Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 05 серпня 2013 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/637/13, яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Житлобуд-1» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 39348,24 грн. та судовий збір 394,00 грн. [PERSON] у своїй заяві про скасування судового наказу вказує на існування спору про право між сторонами з приводу нарахування вартості житлово-комунальних послуг. Крім того, заявник наполягає на пропуску строку позовної давності, оскільки заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг нарахована товариством за період більше, ніж три роки З цих підстав, заявник просить суд скасувати судовий наказ, виданий 05 серпня 2013 року суддею Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-н/756/637/13. Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заяву про скасування судового наказу. Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про скасування судового наказу. Зазначив, що [PERSON] протягом багатьох років взагалі не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, з претензіями до стягувача заявник не звертався, наразі відкрито виконавче провадження з приводу стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, державним виконавцем провадяться примусові дії по стягненню такої заборгованості. Також представник стягувача вказує, що пропущено строк звернення із заявою про скасування судового наказу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. 05 серпня 2013 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/637/13, яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Житлобуд-1» заборгованість з оплати спожитих житлово-комунальних послуг у розмірі 39348,24 грн. та судовий збір 394,00 грн. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки про нарахування та оплату по особистому рахунку боржник не сплатив вартість житлово-комунальних послуг за період з квітня 2010 року по травень 2013 року. При цьому, станом на квітень 2010 року боржник вже мав заборгованість у сумі 11820 грн. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обгрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обгрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. За таких обставин, розмір, нарахованої стягувачем заборгованості за житлово-комунальні послуги, свідчить про пропуск ним строку позовної давності. Відповідно до ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про наявність спору про право у даному випадку, оскільки питання стягнення заборгованості за комунальні послуги поза межами строку позовної давності може бути вирішено лише у позовному провадженні. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved