Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.05.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Реєстраційна служба Суворовського РУЮ у м.Херсоні про визнання нечинним свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 17.04.2015р. на 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] , скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м.Херсоні Скакуна Сергія Олександровича, індексний номер: 20743214 від 17.04.2015 року. В подальшому позивач збільшила та уточнила позовні вимоги, просила визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 17.04.2015р. на 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] , нечинним, скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м.Херсоні Скакуна Сергія Олександровича індексний номер: 20743214 від 17.04.2015р., визнати недійсним договір дарування №1320 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , укладений 09.09.2016р. між [PERSON] та [PERSON] , скасувати рішення державного реєстратора Херсонського міського нотаріального округу приватного нотаріуса Козоріз Романа Володимировича, індексний номер 31377833 від 14.09.2016р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,0545 кв.м., яка належить їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ №499821. Відповідачу [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2008р. належало 52/100 частини домоволодіння [ADDRESS] . На суміжній земельній ділянці на спільній межі розташований житловий будинок відповідача [PERSON] . В результаті неправомірних дій з боку відповідача між сторонами виникла конфліктна ситуація з користування приватною власністю. У 2014 році [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м.Херсона з вимогами про усунення з боку [PERSON] перешкод у користуванні земельною ділянкою, а [PERSON] в свою чергу звернулася до суду з зустрічним позовом про відновлення порушеної межі її земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та будинком шляхом зобов`язання [PERSON] знести самовільно збудовані на межі земельної ділянки споруди, а саме:прибудовані до задньої стіни будинку [PERSON] приміщення довжиною 3,40м та відмостку 6 кв.м., сарай літ. «И» та гараж літ.«З» та ін. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона за цивільною справою №666/6434/14-ц від 16.06.2015 року заявлені позовні вимоги [PERSON] задоволенні в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 09.09.2015р. рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 16.06.2016р. залишено без змін. Однак під-час розгляду вказаної цивільної справи, [PERSON] звернулася до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області та отримала декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: дозвіл на реконструкцію 2-х кімнатного індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . Вказана декларація зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонської області 12.01.2015р. №ХС 082150080066. Згідно вказаної декларації реконструкція стосувалась тільки житлових приміщень індивідуального житлового будинку. 25 лютого 2015 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області зареєстровано Декларацію ХС №142150510348 про готовність об`єкта до експлуатації, а саме: здійснення [PERSON] реконструкції приміщень належного їй житлового будинку. У вказаній декларації наявність нежитлових приміщень не вказано. 10 квітня 2015 року [PERSON] звернулася з заявою до реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м.Херсоні про державну реєстрацію прав та обтяжень (щодо право власності). На підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008р. та Декларації про готовність до експлуатації об`єкту від 25.02.2015р., реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні 17.04.2015р. винесено рішення №20743214 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на ім`я [PERSON] та видано Свідоцтво про право власності за № [NUMBER] , на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.04.2015р. зазначено, крім житлового будинку, нежитлові споруди, збудовані відповідачами самочинно, та спір відносно яких знаходився на розгляді в Дніпровському районному суді м.Херсона. [PERSON] умисно не повідомила суд про отримання свідоцтва про право власності та скориставшись цим, оскаржила рішення та ухвалу судів у Вищому спеціалізованому суді України, посилаючись на наявність права власності на самовільно збудовані нею споруди. На підставі чого рішення та ухвала судів першої та апеляційної інстанції скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. На теперішній час цивільна справа №666/6434/14-ц знаходиться у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області. Довідавшись з ухвали Вищого спеціалізованого суду про наявність свідоцтва про право власності та його реєстрацію на ім`я [PERSON] , [PERSON] звернулася за роз`ясненням до Управління ДАБІ щодо правомірності реєстрації Декларації про готовність об`єкту для експлуатації, оскільки в лютому 2015р. між [PERSON] та [PERSON] у Дніпровському районному суді м.Херсона розглядався спір щодо самовільної прибудови до будинку, самовільного будівництва сараю, гаражу по [ADDRESS] , які були здійсненні [PERSON] на межі земельної ділянки [PERSON] без її згоди, і відповідно про ніяке узаконення самовільного будівництва до вирішення судом спору не могло бути мови. Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області за зверненням позивача 05.11.2015р. була проведена перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та складено Акт, в якому зазначено, що при обстежені домоволодіння встановлено наведення [PERSON] недостовірних даних в декларації. Декларація про готовність до експлуатації об`єкту «Реконструкція приміщень індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] » ХС №142150510348 від 25.02.2015р. підлягає скасуванню, оскільки порушено п.10 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». 17.11.2015 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області видано Наказ №31-ск про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.01.2015р. ХС №082150080066 та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25.02.2015р. №ХС142150510348, з виключенням запису щодо реєстрації декларацій з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів. 17.04.2015р. [PERSON] , не погоджуючись з рішенням Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, оскаржила рішення №6 від 07.11.2015р. та Наказ №31-ск від 17.11.2015р. до Херсонського окружного адміністративного суду. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.09.2016 року скасовано Наказ №31-ск від 17.11.2015р. у зв`язку з недотриманням процедури проведення перевірки, що призвело до порушення прав [PERSON] . 16.05.2018 року [PERSON] повторно звернулася до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради з проханням провести перевірку, щодо законності реєстрації Декларацій про початок виконання будівельних робіт від 12.04.2015р. №ХС082150080066 та готовність до експлуатації об`єкта будівництва від 25.02.2015р. №ХС142150510348. Листом №166/01-25М від 18.05.2018 року Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради повідомило позивачу, що за результатами позапланової перевірки проведеною за участі представників Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради та відповідно до ЗУ`Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» та п.22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою КМУ від 13.04.2011р. №461, Наказом начальника управління №127 від 16.05.2018р. скасовано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта будівництва від 25.02.2015р. за № ХС142150510348 та декларацію про початок виконання будівельних робіт від 12.04.2015р. № ХС082150080066. Вищезазначені декларації вилучені з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. [PERSON] вдруге звернулася до Херсонського окружного адміністративвного суду з позовною заявою про поновлення декларації в реєстрі. Рішенням суду позовні вимоги відповідача задоволені, зобов`язано УДАБІ поновити декларацію у зв`язку з тим, что при здійсненні перевірки інспекторами УДАБІ не дотримано процедуру перевірки. Ознайомившись з матеріалами реєстраційної справи, [PERSON] було виявлено, що в справі знаходиться Декларація про готовність об`єкту до експлуатації від 25.02.2015р., яка не відповідає оригіналу Декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 25.02.2015р., яка знаходиться в Управлінні ДАБІ та копія якої видана їй за адвокатським запитом, а саме: в Декларації, яка знаходиться в матеріалах реєстраційної справи в графі «характеристика інших нежитлових приміщень» міститься допис про наявність гаражу та сараю, а в Декларації, наданій позивачу Управлінням, такий запис відсутній. Крім цього, в Декларації наданій [PERSON] не співпадає печатка та відсутній штамп вхідної кореспонденції Управління в графі «Інформація про відповідальну особу» та не проштамповані листи декларації. Отже, [PERSON] надала реєстратору підробну Декларацію. Крім цього, на запит позивача від 17.11.2016р. Управління земельних відносин листом від 24.11.2016р. повідомило [PERSON] , що Херсонською міською радою не приймалося рішень щодо відведення [PERSON] , у власність або в користування земельної ділянки по [ADDRESS] у тому числі під будівництво гаражу та сараю, також не надавалися містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на проектування гаражу та сараю. Відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за вищевказаною адресою органами Держархбудінспекції не оформлювалися. [PERSON] збудувала самочинно та без згоди співвласника споруди на земельній ділянці без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботита з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а реєстратор, реєструючи право власності на нежитлові приміщення, не витребував у [PERSON] документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку. Позивач вважає, що свідоцтво про право власності, видане на ім`я [PERSON] 17.04.2015р., нечинним, оскільки право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Таким документом, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, відповідно до п.п.2,3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р., є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (щодо об`єктів І-ІІІ категорії складності), та виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації сертифікат (щодо об`єктів ІV і V категорії складності). Декларація №ХС142150510348 від 25.02.2015р., яка була подана відповідачем [PERSON] реєстратору, і на підставі якої видано оскаржуване свідоцтво, не відповідає оригіналу Декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 25.02.2015р., яка зареєстрована в Управлінні ДАБІ та копія якої видана позивачу за адвокатським запитом. [PERSON] надала реєстратору документи, які не відповідають дійсності, а саме: декларацію про готовність до експлуатації об`єкту, в якій міститься допис спірних нежилих приміщень, що не прийнятті в експлуатацію, та не були предметом реконструкції житлового будинку, а також за рахунок прибудови збільшила загальну площу житлового будинку та не надала відповідного документу на землю. Позивач вважає, що незаконно видане свідоцтво про право власності на ім`я [PERSON] , порушує її права, як власника земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , оскільки таким чином узаконено самовільно зведені на межі її земельної ділянки відповідачами прибудови до їх будинку, сараю, гаражу, про що [PERSON] приховала від архітектурно-будівельної інспекції, а позивача позбавила права користування її власністю. Таким чином, вищезазначене свідоцтво є нечинним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню. [PERSON] , усвідомлюючи незаконність отримання свідоцтва про право власності та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, умисно 09.09.2016р., не зважаючи на заявлені позивачем позовні вимоги, щодо визнання свідоцтва нечинним, уклала з чоловіком [PERSON] договір дарування №1320 52/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Козоріз Р.В. Ним же як державним реєстратором на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано за [PERSON] право приватної спільної часткової власності на 52/100 частину вищезазначеного житлового будинку, номер запису про право власності - 16376547 від 09.09.2016р., індексний номер: 31377833 від 14.09.2016р. У зв`язку з зазначеним, позивач просить визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 17.04.2015р. на 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , що видане на ім`я [PERSON] , нечинним; скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції в м.Херсоні Скакуна Сергія Олександровича, індексний номер: 20743214 від 17.04.2015р.; визнати недійсним договір дарування №1320 52/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , укладений 09.09.2016р. між [PERSON] та [PERSON] ; скасувати рішення державного реєстратора Херсонського міського нотаріального округу приватного нотаріуса Козоріз Романа Володимировича, індексний номер: 31377833 від 14.09.2016р.; стягнути з відповідачів понесені нею витрати на правову допомогу та сплату судового збору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.06.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 12.12.2016 року провадження за справою зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в частині залишення без розгляду Херсонським окружним адміністративним судом позовної вимоги [PERSON] про визнання нечинним свідоцтва про право власності по справі за позовом №851/594/16 за позовом [PERSON] до Реєстраційної служби Суворовського РУЮ у м.Херсоні, треті особи: [PERSON] , Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання нечинним рішення Реєстраційної служби Суворовського РУЮ у м.Херсоні «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 17.04.2015 року №20743214 та про визнання нечинним свідоцтва про право власності. Ухвалою суду від 15.02.2017 року провадження за справою відновлено. Ухвалою суду від 09.08.2017 року витребувано у КП «Херсонське БТІ» інвентарну справу на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та витребувано у Центру надання адміністративних послуг м.Херсона Херсонської міської ради реєстраційну справу з реєстрації прав власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34678965101. Ухвалою суду від 09.08.2017 року залучено до участі у справі Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 01.02.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Ухвалою суду від 29.03.2019 року прийнято заяву позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог та залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] та в якості третьої особи приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Романа Володимировича. Ухвалою суду від 11.06.2019 року задоволено клопотання позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідача приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Романа Володимировича. Ухвалою суду від 28.11.2019 року задоволено клопотання представника позивача, виключено приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Романа Володимировича з кола відповідачів та залучено його до участі у справі в якості третьої особи. Ухвалою суду від 28.11.2019 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] . Ухвалою суду від 17.01.2020 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі. Ухвалою суду 17.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, зазначених позові та заяві про збільшення позовних вимог. В останнє судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, позивач надала заяву про розгляд справи в її та представника відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити заявлені нею вимоги та стягнути заявлені судові витрати. Надали згоду на винесення заочного рішення за справою. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, неодноразового подання заяв [PERSON] та [PERSON] про відкладення судового розгляду справи, відсутность поважних причин неявки відповідачів в судове засідання, суд, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, визнає неявку відповідачів такою, що не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Треті особи в судове засіданя не з`явились, про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Херсонської міської ради Вершиніна С.С. в особі відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжіень в судовому засіданні вважала позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. В останнє судове засідання не з`чвилась, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Представник третьої особи - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Р.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у всатнволеному законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 11.02.2008р. належить житловий будинок [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0545 кв.м., яка належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №499821. Відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування №1320 від 09.09.2016р. належить 52/100 частин домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ.«В», площею 59 кв.м., сараю літ. «И», туалету літ. «Ж», гараж літ. «З» по [ADDRESS] . До укладення вищевказаного договору дарування, частина зазначеного житлового будинку належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 17.04.2015р. Житловий будинок відповідача [PERSON] розташований на суміжній земельній ділянці на спільній межі з земельною ділянкою позивача [PERSON] . Між сторонами існує спір щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення меж та знесення самовільно збудованих вдповідачами споруд, а саме: прибудовані до задньої стіни будинку [PERSON] частину літ. «в» розміром 0.45х3.38м, відмостку 6 кв.м., сарай літ. «И» та гараж літ.«З» на межі земельної ділянки та частини земельної ділянки позивача. Даний спір знаходиться на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області, цивільна справа№666/6434/14-ц. В процессі розгляду вищевказаної цивільної справи [PERSON] звернулася до ДАБІ у Херсонській області з заявою про надання дозволу на реконструкцію належного їй житлового будинку та 12.01.2015р. зареєструвала декларацію про початок будівельних робіт за № ХС 082150080066. 25.02.2015р. Управлінням ДАБІ у Херсонській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації №ХС142150510348 на об`єкт: «Реконструкція приміщень індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] » В даній декларації зазначено, що після виконання реконструкції в житловому будинку, загальна його площа становить 59.03 кв.м. Об`єкт закінчений будівництвом та готовий до експлуатації. 17.04.2015р. [PERSON] отримала свідоцтво про право власності за № [NUMBER] на житловий будинок [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності видано на ім`я [PERSON] реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні 17.04.2015р. на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008р. та Декларації про готовність до експлуатації об`єкту від 25.02.2015р. за №ХС142150510348. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.04.2015р.за №20743214 у власності [PERSON] , крім житлового будинку, зазначені нежитлові споруди, які збудовані відповідачами самочинно - прибудова, сарай літ. "И", сарай літ. "З". Та обставина, що вказані споруди являються самочинним будівництвом підтверджується матеріалами інвентарної справи БТІ (а.с.168-169), а також актом перевірки дотримання [PERSON] вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 05.11.2015р., відповідно до якого в декларації про готовність до експлуатації об`єкту встановлено недостовірність даних, а саме в декларації зазначено, що реконструкція будинку відбувається в межах геометричних розмірів існуючих фундаментів будинку, що не відповідає дійсності, оскільки за рахунок самовільної прибудови розмір житлового будинку збільшився площею з 52 кв.м. до 59.03 кв.м. Крім цього, згідно листа Управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування ХМР від 24.11.2016р. Херсонською міською радою не приймалось рішень щодо відведення [PERSON] у власність або в користування земельної ділянки, по [ADDRESS] , у тому числі, під будівництво гаражу та сараю. Згідно Наказу №31-ск від 17.11.2015р. УДАБІ у Херсонській області скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.04.2015р. № ХС 082150080066 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 25.02.2015р. № ХС 142150510348 з вилученням з реєстру дозвільних документів. Рішенням Херсонського окружного адміністративного судувід 16.09.2016р. за позовом [PERSON] скасовано наказ УДАБІ про скасування реєстрації декларацій та зобов`язано поновити їх реєстрацію. Відповідно до листа ДАБК Херсонської міської Ради №166/01-25М від 18.05.2018р. на звернення [PERSON] , за результатами позапланової перевірки проведеною представниками Департаменту містобудування та землекорстування ХМР, наказом начальника управління №127 від 16.05.2018р. скасовано декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.04.2015р. № ХС 082150080066 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 25.02.2015р. № ХС 142150510348 з вилученням з реєстру дозвільних документів. Вищезазначені декларації вилучені з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. В подальшому вказана декларація була на підставі рішення Херсонського окружного адміністративвного суду Херсонської області була поновлена в реєстрі, як декларація на реконструкцію індивідуального житлового будинку». Отже, свідоцтво про право власності [PERSON] отримала на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2008р. та Декларації про готовність до експлуатації об`єкту від 25.02.2015р. за №ХС142150510348, зареєстровану реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні 17.04.2015р. При дослідженні судом доказів встановлено, що відповідачем [PERSON] разом з правоустановчим документом на житловий будинок до реєстраційної служби Суворовського РУЮ м.Херсона подано фотокопію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 25.02.2015р., з свідченням [PERSON] своїм підписом, що вона відповідає оригіналу, яка кардинально відрізняється від Декларації, зареєстрованої в реєстрі УДАБІ в Херсонській області, оскільки має дописи та внесені недостовірні дані про реконструкцію будинку, а саме: в Декларації поданої відповідачем зазначено, що проводилась реконструкція приміщень індивідувального житлового будинку, гараж і сарай, в Декларації наданої представником УДАБІ суду, відомості щодо реконструкції чи будівництва гаражу та сараю за адресою: [ADDRESS] , відсутні. В першому та четвертому розділі (Інформація про замовника, генерального підрядника) в декларації, яка знаходиться в реєстраційній справі, вказані паспортні дані та адреса місця проживання [PERSON] , в деклараціїї наданої представником УДАБІ такі записи відсутні. В п.12 (техніко-економічні показники об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентарізації) Декларації поданої відповідачем зазначено: «загальна площа будівлі, кв.метрів: 95,13; ж/б-59,03 (в т.ч. житлова- 35,83) гараж -27,7, сарай -8,4, в Декларації наданої представником УДАБІ, зазначена загальна площа будівлі становить 59,03 (в т.ч. житлова-35,83), відомості про гараж та сарай відсутні. Отже, в поданій [PERSON] декларації, загальна площа будівлі збільшена з 59.03 кв.м. до 95.13 кв.м. та вказані самовільні споруди. В графі «характеристика інших нежитлових приміщень (за наявності) в декларації, поданої відповідачем, в наявності допис у виді гаражу та сараю, в декларації УДАБІ нежитлові приміщення не значаться. В графі 14 про характеристики об`єкту в декларації, поданої відповідачем, значаться прочерки в декларації ДАБІ зазначені показники об`єкту. Також в декларації, яка знаходиться у реєстратора, відсутні штампи УДАБІ, які проставлені на кожній сторінці декларації Управління ДАБІ. Згідно ст.39 Закону України «Про містобудівну діяльність», заявник відповідно до Закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у наданій декларації. Суд вважає, що декларація, подана реєстратору [PERSON] , являється недостовірною, оскільки вказані дані в декларації невідповідають технічній документації, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи. Крім цього, декларація є фотокопією з дописами та відсутністю достовірних даних. Відповідачем не надано жодного доказу для спростування доводів позивача, викладених в позовній заяві. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Таким документом, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, відповідно до п.п.2,3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р., є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (щодо об`єктів І-ІІІ категорії складності), та виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації сертифікат (щодо об`єктів ІV і V категорії складності). Згідно з пунктом 46 Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення), а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер). Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої статті 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку свідоцтво про право власності, видане на ім`я [PERSON] 17.04.2015р., являється нечинним, оскільки згідно ст.331 ч.2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Таким документом, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, відповідно до п.п.2,3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р., є декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (щодо об`єктів І-ІІІ категорії складності), та виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації сертифікат (щодо об`єктів ІV і V категорії складності). Декларація №ХС142150510348 від 25.02.2015р. «Реконструкція індивідуального житлового будинку», яка знаходиться в реєстрі УДАБІ не співпадає з декларацією, яка надана [PERSON] реєстратору як декларація «Реконструкція індивідуального житлового будинку, сарай, гараж» та на підставі якої видано оскаржуване cвідоцтво про право власності. Отже, незаконно видане cвідоцтво про право власності на ім`я [PERSON] порушує права позивача як власника земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , оскільки таким чином узаконено самовільно зведені відповідачами на межі земельної ділянки [PERSON] прибудови до їх будинку, сарая, гаражу, чим позбавлено позивача права користування власністю, а саме земельною ділянкою. Таким чином, суд вважає, що вищезазначене cвідоцтво є нечинним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню в судовому порядку, оскільки пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Відповідно до частини першої статті 11 даного Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. [PERSON] надала реєстратору документи, які не відповідають дійсності, а саме: декларацію про готовність до експлуатації об`єкту в якій міститься допис спірних нежилих приміщень, що не прийнятті в експлуатацію та не були предметом реконструкції житлового будинку, а також не надала відповідного документу на землю. Стаття 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» передбачає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав, так відповідно до частини 1 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Крім цього, [PERSON] , усвідомлюючи незаконність отримання свідоцтва про право власності та Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, умисно 09.09.2016р., не зважаючи на заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання свідоцтва нечинним, уклала з [PERSON] договір дарування №1320 52/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського нотаріального округу Козоріз Р.В. Ним же як державним реєстратором на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано за [PERSON] право приватної спільної часткової власності на 52/100 частини вищезазначеного житлового будинку, номер запису про право власності - 16376547 від 09.09.2016р., індексний номер: 31377833 від 14.09.2016р. Відповідно до ч.2 п.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним. Частиною 3 ст.215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, виходячи з вищевикладеного, вищевказаний договір дарування є недійсним оскільки укладений на підставі нечинного свідоцтва про право власності. Наявність зазначеного договору надало можливість відповідачам узаконити та отримати у власність нежитлові споруди, які збудовані з порушенням діючого законодавства, що призвело до порушення прав власника у користуванні належним майном. За таких обставин договір дарування укладений між відповідачами, є недійсним, а його реєстрація в установленому законом порядку підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України, з відповідачів пропорційно на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати в загальній сумі 9305,20 гривень, які складаються із судового збору в сумі 551,20 гривень, 704,00 гривень та 1410,00 гривень та витрат на правничу допомогу в сумі 6640,00 гривень, а саме: по 4652,60 гривень з кожного.

Outcome: approved