Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

До суду 05.06.2018 року звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності їй наступних документів: - договору купівлі-продажу від 01.08.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-3544, відповідно до якого [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]; - договору дарування від 26.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-5426, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] прийняли в дар у рівних частках кожна житловий будинок з надвірними спорудами під №46, що знаходиться в с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, по вул. Миру; - договору дарування від 26.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-5431, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] прийняли в дар у рівних частках кожна земельну ділянку, площею 0,156 гектарів, у тому числі: сільськогосподарських угідь 0,098 гектарів, з них: багаторічних насаджень 0,098 гектарів; під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,058 гектарів, що розташована на території Дачненської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, в с. Дачне, вул. Миру, №46, кадастровий номер земельної ділянки 5121082400:02:003:0396. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є власником : - квартири [ADDRESS] на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу від 01.08.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-3544, право власності на яку зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 09.08.2005 року (номер запису 272 в книзі: 576пр-142); - 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,156 гектарів, у тому числі: сільськогосподарських угідь 0,098 гектарів, з них: багаторічних насаджень 0,098 гектарів; під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,058 гектарів, що розташована на території Дачненської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, в с. Дачне, вул. Миру, №46, кадастровий номер земельної ділянки 5121082400:02:003:0396, на підставі договору дарування від 26.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-5431; - 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами під №46, що знаходиться в с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, по вул. Миру, на підставі договору дарування від 26.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-5426, право власності на який зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 24.06.2010 року (номер запису 801 в книзі: 142-ж-13). На теперішній час у заявниці виникла потреба у відчуженні обєктів своєї нерухомості, у звязку з чим звернулась до нотаріуса. Між тим, нотаріус, ознайомившись з документами, розяснив, що не може вчинити нотаріальні дії по відчуженню нерухомого майна, оскільки по батькові заявниці, зазначене в паспорті «Іванівна», не співпадає х по батькові «Івановна», вказаному в договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2005 року, в договорі дарування на житловий будинок від 26.12.2009 року та договорі дарування змеленої ділянки від 26.12.2009 року. Посилалась на те, що вона народилася 08.03.1952 року в селі Гнилякове (нині село Дачне), Біляївського району Одеської області. 30.06.1979 року закінчила Одеській медичний інститут ім.. [PERSON] та їй був виданий Диплом серії А-ІІ№008522, в якому прізвище, імя та по батькові заявниці українською мовою зазначене «Дімітрашко Євгенія Іванівна», російською мовою «Димитрашко Евгения Ивановна». У 1998 році внаслідок обміну паспортів громадян СРСР на паспорт громадянина України 06.02.1998 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області їй було видано паспорт громадянки України серії ЕО №486190, в якому її прізвище, імя та по батькові українською мовою зазначене «Дімітрашко Євгенія Івановна», тобто зроблено невірний переклад її по батькові: замість правильного «Іванівна» записано «Івановна». У подальшому, заявницею було придбано нерухоме майно за договорами, в яких її по батькові було вказано українською мовою «Івановна» згідно з паспортом громадянина України від 06.02.1998 року. 06.04.2018 року заявниця отримала новий паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, в якому по батькові заявниці українською мовою записано правильно «Іванівна». Таким чином, на теперішній час є різниця в написанні по батькові заявниці в договорах, за якими придбано нерухоме майно (квартира, будинок та земельна ділянка), та паспорті громадянина України з безконтактним носієм. Між тим, на зараз немає підстав для внесення нотаріусами виправлень до правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема, по батькові «Іванівна», оскільки на момент вчинення нотаріусами правочинів її особа встановлювалась згідно з паспортом громадянина України, виданому 06.02.1998 року, в якому її по батькові українською мовою було записано «Івановна». З урахуванням викладеного звернулась до суду з дійсною заявою. Ухвалою суду від 11.06.2018 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду на 27.08.2018 року. 27.08.2018 року розгляд справи було відкладено на 18.10.2018 року у звязку з неявкою сторін. Заявниця у судове засіданні не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити. У судове засідання 18.10.2018 року учасники справи не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявні заяви від [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно яких просили справу розглядати за їх відсутності та визнали заяву [PERSON]. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. З 23.10.2018 року по 29.10.2018 року суддя перебувала у відпустці у звязку з чим датою складення цього судового рішення є\~30 жовтня 2018 року. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 01.08.2005 року було укладеного договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON], [PERSON] продали, а заявниця придбала квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований у реєстрі за №1-3544. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за заявницею в КП «ОМБТІ та РОН» 09.08.2005 року (номер запису 272 в книзі: 576пр-142). За договором дарування від 26.12.2009 року, посвідченим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованим у реєстрі за №1-5426, заявниця та [PERSON] прийняли в дар у рівних частках кожна житловий будинок з надвірними спорудами під №46, що знаходиться в с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, по вул. Миру. Право власності за заявницею на частину будинку було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 24.06.2010 року (номер запису 801 в книзі: 142-ж-13). За договором дарування від 26.12.2009 року, посвідченим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованим у реєстрі за №1-5431, заявниця та [PERSON] прийняли у дар у рівних частках кожна: земельну ділянку, площею 0,156 гектарів, у тому числі: сільськогосподарських угідь 0,098 гектарів, з них: багаторічних насаджень 0,098 гектарів; під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,058 гектарів, що розташована на території Дачненської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, в с. Дачне, вул. Миру, №46, кадастровий номер земельної ділянки 5121082400:02:003:0396. При цьому, в усіх трьох договорах прізвище, імя та по батькові заявниці було вказано «Дімітрашко Євгенія Івановна» у відповідності до прізвища, імя та по батькові заявниці, вказаних у паспорті громадянина України, виданого 06.02.1998 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області серії ЕО №486190. Судом встановлено, що заявниця народилася 08.03.1952 року в селі Гнилякове (нині село Дачне), Біляївського району Одеської області. 30.06.1979 року закінчила Одеській медичний інститут ім.. [PERSON] та їй був виданий Диплом серії А-ІІ№008522, в якому прізвище, імя та по батькові заявниці українською мовою зазначене «Дімітрашко Євгенія Іванівна», російською мовою «Димитрашко Евгения Ивановна». У 1998 році внаслідок обміну паспортів громадян СРСР на паспорт громадянина України 06.02.1998 року Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області їй було видано паспорт громадянки України серії ЕО №486190, в якому її прізвище, імя та по батькові українською мовою зазначене «Дімітрашко Євгенія Івановна». У подальшому, 06.04.2018 року, заявниця отримала новий паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, в якому по батькові її українською мовою записано «Іванівна». Отже, на теперішній час є неспівпадання в написанні по батькові заявниці в договорах, за якими нею було придбано обєкти нерухомості (квартира, будинок та земельна ділянка), та паспорті громадянина України з безконтактним носієм, виданим їй 06.04.2018 року. Між тим, на теперішній час відсутні підстави для внесення нотаріусами виправлень до правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема, по батькові «Іванівна», оскільки на момент вчинення нотаріусами правочинів особа заявниці встановлювалась згідно з паспортом громадянина України, виданому 06.02.1998 року, в якому по батькові [PERSON] українською мовою було записано «Івановна» Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315\~ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявниця не матиме змоги розпоряджатися своїм нерухомим майном. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, а також визнається заінтересованими особами, які у свою чергу є сторонами за відповідними договорами, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви [PERSON] і встановлення факту належності заявнику наступних документів: - договору купівлі-продажу від 01.08.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-3544, відповідно до якого [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]; - договору дарування від 26.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-5426, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] прийняли в дар у рівних частках кожна житловий будинок з надвірними спорудами під №46, що знаходиться в с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, по вул. Миру; - договору дарування від 26.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №1-5431, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] прийняли в дар у рівних частках кожна земельну ділянку, площею 0,156 гектарів, у тому числі: сільськогосподарських угідь 0,098 гектарів, з них: багаторічних насаджень 0,098 гектарів; під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,058 гектарів, що розташована на території Дачненської сільської Ради, Біляївського району, Одеської області, в с. Дачне, вул. Миру, №46, кадастровий номер земельної ділянки 5121082400:02:003:0396. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яка через розбіжності в написанні свого по батькові у відповідних договорах та в документі, який посвідчує особу (паспорту громадянина України від 06.04.2008 року), не може в повному обсязі реалізувати свої права як власника. Тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved