Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 2006 року на праві приватної власності їй належить житловий будинок садибного типу по вулиці Покровська,236 в смт.Горностаївка Херсонської області. В 2006 році за згодою позивача у будинку був зареєстрований відповідач [PERSON], племінник померлого чоловіка позивача. В 2013 році відповідач [PERSON], не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виселився з нього, виїхав за межі Горностаївського району Херсонської області та з того часу місце його проживання (перебування) є невідомим. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна, оскільки остання не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком садибного типу по вулиці Покровська,236 в смт.Горностаївка Херсонської області. Ухвалою суду від 27 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - своєю заявою до суду просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 2006 року позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок садибного типу по вулиці Покровська,236 в смт.Горностаївка Херсонської області. Право власності позивача підтверджується договором купівлі-продажу від 16 січня 2006 року, витягом з Державного реєстру правочинів від 16 січня 2006 року № 2014468 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 лютого 2006 року № 9769855. В 2006 році за згодою власника - позивача [PERSON] у вказаному житловому будинку був зареєстрований відповідач [PERSON], племінник померлого чоловіка позивача. В 2013 році відповідач [PERSON], не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виселився з нього, виїхав за межі Горностаївського району Херсонської області та з того часу місце його проживання (перебування) є невідомим. Реєстрація особи у жилому приміщенні передбачає ряд прав такої особи, зокрема, право на користування житлом. Оскільки відповідач [PERSON] не є членом сімї власника будинку [PERSON], тому право відповідача на користування спірним житлом повязано з його наймом. Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Визначальним для захисту права на підставі вказаних норм закону є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Водночас відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON], який не є членом сім'ї позивача [PERSON], не проживає за місцем реєстрації та створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном, тому вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком садибного типу по вулиці Покровська,236 в смт.Горностаївка Херсонської області. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved