Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 11 грудня 2020 року, в якій просить суд: розподілити нерухоме майно у вигляді житлової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] між ним та [PERSON] шляхом визначення рівних часток; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлової квартири [ADDRESS] ; визнати за відповідачем [PERSON] право власності на 1/2 частину житлової квартири [ADDRESS] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 06 вересня 2014 року між позивачем та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 18 жовтня 2019 року він разом з відповідачем у справі придбав 2-х кімнатну житлову квартиру [ADDRESS] . Власником квартири в договорі купівлі-продажу зазначена [PERSON] . У вказаній квартирі зареєстровані відповідач та їх малолітній син. Сумісне життя між подружжям не склалось, їх сім`я розпалась, однак шлюб між ними не розірвано. Відтак, враховуючи, що квартира була придбана в період сумісного життя та за спільні кошти, таким чином їх частки є рівними та кожному з них належить по Ѕ частки. Однак добровільно визнати право власності на його частку відповідач не бажає, а тому позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року уточнений позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, відповідач [PERSON] не погодилась з позовними вимогами, заперечувала проти розподілу майна подружжя та визнання права власності на частки. Ухвалою від 27 травня 2021 року, постановленою судом на місці, задоволено клопотання відповідача [PERSON] про доручення до матеріалів справи Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно Ухвалою від 27 травня 2021 року поновлено закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №493 (а.с.7). Від шлюбних стосунків у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Судовим розглядом встановлено, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13), договором купівлі-продажу\~квартири від\~18\~жовтня 2019\~року та сторонами визнано, в період перебування сторін в шлюбі було придбано нерухоме майно - житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ,\~ загальною\~площею 48,2\~кв.м.\~та житловою\~площею 30,5\~кв.\~м. Право власності на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] 18 жовтня 2019 року, запис №33735314 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який зареєстровано в реєстрі за №1626 від 18 жовтня 2019 року. Згідно технічної документації на нерухоме майно (а.с.11-12), квартира [ADDRESS] розташована на І поверсі 5-поверхового будинку має загальну площу 48,2 кв.м., житлову площу 30,5 кв.м. та складається з 2-х кімнат: І кімната житловою площею 16,5 кв.м., ІІ 14,0 кв.м., а також кухні площею 2,9 кв.м., вбиральні 2,8 кв.м., вбиральні 1,20 кв.м., коридор І 1,6 кв.м., коридор ІІ 2,9 кв.м., вбудованої шафи 0,7 кв.м., прибудови 3,8 кв.м. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в\~ст.60 СК України. Так, відповідно до ст.60 СК України, яка встановлює презумпцію віднесення майна до спільної сумісної власності подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, порядок розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки, що є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя, а\~в разі неподільності присудження одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними, або реалізації через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки, що регламентовано ст.71 СК України. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23,24\~постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п.30\~постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст. 65 СК. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, беручи до уваги той факт, що відповідач заперечувала з приводу поділу майна подружжя, однак не надала до суду відзив н позовну заяву та доказів в підтвердження своєї позиції, майно придбано у період спільного життя подружжя, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати дане нерухоме майно спільною сумісною власністю, що не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. Таким чином, враховуючи доведеність обставин придбання нерухомого майна - житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в період перебування сторін в офіційно зареєстрованому шлюбі, будь-якої домовленості між співвласниками нерухомого майна щодо його поділу з відступленням від рівності часток судом не встановлено, тому суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників у цій квартирі є рівними та становлять по 1/2 за кожним. Викладене приводить суд до висновку про те, що право власності на спірну квартиру має бути визнано за кожною стороною по 1/2 її частині. За даних обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 840 грн. 80 коп. Право власності на спірне нерухоме майно підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved