Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає в [INFO], в примусовому порядку без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] 14.07.2016 року о 18.10 год. госпіталізований в відділення №21 за направленням завідувача приймальним відділенням [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює те, що він вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та суттєву шкоду його здоров»ю внаслідок погіршення його психічного стану у разі якщо йому не буде надана психіатрична допомога. 15.07.2016 року о 09.10 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просила заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. \~ [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надав. \~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.07.2016 року о 09.10 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості генетично обумовленої (синдром Нунан) з порушенням поведінки, які потребують догляду та лікування, потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 29.06.1993 року в ВОПНЛ встановлено діагноз «Олігофренія в ступені вираженої дебільності, ЗНМ ІІІ рівня, дислалія». Пізніше були виставлені діагнози «Інтелектуальна недостатність (обумовлена ендокринною паталогією). Гіпердинамічний синдром», «Помірна розумова відсталість з поведінковими порушеннями. ЗНМ ІІІ рівня. Аграфія. Акалькулія», «Важка розумова відсталість з поведінковими порушеннями генетично обумовлена (синдром Нунан). ЗНМ ІІІ рівня».Неодноразово був госпіталізований в ВОПНЛ. Був інвалідизований, встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. Востаннє знаходився на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ з 30.03.2016 року по 19.05.2016 року з метою оформлення ІПР, після виписки приймав підтримуюче лікування. Протягом останнього часу до вступу в ВОПНЛ психічний стан погіршився: порушився сон і апетит, став роздратованим, конфліктним, на зауваження реагує тимчасово, бється з рідними, у звязку з чим у супроводі матері-опікуна доставлений в ВОПНЛ та примусово госпіталізований до ВОПНЛ. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 17.10.2006 року у справі №2-о-91-06 визнаний недієздатним, рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.04.2007 року у справі №2-0-42-07 призначено опікуна мати [PERSON]. Враховуючи дані медичної документації (Акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, заява опікуна, копія рішення суду, Огляд лікаря-психіатра у приймальному відділенні) [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості генетично обумовленої (синдром Нунан) з порушенням поведінки, які потребують догляду та лікування, потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними). Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved