Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми в порядку регресу за договором поруки та моральної шкоди. Свої позовні обґрунтовує тим, що 08 лютого 2008 року між кредитною спілкою «Альянс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2173, за яким спілка надала позичальнику кредит у розмірі 46000 грн. зі сплатою 28 % річних від суми кредиту на строк до 08 грудня 2010 року. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного договору між кредитною спілкою «Альянс» та ним було укладено договір поруки, згідно якого він зобов'язувався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань за договором. Відповідач не виконав своїх зобов'язань по погашенню кредиту та відсотків, тому за зверненням кредитної спілки в серпні 2011 року рішенням Старокостянтинівського районного суду примусово стягнуто з них заборгованість в сумі 34347,14 грн. [PERSON] заборгованість за рішенням суду не виконував і тому державна виконавча служба звернула стягнення з нього, як з поручителя. Під час примусового виконання судового рішення ним, як поручителем, було сплачено із заробітної плати 34570,85 грн. кредитної заборгованості та 3483,71 грн. виконавчого збору. Відповідач в добровільному порядку відмовляється повертати йому сплачені суми, тому він просить стягнути з останнього 37830,85 грн. в рахунок погашення боргу в порядку регресу за договором поруки. Крім того просить стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Яку він обумовлює тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача він пережив негативні емоції, душевні переживання, що порушило звичний спосіб його життя, він змушений був відмовитись від реалізації своїх планів, вживати правових заходів для відновлення своїх прав, було принижено його честь та гідність, оскільки він змушений був постійно оправдовуватись перед співробітниками про кредитну заборгованість відповідача, з даного приводу в сім'ї виникали конфліктні ситуації, на життєві потреби йому прийшлось позичати грошові кошти у інших людей, погіршилось його здоров'я. Позивач подав до суду заяву, якою просив задовольнити позов за обставин на його обґрунтування, розглянувши справу без його участі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 21 листопада 2017 року постановлено розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що 08 лютого 2008 року між кредитною спілкою «Альянс» та [PERSON] укладено договір кредиту № 2173, за умовами якого спілка надала позичальнику кредит на суму 46000 грн. під 28 % річних строком на 34 місяці, тобто по 08 лютого 2010 року, на споживчі потреби. Одночасно між кредитною спілкою «Альянс» та [PERSON] 08 лютого 2008 року було укладено договір поруки до договору про кредит № 2173 від 08 лютого 2008 року. Поручитель зобов'язувався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання зобов'язань боржника за вищевказаним договором в тому є обсязі як і боржник, включаючи у випадку невиконання зобов'язань боржником повернути основної суми боржником та відсотків за користування кредитом (п. 2.1). Також сторони передбачили, що у випадку, якщо поручитель відшкодує всі збитки кредитора за договором про кредит, до нього переходять права кредитора в об'ємі фактичного виконання зобов'язань перед кредитором (п. 2.6). У відповідності до змісту постанови відділу державної виконавчої служби Старокостянтинівського районного управління юстиції від 26 червня 2014 року за № 6471 на виконання виконавчого листа Старокостянтинівського районного суду від 30.09.2011 № 2-675/11 про стягнення з [PERSON] на користь КС «Альянс» 34347,14 грн. солідарно, звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] За даними листів кредитної спілки «Альянс» м. Старокостянтинова № 4633 від 31 січня 2017 року та ДП «Старокостянтинівський лісгосп» № 299 від 24 лютого 2017 року згідно вищевказаного виконавчого листа суду з [PERSON] на користь КС «Альянс» було стягнуто кошти в повному обсязі в сумі 37830,85 грн., з яких 34570,85 грн. кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Отже, нормами цивільного права гарантоване право поручителя на отримання в порядку регресу грошових коштів, сплачених на підставі договору поруки. Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги закону, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення грошових сум в порядку регресу за договором поруки та стягнення з відповідача на користь позивача коштів, які останній сплатив на виконання кредитного договору, укладеного між [PERSON] та кредитною спілкою «Альянс» в розмірі 34570,85 грн. та 3483,71 грн. виконавчого збору. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд прийшов до висновку про наступне. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з договору про кредит та договору поруки до нього. Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 4 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Оскільки між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, ні нормами чинного законодавства, ні договорами про кредит та поруки на його забезпечення, не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з неповерненням кредиту, тому відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, на користь позивачів підлягає стягненню 1771,62 грн. судового збору (100 % х 37830,85 грн. задоволений розмір позовних вимог / 47830,85 грн. заявлений розмір майнової та моральної шкоди = 79,09 % задоволених позовних вимог; 2240 грн. сплачений судовий збір х 79,09 % задоволених позовних вимог) : 100 % = 1771,62 грн.

Outcome: partial