Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих господарських будівель та шляхом демонтажу вигрібної каналізаційної ями, які знаходяться на межі земельних ділянок за адресою буд. № 19 та буд. № 17, вул.50 років Жовтня, с.Грушівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він є власником житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці за адресою Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Грушівка, вул.50 років Жовтня, буд. 19. По сусідству з його домоволодінням за адресою Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Грушівка, вул.50 років Жовтня, буд. 17 проживає [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачем по справі за час проживання в житловому будинку були збудовані біля самої межі з його земельною ділянкою та домоволодінням господарські будівлі для тримання свиней, для зберігання дров, для зберігання вугілля, а також влаштована вигрібна яма з якої періодично витікають фекалії та породжують сморід по всій території домоволодіння. З вказаних будівель спадають атмосферні опади до його саду, що призводить до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою та садом, є наслідком пошкодження саду від надмірних атмосферних опадів, що попадають з дахів вказаних будівель та від розливу вигрібної ями. Також має місце затінення його земельної ділянки. Позивач вважає, що зазначені будівлі та вигрібна яма збудовані з порушенням будівельних норм. Позивач вказує, що 14 травня 2014 року за його зверненням комісією в складі землевпорядника Ленінської сільської ради, голови земельної комісії, члена земельної комісії, депутата Ленінської сільської ради складено акт обстеження, згідно якого комісія дійшла висновку, що будівлі, які були збудовані приблизно в 1967 році на сьогоднішній день згідно будівельних норм зведені з порушенням та йому рекомендовано вирішити дане питання з власником суміжної земельної ділянки мирним шляхом. В січні 2017 року він звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. В лютому 2017 року йому надійшла відповідь з рекомендацією звернутися до суду для вирішення даного питання. [PERSON] зазначає, що відповідач в порушення норм діючого законодавства дозволу на влаштування вигрібної ями та вищезазначених господарських будівель та споруд не отримувала, документи, які б підтверджували факт законності побудови вказаних будівель та вигрібної ями у відповідача відсутні. Позивач вказує, що враховуючи те, що відповідач самочинно побудувала господарські будівлі і споруди та вигрібну яму, з грубим порушенням діючих будівельних норм та санітарних норм, та вважає, що наявні підстави для звернення до суду за захистом його прав. У звязку з вищевикладеним просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Грушівка, вул.50 років Жовтня, буд. 19 шляхом знесення самочинно збудованих господарських будівель та шляхом демонтажу вигрібної каналізаційної ями, які знаходяться на межі земельних ділянок за адресою буд. № 19 та буд. № 17, вул.50 років Жовтня, с.Грушівка, Апостолівський район, Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження в даній справі. Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року по справі за клопотанням позивача призначено будівельно-технічну експертизу у звязку з чим провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 20 червня 2018 року провадження по даній справі поновлено. Ухвалою суду від 18 липня 2018 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року за клопотання представника позивача провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] закрито відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України у звязку з отриманням судом відомостей про смерть відповідача. Витребувано з Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області інформаційну довідку із спадкового реєстру про наявність чи відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON], а також копію спадкової справи за її наявності. Ухвалою суду від 12 грудня 2018 року за клопотання представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області копію спадкової справи після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року за клопотанням представника позивача до участі в справі залучено спадкоємицю [PERSON] [PERSON] в якості співвідповідача. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представник позивача надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'явилися, викликалися в судові засідання в порядку, передбаченому положеннями ст.128-131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини неявки до суду не повідомили. Відзив до суду не надали. Відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, ураховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, що є у матеріалах цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Ленінське, вул.50 років Жовтня, буд.19, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Апостолівське бюро технічної інвентаризації» № 9364506 (а.с.10). Згідно погосподарської книги № 4, особовий рахунок № 02-0303-1 в користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка в розмірі 0,25 га за адресою с.Грушівка (Ленінське), вул.Мирна (50 років Жовтня), Апостолівський район, Дніпропетровської області (а.с.31). Відповідно до акту обстеження, складеного комісією в складі землевпорядника Ленінської сільської ради [PERSON], голови земельної комісії [PERSON], члена земельної комісії [PERSON], депутата Ленінської сільської ради округу № 13 [PERSON] від 14.05.2014 року, встановлено, що на межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] розташована вигрібна яма, а також розташовані тимчасові і капітальні споруди, які будувалися одночасно з будинком і перебувають у напівзруйнованому стані. Вказаною комісією зроблено висновок, що будівлі, які були побудовані приблизно в 1967 році, на сьогоднішній день, згідно будівельних норм зведені з порушенням, власникам суміжних ділянок рекомендовано вирішити питання мирним шляхом (а.с.11). Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області 16.02.2017 року [PERSON] надано відповідь на його звернення стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою домоволодіння № 17 по вул.50 років Жовтня, с.Грушівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.12-13). Згідно копії інвентаризаційної справи на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами [PERSON], що розташований за адресою в с.Грушівка (Ленінське), вул.Мирна (50 років Жовтня) буд.17 вбачається, що домоволодіння складається з жилого будинку А, огорожі - №1-№5, замощення І, гараж Б, сарай Д, душова Г, сарай Д, туалет Ж, колонка - № 6 (а.с.42-48). З висновку експерта № 6-06/18 судової будівельно-технічної експертизи по вказаній цивільній справі встановлено, що місце розташування будівель та вигрібної ями на межі земельних ділянок, які находяться за адресою с.Грушівка, вул.50 років Жовтня, буд.19 та с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 не відповідає будівельним нормам та правилам. Будівництво вигрібної ями на межі земельних ділянок, які знаходяться за адресою с.Грушівка, вул.50 років Жовтня, буд.19 та с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 без відповідних дозволів з фільтрацією рідких відходів у землю не відповідає вимогам державних будівельних норм і стандартів та вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва. Фактичне місце розташування будівель, які знаходяться за адресою с.Грушівка, вул.50 років Жовтня, буд.19 та с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 відносно меж земельних ділянок не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва в частині неможливості їх поточного ремонту та відсутності забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель на територію суміжної ділянки. Будівлі, які знаходяться за адресою с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 (сарай літ. «В», сарай літ. «Д» та душова літ. «Г») можливо привести у відповідність будівельних норм без їх знесення шляхом влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель на територію суміжної ділянки. Вигрібну яму, яка знаходиться за адресою с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 не можливо привести у відповідність будівельних норм без її знесення (а.с.62-69). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02 листопада 2018 року № 00021348346 [PERSON] помер 14 грудня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 74 від 16 грудня 2013 року (а.с.148). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] заведена за № 56052207, 07.05.2014 року приватним нотаріусом [PERSON] в Апостолівському районі Дніпропетровської області (а.с.161-163). З дослідженої судом спадкової справи № 42/2014 щодо майна померлого 14 грудня 2013 року [PERSON], розпочатої 07 травня 2014 року (а.с.180-198) встановлено, що донька померлого [PERSON] [PERSON] звернулася 07 травня 2014 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.181). Дружина померлого [PERSON] звернулася 07 травня 2014 року до нотаріуса із заявою про відмову від обовязкової частки в спадковому майні, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с.187). Згідно свідоцтва про смерть серія І-КИ № 548209 [PERSON] помер 14 грудня 2013 року (а.с.189). З довідки, виданої виконкомом Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області №84 від 07.05.2014 року встановлено, що відповідно до запису з по господарської книги № 4 Ленінської сільської ради, особовий рахунок № 0307, в с.Ленінське по вул.50 років Жовтня, буд. № 17 Апостолівського району Дніпропетровської області з 1961 року по день своєї смерті 14 грудня 2013 року, був зареєстрований та проживав [PERSON], [INFO]. Разом з ним на день його смерті була зареєстрована і проживала дружина [PERSON], [INFO], яка продовжує проживати по теперішній час (а.с.190). З довідки, виданої виконкомом Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області №83 від 07.05.2014 року встановлено, що відповідно до запису з по господарської книги № 4 Ленінської сільської ради, особовий рахунок № 0307, в с.Ленінське по вул.50 років Жовтня, буд. № 17 Апостолівського району Дніпропетровської області за померлим 14 грудня 2013 року [PERSON] значиться житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. Для обслуговування належного померлому житлового будинку, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, в користуванні знаходилася земельна ділянка розміром 0,16 га, присадибних земель Ленінської сільської ради (а.с.191). Відповідно до заповіту від 17 квітня 2012 року [PERSON] заповів все своє майно своїй доньці [PERSON] (а.с.192). Згідно\~ст.1223\~ЦК України право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У разі спадкування права на земельну ділянку право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До\~спадкоємців житлового\~будинку,\~інших будівель\~та споруд\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст.1225 ЦК України). Відповідно до\~ч.ч.1,5\~ст.1268\~ЦК України спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно вимог\~ст.ст.1269,\~1296,\~1297\~ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Відсутність\~свідоцтва про\~право на\~спадщину не\~позбавляє спадкоємця\~права на\~спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобовязаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.120\~ЗК України\~у разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~що перебувають\~у власності,\~користуванні іншої\~особи,\~припиняється право\~власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~розташовані ці\~об'єкти.\~До особи,\~яка набула\~право власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду,\~розміщені на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~у власності\~іншої особи,\~переходить право\~власності на\~земельну ділянку\~або її\~частину,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як встановлено судом [PERSON], звернувшись 07 травня 2014 року до нотаріуса з заявою прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який заповів їй все своє майно, що буде належати йому на день його смерті. [PERSON] звернувшись до нотаріуса з заявою відмовилася від обовязкової частки у спадковому майні. Таким чином, [PERSON], як спадкоємиця майна [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 319 ЦК України\~власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов'язків\~власник зобов'язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав. Власність\~зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до частини 1 статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~103\~ЗК України власники\~та землекористувачі\~земельних ділянок\~повинні обирати\~такі способи\~використання земельних\~ділянок відповідно\~до їх\~цільового призначення,\~при яких\~власникам,\~землекористувачам сусідніх\~земельних ділянок\~завдається найменше\~незручностей (затінення,\~задимлення,\~неприємні запахи,\~шумове забруднення\~тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В силу ст.ст.4,15,22\~Закону України\~«Про забезпечення\~санітарного та\~епідемічного благополуччя\~населення» громадяни\~мають право\~на безпечні для\~здоров'я\~і життя\~харчові продукти,\~питну воду,\~умови праці,\~навчання,\~виховання,\~побуту,\~відпочинку та\~навколишнє природне\~середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об'єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм. У процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник зобов'язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища. Органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм. Пунктом 1.1 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених\~наказом Міністерства\~охорони здоров'я\~України 17.03.2011\~№ 145 (далі-Державні санітарні норми) передбачено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. У відповідності до п.п. 2.21, 2.22 Державних санітарних норм - рідкі відходи (фекалії, сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об'єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється. Вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. В умовах децентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Згідно п.3.24, п.3.25, п.3.25б, п.3.26 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44 встановлено: - 3.24* У містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі та гаражі, вбудовані у житловий будинок, прибудовані до нього, або у вигляді окремої будівлі. Господарські будівлі для утримання худоби, інших тварин і птиці допускаються в селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, де згідно з нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування та державного нагляду дозволено їх утримання. Розташування цих будівель на присадибних ділянках слід виконувати відповідно до місцевих правил забудови для сільських населених пунктів. Розміщення господарських будівель по лінії забудови житловими будинками не допускається. - 3.25* Протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1). Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки" та СНІП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. - 3.25б* За відсутності інженерних мереж міської (селищної) каналізації слід передбачати каналізування садиб з використанням місцевих очисних споруд, проект яких погоджений з органами санепідслужби. Обладнання внутрішньодомової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб забороняється. - 3.26 Відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 6-06/18 встановлено, що місце розташування будівель та вигрібної ями на межі земельних ділянок за вищевказаними адресами домоволодінь сторін не відповідає будівельним нормам і правилам, будівництво вигрібної ями без відповідних дозволів з фільтрацією рідких відходів у землю не відповідає вимогам державних будівельних норм і стандартів та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва. Встановлено, що відсутність забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів із покрівель на територію земельної ділянки, користувачем якої є [PERSON] є порушенням, яке стосується позивача. З вищевказаного висновку експерта вбачається, що Будівлі, які знаходяться за адресою с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 (сарай літ. «В», сарай літ. «Д» та душова літ. «Г») можливо привести у відповідність будівельних норм без їх знесення шляхом влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель на територію суміжної ділянки. Вигрібну яму, яка знаходиться за адресою с.Грушівка, вул. 50 років Жовтня, буд.17 не можливо привести у відповідність будівельних норм без її знесення. Із аналізу зазначених вище норм права та встановлених обставин випливає, що позивач в даних правовідносинах має право вимагати захисту своїх прав шляхом запобігання вчиненню дій, що порушують його права, а також створюють небезпеку порушення прав. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що слід усунути [PERSON] перешкоди в користуванні ним своєю земельною ділянкою, шляхом зобовязання [PERSON] привести будівлі: сарай літ. «В», сарай літ. «Д», душову літ. «Г» у відповідність будівельних норм без їх знесення шляхом влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель на територію земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача та шляхом зобовязання [PERSON] знесення вигрібної ями, яка знаходиться на межі земельних ділянок, що перебувають у користуванні сторін. Як встановлено судом спадкоємицею померлого [PERSON] є [PERSON], а отже [PERSON] є неналежним відповідачем у даних правовідносинах і у позовних вимогах до неї слід відмовити. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі задоволення позову на відповідача покладаються також інші судові витрати, повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать витрати повязані з проведенням експертизи (ч.2 ст. 133 ЦПК України). З врахуванням викладеного з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на відшкодування сплаченого судового збору та витрати на відшкодування коштів сплачених позивачем за проведення судової будівельно-технічної експертизи. На підставі викладеного та

Outcome: partial