Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач 19.03.2019 звернулася в суд із позовом до відповідачів про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Підставою звернення із позовом вважає те, що 11.02.2002 [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт відповідно до якого: - земельний сертифікат №ЧP 0315620 від 17.12.1999 на право на земельну частку (пай) члена ПСГ « Кряжа Криниця », який отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа №263, виданого Монастирищенською державною нотаріальною конторою 13.07.2001, заповів внучі [PERSON] . - земельний сертифікат №ЧP 0315619 від 17.12.1999 на право на земельну частку (пай) члена ПСГ «Кряжа Криниця», житловий будинок з надвірними спорудами, присадибну земельну ділянку та майновий пай заповів внукові [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. На час відкриття спадщини вказаний вище заповіт не скасований, є чинним, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.10.2006. Зазначена заповітом [PERSON] спадщина спадкоємцями [PERSON] і [PERSON] була прийнята в порядку, передбаченому ст.1268 ЦК України, шляхом подання заяви до Монастирищенської державної нотаріальної контори, де була заведення спадкова справа за № 191/2005, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.06.2005. Спадкоємці за заповітом [PERSON] і [PERSON] у встановлений ч.5 ст.1268 ЦК України шести місячний строк від спадку не відмовились, тобто прийняли на себе не тільки права, але й і обов`язки, щодо спадкового майна. [INFO] спадкоємець [PERSON] помер. Після його смерті прийняте ним спадкове майно [PERSON] прийняла його мати [PERSON] . Згідно довідки Княжиківської сільської ради від 09.09.2010 за №226, яка була надана до Жашківської державної нотаріальної контори у зв`язку з оформленням спадкових прав, після смерті [PERSON] у покійного залишилося майно: земельний пай, житловий будинок з надвірними спорудами. 14.06.2017 [PERSON] звернулась до Жашківської державної нотаріальної контори, де знаходилась заведена Монастирищенською державною нотаріальною конторою спадкова справа [PERSON] , з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Постановою державного нотаріуса Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області Кравчука І.М. від 14.06.2017 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] , Причина відмови: не надано до нотаріальної контори оригінал сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧP №0315620 від 17.12.1999. В цей же час, державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори було повідомлено спадкоємця [PERSON] про те, що [PERSON] прийняла та оформила спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яке не було охоплене заповітом. Одночасно, цією постановою державного нотаріуса підтверджується, що [PERSON] у законний спосіб прийняла спадщину та дійсно є спадкоємцем за заповітом майна померлого, згідно якого їй заповідається земельний сертифікат ЧП №0315620. З матеріалів спадкової справи, наданої Жашківською державною нотаріальною конторою Монастирищенському районному суду, вбачається, що [PERSON] , мати померлого [PERSON] , за спадковою справою 191/2005, яка була заведена Монастирищенською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , оформила у Жашківській державній нотаріальній конторі свої спадкові права на все спадкове майно [PERSON] , в тому числі і прийнятий позивачем [PERSON] спадок, отримавши у Жашківській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1. Свідоцтво про право на спадщину за законом на бланку серія ВРД №492151 від 28.11.2010, спадкова справа №191/2005 p., р.н. 1-2616, відповідно до якого спадщина складається з земельної ділянки розміром 3.33 га, вартістю 44019,00 грн., яка розташована на території с.Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ЧП №007283, виданого на підставі рішення Княжекриницької сільської ради від 15.06.2002 за №2-2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №278 від 2002 року, номер в АСЗДК, кадастровий номер 7123482000:03:001:0278. 2. Свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВРД №492152 від 28.11.2010, спадкова справа №191 за 2005 p., номер у реєстрі 1-2618, відповідно до якого спадщина складається з земельної ділянки розміром 2.58 га, вартістю 44019,00 грн, яка розташована на території с.Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ЧП №007282, виданого на підставі рішення Княжекриницької сільської ради від 15.06.2002 за № 2-2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №277 від 2002 року, номер в АСЗДК, кадастровий номер 7123482000:03:001:0277,1/1. 3. Свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №191 за 2005 pік, реєстровий номер у справі - 1-2620 на нерухоме майно. Відділ у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за №88/109-18 від 13.02.2018 надав позивачу копію витягу з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) щодо сертифікату ЧP №0315620 від 17.12.1999, в якому вказано, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧП №0315620 від 17.12.1999 був наданий [PERSON] , члену ПСГ «Княжа Криниця» Монастирищенського районну Черкаської області, на підставі рішення Монастирищенської районної державної адміністрації від 09 серпня 1999 №241 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективний власності ПГС «Княжа Криниця» розміром 3.51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 16409 грн. Даний Сертифікат було зареєстровано в Книзі реєстрації за №790. В подальшому, на підстав свідоцтва про право на спадщину за законом серія АЕА №529274 від 13.07.2001, до цього земельного сертифікату були внесені зміни про передачу права на земельну частку (пай) [PERSON] . Також, було повідомлено, що такий земельний сертифікат в державному органі відсутній. Княжекриницька сільська рада листом від 16.04.2018 за №68 повідомила [PERSON] що інформацією щодо визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості) за сертифікатом на право на земельну частку (пай), який виданий на ім`я [PERSON] та чи надавався державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] і чи був повернутий до Монастирищенської районної державної адміністрації земельний сертифікат ЧP №0315620 від 17.12.1999 сільська рада не володіє. Було рекомендовано за інформацією щодо правовстановлюючого документа, а саме сертифікату ЧP №0315620 від 17.12.1999, виданого на ім`я [PERSON] звернутись до відділу Держгеокадастру в Монастирищенському районі Черкаської області. З відзиву співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на приведений вище позов, з посиланням на лист відділу у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за №283/409-18-0.310 від 22.11.2018, вбачається, що відповідно до рішення Монастирищенської районної Ради народних депутатів №13-21від 26.11.1994 КСП «Княжа Криниця» був виданий державний акт серія ЧP 12-26 від 09.11.1994 на право колективної власності на землю сільськогосподарського призначення для виробництва сільськогосподарської продукції. Членам колективного сільськогосподарського підприємства ПСГ «Княжа Криниця» Монастирищенського районну на підставі рішення Монастирищенської районної державної адміністрації від 09 серпня 1999 №241 були надані сертифікати на право на земельну частку (пай) в тому, що їй (йому) належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективний власності ПГС «Княжа Криниця» розміром 3.51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі цього рішення [PERSON] як члену ПСГ «Княжа Криниця» був наданий земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧП №0315619 від 17.12.1999, реєстровий запис №789, [PERSON] був наданий земельний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧП №0315620 від 17.12.1999, реєстровий запис №790. Після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва право на спадщину за законом серія АЕА № 529274 від 13.07.2001 до цього земельного сертифікату були внесені зміни про передачу права на земельну частку (пай) [PERSON] . З відзиву, який наданий Монастирищенському районному суду Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що в списку осіб, що мають право на одержання державного акта на землю в СВК «Княжа Криниця» (книга П) 2002 року, [PERSON] записаний двічі за № 277 - площа 2.58 га та за № 278 - площа 3.33 га; - в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю громадян за №277 та №278 зареєстровані державний акт серія Ш - ЧP №007282 площею 2.58 га та державний акт серія Ш ЧП №007283, площею 3.33 га на ім`я [PERSON] на підставі рішення Княжекриницької сільської ради № 2-2 від 15.06.2002; - згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.11.2010, посвідченого державним нотаріусом Жашківської нотаріальної контори на бланках серії ВРД № 492151 та серії ВРД № 492152 та зареєстрованих в реєстрі №1-2616 та 1-2618, право власності на земельні ділянки площею 3.33 га та 2.58 га перейшло до [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] , вирішила об`єднати ділянки. В базі даних автоматичної системи ведення державного земельного кадастру є нова земельна ділянка площею 5.9079 га за кадастровим номером 7123482000:03:001:0041, яка належить [PERSON] . В адмінмежах Кнежекриницької сільської ради не витребуваних земельних часток (паїв) немає. Архівним сектором Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області на адвокатський запит від 22.01.2019 була надана архівна копія рішення Княжекриницької сільської ради №2-2 від 15.06.2002 «Про виготовлення технічної документації для видачі Державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам сертифікатів». Пункт 3 цього рішення зобов`язує громадян при отриманні Державних актів на земельні частки (паї) здати сертифікати для їх погашення. Згідно Витягу з книги реєстрації земельних сертифікатів, наданого відділом у Монастирищенському районі Управління Держгеокадастру у Черкаській області, власником сертифікату № 0315619 серії ЧП записаний [PERSON] за реєстровим №789, власником сертифікату 0315620 серії ЧП записана [PERSON] за реєстровим №790. Згідно Списку осіб, що мають право на одержання державного акта на землю в СВК «Княжа Криниця» [PERSON] записаний під №277 - площа земельної ділянки- 2.58 та під №278 - площа земельної ділянки 3.33 га (аркуш 6 із 18). Копія із Списку надана відділом у Монастирищенському районі Управлінню Держгеокадастру у Черкаській області. Згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю [PERSON] було надано два державних акти для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Княжекриницької сільської ради від 15.06.2002 №2-2: - за сертифікатом 0315619 серії ЧП р. №789, [PERSON] надано державний акт Ш - ЧP № 007282, реєстраційний № 277 , на земельну ділянку площею 2.58 га; - за сертифікатом 0315620 серії ЧП №790, який отриманий у спадок від [PERSON] , [PERSON] надано державний акт Ш - ЧP №007283, реєстраційний № 278 , на земельну ділянку площею 3.33 га. Кадастровий номер земельної ділянки площею 3.33 га до об`єднання був 7123482000:03:001:0278. Позивач просить: - скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВРД №492151 від 28.11.2010 у спадковій справі №191 за 2005 рік, за реєстраційним № 1-2616, яке посвідчене державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області Кравчуком І.М., яке видане на ім`я [PERSON] , відповідно до якого спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки розміром 3.33 га вартістю 44019,00 грн., яка розташована на території с.Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Ш- ЧР №007283, виданого на підставі рішення Княжекриницької сільської ради від 15.06.2002 за №2-2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №278 від 2002 року, номер в АСЗДК, кадастровий номер 7123482000:03:001:0278; - скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 678432 від 23.05.2011, який виданий [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2010 р. №1-2616 та від 28.11.2010 №1-2618, про те, що вона є власником земельної ділянки площею 5.9079 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, Княжекриницька сільська рада, за межами населеного пункту з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки - 7123482000:03:001:0041, яка сформована в результаті об`єднання двох земельних ділянок, площею 3,33 та 2,58 гектарів. Акт зареєстровано в Книзі актів реєстрації державних актів на право власності на землю за реєстраційним № 71234004000106; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку за державним актом на право приватної власності на землю серії Ш-ЧП №007283 від 13.08.2002, який виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Княжекриницької сільської Ради народних депутатів від 15 червня 2002 року №2-2 про передачу у приватну власність земельної ділянки за № 278 загальною площею 3,33 гектарів, яка розташована за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, Княжекриницька сільська рада, за межами населеного пункту з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю, просять його задовольнити. Заяви та клопотання відсутні. Просять справу розглядати у їх відсутність, про що подали заяви від 07.10.2019, від 19.11.2019, від 02.01.2020 (а.с.145, 158). Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення, справу просить розглянути без неї, про що подала заяву від 03.05.2019 (а.с. 77). Представник відповідача - Княжекриницької сільської ради, просить справу розглядати без представника сільської ради, при постановленні рішення покладаються на думку суду, про, що подав письмову заяву від 26.04.2019 (а.с.124). Представник третьої особи - Жашківської державної нотаріальної контори, просить справу розглядати у відсутність представника, про, що подав лист № 611/01-16 від 16.04.2019. Представник третьої особи - Монастирищенської державної нотаріальної контори, не з`явився по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа - [PERSON] , не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглядати без нього, про що подав заяву від 03.05.2019. Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надав пояснення, відповідно до якихпросить при постановленні рішення врахувати вимоги ст.19 Конституції України; ч.1 ст.81, ст.125 ЗК України; ст.1216,1218, 1223, 1225, 1233, 1296, 1297, 1299; ст.67 ЗУ «Про нотаріат» (а.с.96-98). Судом встановлено, що: [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.02.2005 Княжиківською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області (а.с.14). Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» 5 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧР №0315620, який виданий члену ПСГ «Княжа Криниця» [PERSON] , яка проживала в с.Княжики Монастирищенського району Черкаської області на підставі рішення Монастирищенської районної державної адміністрації від 9.08.1996, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПСГ «Княжа Криниця» розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 16409 грн. Сертифікат зареєстровано 17.12.1999 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за №790. До сертифікату 13.07.2001 були внесені зміни, які вносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай), відповідно до яких право на земельну частку (пай) передано [PERSON] , що проживає с.Княжики на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕА №520274, розмір земельної частки (паю) 3,51 в умовних кадастрових гектарах. Вартість земельної частки (паю) 16409 грн (а.с. 26). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку пай серії ЧР №0315619, виданого члену ПСГ «Княжа Криниця» [PERSON] , який проживав в с.Княжики Монастирищенського району Черкаської області на підставі рішення Монастирищенської районної державної адміністрації від 9.08.1996 за №241, йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПСГ «Княжа Криниця» розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 16409 грн. Сертифікат зареєстровано 17.12.1999 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за №789 (а.с. 26). Відповідно до витягу із книги реєстрації земельних сертифікатів власником сертифікатів серії ЧР № 0315619 та серії ЧР 0315620 є [PERSON] (а.с.34). Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до архівної копії рішення Княжекриницької сільської ради №2-2 від 15 червня 2002 «Про виготовлення технічної документації по видачі державних актів на право приватної власності на землю громадянам власникам сертифікатів на право приватної власності на землю» було вирішено в тому числі: затвердити технічну документацію по видачі державних актів власникам сертифікатів; громадянам при отримані державних актів на земельні частки (пай) здати сертифікати для їх погашення (а.с.25). Згідно списку осіб, що мають право на одержання державного акта на землю в СВК «Княжа Криниця» під № 277, 278 є [PERSON] із розміром земельної ділянки 2,58 га та 3,33 га, відповідно (а.с.35). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №007283, який виданий 2002 року [PERSON] , що мешкає с.Княжа Криниця на підставі рішення Княжа Криницької сільської Ради народних депутатів від 15.06.2002 №2-2 передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,33 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Княжекриницької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Один примірник даного державного акта видано [PERSON] Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю (а.с.28). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №007282, який виданий [PERSON] , що мешкає с.Княжа Криниця на підставі рішення Княжа Криницької сільської Ради народних депутатів від 15.06.2002 №2-2 передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,58 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Княжа Криницької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Один примірник даного державного акта видано [PERSON] Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №277 (а.с.29). Відповідно до витягу із Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю за кадастровими номерами земельних ділянок 277 та 278 площею 2.58 га та 3.33 га [PERSON] видано державні акти серії ІІІ-ЧР №007282 від 13.08.2002 та серії [NUMBER] , за реєстраційними номерами 277 та 278, що підтверджується підписами власника в даній книзі (а.с.36, 37). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.3 ст.1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно заповіту від 11.02.2002, посвідченого секретарем села Княжики Монастирищенського районного суду Черкаської області та зареєстровано в реєстрі №8, [PERSON] , що мешкав в селі Княжики Монастирищенського району Черкаської області, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: жилий будинок з надвірними спорудами, присадибну земельну ділянку, земельний сертифікат ЧР №0315619 від 17.12.1999 на право на земельну частку пай заповів своєму онукові [PERSON] , 1981 року народження, який проживає в с.Княжики Монастирищенського району Черкаської області; земельний сертифікат ЧР №0315620 на право на земельну частку (пай) члена ПСГ «Княжа Криниця», виданий 17.12.1999, який він отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа №263, виданого Монастирищенською державною нотаріальною конторою 13.07.2001, заповів своїй внуці [PERSON] , 1983 року народження, яка проживає с. Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області. Заповіт станом на 08.01.2020 є чиним, не скасований (а.с. 12). Відповідно до п.5 Наказу Міністерства юстиції України №51/5 від 17.10.2000 «Про Спадковий реєстр» (який був чинний на момент виникнення правовідносин) всі заповіти, складені та посвідчені, змінені або скасовані в установленому законодавством порядку, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину з 01.12.2000 підлягають обов`язковій реєстрації в Спадковому реєстрі у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр. Згідно п.2.1., 2.9 Положення про спадковий реєстр, яке затверджене Наказом Міністерства юстиції України №51/5 від 17.10.2000 «Про Спадковий реєстр» (який був чинний на момент виникнення правовідносин) відомості про заповіти, посвідчені нотаріусами, посадовими та службовими особами, перерахованими в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України (435-15), статтях 37, 38 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат" (3425-12), спадкові договори, спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру; для підтвердження факту внесення інформації до Спадкового реєстру Реєстратор виготовляє витяг про внесення реєстраційного запису до Спадкового реєстру. Даний заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №7022623 від 25.10.2006, заповідачем є [PERSON] , дата посвідчення 11.02.2002, місце зберігання Княжиківська сільська рада, номер у спадковому реєстрі 40935799 (а.с. 13). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), відповідно, право на земельну частку (пай) є об`єктом успадкування. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом [PERSON] та [PERSON] на виконання вимог ст.1270 ЦК України було подано заяви про прийняття спадщини за заповітом у спадковій справі №191 за 2005 рік від 03.06.2005 та від 25.07.2005, які зареєстровані в реєстрі за №1199 та №1675, відповідно (а.с.15, 16). На виконання Наказу Міністерства юстиції України №51/5 від 17.10.2000 «Про Спадковий реєстр» (який був чинний на момент виникнення правовідносин) у Спадковому реєстрі 03.06.2005 було зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 36677017, номер у нотаріуса 191, спадкодавцем є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №340230 від 03.06.2005 (а.с.18). Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до пункту 3.5. Листа ВССУ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування », яким зазначено, що: «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав». Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини. Відповідно до ч.1, 3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємці, які прийняли спадок, можуть у любий термін отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадок. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1299 ЦК України спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що визнання позову повністю відповідачем [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є законні підстави для задоволення позовних вимог повністю, оскільки державний нотаріус Жашківської державної нотаріальної контори постановою від 14.06.2017 відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно [PERSON] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай) ЧР № 0315620 (а.с.10). Позивач [PERSON] має законне право на спадщину згідно заповіту з часу відкриття спадщини, незалежно від часу її прийняття та не залежно від відсутності у неї свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] , який діяв за довіреностю, виданою [PERSON] , 28.11.2010 подав до Жашківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини [PERSON] після батька - [PERSON] , який помер [INFO] , у спадковій справі №191 за 2005 рік, номер у СР [NUMBER] (а.с.20). Відповідно до довідки № 226, виданої 9.09.2010 виконкомом Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, [INFO] помер [PERSON] , останнє місце проживання якого було с.Княжики Монастирищенського району Черкаської області. Після смерті у покійного залишилось спадкове майно: земельний пай, житловий будинок із надвірними спорудами в с.Княжики Монастирищенського району Черкаської області. Живими на час смерті у покійного залишилась: дочка [PERSON] , 1957 року народження, яка до дня смерті постійно проживала разом із покійним в с.Княжики Монастирищенського району Черкаської області (а.с.21). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2010 [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1925 року народження, який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, розміром 3,33 га, вартістю 44019 грн, яка розташована на території с.Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №007283, виданого на підставі рішення Княжекриницької сільської ради від 15.06.2002 за №2-2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №278 від 2002 року, кадастровий номер 7123482000:03:001:0278, зареєстроване в реєстрі 28.11.2010 за №1-2616 (а.с.31). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.11.2011 [PERSON] , [INFO] є спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1925 року народження, який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, розміром 2,58 га, вартістю 44019 грн, яка розташована на території с.Княжа Криниця Монастирищенського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №007282, виданого на підставі рішення Княжекриницької сільської ради від 15.06.2002 за №2-2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №277 від 2002 року, кадастровий номер 7123482000:03:001:0277, зареєстроване в реєстрі 28.11.2010 за №1-2618 (а.с.32). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 26.07.2007 Княжиківською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Суд вважає, що оскільки відповідачем [PERSON] , не надано суду доказів права на обов`язкову частку після смерті її батька [PERSON] у спадщині в розумінні ст.1241 ЦК України, не надано доказів відкликання [PERSON] заяви про прийняття спадщини протягом строку встановленого для прийняття спадщини, тому відповідач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після сина [PERSON] , який помер [INFO] та має право на прийняття належної йому частки спадщини, в тому числі і земельної ділянки розміром 2,58 га, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №0007282, позов в частині вимог щодо земельної ділянки площею 3.33 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту Ш -ЧР № 007283, підлягає до задоволення. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Суд вважає за необхідне для законного, належного та ефективного захисту прав позивача визнати свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі 28.11.2010 за №1-2616, недійсним. Позовні вимоги про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №678432 від 23.05.2011 підлягають до задоволення, оскільки, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №678432, виданого 28.04.2011, [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.11.2010 №1-2616, та від 28.11.2010 №1-2618 є власником земельної ділянки площею 5,9079 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована: Черкаська область, Монастирищенський район, Княжекриницька сільська рада, за межами населеного пункту, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №712340001000106 (а.с. 30). Позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення, оскільки: Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач має право на спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 3.33 га. Згідно ст.325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.06.2017 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON] в зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай) ЧР №0315620. Згідно цієї постанові констатовано, що спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , який помер [INFO] дійсно є [PERSON] , згідно якого їй заповідається земельний сертифікат ЧР № 0315620 на право на земельну частку (пай) члена ПСГ «Княжа Криниця» та належним чином прийняла спадщину шляхом подачі відповідеої заяви 03.06.2005. В той же час спадкоємцем за законом є дочка померлого - [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла та оформила спадкове маайно, не охоплене заповітом (а.с. 10). Згідно до листа № 65 від 19.04.2018 Княжекриницької сільської ради в тому числі, представнику позивача за інформацією щодо правовстановлюючого документа, а саме: попереднього сертифікату на підставі якого наданий державний акт рекомендовано звернутись у відділ Держгеокадастру в Монастирищенському районі Черкаської області. Інформацією щодо визначення межі земельної частки в натурі (на місцевості) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) наданого на ім`я [PERSON] та чи видавався державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] і чи був повернутий до Мтонастирищенської районної державної адміністрації земельний сертифікат ЧП №0315620 від 17.12.1999 сільська рада не володіє (а.с.24). Відповідно до листа №88/109-18 від 13.02.2018 відділу у Монастирищенському районі Головного управління Дергеокадастру у Черкаській області …сертифікат на право на земельну частку (пай) не є складовою документації із землеустрою, що включена до державного фонду документації із землеустрою, тому надати вищезазначену адмінпослугу через Центр надання адміністративних послуг не можуть. Крім того, даний сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній у відділі у Монастирищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (а.с. 33). Право спадкодавця на дану земельну ділянку та відсутність обмежень щодо її використання підтверджується також витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.39). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved