Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Направленим та підтриманим в ході розгляду справи позовом заявник просив суд визнати договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,25 га, яка знаходиться на території Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області, за межами населеного пункту, з цільовим призначенням для сінокосіння (далі за текстом скорочено спірна земельна ділянка) - поновленим на тих самих умовах та на той самий строк на підставі положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" № 161 від 6 жовтня 1998 року (далі Закон № 168). В обґрунтування позову позивач та його представник повідомили суду наступне. Позивач 29 березня 2011 року уклав з Житомирською районною державною адміністрацією (далі за текстом відповідач 2) договір оренди спірної земельної ділянки з терміном дії п'ять років. Протягом місяця після закінчення терміну дії оренди земельної ділянки головне управління держгеокадастру у Житомирській області (далі відповідач 1), як орган до якого перейшли повноваження по укладенню договорів оренди землі, не направило заперечень щодо поновлення такого правочину і позивач вважав, що він є поновленим на той самий строк і з тих самих підстав. Однак, відповідач 1 такий договір не вважає поновленим, чим, як стверджує позивач, порушує його права. Крім цього, позивач звертався до відповідача 1 із проханням переукласти даний договір на підставі положень ч. 1 ст. 33 Закону № 168, однак останній йому відмовив. Представник відповідач 1 направлений позов не визнав, просив його відхили як необґрунтований, адже довіритель у визначений законом строк звертався до позивача із листом-повідомленням про заперечення у поновленні договору землі спірної земельної ділянки. Відповідач 2 також заперечував щодо задоволення позову за відсутності на те передбачених законом підстав. Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані ними матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи. 29 березня 2011 року між позивачем та відповідачем 2 укладено договір оренди спірної земельної ділянки на п'ять років (а.с.7 - 14). Закінчення терміну, відповідно - 29 березня 2016 року. 12 березня 2016 року позивач звертався до відповідача 1 із листом яким просив продовжити дію договору або укласти новий договір (а.с.37). 21 березня 2016 року позивач отримав лист відповідача 2 про необхідність звернення із питанням укладення договору оренди землі до відповідача 1 (а.с.86). Листом за вихідним номером Т-2666/0-1360/6-16 від 26 квітня 2016 року, адресованим позивачеві, відповідач 1 заперечував щодо поновлення договору оренду землі (а.с.40). Листом, датованим 13 травня 2016 року, що був направлений поштовим конвертом з відбитком дати на ньому - 18 травня 2016 року, відповідач 1, як зазначено у супровідному листі, повторно направив позивачеві лист від 26 квітня 2016 року (а.с.83 - 85). Рішенням суду від 28 вересня 2016 року у судовій справі № 806/1425/16 за заявою позивача до відповідача 1 про визнання незаконними дій та бездіяльності ставилось питання про визнання дій та бездіяльності незаконними та продовження дії, або укладення нового договору оренди землі. Рішенням у такій справі, яке на час розгляду даної справи не набуло законної сили, позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо ненадання відповіді на частину звернення позивача. В задоволенні решти вимог відмовлено (а.с.36 - 39). Листом від 19 грудня 2016 року позивач звертався до відповідачів із проханням поновлення договору оренди на новий строк та укладенням додаткової угоди до договору оренди (а.с.15 - 17). Відповідач 2 на звернення відповів відмовою в укладенні договору оренди на новий строк (а.с.78 - 79). Позивач сплатив грошові кошти за оренду землі за квітень місяць 2016 року (а.с.87). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального права. Статтею 33 Закону України № 168 "Про оренду землі" від 6.10.1998 року (далі - Закон № 168) По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п'ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює сторонам, які беруть участь у справі, ї права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених Цим кодексом (ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Проаналізував фактичні обставини справи на норми законодавства, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Стаття 33 Закону № 168 визначає два варіанти продовження договірних правовідносин з приводу оренди землі. За першим і визначеним положеннями ч. 1 передбачено можливість укладення нового договору оренди землі на новий строк і можливо з іншими умовами. В цьому випадку орендар землі, строк дії договору якого закінчується, має переважне право на оренду землі на новий строк перед іншими особами. Другий варіант передбачає пролонгацію раніше укладеного договору оренди землі на тих самих умовах та на той самий строк за умови відсутності заперечень від орендодавця та наявності бажання орендаря. Суд вважає, зазначені варіанти не є взаємовиключними. Тобто, у випадку започаткування першого варіанту, передбаченого ч. 1, не виключається можливість застосування другого і визначеного ч. 6 з огляду на наступне. Так, у випадку направлення орендарем за два місяці повідомлення про бажання укласти договір на новий строк з іншими умовами, які, можливо, будуть запропоновані і орендодавцем, останній не обмежується можливістю задекларувати у встановлений строк лист - повідомлення про небажання пролонгації існуючого договору (тобто на тих самих умовах і на той самий строк). Заборони такого взаємовиключення не містить і згадуваний закон. У виниклих між сторонами правовідносинах, суд вважає, позивач започаткував процедуру укладення договору на новий строк, однак відповідач 1 не довів до позивача лист - повідомлення про небажання пролонгації існуючого договору у встановлений законом строк. Наявність листа з вихідним номером датованим 26 квітня 2016 року без відомостей щодо направлення такої кореспонденції не свідчить про наявність такого листа в розумінні положень ч. 6 ст. 33 Закону України № 168, адже про існування такого листа нікому, крім автора, не відомо і це не свідчить про виконання умов згадуваної норми. Правильність зроблених висновків відображених у попередньому абзаці підтверджує коректне направлення листа позивачеві супровідним листом від 13 травня, зареєстрованого відділенням зв'язку 18 травня 2016 року. Заперечення зі сторони відповідача факту пролонгації договору, оголошення бажання щодо повернення земельної ділянки, суд вважає, підтверджують наявність спору з приводу даних правовідносин. Документи про внесення орендної плати за квітень 2016 року у сукупності із відсутністю судових вимог відповідача 1 щодо повернення земельної ділянки протягом майже річного строку із дня закінчення строку оренди, суд вважає, підтверджують як факт користування земельною ділянкою позивачем так і частковим погодженням відповідача 1 із пролонгацією раніше укладеного договору. Відсутність керівника у відповідача 1, як підстава ненаправлення листа - повідомлення у встановлений законодавством строк, не є причиною для відхилення заявлених вимог. Одночасно, суд вважає безпідставними вимоги до відповідача 2, адже законодавством змінено орендодавця і Житомирська районна держава адміністрація ним не є, а отже вирішення питання про укладення нового договору або про пролонгація існуючого не вирішує і вимоги до такого відповідача задоволеними бути не можуть. Вирішуючи спір даним чином, на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути з відповідача 1 понесені позивачем при звернення до суду із даним позовом і документально підтвердженими судовими витратами в розмірі 640 гривень. На підставі вищевикладеного

Outcome: partial