Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] \~ в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Додатково суду пояснила, що вона зареєстрована як безробітна в Рівненської міському центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю в розмірі 500 грн. в місяць, що є єдиним джерелом її доходу. Працевлаштуватися не має можливості, тому що дитина має наявні розлади пов`язані з психологічним розвитком та за станом здоров"я потребує постійного нагляду. Вказала, що відповідач офіційно працює в Республіці Польща, отримує стабільний дохід, однак коштів на утримання доньки не надає. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 07 вересня 2012 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1008, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 07 вересня 2012 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 23 травня 2013 року. Із адресної картки №57811 від 17 вересня 2019 року, виданої адміністратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Ю.Найчук. вбачається, що адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] та малолітня донька [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що у малолітньої доньки сторін [PERSON] наявні розлади з психологічним розвитком, набуті деформації кістково-м`язової системи та сполучної тканини, порушення постави, плоско-вальгусні ступні. що підтверджується консультаційними висновками спеціалістів КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради №21866 та №21884 від 16 липня 2019 року. Крім того, дитина перебуває на обліку у лікаря офтальмолога та невролога, що підтверджується довідками КП «Рівненський обласний клінічний лікувально-діагностичний центр імені Віктора Поліщука» Рівненської обласної ради від 16 липня 2019 року та 12 вересня 2019 року. Згідно довідки №01-40/1961 від 13 вересня 2019 року виданої Рівненським міським центром зайнятості, [PERSON] зареєстрована як безробітна в Рівненському МЦЗ з 28 березня 2019 року, її дохід за період з 28 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року складає 2693,84 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2\~ст.51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст.51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в\~Сімейному кодексі України. Відповідно до\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~№3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, працює в Республіці Польща, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, позивач [PERSON] на даний час не працює, оскільки дитина потребує постійного нагляду за станом здоров"я, дохід позивача в місяць складає 500 грн., тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~починаючи з дня пред`явлення позову 24 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття Згідно частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved