Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1989 року, виданого Жидачівською районною радою народних депутатів на ім`я " [PERSON] ". Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті діда заявника [PERSON] - [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] . За життя, дід заявника склав заповіт, за яким заповів усе своє майно [PERSON] . Вказане вище нерухоме майно належало діду заявника на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 25.04.1989 року. 01.08.2016 року [PERSON] зернувся до Жидачівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда [PERSON] , однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з огляду на те, що у правовстановлюючих документах на майно померлого та свідоцтві про смерть наявні розбіжності - « [PERSON] » - « [PERSON] ». Відтак, заявник змушений звернутися до суду із вказаною заявою, з метою захисту своїх майнових прав на спадкове майно. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 08.09.2020 року відкрито провадження у справі. Заявник та його представник у судове засідання не з`явились. Представник заявника -адвокат Яременко І.О. 05.11.2020 року подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Представник заінтересованої особи Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області у судове засідання не з`явивсяя. 09.09.2020 року завідувач Жидачівською ДНК Матусек В.В. подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер дід заявника - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області від 21.12.2015 року (а.с.10). 08 серпня 2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ходорівської державної нотаріальної контори Подвадцятник І.М. (а.с.11), за яким заповів усе своє майно внукові [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] . Постановою завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека В.В. від 01.08.2016 року №509/02-31 (а.с.15) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його діда - [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із наявністю розбіжностей у правовстановлюючих документах на майно померлого та свідоцтві про смерть наявні розбіжності - « [PERSON] » - « [PERSON] ». Заявник стверджує, що позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно, через наявність обставин вказаних вище. Суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1989 року, виданого на ім`я " [PERSON] " (а.с. 13), підтверджується такими доказами: -свідоцтвом про народження батька заявника [PERSON] - [PERSON] серія [NUMBER] від 11.05.1960 року, в якому у графі батько вказано [PERSON] (а.с.9); -свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER] від 21.12.2015 року (а.с. 10); -заповітом від 08.08.2005 року, зареєстрованим в реєстрі за №813 (а.с.11); -витягом із погосподарської книги с. Вербиця №2446 від 06.07.2016 року (а.с.14); -копією паспорта громадянина України Серія [NUMBER] від 09.09.1998 року (а.с.16) виданого [PERSON] ; -довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 13.01.2005 року, технічним паспортом на будинок в [ADDRESS] ; -довідкою про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №112 від 4.10.2009 року, виданою Вербицькою сільською радою. В усіх цих документах вказано вірно ім`я діда заявника - « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що правовстановлюючі документи, які дають право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] належать [PERSON] , а також, що у вказаному правовстановлюючому документі допущено помилку в написанні прізвища та імені діда заявника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж за зверненням до суду та перешкоджає заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном.

Outcome: approved