Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 березня 2014 року рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька було розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 6 березня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.02.2014р. З часу припинення фактичних шлюбних відносин вона проживає разом з дитиною окремо від відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Вона докладає всі свої зусилля для виховання та всебічного розвитку дитини. Визначені судом аліменти відповідач жодного разу не сплатив. Ніякої матеріальної допомоги з часу припинення шлюбних відносин відповідач своїй дитині не надає. З січня 2014 року батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвитку як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, жодного разу навіть не зателефонував та не поцікавився долею своєї дитини. На підставі наведеного, позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2019 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Пролетарської районної у м. Донецьку ради. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, надали клопотання, в якому підтримали позов, просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, пояснень щодо позову не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, суд вважає, що у позові необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.29). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.32, 33). Згідно свідоцтву про шлюб, виданого 7 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, 7 серпня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] » (а.с.28). Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися по здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктами 2, 4 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням, підготовкою до самостійного життя, суду надано не було. За таких обставин в позові необхідно відмовити повністю. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в позові судовий збір необхідно покласти на позивача. Відповідно до ст. ст.150, 164, 166 СК України,

Outcome: dismissed