Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 міста Луцька звернулась до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON], 1961 року народження, зареєстрованого за адресою [ADDRESS], жителя [ADDRESS] до психіатричного закладу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], 1961 року народження, житель [ADDRESS], 23.11.2016 року був доставлений до лікарні машиною «швидкої допомоги», повторно в даному році, в зв'язку з погіршенням психічного стану. Оглянутий черговим лікарем приймального відділення, підтверджена необхідність госпіталізації, скерований у стаціонар. За даними медичної карти амбулаторного хворого №75701, медичної карти стаціонарного хворого № 3450 та супровідного листа «швидкої допомоги», вбачається, що спадковість у хворого не обтяжена, інвалід ІІ групи армії за психічним захворюванням довічно, на обліку у психіатра з 1987 року. Неодноразово лікувався стаціонарно з діагнозом параноїдна шизофренія з безперервним типом перебігу. Останній раз лікувався з 04.07.2016 року по 14.11.2016 року. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 24.11.2016 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, гіпертимно-психопатоподібний тип дефекту, в стані декомпенсації, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих: некерованість, непередбачливість вольових імпульсів та відповідно - поведінки, афективна логіка, вербальна агресія до родичів, відмова від прийому ліків в амбулаторних умовах. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. У заяві вказується також, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.02.2013 року [PERSON] визнано недієздатним та його опікуном призначено дружину [PERSON]. На підставі викладеного просить продовжити лікування недієздатного [PERSON]., 1961 року народження, зареєстрованого за адресою [ADDRESS] та проживаючого за адресою [ADDRESS] у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 міста Луцька строком до 6 місяців. В судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр відділення № 3 [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію недієздатного [PERSON] до психіатричного закладу. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.02.2013 року [PERSON] був визнаний недієздатним та його опікуном призначено дружину [PERSON] (а.с.6). Згідно висновку комісії лікарів психіатрів №1263 від 24.11.2016 року [PERSON], 1961 року народження, житель [ADDRESS] оглянутий у відділенні №3 ВОПЛ №1 м. Луцька, де знаходиться на стаціонарному лікуванні з 23.11.2016 року. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого № 75701, медичної карти стаціонарного хворого № 3450 та супровідного листа «Ш/Д», відомо, що спадковість не обтяжена, освіта середня, не працює, інвалід ІІ групи армії за психічним захворюванням довічно. На обліку у психіатра з 1987 року з діагнозом параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, десятки разів лікувався стаціонарно, проміжки між госпіталізаціями короткочасні. Симптоматика афективно-параноїдна та психопатоподібна по збудливому типу. Останній раз лікувався стаціонарно з 04.07.2016 року по 14.11.2016 року. Виписаний з діагнозом «параноїдна шизофренія». Підтримуюче лікування приймати відмовився. Виходячи з даних анамнезу та об'єктивного стану, [PERSON] продовжує страждати на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу,гіпертимно-психопатоподібний тип дефекту, в стані декомпенсації, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару (а.с.4). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Таким чином, на основі викладеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та продовжити госпіталізацію [PERSON], 1961 року народження, у психіатричному закладі - Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 міста Луцька строком до 6 місяців. На підставі Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved