Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 13.09.2013 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 10500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що боржник неналежним чином виконувала взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 21.11.2017 року становить 31 976,22 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 3296 грн. 85 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 15 759 грн. 86 коп.; 10920 грн. 64 коп. - заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1498 грн. 87 коп. - штраф (процентна складова), просить задовольнити позов. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, про час і місце слухання справи повідомлена своєчасно належним чином у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Судом встановлено, що 13.09.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 10500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 13.09.2013 р. відповідач власноручно підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання кредитної картки. Із цієї анкети-заяви слідує, що відповідач надала згоду про те, що заява позичальника, разом з пам'яткою клієнта, запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між позичальником і банком договір про надання банківських послуг. У заяві також зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, і відповідач зобов'язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання за договором. 17.11.2009 року відповідач отримала платіжну картку за № 5577 2129 0710 9386 з терміном дії до 11/12, 13.09.2010 року відповідач отримала платіжну картку за № 4149 4371 0402 6909 з терміном дії до08/14, 12.09.2012 р. відповідач отримала платіжну картку № 5211537314242186 з терміном дії до 03/16, 29.08.2013 р. відповідач отримала платіжну картку за № 5168742304724473 з терміном дії до 06/17, 29.08.2013 р. відповідач отримала платіжну картку за № 5363 5423 0000 9769 з терміном дії до 08/15, 13.09.2013 р. відповідач отримала платіжну картку за № 5168 7423 0472 3053 з терміном дії до 06/17. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON], останній встановлений кредитний ліміт 29.08.2013 р. в розмірі 10500,00 грн., 02.09.2013 р. кредитний ліміт збільшено до 12000.00 грн., 01.12.2014 р, який в подальшому зменшений. Згідно п.2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг зміни кредитного ліміту, зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. плюс 5 % від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк. Відповідно до 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, здійснення платежів, також здійснював поповнення картки, погашення кредитної заборгованості. Відповідач у порушення умов кредитного договору не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, останній платіж на поповнення карткового рахунку здійснила 20.04.2017 р., в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем станом 21.11.2017 року становить 31 976, 22 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 3296 грн. 85 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 15 759 грн. 86 коп.; 10 920 грн. 64 коп. - заборгованість за пенею; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1498 грн. 87 коп. - штраф (процентна складова). Суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не надано доказів того, що вона не отримувала кредитну картку, не користувалася кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, не здійснювала платежів та інших операцій за платіжною карткою, які вказані у виписці по рахунку відповідача. Відповідачем розрахунок заборгованості за кредитом не спростований. Вимоги щодо стягненню штрафу не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язківяк заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003 цс 15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за договором, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 3296 грн. 85 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 15 759 грн. 86 коп.; 3500 грн. - заборгованість за пенею, а всього 22 556 грн. 71 коп. При цьому суд враховує положення ст. ст. 3, 509, 627 ЦК України та засади справедливості, добросовісності та розумності, У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (70,54 %) в розмірі 1128 грн. 68 коп.

Outcome: partial