Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

позивач 15.02.2018 року звернулась з позовом до відповідача, просить визнати рахунки за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] на суму 4 062, 83 грн., за період з січня 2010 року по жовтень 2012 року недійсними та такими, що не підлягають оплаті, а також стягнути з відповідача ЛКП «Сонячне» 20 000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2013 року в позові ЛКП «Сонячне» про стягнення 4 062, 83 грн. боргу за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання відмовлено за безпідставністю позовних вимог. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.08.2013 року дане рішення залишено в силі. Проте, ЛКП «Сонячне» надалі незаконно надсилає рахунки та попередження про необхідність сплатити борг в сумі 4 062,83 грн. Позивачка зазначає, що відповідач надсилає також погрози про накладення арешту на майно та грошові кошти. Особливим психологічним ударом стало те, що у зв`язку із наявністю боргу позивачці було відмовлено в оформленні субсидії. Просить позов задовольнити. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 02.03.2018 року відкрито провадження у даній справі. Відповідач 04.04.2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заперечує проти позову повністю. У відзиві посилається на те, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із недоведеністю таких, а також на те, що у даній справі позовними вимогами охоплювався лише спір про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, які фактично надавалися. В рішенні суду відсутня вимога на зобов`язання ЛКП «Сонячне», щодо невизнання нарахованої за житлово - комунальні послуги заборгованості недійсною чи зобов`язання щодо корекції боргу. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.05.2018 року закрито підготовче засідання та призначено дану цивільну справу до судового розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова від 25.09.2019 року №110/Р, 25.09.2019 року вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М. Ухвалою від 10.10.2019 року цивільну справу суддею Мартьяновою С.М. прийнято до свого провадження. Представник позивача 03.02.2020 року подала до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності позивача, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача 03.02.2020 року подала до суду заяву про проведення судового засідання без участі ЛКП «Сонячне», проти позовних вимог відповідач заперечує в повному обсязі, вважаючи що такі є безпідставними. Треті особи в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судовогог розгляду, про причини неявки суд не повіджомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2013 року у цивільній справі №1326/9380/2012 відмовлено позивачу - Львівському комунальному підприємству "Сонячне" у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 4062 грн. 83 коп. за фактично надані послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] в період з січня 2010 року по жовтень 2012 року за недоведеністю таких. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20.08.2013 року рішення Франківського районного суду м.Львова від 12.04.2013 року залишено без змін. Як вбачається з матеріалів справи, на адресу [ADDRESS] неодноразово впродовж 2017 року надсилаються ЛКП «Сонячне» попередження про необхідність сплати боргу у сумі 4 062,81 грн. Крім того, державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кравців Д.І. винесено постанову про накладення арешту на майно та заборони виїзду за кордон на підставі виконавчого листа №2-4055/15 виданого 02.11.2017 року Франківським районним судом м.Львова. Однак, як вбачається з даних комп`ютерної програми документообігу Франківського районного суду м. Львова КП «Д-3», справа, сторонами в якій були б ЛКП «Сонячне» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зареєстрована. А відтак виконавчий лист від 02.11.2017 року №2-4055/15 Франківським районним судом м.Львова не видавався. Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відтак суд приходить до переконання про відсутність заборгованості [PERSON] перед Львівським комунальним підприємством «Сонячне» за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] на суму 4 062, 83 грн за період з січня 2010 року по жовтень 2012 року. Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 5 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач в підтвердження заподіяння моральної шкоди посилається на виписку із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого від грудня 2017 року. Проте, під час судового розгляду залишились недоведеними посилання позову на наявність факту заподіяння моральної шкоди, яка в силу дії ст.23 ЦК України має чітко визначені прояви, існування яких і породжує право вимоги щодо відшкодування завданої шкоди. Доводи про наявність проявів передбачених ст.23 ЦК України моральної шкоди відносно душевних страждань внаслідок ушкодження здоров`я залишились неконкретизованими і недоведеними. Реально існуючих порушень прав чи законних інтересів позивачки, які б підлягали правовому захисту у обраний позовом спосіб під час розгляду цієї справи не встановлено.

Outcome: partial