Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 1 грудня 2014 року відбулося залиття належної йому квартири [ADDRESS], в результаті якого пошкоджені коридор та спальна кімната. Причиною залиття стало те, що відповідач [PERSON] забув закрити кран у ванній кімнаті квартири [NUMBER], що розташована поверхом вище та належить на праві власності його матері [PERSON] Згідно зі звітом про оцінку збиту вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблення квартири, пошкодженого внаслідок залиття, з урахуванням ПДВ складає 7555,20 грн. Також залиттям квартири йому завдано моральну шкоду. Просив стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 7555,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що квартира позивача раніше була залита попередніми власниками квартири [ADDRESS] та зазнала значних пошкоджень. Так, у ніч з 7 на 8 серпня 2011 року в зазначеній квартирі прорвало водопровідну трубу холодної води і сталося залиття квартири [NUMBER] Ремонт в квартирі позивача не проводився з 2008 року. 1 грудня 2014 року [PERSON] збирався прийняти ванну, ввімкнув воду, а сам приліг та задрімав. Внаслідок протікання води дійсно могло відбутися пошкодження оздоблення квартири [NUMBER] Але оскільки вони не були присутні під час складання акту про залиття, то були позбавлені можливості ознайомитися з обсягом та характером пошкоджень. Вважали, що акт про залиття складений з порушеннями вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зокрема, такий акт складений в їх відсутність, не скріплений підписом та печаткою голови ОК ЖБК № 141 "Смена". Висновок про вартість матеріального збитку також складений з численними порушеннями та включає пошкодження, заподіяні внаслідок залиття в 2011 році. Позивачем завищено розмір матеріальної шкоди. Крім того, вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими. Просили в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. В подальшу в судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим розгляд справи завершено в їх відсутність. Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 141 «Смена» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що акт про залиття нею не підписувався, але дійсно 1 грудня 2014 року жильці будинку повідомили про залиття. Вона заходила до квартири позивача, сусіди допомагали збирати воду. Після цього піднялася до квартири відповідачів, побачила сліди води в прихожій. [PERSON] пояснив, що він залив. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 27 березня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за номером 4-472, на праві власності належить квартира [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу від 18 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Двірник І.В. в реєстрі за № 220, відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], якою користується її син [PERSON] 1 грудня 2014 року відбулося залиття належної позивачу квартири. Згідно з актом, складеним мешканцями будинку [ADDRESS], причиною залиття квартири [NUMBER] є халатність мешканця квартири [NUMBER] [PERSON], який забув закрити кран з гарячою водою в ванній кімнаті. Як вбачається з вищевказаного акту, внаслідок залиття були пошкоджені коридор - 6 кв.м. та спальна кімната - 12 кв.м. Факт залиття 1 грудня 2014 року належної позивачу квартири підтвердили допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що були залиті коридор і спальна кімната. Крім того, факт залиття квартири позивача з вини відповідача [PERSON] не заперечували в судовому засіданні й самі відповідачі. Згідно зі звітом про оцінку збитку вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню оздоблення квартири [ADDRESS], пошкодженого в результаті залиття, складає без урахування податку на додану вартість 6296 грн. та з урахуванням податку на додану вартість 7555,20 грн. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, майнова шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд вважає доведеним у судовому засіданні факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідача [PERSON], а тому завдана внаслідок такого залиття шкода підлягає стягненню з останнього як винної особи. Доводи відповідачів про невідповідність акту про залиття вимогам п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, як такого, що складений без їх участі та не затверджений головою ОК ЖБК № 141 "Смена", суд до уваги не приймає, оскільки відсутність відповідачів під час складання акту про залиття за доведеності самого факту залиття не може бути підставою для звільнення винної особи від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження розміру шкоду, завданої залиттям квартири 1 грудня 2014 року, позивачем надано суду звіт про оцінку збитку, який відповідачами у судовому засіданні не спростований. Доводи відповідачів про те, що вартість ремонтно-будівельних робіт у такому звіті розрахована з урахуванням пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири позивача в 2011 році іншими особами, жодними належними доказами не підтверджені. Суд не бере до уваги пояснення свідка [PERSON] у судовому засіданні про пошкодження внаслідок залиття в 2011 році в квартирі позивача коридору та кухні, оскільки згідно з частиною 2 статті 59 ЦПК України обставин справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, як пояснила вказаний свідок 1 грудні 2014 року вона не була присутня в квартирі позивача та про залиття їй відомо зі слів [PERSON] Судом за клопотанням відповідача [PERSON] призначалася судово-будівельна експертиза на предмет визначення дійсної вартості шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, що відбулося 1 грудня 2014 року, але відповідач вартість експертизи не сплатив, у зв'язку з чим матеріали справи були повернені суду без висновку експерта. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не надали суду доказів, що внаслідок залиття квартири позивача 1 грудня 2014 року останньому завдано шкоду в меншому розмірі, ніж зазначено у вищевказаному звіті про оцінку збитку, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду виходячи з наданого позивачем звіту в розмірі 6296 грн. (без урахування ПДВ). Між тим суд вважає, що не підлягає стягненню з відповідача зазначена в такому звіті сума податку на додану вартість у розмірі 1259,20 грн., оскільки позивачем не надано доказів понесення ним цих витрат. Відповідно до підпункту 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Згідно підпунктів 1 та 2 пункту 180.1. статті 180 ПК України платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку. Як зазначив позивач у судовому засіданні, ремонт в квартирі до теперішнього часу не проведений. Отже, приймаючи до уваги, що позивачем не було понесено витрат на оплату ремонтно-будівельних робіт із урахування ПДВ, підстави для його стягнення відсутні. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони також підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 ч. 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що в результаті залиття квартири позивач зазнав моральну шкоду, оскільки було пошкоджено належне йому майно, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди винною особою у відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України. Враховуючи характер завданої шкоди, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань та інших негативних наслідків, завданих позивачу винними діями відповідача, суд визначає суму моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача в розмірі 1000 грн. Відповідно до частини 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач як інвалід ІІ групи звільнений від сплати судового збору, суд присуджує стягнути з відповідача [PERSON] у дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 202,99 грн. - в частині вимог майнового характеру та 48,72 грн. - в частині вимог немайнового характеру, а всього 251,71 грн.

Outcome: partial