Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить визнати дійсним укладений 11.05.2016 договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати жилою площею 15,2 кв.м., коридору, санвузла, кухні, шкафа, загальною площею 28,3 кв.м. загальною площею 21,4 кв.м., за ціною 55000 гривень. Позивач посилається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] була досягнута угода про купівлю-продаж даного житлового будинку, в зв'язку з чим 11 травня 2016 року був укладений договір, згідно якого позивач передавав вказану в договорі суму, а саме 55000 гривень, тобто повну її вартість відповідачу, а відповідач передав їй квартиру, ключі від квартири та правовстановлюючі документи. Доказом виконання договору сторонами є сам договір, розписка, акт. Відповідач також взяв на себе зобов"язання в строк до 20 травня 2015 року посвідчити у нотаріуса договір купівлі-продажу. Однак, відповідач домовленості не виконав та до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору не з"явився. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити, пояснила що між нею і [PERSON]був укладний договір купівлі-продажу вказаної у позові квартири, всі умови договору виконані, квартира передана їй, вона провела оплату квартири, але відповідач виїхав з міста Хмільника і не з"являється до нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій виклав причини неявки в судове засідання, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 11.05.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] продає, а покупець [PERSON] купує квартиру [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати жилою площею 15,2 кв.м., коридору, санвузла, кухні, шкафа, загальною площею 28,3 кв.м. загальною площею 21,4 кв.м., за ціною 55000 гривень. Право власності у покупця на нерухоме майно, що продається виникає з моменту підписання договору та повної оплати вартості предмету договору, передачі його згідно до акту приймання, що підтверджується договором купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9,10). Як вбачається з цього договору, між його сторонами було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору передбаченими ч. 1 ст. 638, ст.ст. 655-657 ЦК України. Вказане нерухоме майно, що є предметом договору купівлі-продажу, належить [PERSON] відповідно до договору міни від 01.10.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Лучинською І.П., зареєстровано в реєстрі за № 1914 (а.с.12-14). На час набуття у власність квартири [ADDRESS], відповідач [PERSON] у шлюбі не перебував. Позивач [PERSON] повнністю оплатила та прийняла у своє користування та володіння вказану квартиру і відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу, що підтверджується договором купівлі-продажу, актом приймання-передачі квартири від 11.05.2016 року, розпискою від 11.05.2016 року про отримання [PERSON] 55000 гривень від [PERSON] (а.с. 8-11). Також судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 11.05.2016 року, що підтверджується заявою відповідача до суду (а.с.56). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна від 02.12.2016 року за № [NUMBER], [ADDRESS], під обтяженням не перебуває (а.с. 46-47). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Також частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Так як сторони у справі [PERSON] та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідачі у справі [PERSON] ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 11.05.2016 року між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Так як відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved