Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача ДП "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" про стягнення заборгованості по підзвітним коштам в розмірі 20 001,01грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач при звільненні не розрахувався з позивачем у повному обсязі, залишивши заборгованість в зазначеному розмірі. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримала вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач ДП "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" свого представника для участі в судовому засіданні не направив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, письмових заперечень по суті порушеного питання не подавав. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. 07 травня 2013 року [PERSON] , була прийнята на посаду провідного юрисконсульта юридичного відділу Державного підприємства «Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України» , а 17 липня 2013 року переведена на посаду юрисконсульта. 28 лютого 2014 року позивача було звільнено з займаної посади за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України , про що було видано відповідний наказ від 28 лютого 2014 року № 5-к та зроблено запис в трудовій книжці. Частиною 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Під час роботи позивача у Державному підприємстві «Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України», у Відповідача виникла заборгованість перед позивачем по підзвітним коштам витраченим на господарські потреби, яка в загальній сумі становить 21 118,83 грн. Зазначена заборгованість підтверджується довідкою від 27.06.2014 року про кредиторську заборгованість по підзвітним коштам в загальній сумі 21 118,83 грн. Зазначена заборгованість в день звільнення виплачена не була, чим було порушено ч. 1 ст. 116 КЗпП України. 18 липня 2014 року Відповідач частково погасив заборгованість по підзвітним коштам та виплатив позивачу 1 118,82 грн. Таким чином, на даний час у відповідача існує заборгованість в розмірі 20 000,01грн. Частиною 1 ст. 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП України Відповідач в день звільнення повинен був виплатити позивачу всі належні суми, в тому числі підзвітні кошти. Відсутність заперечень з боку відповідача підтверджених належними та допустимими доказами на спростування поданих позивачем доводів та доказів свідчить про обгрунтованість поданого позову та необхідність задоволення вимог. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved