Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], місце смерті м. Стаханов, яка настала [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, він є зятем [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Стаханов Луганської області, в зв'язку з інфарктом мозжечка головного мозку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окуповані території України, на якій не можливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно о ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка та зазначає що свої вимоги підтримує, просила суд розглянути справу у її відсутності. Представник зацікавленої особи до зали судового засідання не звився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши доводи заявника та надані письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів диспозитивності цивільного судочинства, визначив що правовідносини регулюються нормами ЦК України та Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до довідки про причину смерті № 152 від [INFO] року [PERSON], [INFO] померла [INFO] року в зв'язку з інфарктом мозжечка головного мозку (а.с.9). Також заявник отримав свідоцтво про смерть [PERSON] в органах РАЦС на непідконтрольній Україні території (а.с.10) Відповідно до довідки начальника відділу записів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції ЛНР від 20.10.2016 р. [PERSON] померла [INFO] року у м. Стаханів ЛНР (а.с.11) 14.07.2017 року начальником Саксаганського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] яка померла, 30.04.2016року (а.с.13) Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII (далі - Закон) тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 2-3 статті 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, довідка про причину смерті № 152, видана лікарем Тихоновою Н.О та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2016 року видане відділом запису актів громадського стану Стаханівським міським управлінням юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Оскільки свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.10.2017 р. та довідка про причину смерті № 152 , видані лікарнею, що знаходиться в м. Стаханов відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], померлої [INFO] року на території м. Стаханов, Луганської області, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про смерть. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved