Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором, посилаючись на те, що 10.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк», що став правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11266078000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 147 500,00 грн., який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 09.12.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань 10.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 164340, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором. АКБ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за договором виконав. 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вказаним кредитним договором, ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та актом прийому передачі документації. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13.05.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 255 192,40 грн. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором, що станом на 13.05.2014 р. складає 255 192, 40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки не повідомив. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечила, просить відмовити в його задоволенні. Суд приходить до висновку ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, за даної явки учасників процесу. 24.09.2014 року під головуванням судді Логінової С.М. у справі було ухвалено заочне рішення про задоволення позову. Ухвалою суду від 18.09.2017 року за заявою [PERSON] , заочне рішення було скасовано, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 01.11.2017 року провадження по справі було зупинено до вирішення справи за позовом [PERSON] про визнання недійсним договору поруки. 13.08.2019 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у задоволенні позову у справі [PERSON] про визнання недійсним договору поруки відмовлено. 07.05.2020 року у зв`язку із відставкою судді [PERSON] протоколом повторного авторозподілу, справу передано судді Продану Б.Г. 12.05.2020 року провадження по справі поновлено. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 10.12.2007 між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк», що став правонаступником всіх прав та зобов`язань АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11266078000, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у сумі 147 500,00 грн., який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 09.12.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. Копія договору надається. З метою забезпечення виконання зобов`язань 10.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 164340, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором. Копія договору долучена до матеріалів справи. АКБ «УкрСиббанк» свої зобов`язання за договором виконав. 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вказаним кредитним договором, ПАТ "Дельта Банк", що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. та актом прийому передачі документації, які долучені до матеріалів справи. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13.05.2014 р. виникла заборгованість у розмірі 255 192,40 грн. Позивач просить солідарно стягнути заборгованість з відповідачів. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що права позивача були порушені і з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором. Що стосується позовних вимог до поручителя [PERSON] , суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при неналежному виконанні позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором строк пред`явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пунктом 3.1 договору поруки від 10.12.2007 року передбачено, що договір закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору. Така умова договору поруки не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди визначено строк повернення кредиту до 09.12.2014 року. До суду позивач звернувся 02.06.2014 року. Однак, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов`язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Таким чином, пред`явивши вимогу позичальнику про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання і зобов`язаний був пред`явити вимогу до поручителя протягом шести місяців від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Із такою вимогою у встановлені строки позивач до [PERSON] не звертався, доказів іншого суду не надано, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 255 192,40 грн. та судові витрати, в решті позову слід відмовити.

Outcome: approved