Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на шизоактивний розлад, змішаний тип, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. 23.11.2016 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічній розлад, який прогресує, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Зокрема, лікар пояснив, що [PERSON] доставлений повторно, останнім часом підтримуючу терапію не приймав, проявом психічного розладу у [PERSON] є його невмотивована агресивна поведінка відносно своїх батьків, наявність мислення з елементами зісковзування, зниження критики до свого стану. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти своєї госпіталізації до психіатричного закладу, вважає себе психічно здоровим. Свою поведінку пояснив тим, що батьки вмішуються в його життя, не розуміють його, думають лише про матеріальні блага. Також вказав, що він пише музику. Представник [PERSON] - адвокат Хворостовський В.О., не заперечував проти примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, проте просив обмежитись найкоротшим терміном. Прокурор вважає заяву лікаря обґрунтованою, а тому просив задовольнити її. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.11.2016 [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1 батьком. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 23.11.2016, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на шизоактивний розлад, змішаний тип, що проявляється у непослідовному мисленні з елементами зісковзування, багатослівності, піднесеному настрої з гнівливістю та роздратованістю, агресивності по відношенню до батьків, різко зниженій критиці до свого стану, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 23.11.2016, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, раніше проходив лікування в психіатричному закладі, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №7372 від 22.11.2016. Крім того, допитаний в судовому засіданні [PERSON], який є батьком [PERSON], показав, що протягом останнього часу поведінка сина змінилася, він перестав з ним спілкуватися, іноді спілкується тільки з матір'ю. Висловлює безглузді ідеї. Так, перед госпіталізацією син ранком зателефонував матері і повідомив, що збирається їхати в м.Чернівці до рідного дядька, хоча коли той приїжджав до них, син з ним взагалі не спілкувався і не бажав бачити. Потім, в той же день, син повідомив, що поїде на став запускати рибу, після цього повідомив, що збирається їхати за кордон, в Республіку Польщу за речами, хоча грошей в нього не було, а вже потім сказав, що збирається писати музику. Напередодні госпіталізації сусід йому повідомив, що син вийшов оголений на балкон і безпричинно кричав нецензурними словами до двірників. Також син не впускав до квартири сусідку знизу, хоча остання зателефонувала і повідомила, що з квартири, де проживає син, тече вода, погрожував, що щось зробить собі, завдавши шкоду здоров'ю, зокрема, вистрибне з балкону. Також свідок показав, що коли він зайшов в квартиру, де проживав син, то виявив там безлад, кухонний гарнітур син переніс в коридор, холодильник заніс в кімнату, а стінку з коридору переніс в кухню. Свідок [PERSON] показав, що 20 листопада 2016 року в обід до нього зателефонував [PERSON], з яким він перебуває в дружніх відносинах, і попросив піти до квартири сина і подивитися, що там відбувається, оскільки син не відповідає на телефонні дзвінки, не відкриває двері сусідці, яку він затопив. Коли він прийшов до квартири, де проживав [PERSON], то останній тривалий час не відчиняв двері, хоча між ними завжди були добрі відносини, а коли відчинив двері, то не впустив у квартиру, був агресивний, почав погрожувати, що щось зробить собі, був неадекватним. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а отже, його слід госпіталізувати до психіатричного закладу в примусовому порядку, задовольнивши заяву головного лікаря ХОПЛ №1. В той же час, з урахуванням обставин справи суд вважає, що строк госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу може бути обмежений двома місяцями. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved