Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначала, що у період з 26.04.2014 року по 25.12.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають сумісну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2015 року відповідач з нею та донькою не спілкується, жодних з покладених законом батьківських обов'язків не виконує, матеріальної та іншої посильної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Зазначені дії відповідача, на думку позивача, свідчать про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, а тому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки на підставі ст.164, 165 СК України. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. Представник Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Гавриш Я.О., що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутністі. При ухваленні рішення просила максимально враховувати інтереси неповнолітньої дитини. За наведених обставин суд, враховуючи згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України, та доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 26 квітня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 грудня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішення набрало чинності 04 січня 2016 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 05.11.2014 року, [PERSON] народилась 01 листопада 2014 року, про що вчинено відповідний актовий запис №987. В графі «Батьки» зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із положеннями ст.165 СК України,з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Так, з довідки, виданої Об'єднанням співвласників "Олімп - 279" від 28.03.2018 року, вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає спільно із матір'ю - [PERSON], в [ADDRESS]. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2016 року, яке набрала чинності з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із довідкою-розрахунком за №2/51932844 виданої Приморським відділом ДВС м. Маріуполя ГтУЮ у Донецькій області від 30.03.2018 року, [PERSON] за період з 18.01.2016 року по 31.03.2018 року нараховано аліментів на утримання неповнолітньої доньки 40209,58 грн., але аліменті на утримання дитини не сплачені. Загальна сума заборгованості боржника [PERSON] за аліментами станом на 31.03.2018 року становить 40209,58 гривень. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76-78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідач [PERSON] не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав. Згідно із ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. З висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, який залучений до розгляду справи у якості третьої особи, про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав №13-31-118 від 08 серпня 2018 року вбачається, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки є доцільним. Таким чином, на думку суду, вказаний висновок є обґрунтованим, а тому може бути використаний судом при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав у межах розгляду даної цивільної справи. Разом зі тим, виходячи, насамперед, з інтересів дітей, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина не проживає з батьком, останній після розлучення з позивачем не опікується її долею, не відвідує, не спілкується, особистим життям не цікавиться, дитина не отримує від нього батьківської турботи, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки. Крім того, у відповідності до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved