Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н, укладеним 15.01.2009, посилаючись на те, що на підставі вищевказаного кредитного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 250 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 2000 грн. та надав можливість розпорядження кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, не надав банкові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, внаслідок чого станом на 17 березня 2020 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 12776.01 грн, з яких 7815.00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1994.15 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 1882.29 грн - заборгованості за пенею; штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 584.57 грн. - штраф (процентна складова), які просить стягнути з відповідача в його користь та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Від нього поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Належно повідомлена відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. 15 січня 2009 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем на підставі її заяви разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі кредитний договір), згідно умов якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок, надає кредитну картку. Зазначене підтверджується доданою до матеріалів справи копією анкети-заяви відповідача від 15 січня 2009 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими ознайомився та погодився відповідач та довідкою про умови кредитування. Згідно умов вищезазначеного договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який станом на 15.01.2009 року становив 250, 00 грн. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку 15.016.2009 року [NUMBER] . 15.01.2009, встановлено кредитний ліміт 250.00; 26.01.2010 зменшено кредитний ліміт 110.00; 22.02.2010 зменшено кредитний ліміт 110.00; 24.10.201 зменшено кредитний ліміт 0.00., 13.01.2012 збільшено кредитний ліміт 100.00; 24.07.2013 збільшено кредитний ліміт 2000.00; 04.07.2019 зменшено кредитний ліміт 0.00. Відповідно до п.6.5. вищезазначених Умов і Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно вищезазначених Умов відповідач також зобов`язувався: у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту ( в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку (п.6.6); при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів - сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6) . Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», пільговий період діє до 55 днів за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; розмір щомісячних обов`язкових платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості становить 3,75 %. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526 , 530 , 610 , частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначене ст.610 ЦК України. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит у вигляді збільшеного встановленого кредитного ліміту у сумі 2000,00 грн. Відповідачем [PERSON] не виконуються зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 17 березня 2020 року у розмірі 12776,01 грн, з яких 7815,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1994,15 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 1882,29 грн заборгованість за пенею; 1084,57 грн - заборгованість по судовим штрафам. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 №444/9519/12, відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] 7815.00 грн. залишку заборгованості за тілом кредиту, 1994,15 заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 та 1882,29 грн - заборгованості за пенею підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, зокрема штрафів відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 584,57 грн. - штраф (процентна складова), то в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Такі правові позиції висловлені ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року №347/1910/15-ц, які в силу вимог ст.263 ЦПК України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права. На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2102,00 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial