Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Виклад позиції позивача. 14.03.2018 року між АТ "Таксомбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 023/4501891-СК про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та було укладено Заяву - договір про приєднання до Публічної пропозиції фізичних осіб АТ «Таксомбанк». Відповідно до даного договору відповідачу [PERSON] було оформлено платіжну картку «Велика п`ятірка» із погодженим кредитним лімітом 53500 гривень. Згідно з умовами вищезазначеної Заяви-договору, підписавши даний Кредитний договір Позичальник підтвердив достовірність, повноту та дійсність відомостей, відображених в Заяві- договорі та в офіційних документах, наданих Позичальником Банку підтвердивши дійсність даних документів та погодившись з тим, що Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб розміщені на сайті www.tascombank.com.ua, умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи Банку разом з цією Заявою - довором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами. У відповідності до змісту Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Правил обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифів Банку, розміщених на офіційному з www.tascombank.com.ua. кредитування Відповідача здійснювалось Позивачем на наступних умовах: Погоджена сума кредитного ліміту - 53500 грн; Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом: -з 14 березня 2018 року по 31 січня 2019 року - 39,6 % річних -з 01 лютого 2019 року нараховувалась нова фіксована процентна ставка, за користування кредитними коштами, в розмірі 43,2 % річних, відповідно до затверджених тарифів, розміщених на офіційному сайті АТ «ТАСКОМБАНК» та розрахунку заборгованості за кредитним договором. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією з моменту встановлення кредитного ліміту на аналогічний строк (відповідно до розділу 3 Паспорту споживчого кредиту); Цільове призначення кредиту - споживці цілі. Кошти за Кредитним договором Відповідачем було отримано у передбачений оедитним договором спосіб - що підтверджується відповідною Випискою (яка -утверджує як факт отримання коштів Позичальником, так і факти використання і^аннім даних коштів), отже Позивач, як Кредитодавець. свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. Умови вищезазначеного Кредитного договору Позичальником були не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що стало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. Як наслідок, станом на 30.03.2021 р. заборгованість за Договором № 023/4501891-СК від 14 березня 2018 року, становить 56 216 (п`ятдесят шість тисяч двісті шістнадцять гривень) 20 копійок, з якої: -заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 52025,99 грн.; -заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 4190,21 грн.; -заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) - 0,00 грн.; - пеня на суму простроченої заборгованості за період з 30.03.2020 по 30.03.2021 - 0,00 грн.; - штраф за період з 30.03.2020 по 30.03.2021 - 0,00 грн. Дані суми заборгованості за кредитним договором підтверджується відповідними належними доказами - розрахунком заборгованості по кредитному договору виписками. За таких підстав позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подавала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 16.06.2021 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Представником АТ «ТАКСОМБАНК» Лашко І.І. що діє за довіреністю № 70 від 15.03.2021 року (а.с.63), разом з позовною заявою надіслано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову АТ «Таксомбанк» шляхом накладення арешту на нерухоме майно належне відповідачу (а.с.70). Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про відкладення справи розглядом у зв`язку з сімейними обставинами. Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 16.06.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства «ТАКСОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 13.07.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 16.06.2021 року у задоволенні заяви представника позивача АТ «Таксомбанк» Лашко І.І. про забезпечення позову було відмовлено. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі було направлено на адресу відповідача зазначену у позові та копію позову, які було отримано [PERSON] , про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено факт підписання 14.03.2018 року Заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції AT «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 023/4501891-СК згідно якої остання отримала кредит. Договір складається з Заяви- договору позичальника, Витягу з публічної пропозиції АТ «Таксомбанк» на укладення договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, пакету послуг «Кредитка`для продукту картка «Велика п`ятірка». [PERSON] отримала кредит шляхом оформлення платіжної картки «Велика п`ятірка» із погодженим кредитним лімітом 53500 гривень. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідач [PERSON] письмовою заявою - договором підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з запропонованими АТ "ТАКСОМБАНК" та витягом з публічної пропозиції АТ «Таксомбанк» на укладення договору на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб складають між нею та банком кредитний договір (а.с.9,10-16). Відповідно до взятих на себе зобовязань позичальник [PERSON] надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку. Підписанням даної заяви засвідчила про пряму і безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, проте своїх зобовязань не виконує. В результаті невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 30.03.2021 року становить 56216 гривень. Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості (24-26). Перешкод для предявлення позову про стягнення заборгованості судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Даному факту відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ТАСКОМБАНК ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Висновки суду Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь АТ «Таксомбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. (а.с.8).

Outcome: approved