Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 26.03.2021 [PERSON] звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, в якому просив визнати поважною причину пропуску [PERSON] , строку для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Дівочки Черняхівського району Житомирської області; визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Дівочки Черняхівського району Житомирської області в 60 (шістдесят) днів з дня набрання рішенням законної сили. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, до якого входять земельні ділянки на території Дівочківської сільської ради. Зазначає, що спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивач та його рідні брат [PERSON] з сестрою [PERSON] , які із заявами про прийняття спадщини після смерті батька не зверталися. У зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, пов`язаними з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця, а тому звернувся до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.03.2021, справа № 293/756/21 передана на розгляд судді Збаражського О.М. 2.2. 29.03.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, за клопотанням позивача витребувано з Черняхівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведену до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.17-19). 2.3. 01.04.2021 на запит суду від Черняхівської державної нотаріальної контори надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру та повідомлено, що спадкова справа відносно майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 24-25). 2.4. 20.04.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , відкладено підготовче засідання (а.с.29-30). 2.5. 13.05.2021 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області залучено до участі в справі, в якості співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , виключено їх з числа третіх осіб по справі. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів (а.с.42-44). 2.6. 09.06.2021 ухвалою суду закінчено підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду (а.с.63-64). 2.7. Позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити (а.с.60). 2.8. Представник відповідача Черняхівської селищної ради подав до суду заяви про розгляд справи у відсутність представника, щодо рішення покладаються на розсуд суду (а.с.61,70). 2.9. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають (а.с.71,72). 2.10. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 2.11. Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. 2.12. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Батьками позивача [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.7). 3.2. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с.13). 3.3. Відповідно до довідки №39 від 27.01.2021, виданої виконавчим комітетом Дівочківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області Лук`янчук М.В., на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою на день смерті [PERSON] та в шестимісячний термін після його смерті проживала та була зареєстрована співмешканка [PERSON] (а.с.8). 3.4. Як вбачається з державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, [PERSON] на підставі розпорядження голови Черняхівської райдержадміністрації від 24.05.2004 за №204 є власником земельної ділянки площею 2,08 га в межах згідно з планом на території Дівочківської сільської ради (а.с.12). 3.5. 02.02.2021 державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчуком В.І. винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.11). 3.6. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) судом установлено, що відомості на спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] у спадковому реєстрі відсутні та спадкова справа не заводилась (а.с.24,25). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. 4.2. За змістом статей 15 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. 4.3. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). 4.4. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 4.5. Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 4.6. Згідно частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ 5.1. Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на наявність обставин, які перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та зазначив, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки тривалий час перебував у важкому психологічному становищі, змушений був працювати у нічну зміну. Зазначив, що був необізнаний із змінами, що сталися в законодавстві щодо порядку прийняття спадщини та вважав, що фактично прийняв спадщину, так як мав документи на майно батька. 5.2. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. 5.3. Необізнаність спадкоємця з приводу даних обставин, на переконання суду, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. 5.4. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачами та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. 5.5. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. 5.6. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. 5.7. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. 5.8. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 5.9. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). 5.10. Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. 5.11. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. 5.12. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. 5.13. Відповідно до норм, закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 5.14. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). 5.15. Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. 5.16. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 6.2.

Outcome: approved