Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона та відповідач [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2016 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2015 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 650 грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 02 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, який був визначений за вказаним рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2015 року, значно менший ніж тепер встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатні для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом, необхідні для належного утримання дитини. Оскільки відповідач ніде офіційно не працює, але як їй відомо з неофіційних джерел, займається підробітками, за що з даної діяльності отримує певний дохід. Зважаючи на вищевикладене вважає, оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання та вони не дійшли домовленості з відповідачем щодо його обов`язку утримувати неповнолітню дитину, у зв`язку із ймовірним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Отже, у зв`язку із певним покращенням, на її думку, матеріального становища платника аліментів, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та дохід відповідача вважає, що вона може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2015 року, згідно з яким було вирішено стягувати з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3 від 14.08.2014 року, зареєстрований виконавчим комітетом Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області в твердій грошовій сумі 650 грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 02 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття на нове рішення, згідно з яким стягувати з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 3 від 14.08.2014 року, зареєстрований виконавчим комітетом Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 16 березня 2020 року до досягнення повноліття дитиною. Відповідач надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що із позовними вимогами він частково не погоджується. Вказує, що справно сплачує аліменти, розмір яких встановлено рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13.11.2015 року (650 грн. шомісячно, на сьогоднішній день сплачує 750 грн.), заборгованості не має. У вихованні дитини також бере участь, на жаль, бачити сина регулярно не має можливості через постійну зміну місця проживання його матір"ю, але при будь-якій можливості забирає сина до себе. В рівних долях з [PERSON] бере фінансову участь в лікуванні дитини. Підтверджуючих відомостей не має можливості надати, оскільки гроші віддавав особисто в руки матері ( [PERSON] ) та не вважав за потрібне брати розписку, а вважав за доцільне, по можливості допомогти і забезпечити необхідним свою дитину. З приводу неофіційних підробітків зазначає, що іноді допомагає місцевому орендареві, виходить на підміни обробляти поля, але не має за це фінансової вигоди, а має можливість безкоштовно обробити свій город. Щодо не досягнутої згоди між ними про утримання дитини. Вони зізвонюються з матір"ю сина, розмовляють про його розвиток, потреби, успіхи, але жодного разу позивач не піднімала питання, що її не влаштовує те, на скільки він забезпечує сина. На підставі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальний стан дітей: стан здоров`я сина такий самий, як і під час вирішення справи судом про визначення розміру аліментів; 2) стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів: він має не досить гарне здоров"я, проблеми зі спиною (протрузії та грижі), пневмоторакс легенів та язву шлунку, у зв`язку із чим щороку проходить профілактичне лікування. Він офіційно не працевлаштований, що підтверджується копією трудової книжки, як фізична особа - підприємець не зареєстрований, що можна перевірити в відомостях із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, жодних видів допомоги не отримує. Дохід отримує від ведення домашнього господарства та надлишкового вирощення овочів, іншої роботи в селі не має; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків: інших дітей у нього не має. Членами сім`ї (окрім сина) також є мати, батько. Мати [PERSON] , 1957 року народження, є пенсіонером, отримує пенсію з урахуванням останнього підвищення у розмірі 2000 грн. на місяць, зважаючи на вік є не зовсім здоровою людиною, а тому має певні розтрати на медичні препарати та масажі. Батько [PERSON] , 1952 року народження, також є пенсіонером, отримує пенсію з урахуванням підвищення 2500 грн. на місяць, та має витрати на оздоровлення. Через скрутне матеріальне становище ними навіть була оформлена субсидія на оплату житлово- комунальних послуг. З огляду на зазначене, підстав для суттєвої зміни розміру аліментів у бік збільшення не має. Він намагається підтримувати сина в можливих для всіх членів його сім`ї розмірах, не обмежується лише сплатою встановленого розміру аліментів, а витрачає на сина більше, ніж встановлено рішенням суду. З огляду на те, що в країні відкрито ринок землі та введено безліч обмежень для селян, він не знає як отримуватиме дохід та чи займатиметься господарською діяльністю. Збільшення розміру аліментів поставить його у вкрай невигідне становище, коли він не зможе сплачувати аліменти у повному розмірі, внаслідок чого утвориться заборгованість. Він має допомагати не тільки своєму сину, а й непрацездатним батькам, які також розраховують на його фізичну підтримку. Відповідно до вимог чинного законодавства, гарантований розмір аліментів для дітей до 6 років становить 890 грн., така виплата аліментів співмірна із його матеріальними можливостями з їх виплати. Тому просить суд позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів на розмір однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, задовольнити частково. В судове засідання позивач не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 20.04.2016 року розірвано ( а.с.7). Сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шо підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 14.08.2014 року виконавчим комітетом Безпечнівської сільської ради Жашківського району Черкаської області (а.с. 9). Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13.11.2015 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 650 грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 02 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 02.12.2019р. № 285, за відомостями виконкому Сенчанської сільської ради місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 02.12.2019 року по теперішній час (а.с.6). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість або припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої спільної з позивачем дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 650,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Суд, бере до уваги твердження позивача, що теперішня сума аліментів не дає змоги повноцінно забезпечити життєдіяльність дитини. Твердження відповідача, що він хворіє суд оцінює критично, оскільки ним не надано доказів, які б підтверджували, що за своїм станом здоров`я він не може працювати та надавати матеріальне утримання сину чи існують будь-які обмеження працевлаштування відповідача, здійснення заробітку будь-яким іншим шляхом. Наявність інших дітей чи непрацездатних батьків, які перебували б на утриманні відповідача судом не встановлено. Доводи відповідача на те, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, суд вважає не доведеними, оскільки належних доказів в підтвердження даної обставини відповідачем не надано. За вказаних умов перешкод для зміни розміру аліментів в сторону збільшення немає. Разом з тим, розмір аліментів, призначених судом на утримання дитини у твердій грошовій сумі за рішенням суду від 13.11.2015 року є меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ст. 182 СК України, який визначено у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і який з урахуванням віку дитини [PERSON] , [INFO] , для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року становить 889,50 грн., для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 1109,00 грн., відповідач будь-яких доказів щодо неможливості сплати ним аліментів у розмірі, зазначеному позивачем не надав, тому виходячи з інтересів дитини, вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, слід змінити шляхом зміни способу їх присудження - з розміру аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, що має становити 1/4 частину усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з урахуванням доходів позивача, забезпечить дитині достатній рівень життя, необхідний для її розвитку, а тому позовні вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. В позовній заяві позивач просить присудити до стягнення змінений розмір аліментів за іншим способом їх сплати (в частці від доходу), починаючи з дня подання позову. Проте, такі вимоги в частині визначення початкового моменту сплати аліментів не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки від дня пред`явлення позову стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини (ч. 1 ст. 191 СК), як гарантія того з батьків, з ким проживає дитина, а не у даному спорі про зміну розміру аліментів (ст. 192 СК), де у зміненому розмірі аліменти мають стягуватися від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 840, 80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved