Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON]про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] з 06 листопада 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них 03 травня 2016 року народився син [PERSON]. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться на її утриманні. Зазначає, що оскільки відповідач є здоровим та працездатним, він має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2000\~гривень,\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною повноліття,\~та стягнути на її користь судові витрати по справі, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 400 гривень. Ухвалою суду від 11 червня 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Відповідно до ч.2\~ст.279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження від\~сторін у\~справі не\~надходили. Від позивача надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити за її відсутності, вказувала, що позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Від відповідача надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності позов визнає у повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON]в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, та витрат на правничу допомогу у розмірі 400 гривень. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом частини 3, 4\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у випадку визнання відповідчем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому\~статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України,\~\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON]є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про народження (а.с.3). Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 гривні. Положеннями\~ ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.\~ З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення із урахуванням наступного. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК україни розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За умовами ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2018 року між адвокатом [PERSON] та позивачем по справі [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат [PERSON] на умовах платності зобов'язався надавати [PERSON] правову допомогу у цивільній справі про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина (а.с.12). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 05 червня 2018 року, позивач сплатила адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 600 гривень за надання правової допомоги у даній цивільній справі (а.с. 14). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем та її представником додано до позовної заяви калькуляцію вартості послуг з надання правової допомоги від 05 червня 2018 року, з якого вбачається, що адвокатом за договором про надання правової допомоги були виконані такі послуги: попередня консультація щодо сімейних правовідносин та збір необхідних доказів по справі, підготовка позовної заяви та формування додатків до позову, зустріч з позивачем, спільна перевірка позовної заяви, підписання позовної заяви, та здача її до канцелярії суду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката за вказаний об'єм робіт складає 600 гривень. Надані позивачем документи відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами сплати грошових коштів за надання професійної правничої допомоги адвоката у даній справі. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, час витрачений адвокатом на надання правничої допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 400 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved