Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворого можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, змішаний тип, що створює небезпеку для нього та оточуючих. З 01.08.2019 року [PERSON] перебуває на лікуванні в ХОПЛ №1 за добровільною згодою, однак, в подальшому відмовився від лікування, у зв`язку з чим 17.09.2019 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримала, пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснила, що [PERSON] з 2000 року неодноразово лікувався в ХОПЛ №1 у зв`язку з дипресивними та маніакальними станами у відділеннях відкритого і закритого типу. Дана госпіталізація пов`язана з погіршенням стану, перед цим 23.07.2019 був виписаний з лікарні, через кілька днів знову попав в лікарню, оскільки не втримувався вдома, був затриманий працівниками поліції і доставлений в стані психотичного збудження. 17.09.2019 був оглянутий комісією лікарів, оскільки не давав згоди на лікування. З 01.08.2019 [PERSON] отримував відповідне лікування, стан змінювався, але на даний час погіршився. Також лікар пояснила, що при госпіталізації у [PERSON] був стан психомоторного збудження, він кричав, побив в лікарні скло, словесно погрожував. Комісією лікарів встановлено діагноз: шизоафективний розлад. [PERSON] може вчинити дії, небезпечні для себе і оточуючих, оскільки є агресивним, провокує конфлікти; коли вони їхали на дане судове засідання з хворим з іншого відділення, то [PERSON] говорив, що треба брати ножа; також вказував, що якщо його госпіталізують, то він когось вб`є і буде лікуватись на 14-му відділенні. В минулому виказував суїцидальні висловлювання. Лікар вказала, що [PERSON] вкрай імпульсивний, злобний, провокує персонал та інших пацієнтів на конфлікти; погрожував особисто їй, що втикне їй в око ручку. Крім того, схильний до вживання наркотичних речовин. [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти лікування, вказавши, що в нього немає важкого психічного розладу. Вказав, що до 01.08.2019 року проживав з дружиною і у неї були претензії до нього щодо неадекватної поведінки. Вказав, що з 2000 року 3-4 рази лікувався в ХОПЛ №1. Визнав, що 01.08.2019 під час госпіталізації побив в лікарні скло. Вказав, що після виписки 23.07.2019 йому було погано, він не міг спати, в нього були судороги, піднявся цукор, він пішов гуляти, ночував в друзів, один з товаришів дав йому ліки для сну. В СВ його було затримано, оскільки мав з собою пістолет, який придбав в період з 23.07.2019 по 01.08.2019. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] це її син, що вона підтримує заяву головного лікаря ХОПЛ про лікування сина; що коли у нього після депресії маніакальний стан, то він почав тікати з дому, вдома не ночує, не дзвонить, його шукали через поліцію, він жив у хлопця. У нього друзі наркомани; він агресивний, кричить, матюкається, не контролює себе, це все бачать його діти; він здає речі в ломбард, а вона все викупляє. Свідок вказала, що йому потрібно долікуватися, що якщо його випишуть, то вона не зможе забезпечити його лікування та прийом ним ліків. Адвокат заперечила проти задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ про госпіталізацію [PERSON] , вказавши, що підстав, передбачених для цього Законом, немає. Прокурор просив задовольнити заяву про госпіталізацію [PERSON] . Заслухавши пояснення представника лікарні, [PERSON], свідка [PERSON] , думку прокурора, адвоката, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 01.08.2019 року [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 швидкою допомогою за направленням ХОЦЕМД та МК. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 17.09.2019 року, встановила, що свою поведінку напередодні поступлення [PERSON] пов`язує з тим, що вжив «наркотик» та у нього «почалась манія»; продовжувати лікування не бажає. Враховуючи те, що у [PERSON] виявляються ознаки тяжкого психічного розладу, а саме, шизоафективний розлад, змішаний тип, внаслідок якого хворий вчиняє дії, небезпечні для себе та оточуючих (агресивний до оточуючих, розгальмований, багатослівний, схильний до девіантної поведінки, нетримання афекту, порушення критики до свого стану, істотно знижений інстинкт самозбереження) та його лікування можливе лише в умовах стаціонару, комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] потребує госпіталізації в примусовому порядку терміном до 3-х місяців. Задовольняючи заяву головного лікаря ХОПЛ №1 про примусову госпіталізацію [PERSON] в психіатричний стаціонар, суд виходить з того, що у судовому засіданні встановлено, що лікування [PERSON] можливе лише в стаціонарних умовах, оскільки у нього встановлено тяжкий психічний розлад, а саме, шизоафективний розлад, змішаний тип, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів від 17.09.2019 року та матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 5971 від 01.08.2019 року. Крім того, внаслідок вказаного тяжкого психічного розладу, [PERSON] вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, небезпечні для себе та оточуючих (агресивний до оточуючих, розгальмований, багатослівний, схильний до девіантної поведінки, нетримання афекту, порушення критики до свого стану, істотно знижений інстинкт самозбереження), що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів ХОПЛ №1 від 17.09.2019 року, заявою дружини [PERSON] - [PERSON] головному лікарю ХОПЛ №1 від 02.08.2019, якою вона просить госпіталізувати її чоловіка [PERSON] до психіатричного стаціонару у зв`язку з тим, що вночі не спить, іде з дому, додому не з`являється, бере кредити, здає в ломбард речі, неадекватно себе веде, агресивний. Вчинення [PERSON] дій, небезпечних для себе та оточуючих підтверджується також поясненнями в судовому засіданні лікаря ХОПЛ №1 про те, що [PERSON] в минулому виказував суїцидальні висловлювання, що він агресивний, провокує конфлікти; що коли вони їхали на дане судове засідання з хворим з іншого відділення, то [PERSON] говорив, що треба брати ножа; також вказував, що якщо його госпіталізують, то він когось вб`є і буде лікуватись на 14-му відділенні. Лікар також вказала, що при госпіталізації у [PERSON] був стан психомоторного збудження, він кричав, побив в лікарні скло, словесно погрожував. [PERSON] в судовому засіданні визнав, що побив скло в лікарні під час госпіталізації. Виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих підтверджується і поясненнями лікаря про те, що [PERSON] погрожував особисто їй, що втикне їй в око ручку. Жодних підстав не довіряти поясненням лікаря, наданим в судовому засіданні, у суду немає. Виявлення реальних намірів [PERSON] вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих підтверджується і його поясненнями в судовому засіданні, згідно яких 01.08.2019 під час госпіталізації він побив в лікарні скло, що після виписки 23.07.2019 йому було погано, він не міг спати, в нього були судороги, піднявся цукор, він пішов гуляти, ночував в друзів, один з товаришів дав йому ліки для сну, вказавши, що це не були наркотичні засоби. [PERSON] вказав, що приблизно за день до госпіталізації 01.08.2019, в СВ його було затримано, оскільки він мав з собою пістолет, який придбав в період з 23.07.2019 по 01.08.2019. При цьому суд бере до уваги висновок комісії лікарів психіатрів від 17.09.2019, згідно якого на приймальному відділенні було проведено тест на вживання наркотиків, який показав позитивний результат на вживання канабісу та седативних препаратів. Суд також бере до уваги пояснення лікаря про те, що при наявності тяжкого психічного розладу в поєднанні з вживанням наркотичних засобів та за наявності в особи зброї, це становить небезпеку для нього та оточуючих. Щодо терміну лікування, який вказаний у заяві головного лікаря ХОПЛ №1 (до 3-х місяців), то суд вважає його обґрунтованим і бере до уваги пояснення лікаря про те, що з 01.08.2019 [PERSON] отримує відповідне лікування, однак, його стан змінюється, йому підбирається необхідне лікування. При цьому суд також враховує висновок комісії лікарів-психіатрів ХОПЛ №1 від 17.09.2019 року, згідно якого востаннє [PERSON] лікувався в ХОПЛ №1 з 24.06.209 по 23.07.2019; суд враховує пояснення [PERSON] в судовому засіданні про те, що після виписки 23.07.2019 йому було погано, він не міг спати, в нього були судороги. 01.08.2019 [PERSON] знову був доставлений в ХОПЛ №1, де лікувався до 17.09.2019 за добровільною згодою. Також суд враховує пояснення свідка - матері [PERSON] - [PERSON] про те, що вона підтримує заяву головного лікаря ХОПЛ про лікування сина; що коли у нього після депресії маніакальний стан, то він почав тікати з дому, вдома не ночує, він агресивний, кричить, матюкається, не контролює себе. Свідок вказала, що йому потрібно долікуватися і що якщо його випишуть, то вона не зможе забезпечити його лікування та прийом ним ліків. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved