Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Виконувач обовязків прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області звернувся в суд з позовом до Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [PERSON], Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області, третя особа Відділ Держземагенсва у Тернопільському районі Тернопільської області, [PERSON], в якому, просить визнати незаконним та скасувати п. 1.3 розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №697 від 09.06.2010 року в частині надання [PERSON] дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га. для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації № 1388 від 10.12.2010 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,50 га. для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради; скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції №837854 від 12.03.2013 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,50 га. (кадастровий номер 6125286900:02:001:2469) для ведення особистого селянського господарства на території Підгороднянської сільської ради за [PERSON]; витребувати із незаконного володіння [PERSON] та зобовязати повернути земельну ділянку площею 0,50 га. (кадастровий номер 6125286900:02:001:2469) вартістю 191\~600 грн. у комунальну власність Підгороднянської сільської ради. У судовому засіданні прокурор прокуратури Тернопільської області позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Представник Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судовому засіданні позов підтримав та вважає, що він підлягає до задоволення. Представник Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області в судовому засіданні вважає, що позов в частині визнання незаконним та скасування п. 1.3 розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №697 від 09.06.2010 року в частині надання [PERSON] дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га. для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради, розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації № 1388 від 10.12.2010 року, яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,50 га. для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради не підлягає до задоволення, оскільки зазначені спірні рішення було прийнято відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», умов відведення земельної ділянки від 29 червня 2010 року за №593, виданих Управлінням Держкомзему в Тернопільському районі, висновком комісії від 25 жовтня 2010 року №310, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Представник Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області, Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області та відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча належним чином повідомлялись про місце та час судового розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки на момент винесення спірних розпоряджень про надання дозволу на складання проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства вона знаходилась за межами Підгороднянської сільської ради. Представник Відділу Держземагенсва у Тернопільському районі Тернопільської області в судовому засіданні покладається на думку суду. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки не було встановлено винних осіб у видачі спірних розпоряджень та передачі у власність земельної ділянки [PERSON] Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Відповідно до пункту 1 розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №697 від 09.06.2010 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради. Проектною організацією - державним підприємством «Тернопільгеодезцентр» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №1388 від 10.12.2010 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0, 50 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу - рілля) за межами населеного пункту на території Підгороднянської сільської ради. На підставі вказаного проекту землеустрою проведена реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер 6125286900020012469. Державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за № 837854 від 12.03.2013 року, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6125286900:02:001:2469 за [PERSON] та 12.03.2013 року видано Свідоцтво про право власності №1157688. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №105 від 20.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6125286900:02:001:2469 перейшло до [PERSON] та 20.03.2013 року зареєстровано за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №808 від 26.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6125286900:02:001:2469 перейшло до [PERSON] та 26.07.2013 року зареєстровано за нею у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідно до п. 8 ст. 118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Згідно п. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно з інформацією Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №05-11/1945 від 25.06.2014 року, отриманою на виконання постанови щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства у ході досудового розслідування кримінального провадження №22014210000000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2014 року, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України, встановлено, що розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №1388 від 10.12.2010 року суперечить ст.17 Земельного кодексу України та п.12 Перехідних положень цього Кодексу, оскільки передана земельна ділянка відповідно до Проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради, затвердженого Тернопільською обласною радою народних депутатів 12.02.1993 року, Технічного звіту по коректуванню планового матеріалу зйомок минулих років Підгороднянської сільської ради народних депутатів, розробленого у 1994 році та Проекту зміни межі Підгороднянської сільської ради, затвердженого рішенням Тернопільської обласної ради від 26.02.1999 року № 54, розташована в межах населеного пункту с. Підгороднє Тернопільського району, де розпорядником даних земель є Підгороднянська сільська рада. Судом встановлено, що Підгороднянська сільська рада дізналась про існування спірних розпоряджень та передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON], яка знаходиться на території Підгороднянської сільської ради під час кримінального провадження та з матеріалів перевірки, проведеною Державною інспекцією сільського господарства у 2014 році, а тому не пропустила загального строку позовної давності, встановленого статтею 257 ЦК України. Вказані обставини підтвержені актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Тернопільській області від 20.08.2013 року. Будучи допитаним в судовому засіданні свідок [PERSON], який здійснював перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при прийнятті спірних розпоряджень Тернопільською районної державною адміністрацією підтвердив обставини викладені в акті перевірки від 20.08.2013 року. Також, згідно інформації Головного управління Держземагентства у Тернопільській області №10-19-0.4-3699/2-14 від 20.08.2014 р. встановлено, що в процесі опрацювання наявних планово-картографічних матеріалів проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради (1992 р.) в паперовому вигляді, становити точне місце розміщення земельних ділянок із кадастровими номерами 6125286900:01:001:2658, 6125286900:01:001:3078 та 6125286900:02:001:2469 (в межах чи за межами населеного пункту) не вбачається можливим. За результатами аналізу векторизованого планово-картографічного матеріалу з проекту встановлення меж і утворення території Підгороднянської сільської ради (1998 р.) в електронному вигляді, вбачається, що земельні ділянки, у тому силі з кадастровим номером 6125286900:02:001:2469, яку було передано у власність [PERSON] розташована в межах населеного пункту Підгороднянської сільської ради. Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або за результатами аукціону. Згідно п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та п. «а» ч. 1 ст. 17 ЗК України визначено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Пунктом 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України (чинним у період видачі вказаних вище розпоряджень) передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. За таких обставин, Тернопільська райдержадміністрація, надавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передавши у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,50 га в межах населеного пункту с. Підгороднє Тернопільського району на території Підгороднянської сільської ради, вийшла за межі наданих їй повноважень, оскільки правом розпорядження вказаною ділянкою наділена лише Підгороднянська сільська рада. Згідно з п.п. «в», «г» ст. 152 ЗК України, захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, визнання угоди недійсною. Відповідно до ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав є визнання незаконним рішень органів влади або органів місцевого самоврядування, визнання правочину недійсним. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Згідно з ч.3 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства скасовуються в судовому порядку. Враховуючи наведене, п.1.3 розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації № 697 від 09.06.2010 року та розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації № 1388 від 10.12.2010 року є незаконними та підлягають скасуванню. Відповідно до вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтею 26 якого передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Зважаючи на те, що розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №1388 від 10.12.2010 року, подане для реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку, не відповідає вимогам закону, рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за № 837854 від 12.03.2013 року, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції, підлягає скасуванню. Стаття 153 ЗК України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до норм статті 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Разом з цим, органом, уповноваженим розпоряджатись спірними земельними ділянками на момент предявлення позову, відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України є Підгороднянська сільська рада. Таким чином, спірна земельна ділянка вибула із власності та розпорядження органу місцевого самоврядування поза його волею, без ухвалення рішення сільської ради, на підставі рішення органу, який не був уповноважений їх відчужувати. Враховуючи, що спірна земельна ділянка відчужена на користь третьої особи, а саме [PERSON], яка є добросовісним набувачем, вона підлягає поверненню у комунальну власність на підставі ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, шляхом її витребування із незаконного володіння останнього власника на користь Підгороднянської сільської ради. Згідно зі ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо: майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України, майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до довідки оцінювача ПП «Геоцентр» №74 від 08.05.2015 року ринкова вартість земельної ділянки площею 0,50 га, наданої для ведення особистого селянського господарства в с. Підгороднє Тернопільського району, становить 191 600 гривень. Згідно з вимогами ст.ст. 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Згідно із ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю. Відповідно до вимог п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. Відповідно до п.5 ст. 16 Закону України «По місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов виконувача обовязків прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved