Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та посилається на те, що спільне подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося і шлюб між ними розірвано 01 березня 2013 року . Під час їх спільного проживання у них народилась дитина: [PERSON], [INFO] Вказує, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 березня 2013 року з відповідача [PERSON] присуджено стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання сина. Однак, на даний час стягуваних коштів на утримання дитини їй, позивачці, недостатньо для належного утримання дитини. Сума, яка стягується з відповідача є мізерною, в той час коли вона, позивачка щомісячно витрачає на дитину значно більше коштів. Крім того, її матеріальний стан значно погіршився, так як зросли ціни на продукти харчування, газопостачання, зросла вартість зошитів, підручників, шкільної форми. Вказує, що відповідач є людиною молодого віку, працездатний, що матеріальне становище останнього значно покращилось. Зазначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на даний час на її дитину становить 1777 грн. Просить суд постановити рішення, котрим стягувати аліменти з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій змінила позовні вимоги та просить суд постановити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 300 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1 300 грн. щомісячно, просить справу розглянути у його відсутності. Враховуючи заяви сторін, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що під час спільного проживання у сторін народилась дитина: [PERSON], [INFO], що стверджується копєюї свідоцтва про народження (а.с.3) Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 01 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матір»ю позивачем [PERSON] (а.с.7) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 25 березня 2013 року присуджено стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суми прожиткового мінімуму на 2017 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" і на даний час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання визначення суми аліментів суд враховує положення ст.ст. 182, 184 СК України та вважає, що стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно є недостатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Відповідач [PERSON] є особою молодого віку, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на сина щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 500 грн щомісячно, не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дитини, достатні для її повноцінного розвитку. Беручи до уваги вищенаведене, що відповідач згідний сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, суд вважає, що позов слід задоволити та розмір стягуваних аліментів збільшити із твердої грошової суми в розмірі 500 гривень на 1300 гривень щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, а саме 300 грн., відповідно до квитанції адвоката № 308296 (а.с.7) на користь позивачки, та судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави На підставі наведеного та ст.ст. 181,182,192 СК України,

Outcome: approved