Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

В вересні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що 7 серпня 2007 року він з публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» уклав кредитний договір № TEAWGA00000051, за яким останній надав йому кредитні кошти у користування строком з 7 серпня 2007 по 7 серпня 2017 року. 15 квітня 2013 року між ним та банком була укладена додаткова угода до кредитного договору № ТЕАWGA00000051 від 7 серпня 2007 року, відповідно до якої вони дійшли згоди щодо внесення змін до вказаного кредитного договору, а також строк повернення кредиту був визначений по 30 квітня 2023 року. Також 7 серпня 2007 року було укладено іпотечний договір в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору. Однак умови кредитного договору ним вчасно не виконувались, через що банк був змушений звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року з нього стягнуто загальну суму заборгованості за кредитом № ТЕАWGA00000051 в розмірі 17 808, 60 доларів США. Дана сума мною є сплачена, що підтверджується відповіддю Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 18 вересня 2017 року, де зазначається що ним борг перед банком погашено. Однак банк не бажає розривати кредитний договір, що є неприйнятним та незаконним, оскільки ним зобов'язання виконані. В позовній заяві позивач просить розірвати договір № ТЕАWGA00000051 від 7 серпня 2007 року укладений між ним та відповідачем, визнати іпотечний договір від 7 серпня 2017 року таким що втратив чинність та виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна - будинок №12, що знаходиться в м. Чорткові Тернопільської області по вулиці Мельничука. В судовому засіданні позивач та його представник позові вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів наведених в позовній заяві. Крім зазначеного в позовній заяві, позивач в судовому засіданні послався на понесені збитки внаслідок укладеного договору. За кредитним договором він вже сплатив банку біля 60 000 доларів США. Кредит він брав на придбання квартири для дітей, однак змушений був цю квартиру продати, для того щоб провести повний розрахунок з банком. Заборгованість за кредитом виникла внаслідок того, що він захворів і пізніше йому була встановлена третя група інвалідності, а тому він змушений був звільнитися з роботи. Представник відповідача позов заперечує, посилаючись на відсутність підстав задоволення позовних вимог позивача та розірвання кредитного договору. Погашення боргу відповідачем за рішенням суду не є належним виконанням зобов'язання за кредитним договором, так як воно було проведено в примусовому порядку та не тягне за собою припинення зобов'язання. Після рішення суду банк продовжує нараховувати позивачу відсотки, штрафні санкції і банк має право на стягнення заборгованості з таких нарахувань. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено. що 7 серпня 2007 року позивач уклав кредитний договір з ЗАК КБ "Приватбанк" № TEAWGA00000051, згідно якого банк надав йому готівкою кредит на строк з 7серпня 2007 року по 4 серпня 2017 року включно у вигляді неповновлюваної кредитної лінії в розмірі 33 500 доларів США. Також7 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір , згідно якого позивачем в іпотеку з метою забезпечення виконання кредитного договору було передано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Тернопільської області. Згідно додаткової угоди до іпотечного договору від 15 квітня 2013 року строк погашення за кредитним договором було змінено до 30 квітня 2023 року. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 20 лютого 2017 року з позивача та його поручителя було стягнуто заборгованість за кредитним договором № TEAWGA00000051 від 7 серпня 2007 року в розмірі 17092,55 доларів США -- заборгованість по тілу кредиту, 644,06 доларів США -- заборгованість по процентам за користування кредитом, 71,99 доларів США -- заборгованість по комісії за користування кредитом та 324,51 гривень -- штраф (фіксована частина). Повідомленням Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 19 вересня 2017 року № 3289/13-30 підтверджується що борг по виконавчому провадженні № 54479410 на виконання виконавчого листа № 608/1742/15-ц від 6 березня 2017 року про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ "Приватбанк" 17808,60 доларів США згідно квитанції від 14 вересня 2017 року сплачений повністю. Також сплачено штраф за користування кредитом в сумі 324,51 гривні. З договору купівлі-продажу від 9 березня 2017 року вбачається, що позивач продав квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 610 та п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України у договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як видно з пояснень позивача, він при отриманні коштів за кредитним договором розраховував придбати квартиру для дітей і така квартира ним фактично була придбана. В судовому засіданні встановлено, що квартира позивачем була відчужена 9 березня 2017 року. Позивач ствердив, що кошти отримані від реалізації цієї квартири ним були використані на погашення заборгованості перед банком за кредитним договором. Така заборгованість ним сплачена повністю. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, оскільки позивач внаслідок завданої шкоди позбавився того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору. За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов'язання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов'язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов'язання. Отже, за погашення заборгованості за кредитним договором є підставою припинення забезпечення виконання основного зобов'язання в виді іпотеки та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна житловий будинок по [ADDRESS] Тернопільської області. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України підлягають стягненню 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Outcome: approved