Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.10.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк згідно умов договору керується п.п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. За користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «тарифами банку» згідно п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість - 15799,81 грн., що складається : - 1489,60 грн. заборгованість за кредитом; - 10281,65 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитом, - 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 728,56 грн. штраф (процентна складова), які також просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач на слухання справи не з»явився, про причини неявки суд не повідовим, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що дає підстави для розгляду справи у його відсутності із винесенням заочного рішення. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] 30.10.2012 року уклав кредитний договір з ПАТ КБ «Приватбанк» та отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30,00%, однак взяті на себе зобов'язання він не виконав. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором. Згідно ст.261 ЦК України за зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Оскільки відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527,530,1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, не погашав суму кредиту та нараховані відсотки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку з [PERSON] становить: 15799,81 грн., що складається : - 1489,60 грн. заборгованість за кредитом;- 10281,65 грн. Заборгованість по процентам за користування кредитом,- 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 728,56 грн. штраф (процентна складова), яка підлягає стягненню з відповідача примусово. На підставі наведеного,

Outcome: approved