overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

В липні 2014 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], її рідний брат по матері. Після смерті брата відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,000 га, розташовану на території Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області. При оформленні свідоцтва про право на спадщину у приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], куди вона у встановлений строк звернулася для оформлення спадщини, вона не змогла підтвердити факт родинних відносин з [PERSON], оскільки у його свідоцтві про народження зазначено, що його матір"ю є [PERSON], а у її свідоцтві про народження, в графі - матір зазначена [PERSON]. У свідоцтві про смерть матері зазначені прізвище, ім"я та по-батькові [PERSON]. Тому просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] року є її рідним братом. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, викладене підтвердила. Заінтересована особа - Майданівська сільська рада Бородянського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення заявниці, покази свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт родинних відносин заявниці [PERSON] з померлим [INFO] року [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 6). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,0000 га на території Майданівської сільської ради, кадастровий номер 3221084500:08:002:0239 (а.с.7-8) З листа приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] оскільки не підтверджено, що він є її рідним братом (а.с.10). З копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.12) вбачається, що його матір"ю є [PERSON], яка після одруження з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.13). З копії свідоцтва про народження [PERSON], яка після одруження з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] вбачається, що її матір"ю є [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження (а.с.14-16). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.15). Враховуючи викладене та зважаючи на покази свідків, які підтвердили факт родинних відносин, суд вважає, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження, а оскільки його встановлення має для заявниці юридичне значення, то заяву необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати дійсною угоду купівлі-продажу частини нежитлового приміщення склопункту, розташованого за адресою: [ADDRESS], укладену між сторонами 23.04.2003 року. В обгрунтування позову позивач вказувала, що 23.04.2003 року вона придбала у ТОВ "Зумруд" частину нежитлового приміщення склопункту, якому пізніше було надано адресу: [ADDRESS]. Договір був складений без його нотаріального посвідчення. Грошові кошти були виплачені представникам відповідача в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представники відповідача в судове засідання не з'явилися, в своїй заяві позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позову, просили справу слухати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України знаходить позов обґрунтованим, оскільки якщо одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що приміщення склопункту, розташоване по [ADDRESS], належало ТОВ "Зумруд" (а.с. 7-9, 27) 23.04.2003 року позивач придбала у відповідача частину склопункту, загальною площею 72,80 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS]. Від нотаріального посвідчення договору відповідач відмовився, грошові кошти отримав в повному обсязі, що підтверджується розпискою та визнано відповідачем (а.с. 15). Фактично сторони уклали договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення склопункту. Угода виконана сторонами в повному обсязі. Відповідач передав позивачу документи на нежитлове приміщення, отримав за це обумовлені кошти. Позивач прийняла частину нежитлового приміщення склопункту, користується ним. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним, а відтак задовольняє позовні вимоги [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернулася в суд до відповідача з позовом, в якому просила: - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоров`я, неофіційно працює, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги зменшила. Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., справу розглядати у її відсутність. Відповідач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2003 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 294 (а.с.5). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Дочка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КП ДЄЗ "Океан" (а.с.9). Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дочки аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ " судовий збір" суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідач втратив право користування спірним житлом, оскільки не проживає в будинку понад один рік без поважних причин. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просила розглядати справу без її участі, позов підтримує, на заочний розгляд справи згодна. Причини неявки в судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіним Р.В. 31 січня 2003 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту, посвідченого ТОВ "Центральний 1", [PERSON] на протязі двох років не проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки форми № 3, виданої 09 липня 2015 року ТОВ "Центральний 1", [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 2010 року. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бондурівської сільської ради про визнання за нею права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що [INFO] року в с. Бондурівка Чечельницького району Вінницької області померла її мати [PERSON]. 14 квітня 2008 року покійна мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.7798 га, на території Бондурівської сільської ради, після смерті чоловіка (її батька) [PERSON]. Згідно до повідомлення відділу Держземагенства у Чечельницькому районі Вінницької області уточнена площа земельної ділянки складає 3.7799 га і земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER] але у зв"язку із смертю власника не можливо внесення до автоматизованої системи відомостей про земельну ділянку, на підтсаві викладеного змушена звернутися до суду та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Бондурівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Згідно ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 11). Згідно свідоцтва про народження позивачки серія [NUMBER] її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 13). Згідно відповіді Держземагенства у Чечельницькому районі Вінницької області з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру виконавцем робіт ПП "Гарантземпроект" було розроблено технічну документацію, при цьому було уточнено площу земельної ділянки і вона становить 3.7799 га, присвоєно кадастровий номер [NUMBER] та внесено відомості до Державного земельного кадастру. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була власником земельної ділянки, розміром 3,7798 га., яка розташована на території Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємиця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з невідповідністю земельних ділянок, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку 3.7799 га.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 59606 грн. 43 коп. боргу за неповернутим кредитом, процентів за користування кредитом та пені, а також судові витрати в сумі 596 грн. 06 коп. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідач [PERSON] 25 липня 2012 року уклав з Кредитною спілкою "Партнер-Плюс" (далі Спілка) договір кредиту № 113-К, за яким отримав кредит в розмірі 10600 грн. строком на 24 місяці. У зв'язку з тим, що позичальник порушив умови повернення кредиту, виникла прострочена заборгованість, яка складає 59606,43 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] не проводив своєчасну оплату згідно кредитного договору № 113-К від 25 липня 2012 року який був укладений з Кредитною спілкою "Партнер-Плюс". Позичальник не проводив своєчасну оплату по кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту, яка становить - 59606,43 грн. Дані факти підтверджуються: копією кредитного договору № 113-К від 25 липня 2012 року, заявою на отримання кредиту, графіком розрахунків, розрахунком розміру заборгованості і ніким не оспорюються. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п.7.3 Договору, у разі своєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково планового платежу встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення від суми не сплаченого в строк платежу. Судові витрати по справі - 596 грн. 06 коп., сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір № 5200 міни нерухомого майна, укладений 19 листопада 2001 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь", а саме: квартири № 63 що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, по вул. Лягіна, буд. 29 А. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивача, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач, згідно наданої заяви, просила справу розглядати без її участі, позов визнає. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2001 року на Товарній біржі "Нерухомість-Південь" між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 5200 міни квартири № 63 що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, по вул. Лягіна, буд. 29 А. Сторони за угодою повністю виконали умови договору. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В липні 2016 року заявник звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що 03 грудня 1993 року йому було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, в якому при написанні було допущено описку замість прізвища " Покрачко " вказано " Покрячко ". Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовилося видати йому дублікат посвідчення з виправленим прізвищем. Просив встановити факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-І № 251828, видане 03 грудня 1993 року належить йому - [PERSON]. В судове засідання заявник не зявився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, задовольнити його заяву. Представники заінтересованих осіб управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області та Управління соціального захисту населення Бородянської РДА в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] народився 18 липня 1961 року в с.Микуличі Бородянського району Київської області, що підтверджується копією паспорта серії КР 775010 виданого 20 листопада 2002 року Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 5-9). Як убачається з копії посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-І № 251828, видане Київською облдержадміністрацією 03 грудня 1993 року, посвідчення оформлене на імя [PERSON] (а.с. 8). З листа управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації № 3359/08 від 21 липня 2016 року вбачається, що заявник [PERSON] звертався до управління із заявою про видачу дубліката посвідчення потерпілому від наслідків Чорнобильської катастрофи, але йому було відмовлено з тих підстав, що департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та виконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 (а.с. 12). Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії В-І № 251828, виданого Київською облдержадміністрацією 03 грудня 1993 року на імя [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В липні 2016 року заявник звернувся до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що 06 серпня 1993 року йому було видано посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, в якому при написанні було допущено описку замість прізвища "Ничипоренко" вказано "Нечипоренко". Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовилося видати йому дублікат посвідчення з виправленим прізвищем. Просив встановити факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-І № 200374, видане 06 серпня 1993 року належить йому - [PERSON]. В судове засідання заявник не зявився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, задовольнити його заяву. Представники заінтересованих осіб управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області та Управління соціального захисту населення Бородянської РДА в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] народився 09 липня 1961 року в м.Архангельськ Росія, що підтверджується копією паспорта серії СК 456266 виданого Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 4-6). Відповідно до копії довідки від 15 липня 2016 року виданої Бородянською селищною радою Бородянського району Київської області, [PERSON] зареєстрований з 12 лютого 1986 року по даний час в смт.Бородянка Бородянського району Київської області (а.с.7). Як убачається з копії посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії В-І № 200374, виданого Київською облдержадміністрацією 06 серпня 1993 року, посвідчення оформлене на імя [PERSON] (а.с. 8). З листа управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації № 3334/08 від 21 липня 2016 року вбачається, що заявник [PERSON] звертався до управління із заявою про видачу дубліката посвідчення потерпілому від наслідків Чорнобильської катастрофи, але йому було відмовлено з тих підстав, що департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та виконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії В-І № 200374, виданого Київською облдержадміністрацією 06 серпня 1993 року на імя [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення пенсії.

Outcome: approved