Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] в с. Михайлівка Драбівського району Черкаської області померла її баба [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,79 га, розташована в адміністративних межах Михайлівської об`єднаної територіальної громади. 22 липня 2020 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса Драбівського районного нотаріального округу Бірюка О.В. з метою подання заяви про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв`язку з закінченням строку для її подання 03.06.2020р. Позивач вказує, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини померлої [PERSON] з поважних причин в зв`язку з такими обставинами: 1.Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України починаючи з 12.03.2020р. встановлено карантин, який триває і по даний час. 2.У зв`язку з хворобою в період з 21.05.2020 по 08.06.2020р. Ухвалою від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено о 11.00 год. 22 вересня 2020р. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бичок В.І. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 03.12.2019р. виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Драбівського району вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Михайлівка Драбівського р-ну Черкаської обл. Відповідно даних Державного акту про право власності на землю серія І-ЧР № 005587 [PERSON] на підставі рішення Михайлівської сільської ради від 01.03.2001р. №6 передано у власність земельну ділянку площею 2,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Михайлівської сільської ради. Відповідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №61494976 від 01.09.2020р. наданої приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В. спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась. Відомості про наявний заповіт відсутні. Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 02.03.1965р. Михайлівською сільською радою Драбівського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 7, та її матір`ю значиться [PERSON] . Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 04.08.1984р. [PERSON] одружилась з [PERSON] , про що у Михайлівській сільській раді народних депутатів Драбівського р-ну зроблено відповідний актовий запис № 2, та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 17.09.1985р. Михайлівською сільською радою народних депутатів Драбівського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 9, та її матір`ю значиться [PERSON] . Відповідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00027491032 від 20.08.2020р. [PERSON] в зв`язку з одруженням змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 28.11.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області [PERSON] в зв`язку з одруженням змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно копії довідки № 66 від 29 липня 2020р. [PERSON] , 1985 р.н. перебувала на денному стаціонарі у КНП Драбівської районної ради Драбівська ЦРЛ у період з 21.05.2020р. по 08.06.2020р. Відповідно постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України починаючи з 12.03.2020р. встановлено карантин до 22 травня 2020р. та впроваджено обмеження в роботі органів та устав всіх форм власності. В подальшому термін карантину продовжено з проведенням етапів послаблення протиепідемічних заходів , що визначено Постановою КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». Протягом шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] спадщину не прийняла, до нотаріальної контори або в орган місцевого самоврядування з відповідною заявою не звернулась в зв`язку з запровадженням в Україні карантинних заходів та проходженням лікування. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк - два місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Outcome: approved