Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст.180 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона (позивач) зареєструвала шлюб 18 жовтня 2008 року, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2015 року розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надала заяву за вх. № 420 від 11.01.2016 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 12.12.2015 року, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило, на підставі чого суд вважає, що відповідач не використав своє процесуальне право на участь у судовому засіданні та подання суду доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві позивач не заперечувала. Враховуючи подану позивачем заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.10.2008 року, який було розірвано 03 квітня 2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 28 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис про народження № 3550, в якому (свідоцтві про народження) батьками дитини зазначені: в графі "батько" [PERSON], в графі "мати" [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 01 липня 2015 року [PERSON], що народилася [INFO] змінила ім'я, про що 01 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 18. Прізвище, власне ім'я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON]. Згідно з довідкою КП «ЖЕО № 1 КМР» № 2540 від 17.11.2015 року [PERSON], 2009 року народження, проживає разом з матір'ю [PERSON], 1985 року народження, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved