overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки у зв'язку з продовженням нею навчання у розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого [INFO] народилась донька [PERSON]. У 1997 році сторони шлюб розірвали. На даний час разом з позивачем проживає її донька, яка на цей час є повнолітньою і навчається у Державному навчальному закладі "Пологівський професійний ліцей" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому що коштів позивача на оплату навчання доньки не вистачає. Просить стягнути з відповідача на користь доньки аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою 23 років або до припинення навчання. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги і зважаючи на побажання доньки, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, так як на даний час не працює, перебуває на обліку центра зайнятості, отримує місячну допомогу у розмірі 544 грн., крім того сплачує аліменти на отримання ще однієї неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини свого доходу. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 250 грн. щомісячно. Третя особа пояснила, що зважаючи на матеріальне становище батька і наявність у нього ще неповнолітньої дитини, згодна, щоб аліменти стягувались у розмірі 250 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, давши оцінку наданим доказам, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Встановлено, що відповідач на даний час має повнолітню доньку [PERSON] яка навчається в Державному навчальному закладі "Пологівський професійний ліцей" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Однак суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач, а саме 500 грн. щомісячно є завеликим і погоджується зі зміненими позовними вимогами позивача, а саме, що розмір аліментів необхідно зменшити до 250 грн. щомісячно, так як у відповідача на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки у зв'язку з продовженням нею навчання у розмірі 600 грн. щомісячно. Позивач вказала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого [INFO] року народилась донька [PERSON]. У 2000 році сторони шлюб розірвали. На даний час разом з позивачем проживає її донька, яка на цей час є повнолітньою і навчається у ВСП "Василівському коледжі Таврійського державного агротехнологічного університету" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому що коштів позивача на оплату навчання доньки не вистачає. Просить стягнути з відповідача на користь доньки аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення донькою 23 років або до припинення навчання. У судовому засіданні позивач змінила свої позовні вимоги і зважаючи на побажання доньки, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 450 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно, так як має іншу сім'ю в якій також є троє неповнолітніх дітей. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 450 грн. щомісячно. Третя особа пояснила, що зважаючи на матеріальне становище батька і наявність у нього ще трьох неповнолітніх дітей, згодна, щоб аліменти стягувались у розмірі 450 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, давши оцінку наданим доказам, вважає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Встановлено, що відповідач на даний час має повнолітню доньку [PERSON] яка навчається в ВСП "Василівському коледжі Таврійського державного агротехнологічного університету" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Однак суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач, а саме 600 грн. щомісячно є завеликим і погоджується зі зміненими позовними вимогами позивача, а саме, що розмір аліментів необхідно зменшити до 450 грн. щомісячно, так як у відповідача на утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень на період її навчання у ДВНЗ "Криворізький національний університет" до 31.08.2020 року включно, з посиланнями на норми ст. ст. 191, 199, 200 СК України. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Третя особа в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надала. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.1998 року, батьком [PERSON], [INFO], записаний відповідач - [PERSON] (а.с.5) Згідно довідки № 01/26-142/2017 від 20.02.2017 року, [PERSON] є студенткою 1 курсу гр. МН-16-1 факультету економіки та управління бізнесом денної форми навчання за державним замовленням "Криворізького національного університету". Термін навчання 4 роки (а.с. 6) Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч.2). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою пред'явлення позову є 23.02.2017 року. Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23.02.2017 року до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір у доход держави в сумі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Його спадкоємицею за законом є вона, дружина померлого - [PERSON], оскільки син померлого - [PERSON] помер [INFO]. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вона перебуває на обліку в Дергачівській районній лікарні, неодноразово після відкриття спадщини перебувала на лікарняному. Так, в період з 28 травня 2013 року по 08 червня 2013 року перебувала на лікуванні, через це вона не змогла подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Вважає, що пропустила строк з поважних причин. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача- Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати у його відсутність, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, житловий будинок, земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON]. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON]. Спадкоємицею після смерті [PERSON] за законом є дружина померлого [PERSON], так як син померлого [PERSON] помер [INFO]. В нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк позивач не звернулась, так як неодноразово знаходилась на лікуванні, що підтверджується довідкою від 08.06.2013р., виданої комунальним закладом охорони здоров"я районного територіального медичного об"єднання " Дергачівська центральна районна лікарня" З інформації приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] від 23.01.2015 р. слідує, що інші особи після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертались. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому слід визначити [PERSON] додатковий строк 1 місяць для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 13.05.2000 вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис 53. Дітей від шлюбу не мають. Позивач і відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, строк на примирення просила не надавати, сім`ю зберегти неможливо, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 13.05.2000 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 13.05.2000 виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис 53. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.10.2008 вона уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис 445. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач і відповідач фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 31.10.2008 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 31.10.2008 виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис 445. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 03 вересня 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 380. Позивач [PERSON] зазначила, що сторони фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 03 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 380. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження від 02 березня 2012 року виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 110. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 21 грудня 2017 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Виконавчому комітеті Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 286. Позивач [PERSON] зазначила, що сторони фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Від спільного подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 21 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Вишневської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.12.2017 серія [NUMBER] , актовий запис № 285. Від спільного подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому\~\~слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved