Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 05.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - визнати недійсним Кредитний договір № 4df5c05a-ecf6-4c78-b27a-57d40de88534 від 03.05.2018 року, укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та невідомою особою, яка видаючи себе за [PERSON] , діяла без відповідного доручення [PERSON] та поза його волею; - визнати недійсним Кредитний договір № d5c21bf1-f6ca-47be-a395-edea8aee98ff від 08.06.2018 року, укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та невідомою особою, яка видаючи себе за [PERSON] , діяла без відповідного доручення [PERSON] та поза його волею; - зобов`язати ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» вилучити з Кредитної історії [PERSON] всі відомості Кредитного договору № 4df5c05a-ecf6-4c78-b27a-57d40de88534 від 03.05.2018 року та Кредитного договору № d5c21bf1-f6ca-47be-a395-edea8aee98ff від 08.06.2018 року; - стягнути з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 198092,56 грн. Ухвалою від 08.02.2019 року провадження у справі відкрито. 04.03.2019 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надійшла заява про закриття провадження. 01.04.2019 року від позивача надійшли заперечення проти заяви відповідача про закриття провадження у справі. Ухвалою суду від 03.04.2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження відмовлено. В ході розгляду справи судом також розглянуті клопотання позивача щодо витребування доказів. 03.05.2019 року від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до суду надійшли письмові пояснення. Ухвалою суду від 17.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 29.07.2019 року від третьої особи до суду надійшла письмова відповідь на ухвалу про витребування доказів. В судовому засіданні представник позивача Козак Р.Д. позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до судового засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв щодо розгляду справи та суті позовних вимог від третьої особи до суду не надходило. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 29.08.2018 року на його мобільний телефон надійшли СМС щодо наявності непогашеної заборгованості в «Манівео». Позивач [PERSON] зазначає, що він ніколи не звертався до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ніколи не отримував кредитні кошти. Окрім того, картковий рахунок, на який ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» був здійснений переказ грошових коштів в сумі 5830,00 грн. йому не належить. На вимогу адвоката позивача анулювати правочини, що неправомірно укладені між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та невідомими особами, що без наявності на те правових підстав діяли від імені [PERSON] , видаючи себе за нього, представник ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» жодної відповіді не надав й жодних дій на виконання зазначеної вимоги не виконав. В телефонних розмовах працівники ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» неодноразово запевняли, що кредитний договір від 08.06.2018 року анульовано й стосовно цього договору скасовано всю заборгованість й відомості у Кредитній історії, однак відомості щодо вказаного договору з Кредитної історії [PERSON] досі не видалені, за договором продовжує нараховуватись заборгованість, яка в грудні 2018 року вже склала 23494,90 грн. Внаслідок вказаних обставин позивач отримує відмови в наданні кредиту в інших банках та фінансових установах, що завдає йому моральної шкоди, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в заявах та письмових поясненнях посилається на те, що 26.10.2018 року Товариство повністю анулювало та списало заборгованість відповідно до вимог бухгалтерського обліку, а також направило відповідну інформацію до Бюро кредитних історій, на підтвердження чого позивачу були направлені довідки про відсутність заборгованості та про повне анулювання кредитних договорів №992501828 від 03.05.2018 року та №787445111 від 08.06.2018 року в односторонньому порядку, як таких, що між сторонами не укладалися. Представник відповідача зазначає, що на теперішній час в кредитному звіті [PERSON] відсутні договори з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та стверджує, що відмови інших фінансових установ в наданні кредитів позивачу пов`язані з наявністю заборгованості по кредиту з ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ». Представник позивача Козак Р. Д. в письмових запереченнях посилається на те, що чинним законодавством не визначено ні поняття «анулювання договору» чи «анулювання правочину», ні порядок вчинення таких дій, в тому числі можливість їх вчинення в односторонньому порядку, ні правові наслідки їх вчинення. При цьому представник позивача наполягає на тому, що позовні вимоги про вилучення зі своєї кредитної інформації про спірний кредитний договір від 03.05.2018 року та відповідні фінансові зобов`язання позивач обґрунтовує не лише відсутністю кредитного правочину, але й його недійсністю та ненаданням позивачем своєї письмової згоди як суб`єкта кредитної історії на збір, зберігання, використання та поширення через Бюро інформації про нього. Позивач наполягає на вилученні зазначеної інформації з його кредитної історії саме з цих підстав, оскільки побоюється, що в іншому випадку відповідач зможе повторно подати таку інформацію до ТОВ «УБКІ» чи до іншого Бюро кредитних історій. Також представник позивача зазначає, що в певній частині моральну шкоду позивач пов`язує з самими фактами протиправного укладення спірних кредитних договорів й наявністю в кредитній історії позивача вищевказаної інформації. В заявах зі сторони ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про розгляд справи за відсутності представника відповідача, директор ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» посилається на те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, в зв`язку з чим просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Третьою особою ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» заяв зі ставленням до позовних вимог до суду не направлялось, у відповіді на ухвалу суду третьою особою повідомлено, що станом на 24.07.2019 року договори від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відсутні у кредитному звіті [PERSON] ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 29.08.2018 року позивачем отримано два СМС-повідомлення з наступним змістом: - «Боржник [PERSON] , проігнорував вимоги кредитора та не закрив борг в «Манівео». Тому буде здійснено візит за місцем його/її реєстрації та проживання. Для вирішення фінансових питань - йому потрібно закрити борг. Тел 0-800-21-93-93; (093)4804126»; - «Директору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» Андроніковій О.О. 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, літера Б, перший поверх 0800219393 Дата подачи заявки: 08.06.2018 Договор: 787445111 Номер карты: [NUMBER] Мобільний телефон 0996818496» /т.1 а.с.25-26/. З роздруківки з сайту Сервісу визначення банку по номеру карти вбачається, що карта, номер якої зазначено в СМС-повідомленні, оформлена в ПАТ «Ощадбанк» /27-29/. Відповідно до Акту №25/0919-1 про результати проведення внутрішнього службового розслідування від 25.09.2018 року на підставі «Запиту на інформацію» [PERSON] від 12.09.2018 року, вх. №8137 від 19.09.2018 року було проведено службове розслідування щодо з`ясування обставин оформлення кредитного договору №992501828 від 03.05.2018 року та кредитного договору № 787445111 від 08.06.2018 року. На підставі отриманого «Запиту на інформацію» комісією Товариства було досліджено викладені обставини щодо оформлення Договорів та встановлено достатньо допустимих доказів (номер мобільного телефону, електронна адреса, номер карткового рахунку, що не належать [PERSON] ), які вказують на те, що невстановлені особи, використавши персональні дані гр. [PERSON] шахрайським шляхом оформили Договори, здійснивши дії, спрямовані на настання юридичних прав та обов`язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті Товариства зазначили інформацію щодо персональних даних, соціальної інформації, адреси проживання, працевлаштування, фінансової інформації, реквізитів банківської картки, (номер банківської картки, строк дії), чим в свою чергу заподіяли Товариству майнової шкоди в розмірі 9330,00 грн. /т.1 а.с.54/. Згідно довідок ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» вих. №7438 та №74381 від 26.10.2018 року, направлених у відповідь на звернення позивача [PERSON] , станом на 26.10.2018 року заборгованість за кредитними договорами №787445111 від 08.06.2018 року та №992501828 від 03.05.2018 року відсутня у зв`язку з повним анулюванням вказаного кредитного договору в односторонньому порядку, як такого, який між сторонами не укладався, а також повного списання заборгованості згідно бухгалтерського обліку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Відповідну інформацію направлено в Бюро кредитних історій для оновлення даних та скасування/видалення наданої раніше інформації по вказаним кредитним договорам. Станом на 26.10.2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» будь-яких фінансових, майнових претензій до [PERSON] не має /т.1 а.с.55-56/. З листа ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вих. №13652 від 06.05.2019 року вбачається, що кредитні договори № 4df5c05a-ecf6-4c78- b27a -57d40de88534 від 03.05.2018 року та № d5c21bf1-f6ca-47be-a395-edea8aee98ff від 08.06.2018 року в реєструючій системі та бухгалтерському обліку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на ім`я [PERSON] не обліковуються та ніколи не укладалися саме з такими номерами /т.1 а.с.177-178/. З роздруківки Кредитної історії на ім`я: [PERSON] станом на 22.02.2019 року вбачається, зокрема, наявність інформації: - за договором (4df5c05a-ecf6-4c78-b27a-57d40de88534), дата видачі кредиту 03.05.2018, сума кредиту 3500,00 грн., строк дії кредиту до 08.06.2018, донор інформації МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, дата оновлення 30.06.2018, виконання платежу Так; - за договором (d5c21bf1-f6ca-47be-a395-edea8aee98ff), дата видачі кредиту 08.06.2018, сума кредиту 5830,00 грн., строк дії кредиту до 26.10.2018, донор інформації МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА, дата оновлення 30.09.2018, поточна прострочена заборгованість 23494,90 грн., виконання платежу Немає /т.1 а.с.89-94/. 08.12.2018 року позивачем [PERSON] електронною поштою отримано лист від ПриватБанк щодо встановлення тимчасового обмеження на картку позивача на користування кредитом в зв`язку з отриманням негативної історії з бюро кредитних історій /т.1 а.с.36-38/. Судом досліджено лист від 24.07.2019 року №1645 на ухвалу суду, яким ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» повідомляє, що станом на поточний момент, договори від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відсутні у кредитному звіті [PERSON] . Щодо додавання-видалення даних із звіту - кредитор самостійно регулює цей процес. Тобто видалення даних відбувалось без участі бюро, а саме - самостійно кредитором /т.1 а.с.231/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частинами 6, 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. На підставі ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті203 цього Кодексу. Статтею 6 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» встановлено, що користувачами Бюро можуть бути банки, небанківські фінансові установи та інші суб`єкти господарської діяльності, які надають послуги з відстроченням платежу або надають майно в кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», інформація для формування кредитної історії надається Користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з Користувачем. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронну комерцію», права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів". Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо споживачеві не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов`язків для споживача. У разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформаиії споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Частинами 2, 3 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1)найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2)основні характеристики продукції; 3)ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4)гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5)інші умови поставки або виконання договору; 6)мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7)вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8)період прийняття пропозицій; 9)порядок розірвання договору. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Ч.3. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1)найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2)тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3)суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4)тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5)види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6)реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7)необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності). Споживач має бути письмово проінформований про те, що вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії договору про споживчий кредит і не включає їх до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача; 8)порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9)попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 10)порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11)порядок дострокового повернення кредиту; 12)у разі укладення договору про споживчий кредиту формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1)час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2)вживання образливих або загрозливих висловів; 3)використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4)встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5)загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», як агресивні забороняються такі форми підприємницької практики: 1)створення враження, що споживач не може залишити приміщення продавця (виконавця) без укладення договору або здійснення оплати; 2)здійснення тривалих та/або періодичних візитів до житла споживача, незважаючи на вимогу споживача про припинення таких дій або залишення житла; 3)здійснення постійних телефонних, факсимільних, електронних або інших повідомлень без згоди на це споживача; 4)вимога оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання. Перелік форм агресивної підприємницької практики не є вичерпним. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з однієї сторони, та особою, яка діяла від імені позивача [PERSON] з іншої сторони були укладені два договори позики, а саме: 03.05.2018 року на суму 3500,00 грн. та 08.06.2018 року на суму 5830,00 грн. Вказані обставини не оспорюються сторонами. При цьому в письмових поясненнях сторони відповідача номери вказаних кредитних договорів зазначені як №787445111 та №992501828, в той час як в кредитній історії [PERSON] з тими самими даними вказуються договори №4df5c05a-ecf6-4c78-b27a-57d40de88534 та № d5c21bf1-f6ca-47be-a395-edea8aee98ff. Доводи сторони відповідача щодо того, що оскільки спірні договори в односторонньому порядку було анульовано, внаслідок чого на теперішній час відсутній спір, суд відхиляє, так як роздруківка кредитної історії [PERSON] свідчить про наявність записів щодо укладених з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитних договорів №4df5c05a-ecf6-4c78-b27a-57d40de88534 та № d5c21bf1-f6ca-47be-a395-edea8aee98ff. З цього приводу суд приймає до уваги доводи сторони позивача щодо того, що спірні Кредитні договори від 03.05.2018 року та від 08.06.2018 року підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України з огляду на їх невідповідність вимогам ч. ч. 6, 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 28, ч. 1 ст. 207, ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України, а також на підставі ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на невідповідність вимогам ч. ч. 1, 4, 5 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання вказаних договорів недійсними підлягають задоволенню. Щодо вимог про зобов`язання ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» вилучити з кредитної історії [PERSON] всі відомості стосовно спірних Кредитних договорів від 03.05.2018 року та від 08.06.2018 року, суд зазначає наступне. В листі від 24.07.2019 року №1645 на ухвалу суду, ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» повідомляє суд, що станом на поточний момент, договори від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відсутні у кредитному звіті [PERSON] . При цьому третя особа звертає увагу суду на те, що додавання-видалення даних із звіту - кредитор самостійно регулює цей процес. Тобто видалення даних відбувалось без участі бюро, а саме - самостійно кредитором. Таким чином, з зазначеного листа вбачається, що ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» особисто не здійснює додавання чи видалення інформації з кредитних історій. Окрім того, суд зазначає, що вимога про зобов`язання ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» здійснити певні вимоги заявлена некоректно, оскільки ТОВ «УКРАЇНСЬКЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» зазначено в позові третьою особою, а не відповідачем, в зв`язку з чим в цій частині в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди суд приймає доводи позивача щодо наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діяннями відповідача у вигляді грубої недбалості та наслідками - моральною шкодою, завданою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» [PERSON] у зв`язку з порушеннями його прав як суб`єкта цивільних правовідносин, його особистих немайнових прав, прав як суб`єкта персональних даних, його прав як споживача, його честі, гідності та ділової репутації, а також у зв`язку з виникненням необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, забезпечення своєї сім`ї та відновлення своєї ділової репутації. Однак розмір заявленого до стягнення відшкодування суд вважає завищеним та необґрунтованим. При цьому суд також приймає доводи сторони відповідача про наявність в кредитній історії [PERSON] й інших непогашених кредитів, що дозволяє зробити висновок, що на тимчасове обмеження користування кредитом з боку ПриватБанку вплинула не тільки наявність інформації в кредитному звіті про договори позики з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 10000,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви судового збору, судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а всього в сумі 2350,20 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial