Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

ПАТ «ОТП Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2008 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір за № ML-А03/010/2008 відповідно до якого останній надано грошові кошти за загальну суму 50 495 доларів США. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобовязання. Станом на 13.06.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 13\~300,75 доларів США, що по курсу НБУ становить 339\~834 грн. 16 коп. В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки № ML-А03/010/2008/1 від 30.01.2008 року, згідно якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1998 га., що знаходиться в с. Забороль Луцького району Волинської області. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PML-А03/010/2008/1 від 30.01.2008 року на земельну ділянку площею 0,1998 га., що знаходиться в с. Забороль Луцького району Волинської області та належить на праві власності [PERSON] для задоволення грошових вимог акціонерного товариства «ОТП Банк» згідно кредитного договору № ML-А03/010/2008/1 від 30.01.2008 року в сумі 13\~300, 75 доларів США, що по курсу НБУ становить 339\~834 грн. 16 коп. шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної обєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на момент продажу та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, а тому судом згідно вимог ст. 224 ЦПК України ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.01.2008 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір за № ML-А03/010/2008 відповідно до якого останній надано грошові кошти за загальну суму 50 495 доларів США. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позичальник [PERSON], порушуючи умови кредитного договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконала, а тому у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість розмірі 13\~300,75 доларів США, що по курсу НБУ становить 339 834 грн. 16 коп. В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки № ML-А03/010/2008/1 від 30.01.2008 року, згідно якого предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,1998 га., що знаходиться в с. Забороль Луцького району Волинської області. За змістом ст.ст. 589, 590 ЦК України, ст. 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, а право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону на іпотекодержателя покладається обовязок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору встановленої форми із зазначенням строку, протягом якого боржнику слід усунути порушення і який не повинен бути меншим ніж тридцять днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Надіслання такого повідомлення є обовязковою передумовою для початку звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки Відповідно до умов договору іпотеки, банк має право задовольнити із вартості предмету іпотеки свої вимоги щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням кредитних договорів, у випадку несплати відповідачем будь-якої суми у такому розмірі, в такій валюті, у таких строк, та в такому порядку, як це встановлено в кредитному договорі. Оскільки [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе за кредитним договором зобовязання, що виразилося у неповерненні кредитних коштів згідно з умовами договору та графіку платежу та призвело до утворення заборгованості і порушення прав позивача як кредитора, то вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає до задоволення. Розділом 5 Договору іпотеки Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя установлено, що у разі настання обставин, що тягнуть за собою звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотеко держатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі застосування передачі предмету іпотеки у власність іпотеко держателя як способу задоволення вимог, право власності переходить до іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу 16.09.2015 року було направлено письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання (а.с. 19). Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпокодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Статтею 39 Закону передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. За таких обставин справи та відповідно зазначених норм матеріального права і положень договору іпотеки, суд приходить до висновку про наявність у даному випадку у позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. На підставі наведеного та

Outcome: approved