Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулась в Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 19735,21грн., моральну шкоду у розмірі - 1800,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй, [PERSON] та членам її сім`ї на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтво про права власності від 17.10.2018р. № 5/432-р. 30.10.2019 року сталося залиття гарячою водою вказаної належної їй квартири. Внаслідок чого було пошкоджено стелю 13,0 кв.м., стіни площею 19,0 кв.м., віконні відкоси 3 кв.м.. Причиною залиття є аварійна ситуація на трубопроводі центрального опалення на горищі їх багатоповерхового будинку. Факт завдання шкоди залиттям квартири позивача та причини, що призвели до такого залиття, підтверджується відповідним актом обстеження складеного відповідачем 30.10.2019р. Крім того, описані подіє та факт завдання шкоди майну позивача в результаті винних дій відповідача також підтверджується сюжетом в інформаційному випуску новин «Інтер подробности недели», в якому було знято сюжет знімальною групою каналу Інтер про наслідки залиття. Випуск новин з цим сюжетом вийшов в ефір [INFO] , який можна переглянути за посиланням: [INFO] (з 1.20 до 1.21 хвилини). 20.11.2019 р. позивач звернулась до судового експерта-будівельника Харченка В.В., для здійснення огляду наслідків залиття вказаної квартири та в подальшому експертом надано експертний висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. У відповідності до вказаного висновку експерта розмір завданої матеріальної шкоди квартирі [ADDRESS] в наслідок її залиття, складає 17041,00грн. Вартість проведення судової будівельно-технічної експертизи становить 2644,21 грн., яка була сплачена позивачем експертові у повному обсязі, що підтверджується відповідним платіжним документом від 27.12.2019 р. № 1-956 К також при сплаті вартості проведення вказаної судової експертизи позивач сплатила комісію банку за прийняття платежу за висновок експерта у розмірі 50,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 1-956 К від 27.12.2019р. Таким чином, майнова шкода завдана відповідачем позивачеві становить 19735, 21грн. Крім того, позивачці відповідачем завдано ще й моральної шкоди. Внаслідок залиття квартири та псування ремонту в квартирі, позивач пережила потужний стрес, протягом декількох діб мала порушення сну, відчувала постійне роздратування кожен раз як бачила наслідки залиття квартири, через винні дії відповідача, не має можливості повноцінно використовувати разом з членами родини кімнату в якій сталося залиття, оскільки там постійно наявний сморід від вогкого гіпсокартону. Звичайно, неможливо виміряти силу душевного дискомфорту у грошовому еквіваленті. Враховуючи вищенаведені обставини та пережитий позивачем стрес та ту обставину що наслідки завдання матеріальної шкоди відповідачем не є усуненими ним, вважає достатньою компенсацією моральної шкоди у розмірі 1800,00 грн. 05.02.2020 p. між позивачем та адвокатом Маєвською К.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2481 від 16.04.2012 року, був укладений договір № 17 від 05.02.2020 р. про надання правничої допомоги. Відповідно до умов вказаного договору та додатку 2 позивачу було надано адвокатом послуги в межах надання правничої допомоги на загальну суму 5000,00 грн. Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради (наразі - Кам`янська міська рада) від 25.05.2016 року № 145 комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду правобережної частини міста. Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради (наразі - Кам`янська міська рада) від 13.09.2016 року №242 комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» призначено управителем багатоквартирних будинків у місті Кам`янське. Таким чином, саме в обов`язки відповідача входить здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень та утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонт внушрішньобудинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій. Враховуючи, що вина відповідача підтверджується відповідним актом від 30 жовтня 2019 року, складеним відповідачем, оскільки встановлено дійсні причини залиття квартири позивача. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної залиттям та вартість відновлювального ремонту визначено відповідним експертним дослідженням і підлягає відшкодуванню, також підлягає відшкодування заподіяна відповідачем моральна шкода, витрати по отриманню правничої допомоги та судовий збір. В свою чергу Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові звернення. 2. Позиція сторін у справі. Від представника відповідача до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування відзиву зазначив, що відповідачем не заперечується факт залиття квартири [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 242 від 13.09.2016 року, комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» було визнано управителем багатоквартирних будинків у місті Кам`янське. Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» надає послугу з управління багатоквартирними будинками виключно до кошторису (додаток № 1 та додаток № 3 до договору № 488-16 від 14.09.2016 року про надання послуги з управління багатоквартирними будинками) з управління багатоквартирними будинками та затвердженою періодичністю їх надання, а саме: обслуговування внутрішньо - будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації, усунення дрібних несправностей трубопроводів у підвалах та на горищах (огляд обладнання, поновлення сальникових ущільнень, регулювання та гідравлічне випробування мереж, ліквідація повітряних пробок в системі, ущільнення загонів). Тобто позивач має довести, що саме комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» порушило її права, свободи та інтереси, однак відповідачем є повністю неприйнятна позиція позивача щодо вини відповідача, оскільки відповідачем по справі, як управителем багатоквартирного будинку, в межах своїх повноважень спільно з надавачем послуги з теплопостачання комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі» були проведені всі передбачені законодавством заходи по підготовці багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний сезон та підписано паспорт готовності багатоквартирного будинку до роботи в опалювальний період 2019/2020 роки, типова форма якого затверджена правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду. Після чого відповідачем по справі на адресу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації було направлено на погодження паспорти готовності багатоквартирних будинків до роботи в опалювальний період 2019/2020 року (у т.ч. паспорт готовності будинку [ADDRESS] ). Після заповнення системи водою ніяких поривів та течій не було. Система централізованого опалення будинку [ADDRESS] , станом на 15.09.2020 знаходилась в справному стані, та була заповнена хімічно очищеною водою. Тобто, відповідачем були виконані всі обов`язки, передбачені умовами договору № 488-16 від 14.09.2016 р. та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», про що також свідчить відсутність будь-яких претензій оформлених належним чином від мешканців будинку [ADDRESS] до комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» з моменту призначення комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , а саме з 01.11.2016 року. Вказане право передбачено розділом 6 договору № 488-16 від 14.09.2016 р, а саме: - у разі ненадання, надання не в повному або зниження якості послуги, співвласники мають право звернутись із заявою про це до управителя та викликати його для складання і підписання акта - претензії, який складається не менше як двома співвласниками та представником управителя. Також, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Просимо звернути увагу суду на те, що з моменту призначення комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» управителем багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , а саме з 01.11.2016 року, позивач жодного разу не зверталась до підприємства для виклику представника з метою складання акту - претензії про ненадання або надання послуги не належної якості, як це передбачено вимога діючого законодавства України, що в свою чергу свідчить про надання відповідачем послуг належної якості та посилання позивача про ненадання послуг є необґрунтовані, немотивовані та безпідставні. Зазначаємо, що на відповідача, як управителя багатоквартирного будинку за умовами договору укладеного з співвласниками багатоквартирних будинків у м. Кам`янське (у тому числі позивачем), від імені та в інтересах яких є департамент житло-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради покладено обов`язок з технічного обслуговування внутрішньо - будинкових мереж, а саме - огляд внутрішньо - будинкових мереж холодного водопостачання та водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації; періодичність надання такої послуги - двічі на рік при плановому та загальному огляді будинку. Відповідачем по справі, як доказ виконання покладених на підприємство обов`язків надається до матеріалів справи належним чином завірена копія паспорту готовності багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний період 2019/2020 роки, підписаний комісійно представниками відповідача та представниками КІЇ КМР «Тепломережі». На адресу комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від позивача жодного разу не надходили повідомлення про ненадання або надання не в повному обсязі послуги управління багатоквартирним будинком. Вважаємо, що позивачем зовсім не доведено той факт, що саме дії або можлива бездіяльність відповідача призвели до пориву системи теплопостачання будинку, в наслідок чого було затоплено квартиру позивача. Тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач надав суду відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Однак доводи та їх правове обґрунтування, викладені у вказаному, відзиві є хибними. У відзиві відповідач посилається на документи, як на докази, які не надані суду та позивачеві. Відповідач у наданому відзиві зазначив, що є управителем будинку [ADDRESS] , в якому розташована належна мені квартира [ADDRESS] , якій відповідачем було завдано шкоди. У відповідності до тексту відзиву: «відповідач надає послугу з управління виключно до кошторису» (який є додатком № 1 до договору про надання послуг). І саме на кошторис відповідач посилається як на доказ належного виконання ним своїх обов`язків, однак вказаний кошторис до відзиву додано не було. Неправильне тлумачення відповідачем норм цивільного процесуального та матеріального права викладене у відзиві. Відповідач у відзиві стверджує, що «позивач має довести, що саме комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» порушило права позивача», далі по тексту викладено наступне твердження «позивачем зовсім не доведено той факт, що саме дії або можлива бездіяльність відповідача призвели до пориву системи теплопостачання...». Однак такі твердження є неправильним застосуванням ч.І.ст. 81 ЦПК. України та ст. 1166 ЦК України, оскільки відповідно до презумпції завдавача шкоди, не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини, таким чином, тягар доказування у категорії справ з відшкодування шкоди перерозподіляється у бік відповідача. Вказана позиція неодноразово підтримана Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наприклад, у рішенні по справі № 6-1648ск16 від 20.04.2016р. Враховуючи презумпцію завдавача шкоди, відповідач, у поданому відзиві на позовну заяву, не надав жодних доказів, які б мали підтвердити відсутність його вини у заподіянні шкоди майну позивача, а також не надав жодних доказів які б спростували факт завдання шкоди майну позивача чи ставили б під сумнів правильність визначення розміру такої шкоди. В свою чергу, позивач у такій категорії справ має довести факт завдання шкоди та її розмір. Факт завдання шкоди майну позивача підтверджується письмовими доказами, а саме: актом обстеження від 30.10.2019р. складеним та підписаним відповідачем, фотографіями та відео (сюжет у новинах, що вийшов у ефірі каналу «Інтер» [INFO] посилання на відповідний інтернет-ресурс вказано у позовній заяві), висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічно: експертизи № 817/11-19, показаннями свідків, виклик яких позивач просить здійснити суд за окремою заявою. Вказані докази подані позивачем та знаходяться у матеріалах справи. Таким чином, позивач поданими доказами повністю довів та обґрунтував свої вимоги, натомість подані відповідачем договір № 488-16 від 14.09.2016р., копія рішення № 242 ви 13.09.2016р. копія паспорту готовності до опалювального сезону 2019/2020року, копія виписки з реєстру та копія розпорядження про призначення директора, жодним чином не спростовують факту заподіяння шкоди майну позивача та її розміру, так само як й не доводять відсутність вини відповідача у заподіянні такої шкоди. Отже перелічені документи, подані відповідачем в якості доказів по справі є неналежними доказами, оскільки вище перелічені документи не містять інформації щодо предмету доказування. А від так не можуть бути взяті до уваги судом. Невідповідність тверджень, викладених відповідачем у відзиві, дійсності полягає у тому, що у відзиві відповідач неодноразово стверджує, що позивач жодного разу не зверталась до відповідача з будь-якими зверненнями. Це твердження спростовується тим, що 29.10.2019р. позивач звернулась зі зверненням (за зразком наданим відповідачем) до відповідача. Відповідач звернення прийняв та зареєстрував вхідним номером П-8600 від 29.10.2019р. 4.11.2019р. позивач знову зверталась зі зверненням (за зразком наданим відповідачем) до відповідача. Відповідач звернення прийняв та зареєстрував вхідним номером П-8757 від 04.11.2019р. 4.11.2019р. позивач звернулась з третім зверненням до відповідача. Відповідач звернення прийняв та зареєстрував вхідним номером П-8775 від 04.11.2019р. 15.11.2019р. позивач знову звернулась до відповідача зі зверненням. Відповідач звернення прийняв та зареєстрував вхідним номером П-9140 від 15.11.2019р. 20.01.2020р. позивач знову звернулась до відповідача зі зверненням. Відповідач звернення прийняв та зареєстрував вхідним номером П-288 від 20.01.2020р. Таким чином, позивач п`ять разів зверталась до відповідача з письмовими зверненнями у формі та у спосіб визначений відповідачем. На деякі звернення позивачки відповідач надав письмові відповіді. Таким чином, твердження відповідача викладені у відзиві стосовно того, що позивачка жодного разу не зверталась зі зверненням до відповідача, повністю спростовано наданими доказами, а саме копіями звернень та відповідей на них. Відповідач у відзиві посилається на копію паспорту готовності багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний період 2019/2020роки, як на доказ виконання покладених на підприємство обов`язків. Однак, наданий документ - паспорт готовності багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний період 2019/2020 роки не має дати складання, а від так неможливо зробити висновок, коли саме він був складений, можливо й після факту завдання шкоди майну позивача. Крім того, наявність цього документу, жодним чином не спростовує факт завдання шкоди та/або її розмір та не доводить відсутність вини відповідача у завданні шкоди майну позивача. А від так, не може бути взяти до уваги в якості належного доказу. У відзиві відповідач зазначив про частковість права власності позивача на квартиру, якій завдано шкоду. Так дійсно, вказана квартира, відповідно до правовстановлюючих документів, копії яких подані разом з позовною заявою, знаходиться у спільній частковій власності позивачки, її, дитини та матері. З огляду на вік дитини - 7 років, співвласник - дитина позивача не може самостійно бути учасником цивільного процесу, а від так позивач діє й в її інтересах, в якості законного представника. Щодо третього співвласника - матері позивачки, то оскільки квартира є трикімнатною, а шкода, у відповідності до поданих доказів (висновку експерта, акта про залиття, фото та відео доказам) завдана лише тій частини, яка не знаходиться у користуванні третього співвласника - матері позивача, то ніякої «пропорційної частини від ціни позову» вказаної відповідачем у відзиві не має. Шкода завдана відповідачем майну що належить позивачеві та має бути відшкодована відповідачем в повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшли пояснення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» ознайомившись із відповіддю на відзив вважає за доцільне надати наступні пояснення: рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 242 від 13.09.2016 року, комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» було визнано управителем багатоквартирних будинків у місті Кам`янське. Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» надає послугу з управління багатоквартирними будинками виключно до кошторису (додаток № 1 та додаток № 3 до договору № 488-16 від 14.09.2016 року про надання послуги з управління багатоквартирними будинками) з управління багатоквартирними будинками та затвердженою періодичністю їх надання, а саме: обслуговування внутрішньо - будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення; теплопостачання та зливової каналізації, усунення дрібних несправностей трубопроводів у підвалах та на горищах (огляд обладнання, поновлення сальникових ущільнень, регулювання та гідравлічне випробування мереж, ліквідація повітряних пробок в системі, ущільнення загонів). Згідно розділу VIII правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 620/378 від 10.12.2008 року, метою підготовки до опалювального періоду є забезпечення нормативних санітарно - технічних вимог і режимів роботи внутрішньо - будинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП. Після виконання ремонтно-профілактичних робіт системи теплоспоживання повинні бути заповнені хімічно очищеною водою з тиском більше статичного на 0,5 кгс/кв.см, увідні засувки - закриті. Заповнення систем теплоспоживання повинно бути завершено до 15 вересня поточного року. Відповідачем по справі, як управителем багатоквартирного будинку, в межах своїх повноважень спільно з надавачом послуги з теплопостачання комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі» були проведені всі передбачені законодавством заходи по підготовці багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний сезон та підписано паспорт готовності багатоквартирного будинку до роботи в опалювальний період 2019/2020 роки, типова форма якого затверджена правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду. Після чого відповідачем по справі на адресу департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації за вих. № 1336/1 від 19.08.2019 року було направлено на погодження паспорти готовності багатоквартирних будинків до роботи в опалювальний період 2019/2020 року (у т.ч. паспорт готовності будинку [ADDRESS] ) та 19.08.2019 року було отримано погодження зазначених паспортів готовності. Враховуючи вищезазначене, посилання позивача на те, що наданий до суду відповідачем паспорт готовності багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний період 2019/2020 роки є неналежним доказом вважаємо хибним, необгрунтованим та не мотивованим, оскільки даний паспорт готовності є найголовнішим документом при підготовці багатоквартирного будинку до роботи в опалювальний період. Позивач по справі у відповіді на відзив наголошує, що відповідачем нібито надається до суду неправдива інформація, щодо відсутності будь - яких звернень позивача на адресу відповідача стосовно надання послуги з управління багатоквартирним будинком та надає до суду так звані докази, а саме копії звернень позивача вх. № П-8600 від 29.10.2019р., вх. № П-8757 від 04.11.2019 року., вх. № П-8775 від 04.11.2019р., вх. № П-9140 від 15.11.2019р., вх. № П-288 від 20.01.2020р. Звертаємо увагу суду на те, що всі вище перелічені документи надіслані позивачем на адресу відповідача вже після того як в будинку позивача сталася аварійна ситуація та було спричинено матеріальні збитки позивачу. А від так, на думку відповідача не можуть бути взяті до уваги в якості належних доказів. Позивач у відповіді на відзив зазначає, що ним повністю доведено свої позовні вимоги посилаючись на надані до суду докази, а саме: Акт обстеження квартири від 30.10.2019р.; Фотографії та відео; Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи № 817/11-19; Показаннями свідків. Зазначені вище так звані докази лише підтверджують саме факт залиття квартири позивача та не встановлюють винну особу з вини якої сталася аварійна ситуація, у зв`язку з чим на думку відповідача не можуть бути взяті судом до уваги в якості належних доказів по справі. Як зазначалося у відзиві на позовну заяву, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності виданого 16.11.2018 року департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради позивачці на праві спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . У відповіді на відзив позивач зазначає, що дійсно вказана квартира знаходиться у спільній частковій власності позивача, її дитини та матері. З огляду на вік дитини - 7 років, дитина позивача не може самостійно бути учасником цивільного процесу, а від так позивач діє й в інтересах дитини. Щодо третього співвласника - матері позивача, то оскільки квартира є трикімнатною, а шкода завдана лише тій частині, яка не знаходиться у користуванні третього співвласника - матері позивача, то ніякої пропорційної частини від ціни позову не має. Шкода завдана саме майну позивача та має бути відшкодована у повному обсязі. Дане тлумачення позивача взагалі не зрозуміле та на думку відповідача зазначене пояснення не може бути прийнято судом до уваги. Враховуючи вищезазначені обставини, дослідивши матеріали позовної заяви та відповіді на відзив та доданих до них документів не зрозуміло якими саме діями або можливою бездіяльністю відповідача та в якій саме пропорційній частині від ціни позову позивачу, як співвласнику зазначеної квартири завдано матеріальні збитки та моральну шкоду. Вважаємо, що відповідачем по справі надано до суду всі достатні докази, щодо виконання покладених на підприємство обов`язків у повному обсязі та належної якості, а позивачем зовсім не доведено та не обґрунтовано свої позовні вимоги, щодо дій або можливої бездіяльності відповідача, які б могли призвести до затоплення квартири позивача, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. 3. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації судового процесу, скориставшись правом подачі відповіді на відзив, просила розглядати справу на основі поданих доказів, та наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача, адвокат Маєвська К.В., до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, та без фіксації судового процесу, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Лисий С.В. , до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, в задоволені позову просив відмовити в повному обсязі, підтримав позицію викладену у відзиві на позов та поясненнях на відповідь на відзив на позов. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 3.Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 17.02.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до КП КМР «УКОЖФ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири. 17.02.2020 року згідно протоколу про автоматизований розподіл справ між суддями справу було передано в провадження судді [PERSON] 18.02.2020 року ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] відкрито провадження по справі за вказаним позовом та розгляд справи призначено в судове засідання в порядку загального позовного провадження. 30.03.2020 року директором відповідача КП КМР «УКОЖФ» Щебетовою Т.І. через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було подано відзив на позовну заяву та додатки до нього, які були долучені до матеріалів справи. 14.04.2020 року на електронну адресу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська позивачем було надіслано відповідь на відзив, яку 14.05.2020 року було подано через канцелярію суду разом з додатками, які були долучені до матеріалів справи. 27.04.2020 року директором відповідача КП КМР «УКОЖФ» Щебетовою Т.І. через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська було подано пояснення на відповідь на відзив з додатками, які були долучені до матеріалів справи. 14.05.2020 року ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] було закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. 31.08.2020 року представником позивача Маєвською К.В. через канцелярію суду подано клопотання про витребування у відповідача доказів. 04.09.2020 року ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено. 18.11.2020 року згідно протоколу про автоматизований розподіл справ між суддями справу було передано в провадження судді Івченко Т.П. з підстав звільнення з посади судді [PERSON] 23.12.2020 року представником КП КМР «УКОЖФ» Лисим С.В. через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та надано листа з додатками про виконання ухвали суду про витребування доказів, які долучені до матеріалів справи. 24.06.2021 року позивачем [PERSON] через канцелярію суду подано заяву про доручення до матеріалів справи поштових документів про вручення відповідачу судової повістки, які були долучені до матеріалів справи. З урахуванням раніше наданих сторонами пояснень по справі, викладених сторонами позицій у позові, відзиві та поясненнях, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 17.10.2018 року, виданого Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради , квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] , та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного фонду», загальною площею 65,4 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м., свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 17.10.2018 року № 5/432-р. (а.с.11). Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом № 145642837 від 16.11.2018 року (а.с.12) Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 15.08.2012 року, Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується актовим записом № 681 (а.с.106). Відповідно до Акту обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] від 30.10.2019 року, затвердженого директором КП КМР Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Щебетовою Т.І., складеного комісією у складі: інспектора ВТВ Рибальченко С.І. та інспектора Бутенко О.А., на момент обстеження на стелі в кімнаті на стелі з гіпсокартону площею 13 м2, маються сліди залиття. На стінах на гіпсокартоні площею 19 м2 маються сліди залиття. На віконних відкосах площею 3 м2 маються сліди залиття. Висновки, рекомендації - за даними аварійної служби м. Кам`янського залиття відбулося внаслідок аварійної ситуації на трубопроводі центрального опалення на горищі (а.с. 13). Відповідно до висновку за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 917/11-19 від 28.12.2019 року, розмір завданої матеріальної шкоди в квартирі [ADDRESS] внаслідок її залиття складає 17041,00 грн. (а.с. 14-26). За проведення експертного будівельно-технічного дослідження № 917/11-19 [PERSON] сплачено 2644 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією № 1-956-К від 27.12.2019 р., також при сплаті вартості проведення судової експертизи [PERSON] сплатила комісію банку за прийняття платежу в розмірі 50,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 1-956 К від 27.12.2019р. (а.с. 27). 29.10.2019р. позивач звернулась зі зверненням за зразком наданим відповідачем до відповідача, яке було прийнято та зареєстровано вхідним № П-8600 від 29.10.2019р., в якому просить надіслати на її адресу комісію, для складання акту про залив квартири (а.с.99). 4.11.2019р. позивач звернулась зі зверненнями за зразком наданим відповідачем до відповідача, які були прийняті та зареєстровані вхідними № П-8757 від 04.11.2019р. в якому позивач просить відшкодувати їй матеріальну шкоду спричинену залиттям квартири та № П-8775 від 04.11.2019р., в якому позивач просить замінити на горищі всі труби та стояки над під`їздом в якому знаходиться квартира позивача (а.с.100). 15.11.2019р. позивач звернулась до відповідача зі зверненням, яке було прийнято та зареєстровано вхідним № П-9140 від 15.11.2019р., в якому позивач повідомляє відповідача, про проведення експертної оцінки залиття квартири та просить бути присутнім представника відповідача при цьому (а.с.101). 12.12.2019 року за вих. № П-9140 позивач на своє звернення отримала листа, в якому відповідач повідомив, що присутність представника КП КМР «УКОЖФ» при проведенні експертної оцінки не передбачена (а.с.104). 20.01.2020р. позивач звернулась до відповідача зі зверненням, яке було прийнято та зареєстровано вхідним № П-288 від 20.01.2020р., в якому позивач просить відшкодувати відповідача завдану шкоду залиттям квартири з урахуванням акту та експертного висновку (а.с.101). 24.02.2020 року вих. № П-288 позивач на своє звернення отримала листа, в якому відповідач повідомив, що тарифами квартирної плати з управлінням багатоквартирними будинками проведення ремонтів у квартирах мешканців не передбачена, відшкодування збитків при затоплення квартир здійснюється згідно з законодавством України (а.с.105). Рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 242 від 13 вересня 2016 року Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» призначене управителем багатоквартирних будинків у місті Кам`янське (а.с. 45-46). 14 вересня 2016 року між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» та співвласниками багатоквартирного будинку, від імені та в інтересах яких діє Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради, на підставі Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.06.2016 року № 150, Положення про Департамент, укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирними будинками № 488-16 від 14.09.2016 року (а.с. 47-54) Пунктами 1, 3, 4 вказаного договору визначено, що управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирними будинками, кількісні та якісні критерії Послуг, періодичності та строків надання Послуг встановлюються в додатку № 2, № 3, до цього договору, які є його невід`ємною частиною; послуга полягає у забезпеченні Управителем належного утримання і ремонту спільного майна Будинку та його прибудинкової території, належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно договору № 488-16 від 14.09.2016 року про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, укладеного між КП КМР УКОЖФ та Співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , та додатку № 2 та № 3 до вказаного договору, складовою тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які здійснюються відповідачем КП КМР «УКОЖФ», є зокрема обслуговування внутрішньо будинкових систем, у тому числі теплопостачання, а також поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (а.с. 66, 67-72). Відповідачем спільно з надавачем послуги з теплопостачання комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Тепломережі» були проведені заходи по підготовці багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний сезон та підписано паспорт готовності багатоквартирного будинку до роботи в опалювальний період 2019/2020 роки, в якому відсутні реквізити документу (дата, номер), типова форма паспорту, затверджена правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду, була долучена до матеріалів справи (а.с.73). Згідно листа вих. № 1336/1 від 19.08.2019 року відповідачем на адресу департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації було направлено на погодження паспорти готовності багатоквартирних будинків до роботи в опалювальний період 2019/2020 року у т.ч. паспорт готовності будинку [ADDRESS] (а.с.85, 86-92). Згідно листа вих. № 4107/0/112-19 від 19.08.2019 року надісланого департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації на адресу відповідача, було отримано погодження зазначених паспортів готовності (а.с.84). 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс13 зроблено висновок по застосуванню статті 1190 ЦК України та вказано, що особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна немайнова шкода, заподіяна громадянинові діяннями іншої особи, відшкодовуються особою, що заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральну шкоду заподіяно не по її вині. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що причинила шкоду, фізичних або моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків . Відповідно до ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із послідуючими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч.ч. 1-3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди" (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2003 року вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідача визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Кам`янське відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради. Господарську діяльність з управління житлових будинків та прибудинкових територій підприємство здійснює, у відповідності до Наказу від 15.08.2018р № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води», Постанова Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житло-комунальні послуги», та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунального господарства. Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води визначає механізм обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку, забезпечення їх належного функціонування, технічного обслуговування та ремонту з метою надійного та безпечного надання споживачам відповідних комунальних послуг. Дія цього Порядку поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж. Відповідно до вищезазначеного порядку виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи). Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів (пункт 2.1 Правил). Відповідно до підпунктів 5, 10 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, виконавець зобов`язаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта, утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт. Визначаючись щодо осіб, які мають нести відповідальність за нанесену шкоду, суд враховує, що згідно з п. 1, 4, 6, 9 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що виконавець зобов`язаний здійснювати усі необхідні дії для забезпечення справності елементів будівлі, безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку, контроль за технічним станом, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, проведення капітального і поточного ремонтів. Отже, саме на виконавця - суб`єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, покладається обов`язок утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування житлового будинку. За таких обставин, оскільки встановлено, що будинок, в якому розташована квартира позивача, перебуває у відповідача на обслуговуванні, який як виконавець послуги несе відповідальність за утримання внутрішньо будинкових мереж в належному технічному стані, за здійснення технічного обслуговування та ремонт, за вживання своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, та на момент залиття квартири позивача здійснювало обслуговування даного будинку. Однак зі сторони відповідача мало місце неналежне обслуговування системи центрального опалення. Залиття квартири позивача сталося внаслідок винних дій (протиправної бездіяльності), а саме неналежного стану внутрішньобудинкових мереж в будинку, технічне обслуговування якого було покладено на відповідача, а відповідач, як особа, яка заподіяла шкоду, не довело відсутність своєї вини у її заподіянні. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Відповідно до п.32 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенняпро надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» виконавець зобов`язаний: проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором. Отже, судом встановлено, що технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем будинку повинно здійснювати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду». Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні ст. 1193 ЦК України. При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір. Судом встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок пориву труби опалення на горищі 30 жовтня 2019 року, при чому а ні в своєму відзиві на позов, а ні в поясненнях на відповідь на відзив, представник відповідача факт залиття квартири позивача, не заперечував. Акт обстеження житлового приміщення є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані, а отже у сукупності з висновком експертного будівельно-технічного дослідження є належним доказом факту завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири. Судом встановлено, що саме відповідачем по справі, як управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , спільно з надавачем послуги з теплопостачання комунальним підприємством міської ради «Тепломережі» були проведені заходи по підготовці багатоквартирного будинку [ADDRESS] до роботи в опалювальний сезон та підписано паспорт готовності багатоквартирного будинку до роботи в опалювальний період 2019/2020 року, типова форма якого затверджена правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду, після чого вказаний паспорт погоджений департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації (а.с. 73). Погодивши такий паспорт, відповідач несе відповідальність за належний стан внутрішньо-будинкових систем опалення. За відомостями самого відповідача, він визнає, що саме його співробітниками проводився огляд підтопленої квартири позивача, внаслідок чого був складений відповідний акт залиття (а.с.13). Враховуючи встановлені обставини, суд приходить висновку про те, що відповідач нараховує і приймає сплату за утримання будинку [ADDRESS] в тому числі й станом на дату залиття квартири позивача, а отже є відповідальним балансоутримувачем цього будинку станом на день залиття квартири. Як встановлено судом з досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи, утримання труб центрального опалення в багатоквартирних будинках належить до компетенції відповідача по справі, а тому залиття належної позивачці квартири відбулось внаслідок неналежного утримання будинку його балансоутримувачем КП КМР «УКОЖФ». Належних доказів протилежного суду надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, визначеної експертним дослідженням в розмірі 17041,00 грн., у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає зазначена сума грошових коштів, а також витрати на встановлення розміру завданої шкоди, тобто складання експертного висновку, в розмірі 2644,21 грн. та комісії банку за проведений платіж у розмірі 50,00 грн. Усього підлягає відшкодуванню матеріальна шкода у розмірі 19735,21 грн. Щодо позовних вимог відносно стягнення моральної шкоди, суд вважає їх частково обґрунтованими виходячи з наступного. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4 Постанови встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачці, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пункт 5 Постанови встановлює, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У позовній заяві відповідні докази відсутні. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Беручи до уваги, що внаслідок необхідності відновлення придатного для життя стану квартири, позивачу, вочевидь, довелось прикласти додаткових зусиль, чим викликані певні зміни в повсякденному житті, а також ураховуючи певний стрес, викликаний залиттям квартири, а також з огляду на безвідповідальне ставлення відповідача до свого обов`язку відшкодувати шкоду, у зв`язку з чим позивачу довелось звернутися до суду і витратити кошти на відшкодування завданої шкоди, суд вважає, що сума в 1000 грн., є домірною глибині емоційних переживань позивача, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд вважає ці вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та вважає необхідним на відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача на користь позивача стягнути завдану моральну шкоду в сумі 1000 грн., що є співмірним з обсягом завданої шкоди та понесених позивачем моральних страждань. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Щодо позовних вимог в частині стягнення збитків у вигляді витрат на правову допомогу, позивачем заявлена сума в розмірі 5000,00 грн., згідно додатку № 2 до договору № 17 від 05.02.2020 року про надання правової допомоги, п.п.4.2 договору сторони погодили, що гонорар адвоката складає 5000,00 грн., який сплачується клієнтом наступним чином 50% у день підписання договору та 50% до дати першого судового засідання (а.с.31). Стаття 133 ЦПК визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). З урахуванням Постанови Великої Палати Верховного Суду у від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де було розглянуто питання, щодо стягнення витрати на правничу допомогу, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЩІК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини третьої статті 141 ЩІК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Правова допомога позивачу здійснювалась на підставі договору про надання правової допомоги № 17 від 05 лютого 2020 року (а.с.28-29) та додатку № 2 до договору про надання правової допомоги № 17 від 05.02.2020 року (а.с.31). У зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів про сплату обумовленої суми гонорару адвокату, витрати позивача на професійну правничу допомогу з огляду на приписи ст. 13, 137, 141 ЦПК України слід залишити без розгляду. Позивачем до позову долучені квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. (а.с.2). Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Внаслідок часткового задоволення позову підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідач пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, а також того, що судом заявлені позовні вимоги до відповідача задоволено частково в сумі 20735,21 грн., що складає 78,14 % від заявленої позивачем суми (ціни позову), суд дійшов до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 657,02 гривень (78,14 % від 840,80 грн.).

Outcome: partial