Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 850 грн. щомісяця до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на даний час сума стягуваних аліментів з відповідача є недостатньою для матеріального утримання дитини, враховуючи також зміну розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, має стабільний доход. Також просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 09.04.2019 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання на 22.05.2019 року (а.с. 17-18). Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій вказала, що просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 43). Також позивачкою було надано відповідь на відзив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу без його участі, просив відмовити в задоволенні позову, з підстав, зазначених у наданому ним відзиві. Так, в наданому відзиві в обгрунтовуння заперечень проти позову відповідач зазначив наступне. Він сплачує аліменти в розмірі визначеному рішенням суду, заборгованості по аліментам він не має. Крім того він надає й додаткову допомогу на утримання дитини, а саме: він купує дитині одяг, взуття, іграшки та засоби гігієни. Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн., й вважає, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів, які визначені ст.192 СК України, й які не зазначені в позовній заяві та не доведені (а.с. 28-32). У відповіді на відзив позивач зазначає, (а.с. 35-37), що на час винесення рішення Новосанжарським районним судом відповідач не працював офіційно, тобто не мав регулярного доходу і загальний розмір аліментів складно було визначити. Суд за заявою одержувача аліментів визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 850 гривень. В даний час відповідач працює офіційно в Медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України» на посаді водія та має регулярний дохід. Середньомісячний нарахований дохід за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року склав 6897,28 грн. Тому вважає, що змінився матеріальний стан відповідача. Також зазначила, що на теперішній час коштів на утримання сина не вистачає, оскільки вона несе витрати на оплату відвідування дитячого садочка, на лікування дитини, витрати на продукти харчування та одяг дитини. Суд, дослідивши письмові докази, відзив відповідача на позовну заяву, відповідь на відзив, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 01.03.2017 року був розірваний на підставі рішення Новосанжарського районного суду (а.с. 11). Сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). На підставі\~рішення Новосанжарського\~районного суду\~Полтавської області\~від 17\~січня 2017\~року з\~відповідача на\~користь позивачки\~стягуються аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 850 грн. щомісяця, починаючи з 15 липня 2016 року до досягнення ним повноліття (а.с. 12-13). В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [PERSON] , 2016 року народження, на теперішній час потребує значно більших матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в розвитку, й сума аліментів в розмірі 850 грн. є незначною, крім того змінилось матеріальне становище відповідача в бік покращення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі,\~стаття 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, аналізуючи вказані норми Закону, суд дійшов наступних висновків. Доводи позивача про те, що дитина, на користь якої стягуються аліменти, на теперішній час потребує значно більших матеріальних коштів, оскільки вона несе витрати на оплату відвідування дитячого садочка, на лікування дитини, й сума аліментів є недостатньою - не є підставою для збільшення розміру аліментів, передбачених\~ст. 192 СК України. Такі обставини, на які посилається позивачка, можуть\~бути підставою для вирішення питання про стягнення\~додаткових витрат, а\~такі вимоги заявлені не були. Відповідно до\~ст.\~7 Закону України\~"Про\~державний бюджет\~на 2019\~рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року становить 1626 грн., з 01 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року буде становити 1699 грн. Таким чином, розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 850 грн., відповідає вимогам закону щодо того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, в позовній заяві й у відповіді на відзив позивач посилається на те, що на час винесення рішення Новосанжарським районним судом 17.01.2017 року про стягнення аліментів відповідач не працював офіційно, тобто не мав регулярного доходу і загальний розмір аліментів складно було визначити. Суд за заявою одержувача аліментів визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі у сумі 850 гривень. В даний же час відповідач працює офіційно в Медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України» на посаді водія та має регулярний дохід. На підтвердження чого було надано довідку №24 від 23 квітня 2019 року (а.с. 37), відповідно до якої відповідач [PERSON] працює в Медичному центрі «Нові Санжари» Національної гвардії України водієм та його середньомісячний дохід за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року складає 6897,28 грн. Заперечуючи проти позову, й посилаючись на відсутність підстав для зміни розміру аліментів, відповідач не навів свої доводи, не спростував вказаного факту. При тому, що відомості про працевлаштування відповідача та отримання ним постійного доходу на час ухвалення рішення про стягнення аліментів в рішенні Новосанжарського районного суду від 17.01.2017 року відсутні (а.с12-13). Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт зміни майнового становища платника аліментів. Отже, враховуючи зміну майного стану платника аліментів, суд вважає доцільним змінити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 850 грн. до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), що буде відповідати вимогам\~ст.182 СК України, матеріальному становищу сторін, інтересам сторін і дитини та є необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Питання про\~розподіл судових\~витрат між\~сторонами суд\~вирішує відповідно\~до положень\~ст.141\~ЦПК України,\~відповідно до\~вимог якої,\~стороні,\~на користь\~якої ухвалено\~рішення,\~суд присуджує\~з другої\~сторони понесені\~нею і\~документально підтведжені судові витрати. Відповідно до ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. За ч.1\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про\~надання правової\~допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: звіт про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час, витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті за них клієнтом (а.с.39-40), квитанція на оплату виконаних адвокатом робіт (а.с.41). Разом з тим позивачем не був наданий договір про надання правової допомоги, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в укладенні такого договору, дослідити його зміст, предмет та умови, зокрема щодо надання послуг та їх оплати. Таким чином, оскільки позивачем не було надано договору про надання правової допомоги, то суд вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, й які не є позовною вимогою, а вирішується в порядку розподілу судових витрат між сторонами за результатами судового розгляду. Відповідно до п. 3. ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі - у справах про збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст.ст.182,\~192 СК України, та

Outcome: approved