Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що [INFO] у пологовому будинку м.Сіферополь Крим АР [PERSON] народила дитину - дівчинку [PERSON], що підтверджується обмінною картою №2882 від 29.10.2015 року, виданого пологовим будинком м.Сімферополь, АР Крим . Просять суд встановити факт народження дитини - [PERSON], дата народження [INFO], місце народження - м.Сімферополь, АР Крим. Мати - [PERSON], громадянка України, [INFO], батько - [PERSON], громадянин України, [INFO], згідно ст. 122 СК України. В судове засідання заявники не з'явилися, в своїй заяві просили справу розглянути за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є громадянкою України, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS]. На підтвердження цієї обставини заявницею надано копію паспорта громадянки України серії [NUMBER], виданого Армянським міським відділом РУ МВС України в АР Крим. Відомості про припинення відносно неї громадянства України відсутні. [PERSON], [INFO] також є громадянином України, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS]. На підтвердження цієї обставини заявником надано копію паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Армянським міським відділом Головного Управління МВС України в Криму. Відомості про припинення відносно нього громадянства України відсутні. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Армянського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.09.2010 року, актовий запис №128. Заявниками на підтвердження факту народження у них дитини [PERSON], [INFO] надано копію обмінної карти №2882 від 29.10.2015 року ДБУОЗ РК "Сімферопольським клінічним пологовим будинком №2" відповідно до якої у [PERSON] народилась дитина дівчника. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження Чаплинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області розглянуто документи подані для державної реєстрації народження дитини жіночої статі народженої [INFO] у [PERSON]. Медичне свідоцтво про народження не пред'явлено. За відсутності вищезазначеного документа закладу охорони здоров' я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження дитини, підставою для проведення реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1. ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.125 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 4, 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення та про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilasuаnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. В судовому засіданні встановлено, що у заявників народилася дівчинка [PERSON] [INFO] у ДБУОЗ РК "Сімферопольським клінічним пологовим будинком №2", АР Крим. Заявники не можуть отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дитини - [PERSON] та на його підставі зареєструвати народження дитини, оскільки вказаний документ був виданий після окупації території АР Крим. Таким чином, враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав, як для заявників, так і для самої новонародженої дитини, суд вважає можливим, як виняток, прийняти до уваги медичні документи, видані лікарняними закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, які підтверджують факт народження на тимчасово окупованій території України, в м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, Україна, дівчинка - [PERSON]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту народження їх дитини [PERSON] у судовому порядку, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved