Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить встановити факт проживання її зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно [PERSON] по [ADDRESS] , посилаючись на неможливість прийняття спадщини. В обґрунтування вимог зазначила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Її батьки розірвали шлюб, рідна мати померла, а батько одружився з [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON] , та яка разом з чоловіком, батьком заявниці, стали проживати за адресою: [ADDRESS] , де з ними проживала і вона, заявник по справі. [INFO] її батько [PERSON] помер, а мачуха зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши свою прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер, після його смерті дружина [PERSON] отримала в спадок домоволодіння по [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою площею 0,0617 га. [INFO] померла [PERSON] , за життя якої вона, заявник, більше п`яти років доглядала за нею, оскільки вони були як рідні люди - померла перебувала в шлюбі з її рідним батьком, у них завжди були гарні стосунки, їх будинки знаходяться поряд та дворища з`єднуються однією хвірткою. У них був спільний бюджет, вони жили однією сім`єю в будинку померлої, її племінники погодилися, щоб вона доглядала на [PERSON] , оскільки ті мешкали в інших містах. За життя [PERSON] в присутності своїх племінників розпорядилась спадковим майном, бажаючи заповісти майно їй за догляд, написавши своєю рукою волевиявлення, однак в період карантину вони не встигли знайти нотаріуса, який би погодився виїхати додому для посвідчення заповіту. Витрати на поховання [PERSON] понесені нею, сплату комунальних платежів за будинок та догляд за ним, здійснює також вона. Приватним нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведена спорідненість її з померлою. Тому з метою захисту спадкових прав, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Січкар Богдану Валеріївну надати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги позову підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] доповнила, що дійсно з померлою весь час підтримували родинні тісні зв"язки. Після того, як помер батько позивачки, мачуха одружилась вдруге та прийняла прізвище [PERSON] .. Разом з чоловіком вони придбали будинок поруч, їх домоволодіння городами стикаються один з одним та вони зробили хвіртку, щоб ходити через город. Жили фактично весь час як одна сім"я. Другий чоловік мачухи помер у 2007 році. [PERSON] померла у віці 85 років, хворіла останнім часом, в неї була серцева недостатність, останні приблизно пів року вона вже не вставала з ліжка. Доглядати за нею їй допомогала донька та онука. Родичі [PERSON] - племінники, знали, що у них гарні стосунки, вона доглянута, тому не заперечували, щоб вона здійснювала догляд за мачухою та у подальшому отримала у спадщину це домоволодіння. Сама [PERSON] також висловлювала таку волю, однак вони не оформили документів своєчасно, тому їй довелось звертатись зараз до суду. В ході розгляду справи позивач та представник надали суду заяву про завершення розгляду справи у відсутність, на позові наполягали. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення вимог (а.с. 68-75, 94). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач її бабуся. Померлу [PERSON] вона знає добре, так як домоволодіння поруч розташовані та вони підтримували родинні стосунки, вважали її своєї сім"єю. Більш того, вона допомогала своїй бабусі доглядати за [PERSON] , допомогала прибиратися, купувала ліки, приносила готові страви. Також вона допомогала у доглялі, коли та останні пів року не вставала з ліжка. [PERSON] , племінник приїжджав провідувати [PERSON] , інші племінники - ні. З ними нормальні стосунки, вона розмовляла після смерті [PERSON] , коли виникла необхідність у суд подавати, вони всі не заперечували. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її сусідка. [PERSON] вона теж знала та думала, що вони родичі, так як вони постійно підтримували сімейні стосунки, завжди [PERSON] з чоловіком та донькою, а потім і онукою допомагали [PERSON] . Вони доглянули її до смерті та здійснили поховання. Свідок [PERSON] суду пояснив, що раніше по [ADDRESS] жили його дід та бабуся, після їх смерті він живе у цьому будинку. Тому [PERSON] та [PERSON] знав з дитинства. Завжди бачив, що сім"я [PERSON] допомогала [PERSON] , особиливо, коли та стала старенька та потребувала допомоги: стірали, прибирали, готували, порались на городі, дбали про [PERSON] , утримували та ремонтували будинок. Так було весь час, їх вважав однією родиною.. Вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2008 року, [PERSON] за життя була власником житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,0617 гектарів (а.с. 25, 25,28,29 - копії свідоцтв, витягу, державного акту). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 23). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 вересня 2020 року, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутній факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (спадкоємець не надав документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкування за законом) (а.с. 16). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки (постанова Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 133/960/19 провадження № 61-18742св20). Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (постанова Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем позивачу необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Враховуючи наявність в матеріалах справи заяв відповідачів про визнання заявлених вимог; відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи, копія якої надійшла до суду на виконання ухвали суду; покази допитаних в судовому засіданні свідків, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем - [PERSON] , померлою [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] , як спадкоємцем четвертої черги, на спадкове майно після смерті [PERSON] .

Outcome: approved