Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору № BLаЖГА00048907 від 01.07.2011 року на загальну суму 79506,68 грн. та сплачений судовий збір. Позов обґрунтовувався тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором від 01.07.2011 року станом на 06 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 79506,68 грн. грн., яка складається з: 11083,66 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 2792,80 грн. прострочені проценти за користування кредиту; 5111,53 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 60518,69 пеня за несвоєчасне погашення кредиту. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового звязку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення частково, з огляду на наступне. Судом було встановлено, що 01.07.2011 р. між ПАТ «Всеукраїнський Банк» та [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BLаЖГА00048907, за умовами якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби у сумі 18500,00 грн., зі сплатою 15,00% річних, з щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту, з терміном повернення кредиту 01.07.2014 р. (а.с. 5-12). Статтею 1054 ЦПК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику/грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2.4.2 Договору проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього Договору. Згідно п. 2.5.2 Договору Позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п. 6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також сумах комісії за управління кредитом. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління кредитом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 11083,66 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 2792,80 грн. прострочені проценти за користування кредиту; 5111,53 грн. прострочена комісія за управління кредитом, а тому вказані вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення відповідачем взятих на себе зобов"язань щодо повернення кредиту та процентів, суд вважає за необхідне вказати наступне. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У пункті 4.3. Договору зазначено, що у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Відповідно до розрахунку позивача пеня за несвоєчасність виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором становить 60518,69 грн. За змістом положення ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом враховується правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі №6-100цс14, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, щодо застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України, за якою з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Таким чином, беручи до уваги, що розмір нарахованої позивачем пені за несвоєчасне погашення кредиту значно перевищує суму заборгованості за основним зобов"язанням, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості вважає за можливе зменшити розмір нарахованої неустойки (пені) з розміру 60518,69 грн. до розміру заборгованості за кредитом 11000,00 грн. З огляду на викладене, виходячі з меж заявлених Банком позовних вимог, суд вважає обгрунтованим позов в частині стягнення з відповідача 11083,66 грн. прострочена до повернення сума кредиту; 2792,80 грн. прострочені проценти за користування кредиту; 5111,53 грн. прострочена комісія за управління кредитом; 11000,00 пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Оскільки на підставі п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 487,20 грн. в дохід держави.

Outcome: partial