overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася Кредитна спілка "КРЕДО" з уточненою позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, обґрунтувавши свої вимоги тим, що, між позичальником [PERSON] та КС "КРЕДО" 26.01.2011 року укладено кредитний договір № 2922 про надання кредиту у сумі 8000 грн., факт одержання якого відповідачем підтверджується видатковим касовим ордером №РКО-013864 від 26.01.2011 року. Солідарним відповідачем по кредитному договору виступив згідно договору поруки №2922 П від 26.01.2011 року [PERSON] Згідно умов Договору позивач надає відповідачеві у тимчасове користування на умовах передбачених Договором грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 8000 грн. строком на 18 місяців з обов'язковою сплатою процентів у розмірі 38 % річних. Відповідач згідно умов договору зобов'язується здійснювати повернення кредиту шляхом щомісячної сплати тіла кредиту та нарахованих процентів в терміни встановлені Розрахунковим графіком платежів. У разі прострочення відповідачем строків сплати тіла кредиту, визначених договором, відповідач на суму отриманого кредиту, відповідно до умов Договору сплачує проценти Кредиторові за кожний календарний день прострочення платежів по кредиту за процентною ставкою згідно з п. 3.8 до моменту повного погашення заборгованості за відповідний період. У період з 26 січня 2011 р по 26 січня 2014 р настали строки сплати заборгованості за кредитом (тіло кредиту та проценти ), яка нарахована за період з 26 січня 2011 р по 26 січня 2014 р, але відповідач не виконав своїх зобов'язань стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені за домовленістю сторін строки. Таким чином, з цього моменту відповідач є боржником винним у простроченні сплати боргу за кредитом, що відповідно до ст. 612 ЦК України є законною підставою настання зобов'язання по сплаті позивачеві процентів за ставкою згідно п.3.8 Договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ "Акцент - Банк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.10.2008 року у сумі 19966,86 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ "Акцент - Банк" відповідно до договору № б/н від 01.10.2008 р. надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи, що за договором кредиту, позичальник - [PERSON] не виконує свого зобов'язання, не повертає кредит та відсотки за користування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. А також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, у якій підтримав позивні вимоги, просить судове засідання провести без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце та час судового засідання належним чином була повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, тобто провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 01.10.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно якого останній надавався кредит у розмірі у розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не погашав своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у зв'язку з чим, відповідно до умов Договору на 27.03.2014 року виникла заборгованість за кредитом - 2548 грн., по відсоткам - 9271,87 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6720 грн., відповідно до п.8.6 Договору штраф(фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 926,99 грн., а разом - 19966,86 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконав ці умови договору. Відповідно до ст.549 ЦК України -неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі вищевикладеного відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків, комісії за користування кредитом та штраф. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ "Акцент - Банк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.09.2008 року у сумі 19723,47 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ "Акцент - Банк" відповідно до договору № б/н від 30.09.2008 р. надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи, що за договором кредиту, позичальник - [PERSON] не виконує свого зобов'язання, не повертає кредит та відсотки за користування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. А також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, у якій підтримав позивні вимоги, просить судове засідання провести без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце та час судового засідання належним чином була повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, тобто провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 30.09.2008 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н згідно якого останній надавався кредит у розмірі у розмірі 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не погашав своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у зв'язку з чим, відповідно до умов Договору на 27.03.2014 року виникла заборгованість за кредитом - 2519,72 грн., по відсоткам - 9168,35 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6620 грн., відповідно до п.8.6 Договору штраф(фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 915,40 грн., а разом - 19723,47 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконав ці умови договору. Відповідно до ст.549 ЦК України -неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі вищевикладеного відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків, комісії за користування кредитом та штраф. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ " Енергобанк " з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 10-003326-01 від 04.12.2013 року у сумі 33904,97 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ " Енергобанк " відповідно до договору про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VІSА [NUMBER] від 04.12.2013 р. надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 25000 грн., строком до 04.12.2014 року. Враховуючи, що за договором кредиту, позичальник - [PERSON] не виконує свого зобов'язання, не повертає кредит та відсотки за користування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. А також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 339,05 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, у якій свої позивні вимоги підтримав у повному обсязі, просить судове засідання провести без його участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, але надала суду заяву, у якій позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі, просить судове засідання провести без її участі. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволеню з таких підстав. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 04.12.2013 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VІSА [NUMBER] від 04.12.2013, згідно якого останній надавався кредит у розмірі 25000 грн., строком до 04.12.2014 року. Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не погашала своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у зв'язку з чим, відповідно до умов Договору на 08.10.2014 року виникла заборгованість за кредитом - 22628,44 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 213,39 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 8338,40 грн., пеня -2724,74 грн., а разом - 33904,97 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України -зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконувала ці умови договору. На підставі вищевикладеного відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків за користування кредитом та пеню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат в сумі 339,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ " Український бізнес банк " з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № КЭКСФ/1003168.1 від 28.08.2012 року у сумі 6859 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що ПАТ " Український бізнес банк " відповідно до договору № КЭКСФ/1003168.1 від 28.08.2012 р. надав кредит відповідачу [PERSON] у розмірі 9500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік , щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 190 грн., строком з 28 серпня 2012 року по 27 серпня 2014 року. Враховуючи, що за договором кредиту, позичальник - [PERSON] не виконує свого зобов'язання, не повертає кредит та відсотки за користування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. А також просить, суд стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, у якій свої позивні вимоги підтримав у повному обсязі, просить судове засідання провести без його участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі. Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволеню з таких підстав. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що: 28.08.2012 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №КЭКСФ/1003168.1 , згідно якого останній надавався кредит у розмірі у розмірі 9500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік, щомісячна комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 190 грн., строком з 28 серпня 2012 року по 27 серпня 2014 року. Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не погашала своєчасно кредитну заборгованість, відсотки, у зв'язку з чим, відповідно до умов Договору на 25.09.2014 року виникла заборгованість за кредитом - 2740,11 грн., заборгованість за відсотками - 365,26 грн., заборгованість за щомісячною комісією - 1283,63 грн., сума штрафних санкцій -2470 грн., а разом - 6859 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України -зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.536 ЦК України - за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки. Згідно ст. 530 ЦК України - зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк. Договором оговорено строки погашення кредиту, однак відповідач не виконувала ці умови договору. На підставі вищевикладеного відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити позивачу суму боргу з урахуванням відсотків за користування кредитом, щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості та штраф. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернувся [PERSON], зацікавлена особа управління ПФУ в Снятинському районі, яке реорганізовано шляхом приєднання до Коломийського об"єднаного управління Пенсійоного фонду України, з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У заяві вказано, що в трудовій книжці заявника та в довідці про заробіток, невірно записано його прізвище, замість правильного « [PERSON]» записано «[PERSON]», що є перешкодою в оформленні пенсії. Заявник просить суд встановити належність йому, [PERSON], трудової книжки [NUMBER] та довідки №189 від 02.05.2017р. про заробіток . Заявник подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заяву підтримав. Коломийське об"єднане управління ПФУ Івано-Франківської області в Снятинському районі подало до суду заяву про розгляд справи без участі його представника та вказали, що не заперечують проти заявлених вимог. Судом встановлено, що заявнику видано паспорт [NUMBER] на прізвище [PERSON] У свідоцтві про народження [NUMBER] від 10.10.1960р. записано [PERSON] А в трудовій книжці [NUMBER] та в довідці №189 від 02.05.2017р. помилково записано прізвище «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. На підставі наведеного та Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До суду 17.04.2014 року із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась із жилого будинку, розташованого за адресою:[ADDRESS]. Спадщина позивачем фактично була прийнята, оскільки він постійно проживав із спадкодавицею та був зареєстрований за даною адресою. Але відповідачка [PERSON], його сестра звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надала недостовірну інформацію, що вона є єдиною спадкоємицею на спадкове майно та отримала свідоцтво про право на спадщину на весь спадковий житловий будинок, чим порушила право позивача на отримання належної йому 1/2 частини спадщини. В судовому засіданні представник позивача, за договором [PERSON] на змінених позовних вимогах наполягала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки вона самостійно оплатила похорон бабусі без допомоги позивача, вважає позивача хамом та трусом. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є онуком [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 12), копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батька позивача [PERSON].(а.с.10,11). Згідно ст. 1266 ЦК України за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9), а через місяць [INFO] померла мати останнього (бабуся позивача) [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тому позивач та відповідач повинні мати рівні частки в частці спадщини на будинок. Ст. 1301 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду у випадках, встановлених законом. В пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним через порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Оскільки вищезазначене свідоцтво про право на спадщину видане з порушенням прав позивача на спадкування, який є спадкоємцем за законом, але не отримав спадщину - його право підлягає захисту шляхом визнання цього свідоцтва недійсним. З відповідача, відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду 17.06.2021 року надійшла заява про забезпечення. Заявник вказав, що 24.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталею Станіславівною вчинено виконавчий напис №31950, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ"Альфа-Банк" заборговансть у розмірі 56107,64 грн. 64 коп. 02.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем, було відкрито виконавче провадження №63461545 на підставі виконавчого напису №31950 від 24.09.2020 року. 01.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника, в рамках виконавчого провадження №63461545. Зазначив, що наразі за виконавчим провадженням №63461545 відбувається звернення стягнення на заробітну плату. Просить заяву про забезпечення позову задовольнити та зупинити стягнення у виконавчому провадженні №63461545. Можливість застосування запропонованого заявником заходу забезпечення передбачено ст.150,ч.1,п.6 ЦПК України, заява відповідає вимогами ст.151 ЦПК України. Враховуючи, що приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем 02.11.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харою Наталею Станіславівною від 24.09.2020 року за №31950 (ВП №63461545), під час здійснення якого постановою від 10.02.2021 року звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку він отримує у ТОВ "Нова Пошта", в розмірі 20% щомісячно від розміру заробітної плати, здійснення якого до завершення судового розгляду може ускладнити виконання судового рішення, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 02.10.2015 року і зареєстрованого Відділом РАЦСу Володимирецького РУЮ в Рівненській області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 68. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. Проживають окремо. Від данного шлюбу дітей не мають. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідачка надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнає. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить відновити дошлюбне прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 03.08.2012 року і зареєстрованого Антонівською сільської ради Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 8. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя, постійно виникали сварки. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Відповідачка зловживає спиртними напоями, не піклується про дитину. Сімейних стосунків не підтримують. Проживають окремо. Від данного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивач надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, на примирення не згідний, просить дитину залишити проживати з ним. Відповідачка надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторонни миритися не бажають, не підтримують сімейні відносини, проживають окремо і є підстави для його розірвання. Дитину залишити проживати з батьком - [PERSON] Згідно висновку органу опіки і піклування Володимирецької РДА від 27.09.2016 року, найдоцільнішим місцем проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є місце проживання батька - [PERSON]. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просить залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved