Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач послалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 12 лютого 2005 року. Шлюб розірвано у 2008 році. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини. Інших утриманців у відповідача немає, стан його здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25.02.2021 року просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття дитини. Позивач [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 3,27). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З 12 лютого 2005 року позивач та відповідач перебували у шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.6). Позивач після одруження 01 вересня 2018 року із [PERSON] змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.8). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2005 року ( а.с. 5). Відповідно до довідки Сватівської місьської ради Луганської області від 21 грудня 2020 року № 8444 неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні (а.с.7). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19 січня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину [PERSON] (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що відповідач не може надавати сину матеріальну допомогу суду надано не було. Суд же розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законник підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про державний бюджетна 2021 рік» встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у розмірі 2270 грн. Таким чином, на відповідача покладаються судові витрати в дохід державного бюджету України у розмірі 908 гривень 00 копійок. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved