Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та пені. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно виконавчого листа № 2-5726 від 02.11.2004 р. виданого на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси з вересня 2004 р. з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] Відповідач від сплати аліментів ухиляється. Останній платіж по справі відповідач здійснив в листопаді 2012 р. Станом на 01.12.2012 р. сума заборгованості по аліментах складає 27 844,40 грн. Ст. 196 СК України передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З часу останнього платежу станом на 01.08.2014 р. минуло 608 днів. Таким чином, розмір пені за період з 01.12.2012 р. по 01.08.2014 р. складає 608 %, що в грошовому вираженні складає 27 844,40 : 100 х 608 = 169 293,95 грн. Відповідно до довідки ДВС станом на 01.05.2014 р. розмір заборгованості по аліментах складає 40 880,40 грн. Таким чином, вона вважає, що до стягнення з відповідача на її користь підлягає заборгованість по аліментах станом на 01.05.2014 р. в розмірі 40 880,40 грн. та пеня в розмірі 169 293,95 грн., а всього 210 174,35 грн. На підставі вищевикладеного просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість по аліментах в сумі 40 880 грн. 40 коп. та пеню в сумі 169 293 грн. 95 коп., а всього 210 174 грн. 35 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. До початку розгляду справи звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та об'єктивного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.11.2004 р. справа № 2-5726/2004 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.09.2004 р. і до його повноліття, але не менше встановленого офіційного мінімуму. На виконання вищевказаного рішення 02.11.2004 р. був виписаний виконавчий лист та переданий на виконання до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. Відповідно до довідки-розрахунку виданому Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції від 25.04.2014 р. останній платіж був здійснений відповідачем в листопаді 2012 р. та заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.05.2014 р. складає 40 880 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 СК, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік. Але згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 СК України, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК про позовну давність. Стягнення заборгованості по аліментам та неустойка по сплаті аліментів до вказаного переліку не входять, а тому до даних правовідносин строк позовної давності застосуванню не підлягає. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки відповідач [PERSON] своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, відомості про те, що заборгованість відповідача виникла з незалежних від нього причин у суду відсутні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки на підставі ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути 2 101 грн. 74 коп. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved