Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб: Виконавчого комітету Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В позовній заяві вказував, що з28 липня 2001 року по 17.01.2015 року, він перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17.01.2015 року (справа № 548/27/15-ц), після чого вони почали жити окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія [NUMBER]. Як зазначає позивач, до теперішнього часу вони з відповідачем, не дійшли згоди щодо місця проживання дочки. Зараз дитина проживає разом зі ним та перебуває на повному його матеріальному утриманні, що доводиться довідкою виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області за № 16 від 14.01.2015 року. Так як на даний час спір між сторонами щодо місця проживання дитини не вирішений у добровільному порядку, тому позивач і звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач прохав, визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], з ним її батьком, [PERSON], за адресою його постійного проживання: [ADDRESS] та призначити його її опікуном. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та прохав його задовольнити з наведених у ньому підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. В судовому засіданні представник третьої особи Опікунської ради при виконкомі Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області Фесенко А.А. не заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ст. 12 ч. I Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. При розгляді даної справи в суді, була заслухана [PERSON], якій вже виповнилося 12 років. В своїх поясненнях вона прохала залишити її проживати з батьком [PERSON], так як за місцем його проживання є всі умови для її проживання, навчання та розвитку. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та малолітню дитину [PERSON], дослідивши матеріали справи, належно оцінивши надані по справі докази, приходить до висновку, що позов [PERSON], підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 28 липня 2001 року по 17.01.2015 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17.01.2015 року (справа № 548/27/15-ц), після чого почали жити окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки мають обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Як встановлено у судовому засіданні, сторони на даний час, не дійшли згоди щодо місця проживання дочки. Зараз дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному його матеріальному утриманні, що доводиться довідкою виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області за № 16 від 14.01.2015 року та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 18 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року, роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Також слід враховувати положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Прийшовши до висновку про доцільність визначення місцем проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з її батьком [PERSON], суд враховує, що на даний час позивач працює електромонтером оперативно-виїзної бригади 4 гр Хорольської філії ПАТ «Полтаваобленерго», має стабільний самостійний дохід, що доводиться довідкою вказаного підприємства від 14.01.2015 року за № 13-25-02/33, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того позивач позитивно характеризується за місце працевлаштування, що доводиться виробничою характеристикою Хорольської філії ПАТ «Полтаваобленерго», за місцем навчання доньки, що доводиться її характеристикою з Хорольської гімназії Хорольської РДА від 04.03.2015 року та за місцем проживання, що доводиться довідкою-характеристикою Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області №69/02-22 від 13.02.2015 року. З акту обстеження комісії Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 12.02.2015 року вбачається, що за місцем проживання позивача [PERSON] є всі належніумови для проживання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], В той же час, відповідач [PERSON] не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дитини, мешкає в будинку [ADDRESS], який належить її дідові [PERSON], в якому відсутні умови для проживання і навчання малолітньої [PERSON] Сама ж відповідач [PERSON] постійного і власного житла не має. Дані факти підтверджуються актом обстеження комісії Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 12.02.2015 року та довідкою-характеристикою Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області №88 від 12.02.2015 року. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновків Опікунської ради при виконкомі Вишняківської сільської ради про можливість виконувати обов'язки опікуна [PERSON], 1977 року народження над малолітньою [PERSON], [INFO], від 13.02.2015 року за № 70/02-22 та неналежне виконання материнських обов»язків [PERSON] по відношенню до її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], від 12.02.2015 року за № 82/02-22 - опікунська рада при виконкомі Вишняківської сільської ради вважає можливим та правильним залишити малолітню [PERSON], [INFO] батькові, а саме позивачу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. Як встановлено в судовому засіданні, позивач не чинить перешкод у спілкуванні матері з дитиною. Відповідачем не надано доказів про те, що позивач утримує дитину проти її волі, чи утримує її незаконним шляхом. Підстав вважати, що залишення дитини з батьком є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, чи суперечить її інтересам, судом не встановлено. Отже, всі зібрані по справі докази свідчать про те, що проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] буде якнайкраще відповідати забезпеченню інтересів дитини крім того проти цього не заперечувала і відповідач. Разом з тим задоволенню не підлягає позовна вимога щодо призначення позивача опікуном малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тобто інститут опіки і піклування регулює відносини, пов»язані з вихованням дітей, що внаслідок смерті батьків, позбавлення батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав дітей. Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що оскільки у дитини [PERSON] є батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно неї, не хворіють, крім того не надано жодних відповідних доказів ні в матеріалах позовної заяви ні в судовому засіданні, що дитина позбавлена батьківського піклування, то у встановленні опіки над нею слід відмовити, до того ж позивача не можна призначати опікуном малолітньої [PERSON] так як він є її батьком. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial