Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, за участю заінтересованої особи - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Л.О. про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, реєстраційного посвідчення від 24 вересня 1999 року, яке посвідчене Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, обґрунтовуючи це тим, що при виготовленні вказаного правовстановлюючого документу було невірно написано його прізвище, а саме, замість " [PERSON] ", вказане " [PERSON] ". У зв`язку з існуючими протиріччями у вищезгаданому документі, заявник не має можливості вільно розпоряджатися квартирою, яка згідно даного правовстановлюючого документа йому належить на праві приватної власності. Заявник у судовому засіданні заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документапідтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Л.О. у судове засідання не з`явилася, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлялася належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши, розглянувши та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заявнику [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 24 вересня 1999 року, на праві приватної власності на підставі договору міни житлових приміщень посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Ларисою Орестівною від 07 серпня 1999 року за реєстровим № 3436, належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] . Однак, під час укладення договору міни житлових приміщень допущено помилку у прізвищі заявника, зокрема, у договорі міни зазначено прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із чим, виникає необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме, реєстраційного посвідчення від 24 вересня 1999 року, яке посвідчене Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації. Метою встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа необхідне для реалізації свого права вільно розпоряджатися квартирою, яка згідно даного правовстановлюючого документа йому належить на праві приватної власності. При цьому, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявнику правовстановлюючого документа - реєстраційного посвідчення від 24 вересня 1999 року, яке посвідчене Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, оскільки згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 01 липня 2016 року Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області, прізвище заявника зазначено « [PERSON] ». Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа потрібно заявнику для того, щоб він мав можливість вільно розпоряджатися своєю власністю, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, підлягає до задоволення, шляхом встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа - реєстраційного посвідчення від 24 вересня 1999 року, яке посвідчене Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації. На підставі наведеного,

Outcome: approved