Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалася на те, що [PERSON] , який помер [INFO] являється батьком її сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що проживала з [PERSON] разом як чоловік і дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. За життя [PERSON] визнав своє батьківство. [PERSON] був мобілізований на військову службу та направлений у зону АТО в Донецьку область, де загинув [INFO] . Визнання факту батьківства їй необхідно для того, щоб отримати в інтересах дитини виплати, встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», іншого порядку встановлення означеного факту не існує, внаслідок чого заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Посилаючись на викладені обставини, заявник просила встановити факт визнання батьківства [PERSON] , померлого [INFO] за дитиною - [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявник підтримала заяву і просила її задовольнити, в подальшому надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] батько [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви визнав, вказуючи, що про факт походження дитини він дізнався від свого сина за час його життя, в подальшому надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] не заперечила проти задоволення позовних вимог, вказуючи на погодження з висновками проведеної експертизи. Представник заінтересованої особи - Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Представник Новомосковсько-Магдалинівського об`єднаного міжрайонного військового комісаріату не заперечив проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1ч.1 та ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] як чоловік і дружина. Вони вели сумісне господарство та мали спільний бюджет, що не спростовано у судовому засіданні та доказів цьому не надано. Від спільного проживання, [INFO] в них народилася дитина [PERSON] , а при реєстрації його народження відомості про батька дитини були внесені відповідно до ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері дитини /а.с.7-08/. З 26 вересня 2013 року [PERSON] проходив військову службу за контрактом в лавах Збройних сил України. 05 серпня 2014 року [PERSON] загинув в зв`язку з виконанням обов`язків військової служби /а.с.10, 11/, на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 2473-ДМ від 07 серпня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм сімейного кодексу, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи: особа чоловічої генетичної статі, труп якої зареєстровано під №2473-Дм\\14 може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99%. З урахуванням викладеного, системний аналіз наданих заявником доказів та отриманих судом під час розгляду справи додаткових матеріалів, свідчить про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, а встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для отримання в інтересах дитини виплати, встановленої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», іншого порядку встановлення означеного факту не існує, внаслідок чого заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved