Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі за текстом КП «Харківводоканал») звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач зареєстрована за адресою: [INFO], та є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку на її ім'я за № 384672. Відповідач свого обов'язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснює, у зв'язку з чим, має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 4301 грн. 12 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 2082 грн. 25 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 1585 грн. 07 коп.; інфляційні витрати у розмірі 119 грн. 06 коп.; три відсотки річних у розмірі 514 грн. 74 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 4301 грн. 12 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 16 серпня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В призначене судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280\~ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до довідки № 73 від 12 березня 2018 року, виданою дільницею № 52 КП "Жилкомсервіс", у квартирі [ADDRESS], зареєстрована: [PERSON]. У КП «Харківводоканал» на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 384672, що свідчить про надання позивачем відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875\~від 24\~червня 2004\~року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст.\~22\~ЗУ «Про\~питну воду\~та питне\~водопостачання» №\~2918\~від 10\~січня 2002\~року закріплено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідач, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснює несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 2082 грн. 25 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 1585 грн. 07 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення є законними та обґрунтованими. У зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 119 грн. 06 коп. та 3% річних у розмірі 514 грн. 74 коп., в межах заявлених позовних вимог законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved