Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Воловецької районної державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON]. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що перебував з відповідачкою у зареєстованому шлюбі з 23.02.2006 року по 08.07.2014 рік. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір?ю [PERSON] та виїхала з нею в Одеську область. Під час відвідуванння позивачем дитини в Одеській області, відповідачка часто перебувала у нетверезому стані та спілкувалася з ним нецензурною лайкою. Позивач не згоден з тим, щоб дитина проживала разом з матір?ю, чого не бажає і сама дитина, яка досягла одинадцяти років та може сама приймати участь щодо визначення свого місця проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків, тому позивач наполягає на визначенні місця проживання доньки разом з ним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, шо на даний час дитина проживає разом з ним в с. Лази Воловецького району. Їхати з матір?ю [PERSON] в Одеську область дитина категорично відмовляється. Крім цього дитина відмовляється навіть спілкуватися з матір?ю. Позивач наголосив, що під час відвідування доньки в Одеській області, відповідачка часто перебувала в стані алкогольного сп?яніння. Позивач просить суд позов задоволити та врахувати те, що він проживає у приватному будинку та має власне господарство, може в повному обсязі забезпечити умови для нормального проживання та розвитку дитини. Відповідачка проживає в орендованій квартирі та не має достатнього стабільного заробітку. Він не чинитиме перешкод для спілкування відповідачки з дочкою. Представник позивача [PERSON] в суді також позов підтримав повністю. Зазначивши, що проживання малолітньої дитини разом з батьком відповідає її інтересам. Позивач має можливість забезпечити дитині належні умови для проживання, повною мірою займається вихованням дитини, чого відповідачка забезпечити не може. Крім цього, позивач не зловживає спиртиними напоями, не має шкідливих звичок, позитивно характеризується за місцем проживання та дуже добре ставиться до дочки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечивши їх тим, що позивач здійснює тиск на дитину, так як на даний час дочка проживає разом з батьком в с. Лази Воловецького району. Останні три роки участі у вихованні дитини не бере, аліменти на утримання дитини не сплачує. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що 29.08.2017 року після перебування дитини у батька на літніх канікулах в с. Лази Воловецького району, позивач [PERSON] самочинно не віддає дитину матері [PERSON], позивач без згоди матері забрав дитину, добровільно повернути дитину матері відмовляється. Представник служби у справах дітей Воловецької РДА Чекета О.В. в судовому засіданні пояснила, що провівши бесіду з малолітньою [PERSON] встановлено, що дівчина на даний час хоче проживати з батьком [PERSON], проживати з матір?ю не бажає, тому що вона її ображає та б?є. Мати офіційно ніде не працює, проживають за рахунок пенсії за станом здоров?я, яка призначена матері та на аліменти, які сплачує батько. В будинку в якому вони винаймають часто бувають застілля, між матір?ю та дитиною виникають непорозуміння, які можуть пливати на психічний стан дитини. Представник просить врахувати інтереси малолітньої дитини та її думку щодо місця проживання. Представник органу опіки та піклування Воловецької РДА Шуста М.Д. в суді щодо задоволення позових вимог не заперечила та надала суду відповідний висновок органу опіки і піклування Воловецької РДА. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] просила суд визначити її місце проживання разом з батьком [PERSON] Проживати разом з матір?ю категорично відмовилася, так як мати до неї погано ставиться, погрожує їй та б?є. На даний час вона проживає разом з батьком та навчається у Лазівській ЗОШ І-ІІ ступенів. Допитаний в якості свідка [PERSON] - вчитель Лазівській ЗОШ І-ІІ ступенів пояснив суду, що малолітня [PERSON] навчається в класі в якому він є класним керівником. Свідок також зазначив, що дитина має добрий загальний розвиток, є старанною та сумлінною, виконує домашні завдання. Допитані в якості свідків в режимі відеоконференції класний керівник [PERSON] та вчитель початкових класів [PERSON] Овідіопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2, в якій раніше навчалася малолітня [PERSON], пояснили суду, що за період навчання в школі [PERSON] зарекомендувала себе як старанна учениця. На уроках була завжди уважна та виконувала домашні завдання. Має добрий загальний розвиток та музичні здібності, відвідувала шкілький музичний гурток. Підтримувала дружні стосунки з багатьма учнями. Мати дівчинки постійно відвідувала шкільні свята, батьківські збори та належно виховувала дочку. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.02.2006 року, який 08.07.2014 року було розірвано за рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області (а.с. 6). Також судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Після розірвання шлюбу між батьками малолітня [PERSON] залишилася проживати разом з матір?ю та відповідачкою по справі [PERSON] Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 18.07.2017 року, [PERSON] проживає зі своєю сім?єю у житловому будинку, який знаходиться у задовільному стані, працює на ДП "Воловецьке лісове господарство", матеріальний стан сім?ї задовільний (а.с.13 ). Як вбачається із довідки Воловецького РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області від 05.07.2017 року, [PERSON] сплатив аліменти в повному розмірі згідно судового наказу №300/141/14 на користь [PERSON] та не являється боржником по інших виконавчих документах (а.с. 12). Позивач [PERSON] на обліку в психоневрологічному та наркологічному обліку Воловецької ЦРЛ не перебуває, що підтверджується відповідними довідками (а.с.10, 11). [PERSON] працює на ДП "Воловецьке лісове господарство" та отримує заробітню плату ( а.с. 78). У ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов?язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування Воловецької районної держаної адміністрації надав суду висновок від 19.09.2017 року ( а.с.56), відповідно до якого з метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON], зважаючи на її бажання проживати разом з батьком, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] враховуючи те, що батько може створити умови для утримання та виховання дитини. Як передбачено ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами та особисте виховання дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно вимог ч.2 ст. 161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції про права дитини установлено можливість розлучення дитини з одним із батьків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Судом встановлено, що позивач не має протипоказань щодо проживання з дочкою, має стабільний дохід та має можливість утримувати малолітню дитину матеріально, позитивно характеризуються. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини. Натомість матеріальне становище та місце проживання відповідачки, яка винаймає житло, гірші ніж ті, що може створити батько. На підставі вище викладеного та враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини [PERSON] до кожного з них та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Outcome: approved