Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

До Снятинського районного суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Белелуйська сільська рада. Заявлені вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її тітка [PERSON] .. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Белелуйської сільської ради від 17.03.2006р. стала вона, позивачка по справі. При зверненні до нотаріуса було виявлено, що вона не була зареєстрована на час смерті тітки разом з нею в її житловому будинку, однак фактично проживала з померлою протягом 5 останніх років, здійснювала за нею догляд, допомагала по господарству. Факт її проживання з померлою можуть підтвердити свідки. У зв`язку з тим, що вона не була зареєстрована на час відкриття спадщини із померлою [PERSON] , державним нотаріусом було відмовлено їй у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт постійного проживання її разом із тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю, просила позов задоволити. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] .. Згідно заповіту, посвідченого 17.03.2006р. секретарем Белелуйської сільської ради, спадкоємцем всього належного на праві власності [PERSON] майна є [PERSON] .. Із акту, складеного комісією Белелуйської сільської ради від 12.09.2019р., а також згідно довідки Белелуйської сільської ради від 12.09.2019р. вбачається, що [PERSON] на день смерті своєї тітки [PERSON] була зареєстрована в господарстві свого діда [PERSON] по [ADDRESS] яке знаходиться по сусідству із господарством [PERSON] .. Однак фактично проживала із своєю тіткою [PERSON] по [ADDRESS] , до дня її смерті. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 16.09.2019р. після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , інших спадкоємців немає. Згідно постанови Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 16.09.2019р. позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки позивачка заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, а також не була зареєстрована на час смерті [PERSON] разом із нею в житловому будинку по [ADDRESS] . Із письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що позивачка [PERSON] проживала близько 5 -ти років разом із своєю тіткою [PERSON] в її господарстві. На даний час також прожовжує проживати в житловому будинку померлої, по [ADDRESS] , хоча зареєстрована в житловому будинку свого діда в [ADDRESS] . Позивачка хоронила тітку [PERSON] .. після смерті здійснювала догляд за її господарством. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкритття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підставна та підлягає до задоволення. На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved