Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

В квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 12/25 часток житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказала, що вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно оскільки на правовстановлюючому документі на частку в житловому будинку відсутня відмітка реєструючого органу. Враховуючи викладене, позивач просила визнати за нею право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - Територіальна громада міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №2-1183/2006 за позовом [PERSON] про визнання право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. (свідоцтво про смерть - а.с.11). Спадкоємцем першої черги за законом є його донька [PERSON]. (свідоцтво про народження - а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 12/25 часток житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу 12/25 часток адміністративного приміщення, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори 06 червня 1996 року та зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації 18 червня 1996 року за № 9085.(а.с.12-14). В подальшому, згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 серпня 2006 року було узаконене самовільне перепланування 12/25 частин адміністративного приміщення в житловий будинок, загальною площею 118,5 кв.м. та за результатами перепланування було визнано право власності за [PERSON] на новостворене нерухоме майно в тому числі і на господарські споруди. (а.с.15). Відповідно до довідки КП Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації № 109 від 22 квітня 2014 року станом на 31.12.2012 року право власності на 12/25 часток житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Інші 13/25 часток житлового будинку належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування від 24.12.2004 року № 2328. Позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу № 29/2011 від 11 жовтня 2011 року. Крім неї з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса звернулася дружина померлого [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються довідкою приватного нотаріуса від 06.05.2014 року № 82/01-16. Однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 12/25 часток житлового будинку, оскільки правовстановлювальний документ на житловий будинок не відповідав вимогами діючого законодавства, що підтверджується довідкою нотаріуса від 15.03.2013 року. (а.с.23) Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.47 Закону України "Про нотаріат" та п.2 гл.13 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у випадку відсутності правовстановлювальних документів на житловий будинок на ім`я померлого власника, "первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначеності належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку". Враховуючи те, що в судовому засіданні було встановлено неможливість оформлення позивача у спадкових правах у нотаріальній конторі, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно за [PERSON] після смерті її батька [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved