Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві відображено наступну позицію (а.с. 4 6, 48). На підставі укладеного 09 листопада 2007 року договору позивачем надано [PERSON] кредит у розмірі 1 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому кредитний ліміт був збільшений. Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, пені, тощо) за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 34 697,41 грн. (що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 301,86 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 7 809,29грн., пені за прострочене зобов`язання 8 707,81 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу 750грн., штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. (фіксована частина) та 1 628,45 грн. (процентна складова). Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутність, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 301,86 грн.; будь-яких інших заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що 09 листопада 2007 року [PERSON] звернувся до Банку із письмовою анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Заява; а.с. 18). Згідно зі ст.ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши Заяву, прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору, умови якого викладені в Заяві, Тарифах банку (далі Довідка про умови кредитування; а.с. 19) та Умовах та правилах надання банківських послуг (далі Умови; а.с. 86 100). З умовами такого договору відповідач був ознайомлений, на що вказує його підпис в Заяві. Таким чином, 09 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, на виконання умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом (базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості і становить 1,9 %) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Довідки про умови кредитування, вона містить лише відомості про те, що позичальник отримав кредитну картку "Універсальну, 55 днів пільгового періоду", за користування кредитними коштами передбачено сплату відсотків та комісії. \~ \~ \~ \~У вказаній Довідці не зазначено, даних про умови кредитування, а саме які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту, розмір пені. Указаний договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач кредитом користувався (а.с. 50 71), проте порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів, внаслідок чого, відповідно до розрахунку (а.с. 74 85), станом на 15 серпня 2019 року допустив заборгованість в розмірі 34 697,41 грн. (що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 301,86 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 7 809,29 грн., пені за прострочене зобов`язання 8707,81грн., пені за несвоєчасність сплати боргу 750 грн., штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. (фіксована частина) та 1 628,45 грн. (процентна складова). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України. Суд вважає, що Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, а відповідач користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість. Розмір заборгованості за тілом кредиту суд визнає обґрунтованим. Строк кредитування закінчується 31 серпня 2019 року, що підтверджується довідкою про строк дії кредитної карти (а.с. 49). \~ \~ \~ \~У заяві позичальника від 09 листопада 2007 року, Довідці про умови кредитування відсутні умови договору щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею, штрафами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування пені, штрафів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, позивач посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучені до справи Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, штрафів за порушення умов кредитного договору, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. \~ \~ \~ \~Отже, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві та Довідки про умови кредитування домовленості сторін про сплату пені та штрафів, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зазначене вище свідчить про те, що при укладенні договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону Україн "Про захист прав споживачів" щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ураховуючи викладене, беручи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої на тіло кредиту заборгованості за пенею та штрафами за період невиконання зобов`язань за договором. Таким чином, стягненню з відповідача на користь товариства підлягають 23111,15 грн. заборгованості за кредитним договором та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с.42).

Outcome: partial