Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 12.05.2015 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.05.2008 року позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № HML0GA0000000011, за умовами якого банк зобовязався надати кредит у розмірі 26055,00 доларів США на термін до 13.05.2028 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісіями. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, видавши [PERSON] кредит у розмірі 26055 доларів США. Відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору та норм закону свої зобовязання за кредитним договором не виконав, не здійснював погашення за кредитом у встановленому договором порядку та строки, а тому станом на 15.04.2015 року має заборгованість 36711,33 доларів США. В забезпечення виконання зобовязання за договором № HML0GA0000000011 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно п.п. 5, 6 якого, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п»яти календарних днів з моменту отримання. Така вимога позивача до поручителя залишена без задоволення. Оскільки боржник та поручитель діють у кредитних правовідносинах як солідарні боржники, із посиланням на ст.ст. 1054, 509, 525, 526, 530, ч.2 ст. 1050, 610, 554 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 32, 107 ЦПК України просить достроково солідарно стягнути із відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № HML0GA0000000011, що станом на 15.04.2015 року складає 36711,33 доларів США,що згідно курсу НБУ станом на 15.04.2015 року складає 841423,60 грн., із яких: 28604,23 долари США заборгованість за кредитом, 4139,03 долари США заборгованість за процентами 850,87 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 1358,65 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи 10,91 доларів США (фіксована частина), 1747, 64 долари США (процентна складова), а також стягнути судові витрати. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Приватбанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, мотивуючи його тим, що 13 травня 2008 року між нею та банком було укладено договір поруки №HML0GA0000000011, за умовами якого вона як поручитель зобовязалась перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобовязань перед банком, що виникли з кредитного договору №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 р. укладеного між банком та [PERSON] Відповідно до умов кредитного договору, які були їй відомі [PERSON] зобовязався повернути банку кредит в сумі 26055,00 доларів США до 13.05.2028 р. зі сплатою 15% відсотків річних. Згідно умов договору [PERSON] зобовязаний здійснювати щомісячне погашення заборгованості по кредиту в розмірі 429,27 доларів США, однак між сторонами кредитного договору 08.02.2012 та 12.06.2013 року було укладено додаткові угоди до кредитного договору, внаслідок яких щомісячний платіж за кредитом збільшився до 468.73 доларів США та до 496,62 доларів США відповідно, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності [PERSON] як поручителя. Згоди як поручитель на укладання цих договорів [PERSON] не давала. Із посиланням на правову позицію, що висловлена в постанові ВСУ від 20.02.2013 року №6-172цс12, ст.ст. 559 ч.1, розясненнях, що міститься в Постанові Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», п.13 договору поруки, вважаючи, що відбулось збільшення відповідальності поручителя без її згоди та у письмовому вигляді, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не визнає та просить визнати договір поруки №HML0GA0000000011 від 13 травня 2008 припиненим. ( т.1 а.с. 64-67) Ухвалою суду від 29.07.2015 року даний зустрічний позов обєднано в одне провадження і з первісним позовом ПАТ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. (т.1 а.с. 69) В судове засідання представник позивача-відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не зявився, надав письмову заяву (т.2 а.с.32), у якій зокрема просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Згідно письмових заперечень (т.1 а.с. 74) зустрічний позов [PERSON], не визнав, в його задоволенні просить відмовити, оскільки після підписання договору реструктуризації (додаткових угод до кредитного договору від 08.02.12 та 12.06.2013) відповідальність боржника перед кредитором стала меншою, що спростовує заявлені [PERSON] позовні вимоги, щодо зміни зобовязання, що призвели до збільшення відповідальності її як поручителя. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], у судові засідання не зявились. [PERSON] надав письмову заяву (т.2 а.с. 34) у якій, зокрема, просив судове засідання проводити у його відсутність та відсутність його представника. Позовні вимоги не визнав у повному обсязі, у звязку з їх недоведеністю. Відповідачка-позивачка [PERSON], будучи належним чином та завчасно повідомленою про час та місце розгляду справи (т.2 а.с. 26), у судове засідання не з»явилась, неодноразово надавала суду заяви у яких просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позов ПАТ КБ «Приватбанк» не визнає, свій позов підтримує (т.1 а.с. 249, т.2 а.с.22). Оскільки підстав для відкладення розгляду справи, що передбачені ст. 169 ЦПК України не встановлено, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін, їх представників на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши та оцінивши докази, що наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити частково, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судом встановлено, що між позивачем ЗАТ КБ «Приватбанк» (з 30 квітня 2009 р. ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 р. (т.1 а.с. 13-15), за умовами якого (Розділ 8 Договору) банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13.05.2008 по 13.05.2028 р. включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 32155 доларів США на наступні цілі: у розмірі 25000 доларів США на споживчі цілі, 750 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 180 доларів США на страхування майна, 125 доларів США на особисте страхування, а також 6100 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3.00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7,2 договору. Періодом сплати вважається період з 13 по 18 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 429, 27 долара США згідно графіку погашення кредиту (додаток №2) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії. (п.8.1 договору) Позичальник зобовязується повернути кредит згідно порядку та у строки, які вказані у п.8.1. Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказаного в абз1 п.8.1. договору. У разі порушення термінів оплати, передбачених п.п.8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не у повному обсязі) на 120 календарних днів сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості за кредитом), відсотків, винагороди, пені (а повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулось порушення термінів оплати на 120 календарних днів. (п.п.8.1.1, 8.1.2 договору) Для виконання даного договору банк відкриває позичальникові рахунок 29098059290802 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та ін.. платежам. Позичальник доручає без додаткового узгодження перерахувати кредитні кошти: винагороду за надання фінансового інструменту банку у розмірі 750 доларів США, на оплату страхових платежів у розмірі 305 доларів США на поточний рахунок Страхової компанії «Інгострах». (п. 8.2. договору) В забезпечення виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека будинку загальною площею 72.00 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Летичівський р-н, смт. Летичів, вул. Куйбишева, б.74, а також інші види забезпечення зобовязань (п.п. 8.3. договору) При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредитному договору за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. (п.8.4. договору) Пунктами 2.1.3., 2.2.7 передбачено порядок та умови надання кредиту на оплату страхових платежів заставного майна, із яких вбачається їх щорічна періодичність у разі не підтвердження позичальником сплати страхових платежів за рахунок інших джерел. Згідно п.2.2. договору позичальник зобовязується використати кредит на цілі, зазначені в п. 8.1. даного договору; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п. 8.1., 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 3.1., 3.2 договору та винагороду згідно п.п. 8.1. та 7.2. договору; погашення кредиту зробити в порядку, сумах та у строки, передбачені п.п. 8.1., 2.3.3. договору. Банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долара США до гривні більше, ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний)фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті. При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.(п.2.3.1. договору) П. 2.3.2. договору передбачено умови та порядок зменшення банком відсоткової ставки за договором. П 2.3.3. договору передбачені випадки розірвання даного кредитного договору в судовому та односторонньому порядку. Розділ 3 договору передбачає порядок розрахунків за договором. Так, за користування кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, що визначені в п. 8.1. змінної частини договору. Порядок погашення заборгованості за договором визначений п. 3.2. договору. Позичальник сплачує банку винагороду в розмірі й у строки, зазначені в п.8.1 договору. Якщо згідно п.8.1 договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати повного погашення кредиту. Нарахування винагороди на прострочену заборгованість по кредитному договору не проводиться (п.3.6. договору) При непогашенні кредиту в строки, зазначені п.п. 2.3.3, 8.1, 8.1.1, 8.1.2 договору, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нараховується пеня відповідно до п.5.1. умов з дати виникнення простроченої заборгованості (п. 3.7. договору) У розділі 4 договору розкрито правову природу винагороди (комісії) за резервування ресурсів та зазначено за яку саме послугу за вказану комісію надано позивачу, щомісячний розмір якої визначено у п. 8.1. договору (4.08.% річних від суми зарезервованих ресурсів). Відповідно до п.5.1. договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, що визначений у п. 8.4 договору за кожен день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково пені банком не нараховуються. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день сплати. Відповідно до п.п. 5.3. (6.4.), 5.4. договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбачених п.п.5.1., 5.2., 5.3.. здійснюється протягом трьох років, з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником. Відповідно до п. 5.5. договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Невідємними частинами договору є додаток №1 детальний опис загальної вартості кредиту; додаток №2 графік погашення кредиту за кредитним договором №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 року. Згідно додатку №1 (загальна вартість кредиту) (т.1 а.с. 16) вбачається, що кредит виданий під заставу житла, загальною вартістю 36000 доларів США, початковий внесок 11000 доларів США, сума кредиту 25000 доларів США. Валюта кредитування долар США, річна відсоткова ставка -15%, щомісячна винагорода за резервування ресурсів 4.08 % річних, разова винагорода за надання фінансового інструменту 3% від суми наданого кредиту. Кредит є споживчим, забезпечений іпотекою та виданий на 20 років. Включає щорічне страхування майна, щорічне особисте страхування, витрати нотаріуса. Кредит погашається щомісячно рівними частинами по 429, 27 доларів США. Сума відсотків та винагород складає 76969,80 доларів США, реальна відсоткова ставка 19,23, валютні ризики під час виконання зобовязань несе позичальник. Даний додаток підписаний сторонами. 08.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 року (а.с. 17-17 зворот), згідно п.1 якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 73,65 долари США, а саме на суму пені 73,65 долари США. Пунктом 2 угоди передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених у графіку погашення кредиту (додаток 1 до угоди) понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 73,65 доларів США. Пункт 8.1. викладено у новій редакції: банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13.05.2008 по 13.05.2028 р. включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 32155 доларів США на наступні цілі: у розмірі 25000 доларів США на споживчі цілі, 750 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, а також 7985,84 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3.00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7,2 договору. Періодом сплати вважається період з 13 по 18 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати починаючи з 07.02.2012 року позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 468, 73 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії. Погашення кредиту провадиться у строки відповідно до графіка погашення кредиту (додаток №1), який викладено в новій редакції та який є невідємною частиною угоди. Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (додатку №1 до цієї додаткової угоди) (п.п.4,5 угоди). В разі порушення позичальником строків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, зазначених в договорі, сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання позичальником зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, передбачених в договорі, далі плата за кредитом, плата за кредитом нараховується банком в розмірі фактично виплаченої позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобовязань по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом та 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором. Сплата позичальником штрафу здійснюється за кожен місяць порушення, починаючи з останнього місяця неналежного виконання зобовязання, якщо кредит видається в іноземній валюті то в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у графіку погашення кредиту понад 1460 днів щодо зобовязань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення вважається простроченою. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років. Всі інші умови договору залишаються незмінними. 12.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 року (т.1 а.с. 18-18 зворот), згідно п.1 якої суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 196,14 долари США, а саме на суму пені 196,14 долари США. Пунктом 2 угоди передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених у графіку погашення кредиту (додаток 1 до угоди) понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 196,14 доларів США. Пункт 8.1. викладено у новій редакції: банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13.05.2008 по 13.05.2028 р. включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 33602,46 доларів США на наступні цілі: у розмірі 25000 доларів США на споживчі цілі, 750 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, а також 9433,30 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3.00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7,2 договору. Періодом сплати вважається період з 13 по 18 число кожного місяця. Погашення заборгованості за договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати починаючи з 12.06.2013 року позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 496, 62 долара США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії. Погашення кредиту провадиться у строки відповідно до графіка погашення кредиту (додаток №1), який викладено в новій редакції та який є невідємною частиною угоди. Погашення заборгованості позичальника за договором здійснюється згідно графіку погашення кредиту (додатку №1 до цієї додаткової угоди) (п.п.4,5 угоди). В разі порушення позичальником строків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, зазначених в договорі, сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання позичальником зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, передбачених в договорі, далі плата за кредитом, плата за кредитом нараховується банком в розмірі фактично виплаченої позичальником. При цьому позичальник за весь період неналежного виконання зобовязань по сплаті плати за кредитом сплачує банку неустойку у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом та 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором. Сплата позичальником штрафу здійснюється за кожен місяць порушення, починаючи з останнього місяця неналежного виконання зобовязання, якщо кредит видається в іноземній валюті то в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у графіку погашення кредиту понад 1460 днів щодо зобовязань, строк яких не настав, сторони узгодили, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення вважається простроченою. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років. Всі інші умови договору залишаються незмінними. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 17.10.2016 року (т.1 а.с. 224-225) відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 року недійсним, із підстав невідповідності його умов Закону України «Про захист прав споживачів» як безпідставний. Згідно з копією заяви на видачу готівки №1 від 14.05.2008 року відповідач видав частину кредиту на споживчі цілі в сумі 25000 доларів США (т.1 а.с 106) Решту частину отриманого кредиту на суму 1055 доларів США (750 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 180 доларів США на страхування майна, 125 доларів США на особисте страхування) відповідно до п. 8.2. кредитного договору виконується позивачем шляхом перерахування коштів на рахунки відповідних установ. Оплати позивачем коштів на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п. 2.1.2., 2.2.7. договору не встановлено та вимоги про їх стягнення не заявлено. Згідно розрахунку заборгованості, довідки про курси валют НБУ та виписки по рахунку за кредитним договором №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 року (т.1 а.с. 4-7, 8, 91-105, т. 2 а.с. 5-20) вбачається, що позивачем станом на 15.04.2015 року нараховано заборгованість в загальній сумі 36711, 32 доларів США, що еквівалентно 841423,60 грн. із них 28604, 23 доларів США заборгованість за кредитом, 4139,03 доларів США заборгованість за відсотками, 850,87 доларів США заборгованість з комісії, 1358,65 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 10,91 доларів США штраф (фіксована частина), 1747, 64 доларів США штраф (відсоток від суми заборгованості). Згідно даних документів вбачається, що вперше видача коштів по кредитному договору у сумі 26055 доларів США відбулась 14.05.2008 року та відповідачем [PERSON] здійснювались погашення по даному кредитному договору, однак несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого на прострочену заборгованість нараховувалась пеня, а загальний розмір простроченої заборгованості за тілом кредиту та відсотками поступово збільшувалась. Останнє зарахування коштів за рахунок позичальника відбулось 31.07.2014 року. Повідомленням № 30.1.0/2-202 від 22.12.2014 року, яке надіслане позичальнику [PERSON] та поручителю [PERSON] згідно реєстру рекомендованих поштових відправлень (т.1 а.с. 9, 10-12) останнім доведено до відома про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором №HML0GA0000000011 від 13.05.2008 року в сумі 3961, 42 долари США та повідомлено про необхідність у п»ятиденний термін з дня отримання повідомлення погасити прострочену заборгованість, а у разі такої несплати заявлено вимогу повернути суму кредиту у повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції. Таким чином банком змінено строк повернення кредиту у повному обсязі. 13.05.2008 року між позивачем ЗАТ КБ «Приватбанк» (з 30 квітня 2009 р. ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №HML0GA0000000011, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором зазначені у п. 16 (п.1 договору). Згідно п.16 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] (боржник) зобовязань за кредитним договором, від 13.05.2008 року №HML0GA0000000011, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 26055 доларів США, а боржник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту, наданого у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 32155 доларів США у строк з 13.05.2008р. по 13.05.2028р. включно; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на місяць у період сплати з 13 по 18 число кожного місяця; щомісячно у період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 429,27 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, винагородою, комісією; сплати відсотків за користування кредитом при порушення боржником зобовязань по погашенню кредиту; сплаті винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4.08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, відповідно до умов та строків, передбачених кредитним договором. Погашення за кредитним договором здійснюється у строк з 13 по 18, або у строки згідно Графіку погашення кредиту (додаток 1); сплати пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Виконання зобовязань зі сплати відсотків, винагороди за надання фінансового інструменту та комісії за користування кредитом, а також сплати інших винагород, штрафів, пень та інших платежів, відшкодовувати збитки, витрати у відповідності, порядку та строки, зазначені у кредитному договорі. Відповідно до п.п. 2-6 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель ознайомлений із умовами кредитного договору. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого зобовязання, передбаченого п.1 договору кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобовязання, а поручитель зобовязаний виконати зазначене у письмовій вимозі зобовязання на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. Згідно п. 11 договору поруки, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором. Згідно п. 12 договору поруки, порука за цим договором припиняється після проходження 5 років з дня настання строків повернення кредиту за кредитним договором. Зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін у письмовому вигляді шляхом укладення додаткової угод (п.13 договору). Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» (до 30 квітня 2009 року ЗАТ КБ «Приватбанк») є юридичною особою та має право на надання банківських послуг які є валютними операціями (т.1 а.с.23, 25-25 зворот, 26) Згідно висновків судової економічної експертизи №07/10/2015-02 від 29.03.2016 року (т.1 а.с. 142-189) отримання [PERSON] за кредитним договором №HML0GA0000000011 від 13 травня 2008 року кредитних коштів підтверджується лише в сукупності з іншими доказами. [PERSON] було погашено заборгованості по кредитному договору на суму 2223,19 доларів США. Документально дослідити відповідність нарахування процентів за користування кредитом та комісії умовам кредитного договору №HML0GA0000000011 від 13 травня 2008 року не видається за можливе. [PERSON] було погашено заборгованості по процентах та комісії на суму 31071,28 доларів США. Документально підтвердити суму пені, наведену в розрахунку заборгованості за договором №HML0GA0000000011 від 13 травня 2008 року станом на 15.04.2015 року не видається за можливе. [PERSON] було погашено пені на суму 823,54 доларів США. Проведення дослідження та надання висновку щодо документального підтвердження нарахування штрафів, не відноситься до компетенції судової економічної експертизи. Розмір реальної процентної ставки складає 24.46%. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ КБ«Приватбанк» та [PERSON], [PERSON], є зобовязальними, і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобовязання як правового звязку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип та розмір процентної ставки визначається кредитним договором. Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також в ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобовязання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, 549 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання Порука (визначення, наслідки порушення, права і обовязки) регулюється ст.ст. 553-559 ЦК України. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ч. 1 ЦК України). Порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 ст. 559 ЦК України). Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтями 57 і 60 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] в порушення вимог кредитного договору, договору поруки та норм ЦК України, не виконали взятого на себе зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та солідарному стягненню з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в валюті кредиту із перерахування на гривні станом на час розгляду справи відповідно до офіційного курсу, згідно положень ч. 2 ст. 533 ЦК України, де 1 долар США = 26,9765 грн.(т.2 а.с.35), а загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення становить 34952,78 доларів США, що еквівалентно 942903,67 грн., з яких із них 28604, 23 доларів США заборгованість за кредитом, що еквівалентно 771642,01 грн., 4139,03 доларів США заборгованість за відсотками, що еквівалентно 111656,54 грн., 850,87 доларів США заборгованість з комісії, що еквівалентно 22953,49 грн., 1358,65 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що еквівалентно 36651,62 грн. Позиція суду щодо стягнення заборгованості у гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення узгоджується із правовою позицією, що висловлена у Постанові Верховного Суду Україні у справі № 6-145цс14, згідно якої якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Щодо задоволення позову в частині стягнення заборгованості з комісій та пені, суд враховує, що недійсність умов договору щодо встановлення даних виплат у кредитному договорі була предметом окремого судового розгляду, за результатом якого в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів 10,91 доларів США (фіксована частина), 1747,64 доларів США - (процентна складова), суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Згідно умов кредитного договору та додаткових умов при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредитному договору за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову, штраф сплачується у гривневому еквіваленті, у випадку, якщо кредит видано в іноземній валюті. Банком нараховано 1358,65 доларів США пені та штрафи - 10,91 доларів США 1747,64 доларів США - (процентна складова, яка складає 5% від 34952,80 доларів США сума заборгованості разом із пенею, яка підлягає стягненню з відповідача. Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Крім того, позивачем всупереч положенням ч.2 ст. 550 ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмір пені (неустойки). Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналогічна правова позиція міститься і у рішення Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів. Таким чином, з [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму становить 34952,80 доларів США, що еквівалентно 942903,67 грн. Крім того, з відповідачів в рівних частках, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1), в розмірі 3654 грн. В задоволенні решти первісних позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав. Щодо зустрічних позовних вимог позивачки [PERSON] про припинення договору поруки, суд вважає їх також недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як передбачено договором поруки №HML0GA0000000011 від 13 травня 2008 року у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого зобовязання, передбаченого п.1 договору кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобовязання, а поручитель зобовязаний виконати зазначене у письмовій вимозі зобовязання на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. Згідно п. 11 договору поруки, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов»язань за кредитним договором. Згідно п. 12 договору поруки, порука за цим договором припиняється після проходження 5 років з дня настання строків повернення кредиту за кредитним договором. Зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін у письмовому вигляді шляхом укладення додаткової угод (п.13 договору). Однак, внаслідок укладення (без згоди поручителя) між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] додаткових угод № 1 від 08.02.2012 та №1 від 12.06.2013р., обсяг відповідальності поручителя [PERSON] не збільшився, оскільки для позичальника змінився лише розмір коштів на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7., про стягнення яких не заявлено позивачем. Відповідачем-позивачем [PERSON] не доведено, що збільшення щомісячних платежів за кредитним договором є наслідком збільшення вказаних сум, що так само спростовується висновком судової економічної експертизи №07/10/2015-02 від 29.03.2016 року (т.1 а.с. 142-189), із якої вбачається, що змін у розмірах складових виданого 13.05.2008 року кредиту (25000 доларів США на споживчі цілі, 750 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 180 доларів США на страхування майна, 125 доларів США на особисте страхування), розмірах процентної ставки, строків повернення кредиту не відбулось. Із досліджених судом додаткових угод вбачається списання відповідачу [PERSON] заборгованості у виді пені та реструктуризацію наявної заборгованості, що в загальному не призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Також позивачем змінено строк виконання основного зобов»язання шляхом направлення вимоги №30.1.0.0/2-202 від 22.12.2014 року та протягом шести місяців із дня її направлення, а саме 12.05.2015 року відбулось звернення до суду із вказаним позовом, тобто строк звернення із вказаним позов до поручителя не закінчився. Таким чином, виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд дійшов висновку, що зустрічний позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.ст. 11 ч.2 п.1, 15, 16, 509, 510, 526, 530, 533, 536, 549, 553-559, 610-612, 625, 626, 629, 631, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ,

Outcome: partial