Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Комунального закладу "Старокозацька районна лікарня", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Білгород - Дністровська районна рада, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, просить суд: постановити рішення, згідно якого стягнути солідарно з [PERSON] та КЗ «Старокозацька районна лікарня» на користь [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , матеріальну шкоду у розмірі 449 187 грн, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] моральну шкоду у розмірі 6 862 233, 60 грн та витрати на правову допомогу згідно попереднього розрахунку судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] вона народила дитину. При народженні дитина не закричала. Була синьо-фіолетового кольору. Дитина місяць перебувала в комі, згодом вона з дитиною була переведена до відділення патології для новонароджених. Стан дитини був нестабільний. За результатами томографії було виявлено, що у дитини перелом скроневої кістки. З 16.12.2010 рік по 26.01.2011 рік позивач з дитиною знаходилась на лікуванні в Білгород-Дністровській районній лікарні. На теперішній час дитина не розмовляє та постійно лежить. Вона вказує, що на час пологів лікар та акушерка складали руки і видавлювали з неї дитину, слухаючи її трубкою. 22.02.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом був постановлений вирок, згідно якого [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України. і на підставі санкції даної статті визначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатись лікарською діяльністю строком 2 роки. В рамках кримінальної справи було встановлено, що [INFO] при наданні позивачу медичної допомоги завідуючим акушерсько - гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні Білгород-Дністровського району Одеської області [PERSON] у зв`язку з неналежним виконання своїх професійних обов`язків, внаслідок несумлінного до них відношення, не прийняв рішення про проведення операції кесарів розтин, що потягло тяжкі наслідки для дитини [PERSON] / [PERSON] /, який під час пологів отримав травму голови у виді крововиливу в м`які тканини голови у правій тім`яній області /кефалогематома/, перелом правої тім`яної кістки, розходження стріловидного та лямбдавидного швів. 26.04.2016 колегія судів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області розглянувши дану справу, залишила вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.02.2016 року без змін. 28.09.2017 року колегія судів судової палати у кримінальних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ підтвердила винуватість [PERSON] та правильність кваліфікування його дій. Вказує, що своїми протиправними діями [PERSON] поставив під загрозу життя та здоров`я [PERSON] та її дитини, порушив уклад її життя та всієї її родини, чим спричинив значні моральні та фізичні страждання, які наступили у зв`язку із ушкодженням здоров`я. На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з даним позовом. 15 серпня 2018 року Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вказана справа направлена за підсудністю до Білгород - Дністровського міськрайонного суду. / а.с. 67-68/ 23 жовтня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Боярський О.О./ відкрито загальне позовне провадження по справі, з призначенням її підготовчого розгляду. /а.с. 75-76/ 30 січня 2019 року Ухвалою суду клопотання відповідача було задоволено та провадження по справі було зупинено. /а.с. 115/ 01 липня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду провадження по справі було поновлено з призначенням її підготовчого розгляду. /а.с. 125/ Відповідно до розпорядження № 574 від 16 вересня 2019 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, вказана справа надійшла до провадження судді Прийомової О.Ю. /а.с. 136-137/ 20 вересня 2019 року ухвалою суду, вказана справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю. з призначенням її підготовчого розгляду. 20.01.2020 року представник відповідача Комунального некомерційного підприємства "Старокозацька районна лікарня" надав відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого просить в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначав, що оскільки вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.02.2016 року скасований, та ухвалою від 23.05.2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст. 140 КК України - закрито, та остатнього звільнено від кримінальної відповідальності, то особа [PERSON] є невинуватою, його вину не доведено у порядку передбаченому Кодексом і не встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили. В той же час, наполягає, що позивач не надала жодних документальних доказів на обґрунтування розміру матеріальних збитків, заявлених в позовних вимогах до відповідачів, що ставить під сумів їх обґрунтованість. Тож, сума матеріальної шкоди у розмірі 449 187 грн є такою, що заявлена безпідставно і не підлягає задоволенню з боку відповідача. Щодо моральної компенсації, обчисленої за методикою та формулою російського вченого А.М.Ерделевського , то вказує, що 29.01.2016 року рішенням Координаціоної ради з проблем судової експертизи при Мін`юсті методика А.М.Ерделевського була виключена з Реєстру методик та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури. Вказує, що наукова методика не легалізована в Україні, а вихідна величина запропонована автором у 720 мінімальних заробітних платах, а також формула та коефіцієнти для обрахування компенсації моральної шкоди носять винятково абстрактний характер. Тому на думку Старокозацької сільської ради позивач перебрав на себе обов`язки судового експерта та взагалі застосував методику, яка відсутня в Реєстрі методик судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України та не підлягає застосуванню навіть судовими експертами. А тому, Старокозацька сільська рада вважає вказаний підрахунок необґрунтованим та такими, що не підлягає застосуванню. З урахуванням усього вищенаведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. 30 січня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на вирок суду та відповідну практику Верховного суду України з вказаних питань. 24 березня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду заява представника відповідача була задоволена, залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору правонаступника Старокозацьку сільську раду. 24 березня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. В судове засідання позивач надала заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові, вказуючи, що у зв`язку з хворобою дитини вона не може кожний раз приїжджати до суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував повністю проти задоволення позову, вказуючи на його безпідставність. Представник КНП «Старокозацька районна лікарня» в судовому засіданні наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог, мотиви своєї незгоди з позовом викав у письмовому відзиві. Представники третьої особи в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. Зі згоди сторін, суд розглядає справу за відсутність позивача, відповідно наданої заяви, за відсутність третьої особи. Вислухавши вступне слово представника відповідача, відповідача, представника відповідача, оголосивши позовні вимоги позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 22.02.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був винесений вирок по справі № 1505/11011/2012, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю строком на 2 (два) роки. Звільнено від кримінальної відповідальності [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження відносно [PERSON] за ст. 140 ч.2 КК України - закрито. Цивільний позов потерпілої [PERSON] про стягнення з обвинуваченого [PERSON] , Старокозацької районної лікарні, Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, Управління охорони здоров`я Одеської облдержадміністрації, Міністерства охорони здоров`я матеріальної шкоди у сумі 17888,44 грн та компенсацію моральної шкоди у сумі 1 млн. грн. - залишено без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства. /л.с.9-13/. Як встановлено в ході судового розгляду наведеної вище справи, згідно пояснень [PERSON] , він з 1989 року працював завідуючим акушерсько-гінекологічного відділення Старокозацької районної лікарні. 14.10.2010 року до нього підійшов [PERSON] зі своєю вагітною дружиною [PERSON] та попросив залишити дружину у лікарні, оскільки він працює в м. Одесі, а його дружина проживає в с. Карналіївка. Він провів огляд потерпілої, госпіталізував її у відділення. Після чого у потерпілої були відібрані відповідні аналізи та вона знаходилась під наглядом акушерки. Він оглянув потерпілу та ніяких сумнівів у її стані здоров`я не вбачалось. Він припускав, що пологи пройдуть нормально, оскільки у потерпілої були другі пологи. [INFO] біля 18.00 години йому додому зателефонувала акушерка і повідомила про те, що у потерпілої [PERSON] відійшли води та почалась родова діяльність. Коли він приїхав у лікарню, то побачив, що пологи патологічні (стрімкі та швидкі) та води відійшли зеленого кольору. Він тричі міряв вагу плоду, операцію кесарів розтин було робити занадто пізно, оскільки голова плоду була у площині тазу. Версія про клінічно вузький таз була відкинута. Коли народилась дитина, всіляко вживались реанімаційні заходи для новонародженого. Дитина народилась фіолетового кольору, не плакала, дитину почали відкачувати. Він займався станом здоров`я потерпілої, а потім як завідуючий відділенням почав надавати допомогу дитині. Новонароджена дитина самостійно дихала. Після двох годин спостереження за дитиною, ним було ухвалено рішення викликати реаніматора. Десь через дві з половиною години із м. Одеси приїхав лікар-реаніматолог, який поставив діагноз «внутрішньоутробна інфекція». Після чого він звернувся до лікаря-реаніматора, щоб забрати дитину в реанімацію до м. Одеси, на що йому було відмовлено у зв`язку із проведенням ремонту та через те, що дитина не у важкому стані. На другий день вранці він сказав, що дитину треба терміново евакуювати в обласну лікарню. Стан дитини погіршувався, з`явились симптоми набряку мозку. На третій день він ще раз викликав реанімацію. Коли приїхали лікарі-реаніматологи, то ними була оглянута дитина та надані вказівки продовжити лікування. На його погляд, якщо б дитина від самого початку була направлена до обласної лікарні, то видужання би наступило швидше. 26.10.2010 року він наполегливо зателефонував та викликав реанімацію через тяжкий стан дитини. Після того, як на шосту добу зателефонував голова Одеської обласної державної адміністрації [PERSON] , одразу приїхала бригада швидкої допомоги і дитину евакуювали. На восьму добу дитині поставили діагноз набряк мозку і пневмонія. Також пояснив, що в медичній діяльності він керується наказом № 676 від 31.12.2004 року «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» у зв`язку з чим він не міг протистояти. При механічних перешкодах голови, яка швидко просувається, не можна робити операцію кесарів розтин відповідно до правил та канонів. Стрімкі та швидкі роди відбуваються на протязі трьох годин. Він не викликав ургентну групу. При вимірюванні ширина та довжина плоду не завжди відповідає дійсності. Звичайні пологи тривають від 12 до 16 годин. Чому у потерпілої пологи стали стрімкими, пояснити не зміг. Стрімкі пологи відбуваються по бажанню природи. Його насторожило те, що у потерпілої води були зеленого кольору. Враховуючи, що для проведення операції кесарів розтин бригада лікарів та акушерів була б готова пізніше, він був поставлений в умови, що не доцільно було б робити операцію кесарів розтин, оскільки могла бути заподіяна велика шкода. Відповідно до висновку лікарів обласної лікарні ушкодження у дитини виникли при стрімких пологах. Він не має права впливати на лікарів реанімації Одеської обласної лікарні. Він проінформував їх про стан здоров`я дитини і про стрімкі пологи потерпілої. Він вважає, що при своєчасній реанімації можливо було уникнути набряку мозку дитини, необхідно було б відповідне обладнання, яке було відсутнє в Старокозацькій районній лікарні, був наявний лише апарат штучної вентиляції легень. Дана дитина не потребувала в застосуванні такого апарату. Він не бажав настання таких наслідків. Вважає себе невинуватим та просив суд постановити оправдальний вирок. Однак, суд вказав, що винуватість [PERSON] підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: - показаннями потерпілої [PERSON] , - показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Крім того, суд зазначив, що провина обвинуваченого [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: - постановою старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про порушення кримінальної справи від 24.07.2012 року за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України (т.1, л.с. 1); - копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (т.1, л.с. 27); - копіями медичних документів на [PERSON] та [PERSON] (т.1., л.с. 28-32); - копіями посадових інструкцій лікаря акушера-гінеколога завідуючого відділенням та лікаря акушера-гінеколога (т.1, л.с. 52-59); - протоколом № 4 засідання контрольно-експертної комісії Білгород-Дністровської центральної районної лікарні від 27.01.2011 року з висновком про те, що випадок пологової травми у новонародженої дитини [PERSON] вважати попереджуваним на етапі пологового відділення у зв`язку із тим, що не було своєчасно вирішене питання про проведення кесарського розтину (т.1, л.с. 60-61); - протоколом засідання клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05 квітня 2011 року № 1 та висновком клініко-експертної комісії управління охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 05.04.2011 року № 1 з висновками про те, що недостатнє обстеження на етапі жіночої консультації. У пологовому відділенні не правильно визначена передбачувана маса плоду, що призвело до необґрунтованої консервативної тактики ведення пологів. Стан плода не оцінювався до початку пологів. Спостереження в пологах проводилось недостатньо, оскільки латентна фаза пологів була не визначена, а лікар оглянув в активній фазі. Невірно визначена маса плода на фоні вилиття густо меконіальних навколоплідних вод, що могло свідчити про внутрішньоутробну гіпоксію або інфікування, не діагностований незадовільний стан крупного плода, консервативне ведення пологів призвело до важкого ураження новонародженого (пологова травма та гіпоксемія), що попереджувально у разі розродження шляхом кесаревого розтину. Згідно з первинним оглядом, стан дитини відповідає гіпоксично-ішемічній енцефалопатії ІІ стадії та пологовій травмі - кефалогематома тім`яної області справа: підозра на внутрішньоутробну інфекцію базується на характері навколоплідних вод. Описана клінічна картина співпадає з виставленим діагнозом. Дуже рання поява пологової пухлини та кефалогематоми свідчить про значне інтранатальне ушкодження голови, оскільки кефалогематома, як правило, формується на 2-3 добу життя, дуже рання її поява давала підстави запідозрити перелом кістки черепу. Рентгенографія черепу, дослідження на TORCH-інфекції та мікробіологічне дослідження не проводилося у зв`язку з відсутністю технічної можливості. Тяжке ураження мозку виникло в результаті патологічного перебігу пологів і зумовлено комбінацією факторів - тяжка інтранатальна гіпоксія та пологова травма з переломом кістки черепа. Розвиток тяжкого ураження центральної нервової системи у дитини можна було запобігти за умови більш оптимального ведення пологів. Випадок інвалідності хлопчика [PERSON] умовно попереджувальний у разі розродження шляхом кесаревого розтину (т.1, л.с. 62-68, 69-74); - актом судово-медичного дослідження № 95 від 22.06.2012 року Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до якого в процесі допологового спостереження в стаціонарі до початку пологової діяльності показань до операції кесаревого розтину не було. Пологи крупним плодом (маса тіла 4600 грамів) у [PERSON] ускладнились формуванням клінічно вузького тазу, що було обумовлено невідповідністю розмірам головки крупної дитини розмірам тазу матері. Дане ускладнення є показанням до пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину (накази № 582 і № 977 МОЗ України). Вказаний показник до операції, найбільш вірогідно, виник до 17.45 години [INFO]. Враховуючи, що дистрес, найбільш вірогідно, був наслідком надмірної по силі і більш довгого за часом стикання головки плоду у площині входу в малий таз, це ускладнення пологів також вимагало пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину. Лікарем вказана ситуація була розцінена невірно, о 18.00 годині не був встановлений діагноз клінічно вузького тазу, що потягло подальші неправильні дії - ведення пологів через звичайні пологові шляхи з послідуючою травматизацією плода, який знаходився у стані дистресу. Таким чином, під час вагітності і в процесі допологового спостереження в стаціонарі показань до операції кесаревого розтину у [PERSON] не було, але вони виникли в процесі пологів. Пологовий дозвіл породіллі шляхом операції кесаревого розтину після виявлення ознак клінічної невідповідності розмірам головки плода розмірам тазу матері дозволило б уникнути тяжкої інвалідизуючої травми дитини (перелом кісток зводу черепа, закритий перелом правої скроневої кістки). Таким чином, в ході пологів дитина [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: кефалогематому (очагове крововилив в м`які тканини скроневої області) правої скроневої кістки, закритий перелом правої скроневої кістки. Вказані ушкодження утворились в пологах при проходженні новонародженого через пологові шляхи матері в результаті невідповідності розмірів головки крупного плоду розмірам тазу матері і стрімкою їх течією, яких можна було би уникнути за умови проведення пологового дозволу матері шляхом операції кесаревого розтину. Таким чином, утворення цих ушкоджень у дитини знаходиться в прямому причинному зв`язку з неправильними діями осіб медичного персоналу, а тому, згідно з п. 1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ці ушкодження повинні оцінюватись за критерієм судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. У відповідності з цим, отримані дитиною тілесні ушкодження, згідно п. 2.1.3 «Правил…» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм безпеки для життя (т.1, л.с. 98-132); - висновком експерта № 141-к від 19.10.2012 року Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до якого показань для пологового дозволу шляхом операції кесаревого розтину не було в період спостереження за вагітною [PERSON] в жіночій консультації, ані при її появі у пологовому будинку. Оперативне розродження шляхом операції кесаревого розтину при спостереженні за вагітними планується при анатомічно вузькому тазі, при крупному плоді, при наявності у вагітної захворювань, які можуть привести до декомпенсації в процесі пологів через звичайні пологові шляхи. В першому періоді пологів названі показання до оперативного втручання розширяються - дистрес плоду, клінічно вузький таз (тобто, невідповідність розміру малого тазу і головки плоду), ознаки декомпенсації у породіллі екстрагенітальної патології. Показання до оперативного розродження проведенням операції кесаревого розтину в першому періоді пологів, коли виникли симптоми клінічно вузького тазу. Проведення операції кесаревого розтину виключало можливість отримання травми голови дитини під час пологів, а також зменшило б тривалість дистресу плода. В першому періоді пологів, коли проявились ознаки вузького тазу дистресу плода в пологах, тактика ведення пологів через звичайні пологові шляхи була вибрана невірно, вимагалось проведення операції кесаревого розтину. Породілля [PERSON] перебувала у спеціалізованому медичному закладі, де за наявності показань могла б своєчасно виконана операція кесаревого розтину. Тактика спостереження і лікування дитини [PERSON] , який народився, була вибрана правильно, відповідала діагнозам, тяжкості його стану, враховувала вимоги нормативних документів. У новонародженого [PERSON] малась пологова черепно-мозкова травма: крововилив в м`які тканини голови в правій скроневій області (кефалогематома), перелом правої скроневої кістки, розходження стріловидного і лямбдавидного швів. Поєднання названих тілесних ушкоджень вказує на пологову травму, вони утворились на другому періоді пологів при проходженні голови плода по пологовому каналу, коли невідповідність розмірів голови і малого тазу призвело до надмірної деформації черепу і виникненню названих ушкоджень у дитини. Як вказано у п.3.6. даних висновків, пологова черепно-мозкова травма у [PERSON] виникла в результаті неправильно вибраної тактики ведення другого періоду пологів. Ушкодження, які утворились у дитини при народженні у вигляді перелому правої скроневої кістки згідно кваліфікуючого критерію безпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (п. 2.1.3. б «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (т.1, л.с. 140-160); - висновком експерта № 178, 179/14 від 16.09.2015 року Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України відповідно до якого спостереження за перебігом вагітності [PERSON] на етапі до пологового періоду відбувалося з окремими порушеннями. Жіночу консультацію вагітна відвідувала нерегулярно, з 07.08.2010 року по 04.10.2010 року не спостерігалася. Ультразвуковий скринінг був виконаний частково. При встановленні терапевтом діагнозу «залізодефіцитна анемія» відповідне лікування не було призначене. При лабораторному встановленні патологічних змін в сечі не призначене поглиблене повторне обстеження вагітної та консультація її у лікаря-невролога або уролога. Спостереження в пологах лікарем акушером-гінекологом було розпочато в активну фазу (перейми по 45 сек. через 1,5-2 хв., відкриття шийки матки - 8 см, 18.00 год. [INFO].). Проте анамнестичні дані щодо часу початку регулярних переймів в історії пологів не вказані. З огляду на це, комісія не може встановити дійсну тривалість пологів, а отже і встановити наявність чи відсутність аномальної пологової діяльності, в т.ч. обґрунтовано висловитись про характер пологів. Даних за клінічно вузький таз не має. Народження дитини через природні пологові шляхи - доказ того, що «клінічно вузького тазу» не було. При визначенні дистресу плода, згідно наказу № 900 від 27.12.2006 року у першому періоді пологів необхідне термінове розродження - кесарів розтин. Підстав для зміни акушерської тактики не було. Всі ці дані не дають підстав експертній комісії висловитись про те, що були ускладнення під час пологів. Слід зауважити, що зелені навколоплідні води вказують на тривале страждання внутрішньоутробного плода. За даними діючого на той час клінічного протоколу з акушерської допомоги «кесарів розтин» (наказ № 582 від 15.12.2003 р.) показань до проведення операції кесарського розтину не було. Проте, невиконання операції в даному випадку не можна вважати помилкою, оскільки пологи можна було продовжувати вести через природні пологові шляхи під ретельним кардіомоніторним спостереженням за станом плода. Пологову травму новонародженої дитини [PERSON] слід розцінювати насамперед як наслідок перебігу пологового процесу, а не як тілесне ушкодження, тому оцінці за ступенем тяжкості вона не підлягає. В даному випадку прямого причинного зв`язку між зазначеними вище недоліками надання медичної допомоги та травматизацією новонародженого не вбачається. Враховуючи стан плода при народженні та характер навколоплідних вод не можна стверджувати, що розродження шляхом проведення кесаревого розтину гарантувало б народження здорової дитини та повністю виключило б ризик гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС у новонародженої дитини. У закладі 1 рівня акредитації (до якого і відноситься Старокозацька номерна лікарня) міг бути проведений кесарів розтин. Показань до скерування вагітної у заклад вищого рівня акредитації не було. Відповідно до наказу МОЗ України № 582 від 15.12.2003 року, крупний плід, при низькому ступені інтранатального ризику, не є показанням до розродження шляхом операції кесарів розтин. Теоретично «3 години» спостереження у першому періоді пологів - достатній час для організації операції кесарів розтин, який міг бути виконаний (т.3, а.с. 44- 118). Дослідивши в повному обсязі матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідків, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.2 КК України». Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.04.2016 року, вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2016 залишено без змін /л.с.14-18/. Проте, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 28.09.2017 року постановлено ухвалу, якою скасовано вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26.04.2016 року щодо [PERSON] . Призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Підставою для скасування послугувало те, що в порушення вимог закону суд, визнавши [PERSON] винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, і призначивши йому покарання, звільнив його у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності не від покарання, а від кримінальної відповідальності. Тому, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення щодо [PERSON] підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі. Як вбачається з матеріалів справи, Білгород-Дністровським міськрайонний суд Одеської області постановив ухвалу по справі № 1505/11011/2012, згідно якої клопотання захисника Гафійчука С.Д. в інтересах обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності - задоволено. Кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч. 2 ст. 140 КК України - закрито. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності. /л.с.122-124/ Судом встановлено, що [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності в порядку п.3 ч.1 ст. 49 КК України, за якою особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості Таким чином, кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст. 140 КК України закрито у зв`язку з закінченням строку для притягнення до кримінальної відповідальності. Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення кримінального провадження, яке здійснюється за наявності обставин, які виключають подальше провадження, або підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність щодо неї повністю закінчується, подальший рух провадження виключається, поки постанова про закриття провадження не скасована у встановленому законом порядку. Закриття кримінального провадження можливе лише за наявності хоча б однієї з підстав, вичерпний перелік яких міститься в законі. Ці підстави можна поділити на дві групи: 1) реабілітуючі й 2) нереабілітуючі. Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів її вини, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така особа не вправі вимагати відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, яка була їй завдана в процесі розслідування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Під звільненням від кримінальної відповідальності в судовій практиці розуміється відмова держави від застосування до особи, яка вчинила злочин, встановлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснюється судом у випадках, передбачених КК і в порядку, встановленому КПК (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»). Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках (підставах) передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Перелік матеріально-правових підстав звільнення осіб від кримінальної відповідальності та матеріально-правових умов їх застосування встановлений КК України. Законом передбачені наступні підстави для закриття провадження зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку: - з дійовим каяттям (ст. 45 КК); -з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК); - з передачею особи на поруки колективу підприємства, установи чи організації (ст. 47 КК); - зі зміною обстановки (ст. 48 КК); - із закінченням строків давності (ст. 49 КК); - із застосуванням до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру (ст. 97 КК). Матеріально-правовою умовою закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Ці строки диференційовані залежно від категорії вчиненого правопорушення (ступеня його тяжкості). Так, ч. 1 ст. 49 КК, в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали суду суду, були встановлені наступні строки давності притягнення до кримінальної відповідальності: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України надає право стороні кримінального провадження під час судового розгляду звернутися з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності особи, відносно якої дане провадження надійшло до суду з обвинувальним актом, і суд зобов`язаний це клопотання розглянути невідкладно (ч.4 ст.286 КПК України). Задоволення такого клопотання має наслідком закриття кримінального провадження (ч.6 ст.284 КПК України). Тобто, при встановленні підстав звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених Кримінальним кодексом України, суд має своєю ухвалою закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності. В постанові Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.04.2019 року справа № справа № 760/18016/15-к, Верховний суд вказав, що : виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого. Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання,

Outcome: partial