Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), в особі представника Дашко В.М., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 24 липня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, посилаючись на те, що у відповідності до умов вищевказаного кредитного договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого в подальшому збільшився до 21600 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого станом на 03 грудня 2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 14352, 28 грн., з яких 14352, 28 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 14352, 28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. А тому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 14352, 28 грн, а також понесені судові витрати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи отримала 11 березня 2021 року, однак станом на дату розгляду справи, відзив на позов, будь-які інші заяви чи клопотання не подала. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] на підставі її заяви укладено договір про надання банківських послуг. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, вказав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Позивач посилається на те, що згідно з умовами даного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 21600 грн. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, вказав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір надання банківських послуг, що підтверджується підписом у його заяві. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач посилається\~на Витяг\~з Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як на невід`ємну частину договору. Разом з тим, пред`являючи позов, банк на підтвердження своїх вимог, крім витягу з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, також послався на заяву відповідача від 24 липня 2007 року, підписану відповідачем, та надав розрахунки заборгованості відповідача за спірним кредитним договором. Згідно умов вищезазначеного договору, зокрема заяви відповідача від 24 липня 2007 року, банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з базовою процентною ставкою 22, 8 % річних. При цьому погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Враховуючи зазначене, суд вважає, що підписана відповідачем заява свідчить про обізнаність відповідача щодо умов кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважав узгодженими банк, зокрема, процентної ставки за кредитом. \~ \~ \~ \~Із змісту розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, виписки по рахунку [PERSON] видно, що відповідач здійснювала зняття кредитних коштів через банкомат та здійснювала поповнення картки. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 03 грудня 20201 року в розмірі 14352, 28 грн., з яких 14352, 28 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 14352, 28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а отже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який станом на 31 січня 2017 року становив 8500 грн. Відповідачем не виконуються зобов`язання за кредитним договором. Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідач отримав кредитні картки з терміном дії останньої з виданих карток по вересень 2018 року. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором станом на 03 грудня 2020 року в розмірі 14352, 28 грн., з яких 14352, 28 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 14352, 28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Крім того, позивачем при зверненні до суду з позовом, було недоплачено судовий збір у розмірі 168 грн., який слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі\~ст.ст.\~526,\~530,\~549,\~610\~-\~612,\~1050,\~1054\~ЦК України\~та

Outcome: approved