Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON],[INFO], аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 7 квітня 2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова шлюб між нею [PERSON] було розірвано. 07.09.2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" п.2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», просила стягувати аліменти в розмірі не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. В поданій до суду заяві позивач просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання судової повістки у зворотньому повідомленні, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав Як вбачається з рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.09.2015 року, ухваленого в справі № 644/7789/15-ц, на користь [PERSON] присуджено стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п.2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Таким чином аліменти на дитину не можуть бути менші ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням матеріального стану сторін, суд задовольняє позов в частині збільшення розміру аліментів на утримання дитини, а саме до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з опублікування вищезазначеного Закону, та присуджує стягнення аліментів з дня набрання даним рішенням законної сили. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial