Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

В грудні 2017 року Кредитна спілка "Карат" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача просить суд стягнути солідарно з відповідачів борг по кредитному договору № 20782 від 06 листопада 2015 року в сумі 1906,51 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу в заочному порядку в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, оскільки вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явилися в судове засідання, заперечень проти позову не надали, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. Судом встановлено, що 05 листопада 2015 року до кредитної спілки «Карат» із заявою на отримання кредиту звернувся [PERSON], який просив надати йому кредит у сумі 3700,00 грн., на дванадцять місяців, для придбання речей. (а.с.7). Заява [PERSON] була розглянута та задоволена, йому був наданий кредит, процентна ставка по якому становить 84% річних, про що був укладений кредитний договір № 20782 від 06 листопада 2015 року. (а.с.8,9). Пункт 3.3 кредитного договору передбачає погашення кредиту та процентів за користування кредитом, погашення проводиться згідно графіка, який є невідємною частиною договору. По графіку позичальник був зобовязаний щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та частинами погашати основну суму кредиту. Згідно розрахунку суми заборгованості, позичальник [PERSON] допустив прострочку по платежам, не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору, тим самим порушив пункти 3.3, 5.1.3 кредитного договору, ст. 610 ЦК України. Розділ 7 кредитного договору передбачає відповідальність сторін за порушення умов договору. Станом на 11 грудня 2017 року згідно наданого розрахунку заборгованість по основній сумі кредиту складає 919,00 грн., сума несплачених процентів складає 987,51 грн. Таким чином, загальна сума боргу складає 1906,51 грн., до якої входить основна сума кредиту та несплачені проценти по кредиту. (а.с.13). Пункт 4.1 кредитного договору «Забезпечення кредиту» передбачає поруку. Громадянин [PERSON] уклав договір поруки № 20782 від 06 листопада 2015 року, згідно якого зобовязався відповідати по зобовязаннях позичальника [PERSON] (пункт 1.1 договору поруки) по кредитному договору № 20782 від 06 листопада 2015 року. (а.с.12). Розділ 3 договору поруки передбачає настання відповідальності поручителя по зобовязаннях позичальника. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Таким чином, позовна заява Кредитної спілки "Карат" підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно постанови Пленуму ВССУ 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у сумі 800,00 грн. з кожного.

Outcome: approved