Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Харківська міська рада до [PERSON] «Про стягнення коштів». Позивач прохає: стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 165 292,38 грн. Позовна заява обґрунтована ти, що Харківською міською радою відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України здійснені заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади, додержання вимог земельного законодавства. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.09.2017 № 98384533 право власності на нежитлові будівлі літ. «БА-1-3» загальною площею 972,5 м.кв. та літ. «БА-1» загальною площею 4627,2 м.кв. по [ADDRESS] з 04.03.2016 по 23.01.2017 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про поділ нерухомого майна від 16.02.2016 №1107. Відповідно до вказаної інформаційної довідки, листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 01.12.2016 № 19-20.08-3-5210/20-16 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 21.12.2016 № 8805/0/225-16 речові права Відповідача на земельну ділянку по [ADDRESS] не були зареєстровані. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,4790 га по [ADDRESS] перебуває у власності територіальної громади міста Харкова. Відповідач у період з 01.04.2016 по 31.12.2016 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 25.09.2017 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що [PERSON] (Відповідач) використовува земельну ділянку площею 0,4790 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «БА-1-3» загальною площею 972,5 м.кв. та літ. «БА-1» загальною площею 4627,2 м.кв, право власності на які з 04.03.2016 по 23.01.2017 були зареєстровані за [PERSON] За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, визначені її межі, площа та конфігурація. Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,4790 га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж нежитлових будівель. Таким чином, [PERSON] набувши право власності на об'єкт нерухомості, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином не оформив правовідносини щодо користування земельною ділянкою. Вищевказані фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до [PERSON] про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності по [ADDRESS]. Представник Харківської міської ради, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити, надав письмові пояснення. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористався. Відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.09.2017 № 98384533 вбачається, що право власності на нежитлові будівлі літ. «БА-1-3» загальною площею 972,5 м.кв. та літ. «БА-1» загальною площею 4627,2 м.кв. по [ADDRESS] з 04.03.2016 по 23.01.2017 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про поділ нерухомого майна від 16.02.2016 №1107. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 01.12.2016 № 19-20.08-3-5210/20-16 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 21.12.2016 № 8805/0/225-16 речові права Відповідача на земельну ділянку по [ADDRESS] не були зареєстровані. Установлено, що з 07.02.2012 року по 01.06.2015 року згідно договору оренди землі укладеного між Харківською міською радою - орендодавець та орендарем - ТОВ «Рост» земельна ділянка площею - 1,2312 га по [ADDRESS] використовувалась вказаним ТОВ для обслугування та експлуатації нежитлових приміщень. 17.12.2015 року актом прийому-передачі земельної ділянки реєстраційний № 273/15 ТОВ «Роста» передано вказану земельну ділянку до земель запасу м. Харкова. Як вбачається з Акту обстеження земельної ділянки Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 25.09.2017 - [PERSON] використовува земельну ділянку площею 0,4790 га по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «БА-1-3» загальною площею 972,5 м.кв. та літ. «БА-1» загальною площею 4627,2 м.кв, право власності на які з 04.03.2016 по 23.01.2017 були зареєстровані за [PERSON] Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,4790 га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж нежитлових будівель. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Виходячи зі змісту статті 120 Земельного кодексу України, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Водночас за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідачем право користування земельною ділянкою не оформлене. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення. Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, обов'язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об'єктивний результат: наявність безпідставного збагачення. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Статтями 4.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною. Так, з матеріалів справи вбачається, що право власності на нежитлові будівлі літ. «БА-1-3» загальною площею 972,5 м.кв. та літ. «БА-1» загальною площею 4627,2 м.кв. по [ADDRESS] з 04.03.2016 по 23.01.2017 зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про поділ нерухомого майна від 16.02.2016 №1107. Проте дій щодо оформлення вказаної земельної ділянки відповідач не здійснював. Враховуючи, що з моменту виникнення у відповідача права власності до теперішнього часу відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна. Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Харкова здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (визначеної шляхом множення площі вказаної ділянки та нормативної грошової оцінки одного квадратного метра землі) з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період. Відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 01.04.2016 року по 31.12.2016 року. Позивачем до позовної заяви долучений розрахунок розміру доходу одержаного відповідачем від безпідставно набутого майна як розмір орендної плати за землю, яка є регульованою та звичайною ціною плати за землю державної та комунальної. Вказаний розрахунок зроблений позивачем за період використання відповідачем земельної ділянки у період з 01.04.2016 року по 31.12.2016 року у сумі 165 292 грн. 38 коп. Розмір доходу відповідача за вищевказаний період було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав контрозрахунок іншого розміру орендної плати. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов Харківська міська рада до [PERSON] «Про стягнення коштів» підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 264 ЦПК України судовий збір, слід стягнути на користь Позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved