Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В заяві вказувала, що 05 квітня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району, Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 16. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя.. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. Проживають окремо. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніде не працює, позивачці тяжко утримувати дитину власними силами. У зв"язку із наведеним просила суд шлюб розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила. Відповідач допитаний в порядку окремомого судового доручення заявлені вимоги визнав частково, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 05 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району, Київської області в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 16. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього. Довідкою № 831 від 13.03.2015 року, виданою Великоцепцевицькою сільською радою Володимирецького району стверджується, що [PERSON] має на утриманні одну дитину. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 19.03.2012 року стягнено з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн, щомісячно, починаючи з 24.02.2012 р. і до її повноліття. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, [PERSON] власного житла не має, проживає з батьками, не працює. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. У статті 184 СК України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дане право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач на даний час не працює, має нерегулярний дохід, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання дитини аліменти в сумі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання [PERSON] в розмірі 500 грн., до досягнення дитиною трьох років. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, позивачка миритися не бажає, сторони не підтримують сімейні відносини, проживають окремо і є підстави для його розірвання. Дитину залишити проживати з матір"ю. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved