Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2015 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно фізичної особи, яке збудовано цією особою самочинно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним у 1977 році на земельній ділянці, що належить Пирятинській міській раді було побудовано гараж, без проекту відведення земельної ділянки для цієї цілі. На даний час, відповідно до діючого законодавства цей гараж підлягає технічній інвентаризації, як господарська будівля № [NUMBER] до основного п'ятиповерхового будинку по [ADDRESS] багатофункціональної забудови даної території. [PERSON] належала квартира [ADDRESS], до якого приписаний вказаний гараж. У липні 2014 року він продав квартиру [PERSON]. Проте, на момент продажу квартири право власності на гараж позивачем не було набуто та зареєстровано. У листопаді 2014 року він приватизував земельну ділянку, відведену під уже збудований гараж № [NUMBER] за вищезазначеною адресою. Позивач виготовив технічний паспорт на гараж та подав заяву до реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції для проведення державної реєстрації нерухомого майна, проте рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18142148 від 19.12.2014 було зупинено розгляд його заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18426412 від 29.12.2014 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації гаража № [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] по причині не усунення обставин, що призвели до попереднього зупинення реєстраційної справи. З огляду на викладене, просить визнати право власності на самовільно побудований гараж в судовому порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудований гараж № [NUMBER] та погріб під гаражем по [ADDRESS]. Представник позивача пояснив, що відповідно до вимог законодавства гараж підлягає технічній інвентаризації як господарська будівля до основного п'ятиповерхового будинку багатофункціональної забудови території по [ADDRESS], у зв'язку з чим рішенням виконкому Пирятинської міської ради №146 від 23.05.2014 приміщенню вказаного гаража була присвоєна адреса. Технічне обстеження та прийняття в експлуатацію господарських будівель, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт регламентується Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 24.06.2011 N 91 (далі- Порядок). Іншого нормативного акту, який би регламентував порядок введення в експлуатацію таких господарських будівель як гараж немає. Вказаним Порядком встановлено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року господарських (присадибних) будівель, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є Технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Прийняття в експлуатацію зазначених об'єктів не передбачено законодавством. Тому вважає, що рішення Реєстраційної служби про відмову в реєстрації належного позивачу гаража за виконанням всіх передбачених чинним законодавством умов для його реєстрації, є необґрунтованим. За таких умов, позивач може реалізувати свої права тільки у судовому порядку. Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з'явився, відповідач направив до суду листа, у якому позов [PERSON] до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності нерухоме майно визнав, просить справу слухати у його відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з'явилася, третя особа направила до суду листа, у якому просить розглянути справу без її участі. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача та третьої особи, оскільки їх особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Судом встановлено: [PERSON] був власником квартири [ADDRESS], до якого приписаний гараж №[NUMBER] як господарська будівля, яку позивач самовільно побудував у 1977 році. Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області приміщенню гаража [PERSON], що розташований у ряді існуючих гаражів у районі житлового будинку [ADDRESS] присвоєно № [NUMBER] (а.с.11). У липні 2014 року позивач продав квартиру [ADDRESS], [PERSON] (а.с.9,10). Проте, на момент продажу квартири право власності на гараж ним не було зареєстровано (а.с.12). Згідно характеристики будівель та споруд, технічного паспорта на гараж № [NUMBER] загальна площа гаражу "А-1" та погреба під гаражем " під А -1", що знаходяться в [ADDRESS], складає 23,7 кв.м, вартість становить 18642 грн. (а.с.14-16). У листопаді 2014 року позивач приватизував земельну ділянку площею 0,0026 га, відведену під уже збудований гараж № [NUMBER] за вищезазначеною адресою та отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.17). Прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомості у вигляді допоміжних (нежитлових) приміщень, до яких належать гаражі, має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91. Відповідно до вказаного Порядку, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до абз. 5 п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №868 від 17.10.2013, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Позивач виготовив технічний паспорт на гараж та подав заяву до Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції для проведення державної реєстрації нерухомого майна, проте рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18142148 від 19.12.2014 було зупинено розгляд заяви [PERSON] про державну реєстрацію прав та обтяжень у зв'язку з неподанням усіх необхідних документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (а.с.19). Рішенням Реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції № 18426412 від 29.12.2014 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації гаража № [NUMBER], що розташований по [ADDRESS] по причині не усунення обставин, що призвели до попереднього зупинення реєстраційної справи (а.с.20). Як передбачено ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки самочинне будівництво гаража було здійснено на земельній ділянці, наданій позивачу, у встановленому законом порядку, для будівництва гаража під уже збудоване нерухоме майно без порушення будівельних правил та норм, гараж був зведений позивачем до 1992 року, у зв'язку з чим введенню в експлуатацію не підлягає, позивач виготовив технічний паспорт на нього, проте визнати право власності на самочинно збудований гараж позивач в позасудовому порядку не має можливості, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved