Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 05 серпня 2014 року за договором позики він передав позичальнику [PERSON] 1500 доларів США, що на той момент було еквівалентно 12000 грн. Факт отримання відповідачем грошових коштів та її обовязок повернути ці кошти підтверджується розпискою останньої, в якій зазначено, що відповідач отримав від нього у якості позики вищевказані кошти та зобовязується їх повернути до 05 листопада 2014 року. Таким чином, між ним та відповідачем 05 серпня 2010 року був укладений договір позики. У звязку з тим, що відповідач обіцяла повернути борг з урахуванням курсу долара на день повернення коштів, за для чого нею був вказаний еквівалент суми боргу в доларах США, вважає, що боржник повинна сплатити йому 37230 грн. Просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 37230 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно розписки від 05.08.2014 року [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], паспорт серії СВ № 755984, зареєстрована за адресою: [INFO], 05.08.2014 року взяла в борг у [PERSON], проживаючого за адресою: [INFO] 12000 грн., що еквівалентно 1500 доларів США. Гроші зобовязалась повернути до 05.11.2014 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті "Урядовий кур'єр". Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі статтями 19, 21 і 22 Закону України "Про інформацію" є офіційними. Наведені позивачем доказі дають достатньо підстав вважати, що з відповідача необхідно стягнути суму боргу на користь позивача. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 224 ЦПК України, ст.ст. 16, 526, 530, 600, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

Outcome: approved