Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові вказано 14/05/2011 р. сторони зареєстрували шлюб, в якому [INFO]. народився син [PERSON]. 03/02/2014 р. шлюб сторін розірвано, сина залишено проживати з позивачкою. Відповідач не виконує обов`язку із матеріального забезпечення інтересів дитини. Тому позивачка просила присудити стягнення з відповідача аліментів в примусовому порядку в сумі 2000 гривень, а в наступному збільшила позов та просила суд присудити стягнення аліментів в сумі 6000 гривень. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов та надав пояснення про те, що відповідач є підприємцем і його дохід за минулий рік, про який він самостійно прозвітував перед податковим органом становить більше 480000 гривень. Тому представник позивача вважав, що дохід відповідача складав більше 40000 гривень в місяць і просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 6000 гривень в місяць. В судовому засіданні представник відповідача визнав позов в частині прохання про стягнення аліментів в сумі 500 гривень та заперечив його в іншій частині у зв`язку з тим, що задекларована сума доходу є валовим доходом. Представник відповідача подав суду письмове заперечення на позов, в якому визнав аліменти в сумі 500 гривень та заперечив їх розмір понад визнану ним суму. Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, аналогічна правова позиція висловлена рішеннях у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже відповідач та його представник зобов`язані були з`явитись до суду для ознайомлення із матеріалами відомого їм судового провадження, якщо вважали для себе за необхідне ознайомитись із заявою про збільшення позову, яку було подано позивачем заздалегідь до судового засідання через канцелярію суду 17/03/2015 року, а засідання в цій справі відбулось 02/06/2015 р. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] зареєстровано сторін спору. 03/02/2014 р. рішенням Івано-Франківського міського суду розірвано шлюб сторін, зареєстрований 14/05/2011 р. Відповідно до ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Позивач скористався таким правом і просив суд присудити стягнення аліментів з відповідача в сумі 6000 гривень. При цьому позивачем не було змінено підставу або вид предмету позову. Відповідно до довідки №756 дохід позивачки в грудні 2014 р. становив 228,13 гривень, в січні2015 р. - 543,99 гривень, в лютому 2015 р. - 544,01 гривень. Відповідно до інформації ДПІ у Надвірнянському районі Івано-Франківської області дохід відповідача за 2014 рік, відповідно до його декларації, склав 481400 гривень. Відповідно до договору дарування від 04/09/2012 р. відповідач отримав дарунок у виді квартири в м. Надвірна. Відповідно до копії декларації відповідача його дохід за 2014 рік склав 481400 гривень. В ст. 180 СК України вказано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В п. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом враховано усі обставини, про які сторони повідомили суд для їх врахування при ухваленні цього судового рішення. Таким чином на основі пояснень сторін та наданих ними доказів суд дійшов висновку про те, що потреби в матеріальному забезпеченні інтересів дитини, необхідні для її належного розвитку і життя буде забезпечено при присудженні до стягнення з відповідача аліментів в сумі 2000 гривень, які відповідач зможе сплачувати. В свою чергу позивачкою не доведено правових підстав для стягнення з відповідача аліментів в сумі 6000 гривень, оскільки суду не надано доказів того, що у позивачки є відповідні витрати на утримання дитини саме у вказаній сумі. Тому позов підлягає частковому задоволенню у зазначеній частині. Зазначений висновок стверджується також положенням п. 1 ст. 3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20/11/1989 року, в якому зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже розмір аліментів менше 1/5 частки доходів відповідача не забезпечить задоволення інтересів і потреб кожної дитини відповідача. Інші докази та арґументи сторін не спростовують висновків суду, вказаних в цьому судовому рішенні. Відповідно до зазначеного та на підставі ст.ст. 81, 180, 181, 184 СК України, ст. 110 ЦПК України,

Outcome: partial