Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області за актовим записом № 237; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Тонкошкур». На обґрунтування позову зазначила, що 09 серпня 1997 року вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Дошлюбне її прізвище - "Слюсаренко". Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з листопада 2015 року. Тривалий час між ними існують напружені стосунки. Вони не можуть знайти спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Напружена обстановка в сімї негативно впливає на їх з чоловіком психологічний стан. Вважає, що їх сімя припинила своє існування і відновити подружні стосунки не можливо. Вирішити питання про розлучення в органа РАЦС відповідач не бажає. Спору по розподілу майна між сторонами немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної Ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровській області за актовим записом № 237, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2015 року між сторонами припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до теперішнього часу між ними не поновлювались, неповнолітніх дітей сторони не мають, зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна між ними не має, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, неповнолітніх дітей сторони не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню.

Outcome: approved