Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення, зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після її смерті залишилася квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Він , як спадкоємець першої черги належним чином прийняв спадщину і зареєстрував своє право власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно № 28606079 від 06.01.2011 року. За життя його мати , [PERSON] надала згоду на проживання та реєстрацію в зазначеній квартирі своїй онуки [PERSON] з її двома неповнолітніми дітьми, так як квартира була вільна. Сама вона мешкала з другим сином за адресою: [ADDRESS]. З моменту реєстрації свого права власності на зазначене житло, він не в змозі вселитися в квартиру, а також користуватися і розпоряджатися нею на свій розсуд. Відпо- відачі не допускають його до квартири, не надають ключі від дверей, мешкають в квартирі, що само по собі унеможливлює розпорядження нею на власний розсуд. Відповідачі не є членами його сім'ї в житлових правовідносинах, хоч [PERSON] дійсно є його дочкою. Вселяти у власну квартиру інших осіб в тому числі і тих, які мають кровну спорідненість, як членів сім'ї - це право, передбачене ст.65 ЖУ України, а не обов'язок власника житла. Вселення відповідача [PERSON] з дітьми попереднім власником і наявність права на проживання при попередньому власникові, не надає права відповідачу на наявність цих прав при зміні власника. Крім того, після реєстрації шлюбу, вже під час розгляду справи, відповідачка [PERSON] вселила у спірну квартиру свого чоловіка [PERSON] Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS], зняти їх з реєстраційного обліку, вселити його, [PERSON], в квартиру вселити [ADDRESS]. Відповідачі позов не визнали, пояснивши суду, що позивач по справі, [PERSON] є рідним батьком [PERSON], а діти - рідними онуками, вона є членом його сім'ї, припинення сімейних відносин з власником будинку або квартири не позбавляє права, навіть колишніх членів сім'ї користуватися займаним житлом. Бабуся мешкала разом з нею у спірній квартирі до самої своєї смерті. Іншого житла у неї та її дітей немає. Ніяких перешкод у користуванні і вселенні в квартиру позивачу вони не чинять, згодні проживати з ним в одній квартирі, оскільки вона двохкімнатна , кожний буде мати окрему кімнату. Представник третьої особи Відділу по Ленінському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради проти задоволення позову заперечує, пояснивши, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» діти, члени сім'ї власника житлового приміщення, мають право користуватися займаним житловим приміщенням. Прокурор проти задоволення позову заперечує. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в вересні 2004 року відповідачка зі своєю сім"єю поселилася до бабусі [PERSON] , що підтверджується довідкою ЖБК "Трансформаторщик-9" (а.с. ). 27.12.2007 року [PERSON] разом з дітьми була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.93, копія картки реєстрації особи). Власник житла-її бабуся [PERSON] дала згоду на проживання та реєстрацію відповідачки у своїй квартирі. [INFO] [PERSON] померла, заповіту вона не залишила. Після її смерті в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої , та батько відповідачки - [PERSON] 22.12.2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS] Ці обставини викладені в рішенні суду від 11.03.2014 року, яке набрало законної сили, тому на підставі ст.61 ч.3 ЦПК України не доказуються. В ст.405 ЦК України зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Як роз'яснює Пленум ВСС України від 07.02.2014 року члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець [PERSON] надала житло для постійного проживання своїй онуці [PERSON]. та правнукам, зареєструвала їх в квартирі, проживала разом із ними понад 3 роки. Спадкоємець [PERSON] отримав не тільки спадщину, а і обов"язок надати житло відповідачам. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO], з 2004 року, а [PERSON], [INFO] з моменту народження проживають у спірній квартирі, іншого житла не мають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed