Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин, зазначивши, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . За життя вона складала заповіт від 24 травня 2017 року, посвідчений державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Супруненко А.М., яким на випадок своєї смерті робила таке розпорядження: - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та приватизовану земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , заповідала - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ; - земельну ділянку площею 6,5878 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Березнуватовської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 124715), заповідала в рівних частках - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] . [PERSON] доводиться сестрою заявнику. Заявник своєчасно звернувся із заявою про отримання спадщини до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак, держаним нотаріусом було вказано на розбіжності у його даті народження, зазначеній в заповіті, яка збігається з датою в його паспорті, але не збігається з датою в свідоцтві про народження, де зазначено - [INFO] . Крім того, в заповіті міститься механічна помилка в РНОКПП (вірно - [NUMBER] . На адвокатський запит Відділ ДРАЦС по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав відповідь 11.12.2020 р. № 897/20.8-14 відповідно до якої підтверджує, що актовий запис про народження № 20 від 02.08.1951 року, складений Березнуватівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області [PERSON] народився [INFO] . Дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.08.1951 року Березнуватівською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області на [PERSON] повністю відповідають даним актового запису про народження. Що на думку заявника, підтверджує факт його народження матір`ю [PERSON] . Письмовими доказами родинного зв`язку з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , є свідоцтво про народження та відповідь Відділу ДРАЦС по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.12.2020 р. № 897/20.8-14 щодо актового запису про народження № 20 від 02.08.1951 року Спору із сестрою [PERSON] з приводу отримання спадщини немає, однак, через помилки в заповіті у заявника виникли труднощі з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у якому не зазначено ступінь його зі спадкодавцем рідства, що при оформленні спадщини вплине на оподаткування спадкового майна. Посилаючись на вище викладене [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю для [PERSON] , дата народження якого [INFO] та реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] . У судове засідання заявник не з`явився, просив суд задовольнити заяву та провести розгляд у його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій не заперечувала проти позовних вимог та просила провести розгляд у її відсутності. Представник заінтересованої особи Солонянська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 року передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Пунктами 1, 3 глави 13 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. До суду не надано жодних доказів того, що на час звернення до суду нотаріус у встановленому порядку виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем, що свідчить про порушення його прав та змушує звертатись до суду за їх захистом. Крім того, можливість встановлення судом будь-якого юридичного факту, у тому числі і родинних відносин, законодавець пов`язує з настанням для заявника певних юридичних наслідків. Разом з тим, заявником не доведено, що встановлення факту родинних стосунків з його померлою матір`ю породжує для нього будь-які юридичні наслідки. У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, оскільки заявником не доведено, що встановлення факту родинних відносин між ним та його матірю неможливо в позасудовому порядку, а також, що даний факт має для заявника юридичне значення, то підстави для встановлення вказаного факту відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed