Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася\~ до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями номер 35 , який знаходиться в селі Курчицька Гута Новоград-Волинського району Житомирської області ( далі Будинок), який належав [PERSON], померлій 01 червня 2014 року. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності; представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, проти чого відповідач не заперечив. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що\~ 01.06.2014 року померла [PERSON],\~ після смерті якої відкрилась спадщина, окрім іншого, на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно довідки Курчицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 25.08.2016 року № 7689 , належав померлій /а.с.5,18/. Відповідно до копії рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.11.2016 року було встановлено факт постійного проживання однією сім»єю [PERSON] разом з [PERSON], на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини /а.с.13/. Позивачка по справі є донькою померлої /а.с.8,9/. Як слідує з повідомлення державного нотаріуса від 15.02.2017 року згідно матеріалів спадкової справи № 40/2017 єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину за законом після померлої [PERSON] є її донька позивачка по справі / а.с. 19/. 17.01.2017 року на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований в 1961 році та має наступні господарські будівлі: прибудову, сарай, убиральню, гараж, сарай-сінник, літня кухня, колодязь/а.с.13/. Таким чином, позивач спадщину прийняла, однак у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса від 15.02.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього/а.с. 20/. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1961 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті її матері. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved