Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Позовна заява мотивована тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний\~час [PERSON]\~ не\~ приймає\~участі у\~вихованні дітей\~та в\~добровільному порядку\~ніякої матеріальної\~допомоги на\~їх утримання\~не надає.\~Діти перебувають на її матеріальному забезпеченні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, пояснили, що не заперечують щодо обовязку матеріально забезпечувати дітей, однак сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем немає можливості, оскільки [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства та отримує пенсію у невеликому розмірі, інших доходів немає. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. на двох дітей. Заслухавши вступне слово позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №332206, виданим 14 березня 2017 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Також [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Підтвердженням даного факту є свідоцтво про народження серії І-НМ №354076, видане 15 лютого 2018 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Встановлено, що діти проживають разом із матірю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №164 від 11 лютого 2019 року. Відповідачу [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності з дитинства довічно та дозволена лише робота в домашніх умовах, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААА №356556 від 15 грудня 2016 року. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду\~на те,\~що розмір\~прожиткового мінімуму\~на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень та враховуючи, що позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, суд прийшов висновку, що аліменти потрібно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 850 грн. щомісячно на кожну дитину, але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Що ж до визначення максимального розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON], то відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із пенсії боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % пенсії боржника. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1\~ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1\~\~ст. 430 ЦПК України\~\~ і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1, ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України " Про судовий збір" передбачено , що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. А частиною другою статті 8 вказаного Закону визначено , що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Враховуючи неналежний майновий стан відповідача, на підставі п.3 ч.1 ст.8 Закону України " Про судовий збір" суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від сплати 768, 40 грн судового збору в дохід держави .

Outcome: partial