Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В травні 2017 р. позивач звернулася з позовом до суду до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 10 серпня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1224. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 квітня 2010 року шлюб між сторонами - розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 20 червня 2008 року, який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її вихованні та утриманні. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення яким позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внести зміни в актовий запис № 1795 книги реєстрації народжень від 20 червня 2008 року, а саме в графі замість прізвища «[INFO]» на - «[INFO]». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.11.2017 року в частині внесення змін до актового запису № 1795 книги реєстрації народжень - позовні вимоги залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та у відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представники третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявою про слухання справи за їх відсутності. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 10 серпня 2007 року між [PERSON] та відповідачем було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1224. На сьогоднішній день вихованням та утриманням сина займається позивач - [PERSON]. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що вихованням, утриманням малолітнього сина займається його мати [PERSON]. Вона створила всі необхідні умови для якнайкращого розвитку дитини, дитина виховується в люблячій атмосфері сім'ї, забезпечена всім необхідним. Згідно висновку органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 26.06.2017 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], орган опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON]. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON]. Враховуючи наведене та

Outcome: partial