Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант Авто» (далі ПАТ «УСК «Гарант Авто») про стягнення страхового відшкодування, в обґрунтування якого вказав, що 28.12.2014 водій [PERSON] керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н [NUMBER] виїжджаючи з території паркувального майданчику «ТОВ «Епіцентр К» на вул. Зарічанську в м. Хмельницькому, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням позивача, внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована ПАТ «УСК «Гарант Авто». Позивач подала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування та рахунок, в якому визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 32910,01грн. Проте відповідач у встановлений законом строк не виплатив страхове відшкодування і станом на 15.05.2015р. згідно висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту становить 43212,58 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені витрати на проведення дослідження в розмірі 650,00грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку,рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 28.12.2014 року з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2008329 автомобіль, яким керував [PERSON], був застрахований у ПАТ «УСК «Гарант Авто», ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю потерпілого, становить сто тисяч гривен, за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тис. (п'ятдесят тисяч) грн. Згідно з рахунком ТОВ «Торговий дім «Євромоторс» від 30.12.2014р. № СЕК-04725 вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 32910,01грн. 30 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування згідно рахунку від 30.12.2014р. № СЕК-04725. Листом від 02.06.2015 року відповідач повідомив позивача про узгодження розміру страхового відшкодування в розмірі 34789,94грн. Строк виплати страхового відшкодування за заявою позивача сплинув 30.03.2015р., проте станом на 03.08.2015 року страхове відшкодування позивачу не виплачено. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля № 101/15 «КІА», д/н [NUMBER] вартість відновлювального ремонту станом на 15.05.2015 року складає 43212,58грн., а вартість самого дослідження становить 650,00грн. Згідно ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст.3 Закону від 1 липня 2004 р. N 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закон N 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. За ч. 22.1 ст. 22 Закон N 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно ст. 29 Закон N 1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст.36.2 Закон N 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, згідно якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992, № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджене, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з ПАТ «УСК «Гарант Авто» на користь [PERSON] 43212,58грн. страхового відшкодування та 650,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разі звільнення позивача від сплати судового збору при подання позову, судові витрати присуджуються з відповідача на користь держави, у звязку з чим належить стягнути з ПАТ «УСК «Гарант Авто» на користь держави судовий збір в розмірі 438,62грн.

Outcome: approved