Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 18.02.2014 та 13.06.2014 року відповідач отримав у борг від позивачки грошові кошти у загальній сумі 20 000 грн., 2900 доларів США та 1000 євро. В листопаді 2016 року відповідач повернув 20 000 грн., після чого перестав повертати грошові кошти. Через це позивачка звернулася до суду та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 2900 доларів США, 1000 євро, що в еквіваленті складає 115 000 грн. Позивачка до суду не з`явилася. Представник позивачки подав заяву, згідно якої позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд вважає, що така поведінка відповідача свідчить про те, що він не має інтересу до справи. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 18.02.2014 та 13.06.2014 року відповідач отримав у борг від позивачки грошові кошти у загальній сумі 20 000 грн., 2900 доларів США та 1000 євро. В листопаді 2016 року відповідач повернув 20 000 грн., після чого перестав повертати грошові кошти. З метою досудового врегулювання спору 08.08.2019 року позивачкою було надіслано претензію про повернення коштів. Проте відповіді відповідачем не було надано. В судовому засіданні було встановлено, що станом на дату звернення до суду з даним позовом загальна сума заборгованості відповідача за договорами позики становить 2900 доларів США та 1000 євро, що у еквіваленти складає: 2900 доларів СШАх27,2405+1000 єврох32,0607=78997,45 грн.+32060,7 грн. = 111 058, 15 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Суд також приймає до уваги положення ст. 627 ЦК України, згідно з якими сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору передбачає свободу в укладенні договору, неприпустимість примусу щодо вступу у договірні відносини. Свобода договору включає можливість сторін вільно визначати характер (вид, тип) договору, який вони укладають. Це означає, що сторони за своїм вибором вправі укладати як договори, що передбачені цивільним законодавством (тобто врегульовані законодавством договірні форми), так і такі, які хоч і не передбачені цивільним законодавством, але не суперечать його загальним засадам (ст. 6 ЦК України). Укладаючи договори, передбачені актами цивільного законодавства, сторони мають право врегулювати в них також ті свої відносини, які цими актами не врегульовані Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати умови (зміст) договору, який вони укладають (ст. 628 ЦК України). При укладенні договору сторони визначили його умови, порядок виконання взятих на себе зобов`язань. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за належним чином не виконав: він частково повернув отримані у борг грошові кошти, через це утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена. Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зважаючи, що відповідач не виконує прийнятих на себе зобов`язань суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved