Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи тим, що 20 березня 2007 року між громадянином України [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», в особі його Філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (із 30.09.2010 року правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит») (надалі «Банк») був укладений кредитний договір № МКЧ-87-07 (надалі - кредитний договір). За умовами пункту 2.1 Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит на суму 30000 дол. США, на умовах забезпеченості, поверненості, терміновості, платності. Оплата за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 15,5% річних. Станом на [INFO] року заборгованість за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року [PERSON] перед Банком становить: - заборгованість за кредитом - 29578,27 дол. США, що складає по курсу НБУ на 18.11.2007 року 236 419,11 грн.; - заборгованість за простроченими % по кредиту - 18,05 дол. США, що складає по курсу НБУ на 18.11.2013 року 144,27 грн.; - строкова заборгованість по відсотках - 484,36 дол. США, що складає по курсу НБУ на 18.11.2013 року 3871,49 грн. Всього заборгованість за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року відповідача [PERSON] перед Банком становить 240 434,87 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року між [PERSON] та Банком був укладений договір іпотеки № МіЧ-87-2007 (надалі - іпотечний договір), згідно якого позичальник передав в іпотеку АТ «Банк «Фінанси та кредит» нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру під номером [ADDRESS]. [INFO] року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане 14.08.2007 року. [INFO] року була відкрита спадкова справа № 733/07 від 16.08.2007 року та з заявами звернулися спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповіддю Другої Черкаської нотаріальної контори від 25.02.2011 року. Пунктом 6.4.3 Іпотечного договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Боржником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Пунктом 6.4.8 Іпотечного договору передбачене право позивача достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, у тому числі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п.8 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Зокрема, п.9.4.2 передбачено продаж Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст..38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи те, що термін повернення кредиту в повному обсязі був визнаний позивачем таким, що настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була сплачена, позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки. Просять звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] спадкоємцями якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задовольнити вимоги АТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», а саме заборгованість - 240 434,87 грн В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивач ні протягом 6 місяців, ні протягом року з дня сме\-рті [PERSON] з відповідною вимогою до спадкоємців не звертався, а звернувся тільки в 2014 року майже через 7 років після смерті [PERSON], а тому він позбавлений звертатись з відповідною вимогою до його спадкоємців, відповідачів у справі. Зазначає, що відсутні докази прийняття спадщини відповідачами, не визначена частка кожного з спадкоємців в спадковому майні і сама вартість спадкового майна. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились. Причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Із матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит», в особі його Філії «Полтавське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір № МКЧ-87-07. За умовами пункту 2.1 Кредитного договору Банк надав [PERSON] кредит на суму 30000 дол. США, на умовах забезпеченості, поверненості, терміновості, платності. Оплата за користування кредитними коштами встановлена в розмірі 15,5% річних. Станом на [INFO] року заборгованість за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року [PERSON] перед Банком становить: - заборгованість за кредитом - 29578,27 дол. США, що складає по курсу НБУ на 18.11.2007 року 236 419,11 грн.; - заборгованість за простроченими % по кредиту - 18,05 дол. США, що складає по курсу НБУ на 18.11.2013 року 144,27 грн.; - строкова заборгованість по відсотках - 484,36 дол. США, що складає по курсу НБУ на 18.11.2013 року 3871,49 грн. Всього заборгованість за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року відповідача [PERSON] перед Банком становить 240 434,87 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № МКЧ-87-07 від 20.03.2007 року між [PERSON] та Банком був укладений договір іпотеки № МіЧ-87-2007, згідно якого позичальник передав в іпотеку АТ «Банк «Фінанси та кредит» нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 3, що знаходиться в будинку № 149, яка розташована по вулиці Леніна в місті Черкаси. [INFO] року позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.08.2007 року. [INFO] року була відкрита спадкова справа № 733/07 від 16.08.2007 року та з заявами звернулися спадкоємці: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується відповіддю Другої Черкаської нотаріальної контори від 25.02.2011 року. Пунктом 6.4.3 Іпотечного договору передбачено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Боржником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Пунктом 6.4.8 Іпотечного договору передбачене право позивача достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, у тому числі несвоєчасної чи неповної сплати платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов'язання, в т.ч. кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки. Відповідно до п.8 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або Іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору. Зокрема, п.9.4.2 передбачено продаж Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст..38 Закону України «Про іпотеку». Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позичальник має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій сумі, у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти, встановлені договором. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було переданеспадкоємцям у натурі. Відповідно до п. 36 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України "Про іпотеку"). Якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна. Отже, правила статті 1281 ЦК щодо строку пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов'язань, забезпечених іпотекою. Відповідно до ч.6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення Боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи те, що термін повернення кредиту в повному обсязі був визнаний позивачем таким, що настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була сплачена, позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 10 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що спадкоємцями [PERSON] на квартиру [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], які звернулися з заявами про прийняття спадщини до Другої Черкаської державної нотаріальної контори.Заборгованість не погашена на даний час і складає 240 434 грн. 87 коп., вартість іпотечного майна визначена в договорі іпотеки і складає 222 389 грн. Щодо частки кожного з спадкоємців, у відповідності до ст.1267 ЦК України, вони є рівними, а саме по ? частки спадкового майна. В частині задоволення позовних вимог відносно [PERSON] слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, що вона є спадкоємцем [PERSON], відповідно до ст. 60 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн. Таким чином, необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки квартири [ADDRESS], спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON], шляхом продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задовольнити вимоги АТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», а саме заборгованість - 240 434,87 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial