Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», звернулося до суду з участю заінтересованої особи: [PERSON] , про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без його усвідомленої згоди. В обгрунтуванння заяви зазначає, що [PERSON] , [INFO] була доставлена в примусовому порядку на підставі скерування лікаря [PERSON] в супроводі матері [PERSON] 25.01.2021 року в приймальне відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ. В приймальному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ» [PERSON] оглянута черговими лікарями-психіатрами приймального відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ», [PERSON] , [PERSON] , які після її огляду дійшли висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар у примусовому порядку для обстеження та лікування у зв`язку з наявністю у неї важкого психічного розладу, маячні розлади (МКХ-10: F22.0), потребує госпіталізації згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». У судовому засіданні лікар-психіатр та лікуючий лікар заявлені вимоги підтримали, дали аналогічні пояснення викладеним у заяві. Вказали, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хвора виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, а саме: не спить, відмовляється приймати їжу чим несе загрозу власному життю, перестала виходити з дому, перестала спілкуватись. Даний розлад психічної діяльності позбавляє [PERSON] здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність. Додатково пояснили, що примусова госпіталізація [PERSON] проводиться за зверненням матері. [PERSON] проявляє агресію до батьків, відмовляється від приймання їжі, втратила у вазі 10 кг та вночі не спить, що свідчить про неможливість її лікування в домашніх умовах. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вважають, що донька потребує примусового лікування для надання психіатричної допомоги, оскільки донька відмовляється їсти. Просять заяву задовольнити. Захисник Сторонський І.О. в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви. [PERSON] у судовому засіданні заперечила необхідність примусового лікування, оскільки викладені обставини не відповідають дійсності. Вважає, що вона не потребує сторонньої допомоги. Пояснила, що конфліктні ситуації з батьками виникають не з її вини. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, оскільки, як встановлено в судовому засіданні [PERSON] становить небезпеку для себе та оточуючих. Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора на підтримання заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] була доставлена в примусовому порядку на підставі скерування лікаря [PERSON] в супроводі матері [PERSON] 25.01.2021 року в приймальне відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ. В приймальному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ» [PERSON] оглянута черговими лікарями-психіатрами приймального відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ», [PERSON] , [PERSON] , які після її огляду дійшли висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар у примусовому порядку для обстеження та лікування у зв`язку з наявністю у неї важкого психічного розладу, маячні розлади (МКХ-10: F22.0), потребує госпіталізації згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Згідно висновку комісією лікарів-психіатрів відділення №20 КНП ЛОР «ЛОКПЛ» від 26.01.2021 дійшли висновку (№138/01.4.19), що [PERSON] потребує подальшого лікування в примусовому порядку в психіатричному стаціонарі в зв`язку з наявністю у неї на момент огляду тяжкого психічного розладу, а саме: Спадковість нервово-психічними захворюваннями необтяжена. Незаміжня, проживає з батьками. Оперативні втручання в анамнезі заперечує. Мама пацієнтки розповідає, що в пацієнтки періодично були спалахи агресії (вибила скло в міжкімнатних дверях, щоб забрати в мами гроші на свої потреби). За допомогою до психіатра не зверталась. Впродовж лютого 2019р. втікала з дому, сідала за кермо у стані алкогольного сп`яніння, могла посеред траси зупинитися та вийти щоб покурити, погано спала вночі. Періодично ставала агресивною, конфліктувала, намагалась побити маму. Викидала речі та сміття з вікна квартири, потім спускалась вниз та збирала їх. Ходила по вулиці без верхнього одягу. Мала маячні упередження щодо мами, називала свого колишнього хлопця сином [PERSON] . 18.02.2019 батьки викликали бригаду ЕМД та госпіталізували пацієнтку. Знаходилась на стаціонарному лікуванні до 15.03.2019р. Внаслідок проведеного лікування стан пацієнтки покращився. Приймала р-н зіпрекси 1,0 в/м 2р/д., краплі галоперидолу по 1мл 2р/д., таб. адажио по 10 мг 1т. 2р/д. Після виписки деякий час працювала в мами на роботі, однак не справлялась з роботою і ставила тим самим під загрозу прибутковість підприємства загалом, за що і була звільнена. Цю подію сприйняла дуже гостро. Деякий час пробувала різноманітні наркотики. Ліки після виписки приймала короткий час неконтрольовано. Стан погіршився в липні 2019 року: часто конфліктувала з батьками, замикалась в собі, не виходила з кімнати, наростала соціальна аутизація з афективними сплахами невмотивованої агресії. Знаходилась з даного приводу на лікуванні в психіатричному стаціонарі з 18.07.2019 по 02.08.2019 з діагнозом Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. Приймала нейролептики, коректори настрою, загальнозміцнюючу та вітамінотерапію. Після виписки продовжила лікування в реабілітаційних центрах закритого типу для лікування узалежнених. Психічний стан погрішився протягом останніх декількох тижнів - загострилася маячна симптоматика, висловлювала маячні ідеї переслідування, замкнулася в собі, виявляла ворожість, агресивність по відношенню до матері, звинувачувала її в тому, що вона зламала їй життя, втручається в її особисте життя, відмовлялася від прийому їжі та ліків, втратила 10 кг ваги, стала дратівливою, збудливою, агресивною, виганяла батьків з хати з ножем, заявляла, що "хоче здохнути", "чула голоси". У зв`язу з цим батьками було викликано бригаду ШМД, яка доставила пацієнтку на приймальне відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ, госпіталізована для подальшого обстеження та лікування. Психічний стан на момент огляду: Пацієнтка в ясній свідомості. Доступна вербальному контакту. Відповіді на питання не завжди по суті, непослідовно, плутано. Потребує додаткових спонукань та роз`яснень. Негативістична. Претензійна. До співбесідника ставиться з недовірою, підозріло. Під час розмови відводить погляд в сторону, до чогось прислухається. Розлади сприйняття заперечує, намагається десимулювати. Недоречно посміхається. Мімічні реакції неадекватні емоційному стану пацієнтки. Поведінка неспокійна, агресивна, схильна до афективного реагування. Емоційний стан нестійкий, подразливий, лабільний. Фон настрою дисфоричний. Висловлює суїцидальні думки та маячні ідеї персекуторного характеру. Розказує, що батьки намагаються її знищити, утискають її права, поміщають до закладів охорони здоров`я проти її волі для того, щоб їй нашкодити. Мислення паралогічне, непослідовне, з елементами зісковзувань. Увага нестійка, легко відволікається, швидко виснажується. Критика до власного стану відсутня. Апетит та сон відсутній, пацієнтка впродовж останнього тижня практично не спить та не їсть, чим несе загрозу власному життю. В домашніх умовах мали місце напади агресії стосовно батьків, яких звинувачує у всіх своїх негараздах. Розказує, що впродовж останнього року чула голоси в голові, однак з даного приводу ліки відмовлялась приймати. На протязі останнього місяця замкнулась в собі, перестала спілкуватись з рідними через маячні мотиви, практично не виходила з дому, стала апатична, відсторонена. На підставі статтей 14,16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» [PERSON] потребує лікування в психіатричну стаціонарі в примусовому порядку. Відповідно статті 1 Закону України «Про примусову госпіталізацію» усвідомлена згода особи - це згода, вільно висловлена особою, здатною зрозуміти інформацію, що надається доступним способом, про характер її психічного розладу та прогноз його можливого розвитку, мету, порядок та тривалість надання психіатричної допомоги, методи діагностики, лікування та лікарські засоби, що можуть застосовуватися в процесі надання психіатричної допомоги, їх побічні ефекти та альтернативні методи лікування. Судом встановлено, що [PERSON] відмовилася від госпіталізації. Відповідно до ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що [PERSON] вперше змінилась у поведінці у 2019 році, почала висловлювати маячні ідеї переслідування. Підлягала примусовій госпіталізації, однак після виписки рекомендованого лікування не дотримувалась. Погіршення психічного стану спостерігалось у 2019 році з попередньою симптоматикою. Останнє поступлення у вересні 2019 року, з повною відмовою від їжі, внаслідок маячних ідей. Проявляла агресію до рідних. Після виписки рекомендоване лікування не приймала, так як не критична до свого захворювання. Відтак суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення, оскільки, судом встановлено, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, підлягає госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного закладу.

Outcome: approved