Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "Криворіжгаз" (надалі - АТ "Криворіжгаз") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу з вимогами стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2201,34 грн. та судового збору в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Квартира за зазначеною адресою устаткована газовою плитою, зареєстровано дві особи. 21.04.2010 року газопостачання за адресою відповідача було відключено шляхом відсічення за борги. 11.04.2019 року за адресою відповідача було складено акт про порушення №125 через порушення Кодексу ГРМ: «несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом установки крана ф 15 мм на раніше відсіченому стояку та приєднання ПГ-4 металевим рукавом». У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 2201,34 грн., а також судовий збір. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у за адресою: [ADDRESS] , у вказаній квартирі зареєстрований відповідач (а.с. 5, 21). Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач є споживачем природного газу, вказана квартира за даною адресою устаткована газовою плитою - 1 (а.с. 4). Позивач на підтвердження своїх вимог надав суду акт від 21.04.2010 року № 3035 про порушення, складеного представниками оператора ГРМ, за адресою: [ADDRESS] , згідно якого встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме «несанкціоноване відновлення газопостачання шляхом установки крана ф 15 мм на раніше відсіченому стояку та приєднання ПГ-4 металевим рукавом». Відповідач підписав акт без зауважень (а.с. 6). Таким чином, судом з`ясовано, що за адресою: [ADDRESS] мало місце несанкціоноване відновлення газопостачання. Крім того, судом встановлено, що на адресу відповідача направлений рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (а.с. 13,14,15,16). У відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем, вказана сума пред`явлена до сплати відповідачу окремим платіжним рахунком шляхом надіслання йому разом із вимогою про компенсацію вартості не облікованого об`єму та обсягу природного газу від 07.05.2019 року (а.с. 15), проте, відповідач сплату боргу не здійснює. Пред`явлена сума до сплати відповідачу підтверджується розрахунком заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 11.10.2018 року по 31.03.2019 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 4). Інформація про оскарження відповідачем акту про порушення, розрахунку заборгованості - в матеріалах справи відсутні. Відповідно до Кодексу газороздільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП України № 2494 від 30.09.2015 року, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п.п. 2 п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тож аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved