Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Покровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , якому на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок її чоловік успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а та , в свою чергу успадкувала житловий будинок після смерті свого чоловіка [PERSON] . Оскільки її чоловік [PERSON] спадщину прийняв, але не отримав свідоцтва про право на спадщину, нотаріус прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок А-1, прибудову а-1, вернаду а1-1, літні кухні, убиральну - Б-1, В-1, Г-1; тамбури, сарай- б-1,в-1, К-1; сараї -Д-1,Ж-1,И-1; гаражі, ворота Е-1, З-1, № 2, водопровід, колодязь- № 3, № 4, огорожу- № 5, які розташовані в [ADDRESS] . Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, просили справу слухати у їх відсутність ( а. с.33,34) Представник відповідача в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без участі представника ( а. с. 35-37). Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 14.11.1996 року державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори, [PERSON]. після смерті [PERSON] прийняла спадщину у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і який складається із однієї поверхової споруди дерев`яної обложеної цеглою, жилою площею 34,0 кв. м. та господарчих споруд: літня кухня, літня кухня, туалет, гараж, сарай, тамбур, огородження, замощення, водопровід, розташований на земельній ділянці Красноармійської міської ради. ( а.с. 5). Зазначене свідоцтво про право на спадщину від 14.11.1996 року в КП БТІ не зареєстровано. Згідно довідки КП БТІ за № 164/01-02 від 19.04.2021 року до 01.01.2013 року будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого в.о. державного нотаріуса Красноармійської державної нотаріальної контори 03.02.1989 року реєстр № 876 в КП БТІ зареєстрований 04.02.1989 року в дод. кн. 31 реєстр 1702. Загальна площа 59,9 кв.м., житлова - 34,1 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Зміна житлової площі не підлягає прийняттю в експлуатацію на підставі постанови КМУ від 07.06.2017 року за № 406. Опис об`єкта: А-1 житловий будинок, а-1-прибудова, а1-1- веранда, Б-1 - літня кухня, б-1- тамбур, В-1 літня кухня, в-1 тамбур, Г-1 убиральня ; Д-1 сарай; Е-1 гараж; Ж-1 сарай, З-1 - гараж, И-1 сарай, К-1 сарай; № 2 ворота, № 3 водопровід; № 4 колодязь; № 5 огорожа. Тамбур в-1, сарай Ж-1, гараж З-1 - збудовані у 1998 році, а сарай И-1, сарай К-1 збудовані у 2005 році без дозвільних документів. Інвентаризаційна справа № 110100001570. ( а. с. 71). Отже, спадщину після смерті [PERSON] у вигляді вищевказаного житлового будинку прийняла [PERSON] , отримавши свідоцтво про право на спадщину, проте не зареєструвала його в КП БТІ. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а. с. 7). Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся син померлої [PERSON] ( а. с. 55), проте спадкові права не оформив. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а. с. 8). Згідно довідки Першої Покровської державної нотаріальної контори щодо майна померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа за № 39/2020 ( номер у Спадковому реєстрі 60547493), спадкоємцем є [PERSON] - дружина ( а. с. 12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.07.2021 року державним нотаріусом Першої Покровської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] , оскільки отримане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину виступає документом, що підтверджує право власності, разом з цим не зареєстровано в КП «БТІ», а спадкоємець [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняв, але не отримав свідоцтво про право на спадщину. ( а.с. 13). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Отже, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , подавши відповідну заяву, проте не встиг оформити свої спадкові права. Свідоцтво про право на спадщину - це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Якщо успадковане майно підлягає обов`язковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців основним правовстановлюючим документом. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації. Тобто, свідоцтво про право на спадщину не створює ніяких нових прав у спадкоємців на майно, а тільки підтверджує вже існуюче право на нього, оскільки право на спадкове майно у них виникає з моменту відкриття спадщини. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Згідно п. 3 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката. Суд вважає за необхідним зазначити, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 Ц Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (Постанова ВС /КЦС у справі № 350/1850/17 від 31.08.2020 року). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на ново строєне нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Вищезазначені правові позиції викладені в постанові № 6-130 цс13 від 04.12.2013 року. До завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна). Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України « Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року та іншими нормативними актами. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Як встановлено в судовому засіданні, тамбур в-1, сарай Ж-1, гараж З-1 - збудовані у 1998 році, а сарай И-1, сарай К-1 збудовані у 2005 році без дозвільних документів та не входили до об`єкту спадкування після смерті [PERSON] , та й відповідно після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 року № 6 « Про практику застосування судами статті 376 ЦК України ( про правовий режим самочинного будівництва) не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо) стосовно яких існує інший порядок введення їх в експлуатацію як господарської споруди, що віднесені до житлового будинку. Окрім того, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону № 3038-У1 «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено спрощений порядок прийняття до експлуатації збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них тощо, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт Законом № 2363 від 22.03.2018 року були внесені зміни до п. 9 розділу 5 Закону № 3038-У1, відповідно до яких « Орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів; Згідно технічного паспорту житловий будинок на час відкриття спадщини складається з : А-1 житловий будинок, а-1-прибудова, а1-1- веранда, Б-1 - літня кухня, б-1- тамбур, В-1 літня кухня, в-1 тамбур, Г-1 убиральня ; Д-1 сарай; Е-1 гараж; Ж-1 сарай, З-1 - гараж, И-1 сарай, К-1 сарай; № 2 ворота, № 3 водопровід; № 4 колодязь; № 5 огорожа. Житлова площа будинку згідно правовстановлюючих документів становить 34,0 кв.м. Таким чином, за позивачем належить визнати право власності в порядку спадкування на майно, що належало спадкодавцеві на час відкриття спадщини, а саме: А-1 житловий будинок, а-1-прибудова, а1-1- веранда, Б-1 - літня кухня, б-1- тамбур, В-1 літня кухня, Г-1 убиральня ; Д-1 сарай; Е-1 гараж; № 2 ворота, № 3 водопровід; № 4 колодязь; № 5 огорожа, за виключенням тамбура в-1, сарая Ж-1, гаража З-1, сарая И-1, сарая К-1, які збудовані без дозвільних документів. Визнання права власності на даний об`єкт нерухомості згідно зазначеного переліку надає право позивачу вирішити питання щодо прийняття в експлуатації тамбура в-1, сарая Ж-1, гаража З-1, сарая И-1, сарая К-1 за результатами технічного обстеження . Оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] матеріалами справи не встановлено, не отримання спадкодавцем свідоцтва про право на спадщину при умові прийняття спадщини останнім, не є підставою для відмови у визнанні права власності на спадщину за позивачкою. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 11 ЦПК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд. Оскільки позивачка вибрала спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду за наявності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії і позбавлена можливості нотаріального вирішення заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог за вищенаведеними доводами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed