п. 2 ст. 1172 ЦК України, замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Тому звернення з позовними вимогами до TOB «М.К.С», який виступав підрядником та виконував завдання замовника, від якого, доречи, не мав жодних нарікань, а з позивачем взагалі не має ніяких правових відносин, незрозуміле. Щодо відшкодування моральної шкоди, згідно п. 5.1. [PERSON] юстиції України «Про відшкодування моральної шкоди» № 35-13/797 від 13.05.2004 року «Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, з'ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.». В даному позові єдиним фактом, на який посилається позивач, є довідка лікаря-психіатра, що нібито підтверджує різке погіршення здоров'я сина позивача. Але, у тексті довідки зазначається лише те, що [PERSON] 12.10.2016 року був обстежений та отримав відповідні рекомендації. Що ж стосується ствердження позивача про виклик наряду поліції, які зафіксували факт затоплення квартири, написання заяви в поліцію, то ніяких документів на доказ цього факту не було представлено, як і результатів розгляду заяви. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що кімната в квартирі [ADDRESS] була затоплена збоку. Збоку в квартирі №12 працівники ТОВ «М.К.С» робили роботи по встановленню газового конвектора і допустили протікання води не тільки в квартирі у [PERSON], але й у інших. 11.10.2016 року ввечері в квартирі №8 був затоплений стеля і підлога. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що фірма «М.К.С» багатьом встановлювала газові конвектори, вони бурлили дірку в стіні і при цьому воді текла на підлогу. Була затоплена кімната в квартирі [ADDRESS] у [PERSON], коли робили опалення в квартирі №12 цього ж будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він мешкає в квартирі [ADDRESS] разом з [PERSON] і все бачив. Кімната сина його цивільної дружини була затоплена з квартири №12 цього ж будинку, де працівники «М.К.С» робили газове опалення. Він побіг до квартири №12 і побачив, що підлога була мокрою від води. Це також бачили і сусіди. Була затоплена стеля і під нею підлога. Він звернувся до виконкому, до поліції, ЖЕО. Він прописаний в цій квартирі, позивачка його цивільна дружина. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона бачила, що квартира №8, де мешкає [PERSON] була затоплена з квартири [ADDRESS], де працівники «М.К.С» встановлювали газове обладнання. Вона була і в квартирі №12, де мешкає [PERSON], там була мокра підлога. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 11.10.2016 року вона складала акт в квартирі [ADDRESS]. В кімнаті була пляма на стелі біля люстри і навпроти на підлозі здутий ламінат. Це сталось з вини працівників, які встановлювали в квартирі №12 вказаного будинку газове обладнання. Плями були свіжі. Дату та час вона писала зі слів господаря, все інше що бачила. Вона підтверджує лише факт затоплення. Вона була і в квартирі №12, де було видно, що підлога мокра. Мешканці визнали, що працівники «М.К.С» допустили розлив води. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. TOB «М.К.С.» зареєстроване за адресою: [INFO]. 11.10.2016 року у будинку №1-а по вул. Героїв України в м. Покров Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю «М.К.С.» проводились роботи по встановлюванню індивідуального газового опалювання. Десь приблизно о 13.00 годині робітники почали проводити роботу гідро буром (гідро бур - це такий інструмент, у який заливають до 2-х відер води і при невмілій роботі, ця вода виплескується на підлогу) у квартирі №12, яка знаходиться над квартирою позивача, внаслідок чого спальня її сина (інваліда 2 групи психічнохворого) була затоплена. Згідно акту комісії Житлово-експлуатаційного управління №4 від 11.10.2016 року затоплення трапилось 11.10.2016 року о 13 годині 30 хвилин із квартири №12, у якій працювала бригада по встановленню опалювальних приладів (проводились підготовчі роботи: висвердлювали отвір в стіні спальні під установку газового конвектора). Згідно з тим же актом зіпсовано ламінат підлоги спальні площею біля 1 м; на стелі спальні з'явилися мокрі сліди затікання. Чоловік позивачки визвав наряд поліції, який також зафіксував акт затоплення спальні її сина, внаслідок чого була написана заява в поліцію про неправомірні дії робітників TOB «М.К.С.». Внаслідок залиття спальня позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Згідно з кошторисом від 06 грудня 2016 року, складеним головним інженером TOB «Універсал-Центр» [PERSON], вартість проведення ремонту спальні позивача становить 6938 грн.. Розмір завданої відповідачем позивачу матеріальної шкоди становить 6938 грн. витрат на ремонт. Крім того, позивачці завдано також і моральну шкоду, яка виражається в наступному. Внаслідок залиття спальні та пошкодження майна після неправомірних дій відповідача у сина позивачки, який проживає з нею, погіршилось здоров'я, що підтверджується довідкою лікаря-психіатра. Одразу після залиття квартири [PERSON] вона спробувала врегулювати питання з відповідачем щодо відшкодування матеріальних збитків. Однак відповідач відмовився від відшкодування позивачу матеріальних збитків. [PERSON] також зазнала моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, яка виражається у переживанні за здоров'я її сина, у переживанні того, що їй доводиться захищати свої інтереси та інтереси свого сина у суді шляхом доказування вини відповідача, яка може бути і не доведена в повній мірі, що в подальшому призведе у безкарність дій відповідача відшкодувати збитки. Крім того, з моменту затоплення та на сьогоднішній день завдана матеріальна шкода відповідачем так і не відшкодована навіть частково, відповідач не бажає визнати свою вину, позивачка вимушена разом із сином мешкати у несприятливих умовах, що виражається у дискомфорті свого місця проживання емоційних переживаннях, так як здійснити ремонт у квартирі потребує значних для неї коштів, які на даний час відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків ч.2 п.1 вказаної статті відносить витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно ст. 23 Цивільного кодексу України зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відшкодування моральної шкоди грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ч. 1 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу на суму 6938 грн. доведена повністю, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 6000 грн., але суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 2000 грн. з урахуванням ступеню вини відповідача та наданих позивачем доказів. Окрім того, при визначенні розміру заподіяної моральної шкоди суд враховує те, що на утриманні позивача є її син [PERSON], який є інвалідом дитинства 2 групи, який проживає разом з позивачем та знаходиться цілком на ї утриманні та вихованні. Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені ним в письмових запереченнях та в судовому засіданні щодо невизнання позовних вимог позивача та її представника, оскільки вони є голослівними, безпідставними та нічим не підтвердженими і спростовуються стабільними поясненнями позивача та її представника, висловлені в позовній заяві та в судовому засіданні, поясненнями свідків, наданими ними належними та достовірними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. Кожен з допитаних в судовому засіданні свідків повністю підтвердили факт затоплення квартири позивача та заподіяння йому матеріальної шкоди збоку відповідача. Безпідставними є твердження відповідача стосовно того, що складений акт МКП «ЖЕО» від 11.10.2016 року та кошторис заподіяних збитків не відповідають вимогам закону та є недійсними, оскільки вказані документи складені відповідними фахівцями, які мають на те відповідні повноваження з дотриманням вимог діючого законодавства України, а тому не викликають у суду будь якого сумніву в їх належності та допустимості як доказів вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу. З приводу розміру заподіяної матеріальної шкоди слід зазначити про те, що позивачем надані до суду всі необхідні документи, в тому числі акт, локальний кошторис та інші документи, якими підтверджений розмір заподіяної матеріальної шкоди та який не спростований відповідачем по справі. Відповідачем зі свого боку наданий до суду свій локальний кошторис на будівельні роботи в квартирі позивача, вартість яких складає лише 216 грн. 22 коп., що не відповідає дійсності та обставинам справи. З цією метою судом сторонами було запропоновано проведення судової експертизи з метою визначення реальної вартості заподіяних матеріальних збитків, однак сторони по справі таким правом не скористалися, у проведенні будь яких судових експертиз та їх оплати відмовилися, в звязку з чим суд при винесенні рішення виходить з вимог ст.. 57, 60 ЦПК України на підставі наданих сторонами доказів по справі. Таким чином судом було встановлено, що позивачу по справі заподіяна матеріальна шкода, встановлена протиправна поведінка відповідача по справі, яка виразилася в халатному проведенні ремонтних робіт в квартирі, яка розташована понад квартирою позивача, що в даному випадку потягло за собою затоплення квартири позивача та встановлений причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача, оскільки наявність вказаних обставин необхідна для вирішення спору про відшкодування шкоди, тем більше що відповідачем жодних чином не спростовані доводи позивача та надані ним докази. А тому суд вважає, що письмові заперечення представника відповідача щодо позовних вимог позивача та її представника є безпідставними та спрямовані лише на ухилення від відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду, характер і розмір якої відповідачем не спростований, оскільки вина відповідача в заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачу доведена повністю у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги Позовні вимоги [PERSON], яка діє також в інтересах сина [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.К.С» «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири» - задовольнити частково та стягнути з ТОВ «М.К.С» на користь [PERSON] відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 6938 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн.; судовий збір у розмірі 640 грн. відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, а всього на загальну суму 9578 грн.. В іншій частині вимог, а саме в частині стягнення моральної шкоди на суму 6000 грн. слід відмовити.

Outcome: partial