Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] був госпіталізований 09 грудня 2016 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 09 грудня 2016 року лікарем-психіатром Н-Водолазьким ЦРБ [PERSON], після чого оглянутий завідувачем 11 відділення [PERSON], який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. 09 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувача 11 відділення лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] та лікаря-психіатра вищої категорії 11 відділення [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] [PERSON], яка є опікуном хворого, у судове засідання не зявилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати питання, щодо госпіталізації [PERSON] за її відсутності. Прокурор Кас'яненко Р.В. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоровя, про що вбачається з повідомлення виконуючого обовязки заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] та завідувача лікаря-психіатра 11 відділення [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 квітня 2010 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено йому опікунів [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], 09 грудня 2016 року о 10 годині 30 хвилин його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON] останній скарг не предявляє. Анамнез життя (по даним батька, медичної документації) [PERSON] народився в м. Хмельницький в сімї робочих, єдиною дитиною. Відзначався резус-конфлікт. В розвитку не відставав. З дитинства відчував страхи, за характером був замкнутою дитиною. Закінчив 10 класів. Двічі поступав в ХДУ, однак навчання кидав. В армії не служив. Неодружений, мешкає з батьками. Інвалід ІІ групи за психічним захворюванням. Недієздатний з 2010 року, опікун батько [PERSON]. Туберкульоз, вєнзахворювання, б. Боткина заперечує. В 17 років переніс енцефаліт. Страждає міопієй середньої міри. Страховий анамнез: за останні 12 міс. на лікарняному не був. Анамнез захворювання (зі слів батька, даних медичної документації): вперше захворів в 1991 році, коли відзначалося марення особливого значення, чужі батьки, слухові галюцинації, психомоторне збудження. Багаторазово знаходився на лікуванні в багатьох психіатричних відділеннях 15 лікарні, отримував всі різновиди активної терапії без тривалого ефекту. Хворий постійно бє батька та матір, під впливом хворобливих переживань украй агресивний і небезпечний. Підтримуюче лікування приймати категорично відмовляється. Практично безперервно перебуває на лікуванні в психіатричному стаціонарі, вдома не утримується, так як відмовляється від медикаментів, стає злісним і агресивним по відношенню до батьків. Остання госпіталізація в ОПБ №3 з 17 січня 2012 року по 29 липня 2014 року. Отримав лікування: азапін, циклодол, клопіксол, клопіксол депо. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Вперше знаходився на лікуванні в ОПБ №1 з 29 січня 2014 року по 28 січня 2015 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Повторно перебував на лікуванні в ОПБ №1 з 29 січня 2015 року по 17 липня 2015 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. З 20 липня 2015 року по 03 лютого 2016 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Остання госпіталізації в ОПБ №1 з 05 лютого 2016 року по 08 грудня 2016 року. Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Дане надходження обумовлено погіршенням психічного стану: відмовляється від прийому ліків, злісний і агресивним по відношенню до матері, часом в нього бувають слухові галюцинації /а.с. 7/. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], [INFO], страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, [PERSON] у звязку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію /а.с. 8/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України\~окремих положень\~статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до\~статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад,\~може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,\~якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатним, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved