Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради без його згоди, для стаціонарного лікування. В обґрунтування заяви посилається на ту обставину, що є підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Сас Л.М. заяву підтримала і пояснила, що громадянка [PERSON] була госпіталізована у супроводі мами, родички та поліцейськими у зв`язку із неадекватною поведінкою, наявна психіатрична хвороба, потребує лікування. Законний представник [PERSON] підтримала заяву лікаря, пояснила, що вона є матір`ю Люби, [PERSON] по ночах не спить, поводить себе агресивно по відношенню до неї та сусідів, стукає їм в стіну, заважаючи їхньому сну, не доглядає за собою та квартирою. Протягом останнього часу її стан здоров`я погіршився, вона стала агресивною, не спить ночами, говорить сама до себе. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без його згоди підтримав. [PERSON] проти заяви заперечила, вважає стан свого здоров`я задовільним, вважає всі наявні обставини неправдою. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити. [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що обстеження і лікування пацієнтки [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв`язку із наявністю в неї хронічного психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів, в [PERSON] діагностовано параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу. Зокрема, зазначено, що [PERSON] була госпіталізована в 4-е психіатричне відділення КНП "Тернопільська обласна клінічна психоневрологіна лікарня " ТОР 20.08.2020 року о 12.03 год., у супроводі мами, родички та поліцейськими РПС ПОП «Тернопіль» «Портал 170», у зв`язку із неадекватною поведінкою: по ночах не спить, поводить себе агресивно по відношенню до рідних та сусідів, стукає їм в стіну, заважаючи їхньому сну, не доглядає за собою та квартирою. З анамнезу хвороби пацієнтки відомо: родом із сім`ї інтелігентів, старша з двох дітей. Ранній розвиток без особливостей. Освіта закінчена вища, бухгалтер, працювала до 2009 року бухгалтером в Тернопільголовпостач. Останніх 11 років не працює взагалі в зв`язку із хворобою. Незаміжня. Дітей не має. Проживає сама. Розлади психіки турбують з 2009 року, коли почала змінюватись в поведінці: почала вимагати гроші в мами, агресивно поводилась до мами та до брата, з вулиці приносила бродяжних котів, живе разом з ними, в квартирі створила антисанітарні умови, сусіди скаржились, що з вікон почала викидати речі, не слідкує за собою, не може готувати собі їду. Двічі в 2009 і 2010 роках намагатися госпіталізувати в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню, але у зв`язку і з її власною відмовою та рішенням комісії була відпущена додому. Дане поступлення пов`язане з неадекватною поведінкою: агресивна щодо рідних, обмежена в соціальних зв`язках (ні з ким не спілкується, нікого не впускає до хати, родичами було силоміць відчинено двері в її квартиру, з метою госпіталізації даної громадянки), не спить вночі та створює шум, що заважає сусідам, бродить по вулицях, зносить до хати усіх котів з вулиці, не доглядає за собою. За рішенням Тернопільського міськрайсуду від 28.08.2019 року суд встановив надати психіатричну допомогу в примусовому порядку шляхом госпіталізації [PERSON] для стаціонарного лікування. (Справа № 607/20075/19). Психічний статус пацієнтки: в свідомості. Орієнтована в повному обсязі. Мовному контакту доступна, але на запитання відповідає неохоче і не завжди по суті. Розлади сприйняття не виявляє. Мислення паралогічне, виказує маячні ідеї відношення до неї рідних та навколишніх: «Ходять якісь люди і приносять незрозумілі речі, очевидно хочуть мені нашкодити». Емоційно сплощена. Вольові процеси ослаблені: пацієнтка має дуже неохайний вигляд, одежа дуже брудна. Коло інтересів звужене. Критика до свого стану відсутня. Наявність у неї хвороби заперечує. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання. З приводу доведеності необхідності надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - госпіталізації [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради для стаціонарного лікування, виходячи з діагнозу, що поставлений [PERSON] , амнестичних відомостей, що відображені в наданому суду висновку, пояснень законного представника, лікаря, суд приходить до переконання, що госпіталізація [PERSON] , [INFO] до Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, без її згоди, є доцільною та відповідає її інтересам, оскільки є підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, а тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, слід задовольнити. Рішення підлягає до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: approved