Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 20.07.2010 року до Апостолівського районного суду та просив суд стягнути витрати, понесені на будівництво та обладнання магазинів «[INFO]» по [ADDRESS], та магазину «[INFO]» в [ADDRESS]. (а.с. 4-6). Позов обґрунтовано тим, що він перебував у шлюбі з гр.. [PERSON], яка трагічно загинула [INFO] року, рішенням Апостолівського районного суду від 11.05.2006 року був проведений розподіл спадкового майна між ним та іншими спадкоємцями померлої - її батьками [PERSON], [PERSON], її дітьми - [PERSON], [PERSON], при цьому магазин «[INFO]» по [ADDRESS], та магазин «[INFO]» в [ADDRESS] поділені не були. Згідно вказаного рішення йому роз'яснено право на звернення до суду з позовом про стягнення витрат понесених ним на будівництво магазину «[INFO]», що розташований в [ADDRESS] та магазину «[INFO]», що розташований в [ADDRESS]. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.12 року за ним визнано право власності на 1/5 частину магазину, розташованого [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, тому заявою його представника від 12.11.2013 року (т.2, а.с.49-53) зменшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь витрати, понесені на будівництво та обладнання магазину «[INFO]» по [ADDRESS]. За час подружнього проживання з загиблою [PERSON] ним побудовано вказаний магазин, понесені витрати на суму 110849,19 грн. Власником магазину визнано [PERSON], про що він не знав коли здійснював будівництво. Він направляв їй претензію, однак вона відмовилась її задовольняти. Відповідачі є спадкоємцями [PERSON], тому просив стягнути з них вказану суму. Письмових заперечень проти позову подано не було. У судовому засіданні Позивач позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, та пояснив, що він перебував у шлюбі з гр.. [PERSON], яка трагічно загинула [INFO] року, рішенням Апостолівського районного суду від 11.05.2006 року був проведений розподіл спадкового майна між ним та іншими спадкоємцями померлої - її батьками [PERSON], [PERSON], її дітьми - [PERSON], [PERSON], при цьому магазин «[INFO]» по [ADDRESS], та магазин «[INFO]» в [ADDRESS] поділені не були. Згідно вказаного рішення йому роз'яснено право на звернення до суду з позовом про стягнення витрат понесених ним на будівництво магазину «[INFO]», що розташований в [ADDRESS]. За час подружнього проживання з загиблою [PERSON] ним побудовано вказаний магазин, понесені витрати на суму 110849,19 грн. Це кошти були його особисті, оскільки він продав свою квартиру та отримані гроші вкладав у будівництво, він був підприємцем мав дохід, дружина отримувала дохід від підприємницької діяльності, оскільки вони були в шлюбі то ці гроші були сумісними. На даний час вартість будівельних матеріалів значно зросла, тому вважає, що на його користь підлягає стягненню вся сума. Власником магазину визнано [PERSON], про що він не знав коли здійснював будівництво. Він направляв їй претензію, однак вона відмовилась її задовольняти. Відповідачі є спадкоємцями [PERSON], тому просив стягнути з них вказану суму. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON] позов підтримав, просив повністю задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON], який одночасно є представником відповідачки [PERSON] на підставі довіреності (т.2, а.с.66), позов не визнав, просив відмовити, оскільки власником магазину була його бабуся, [PERSON] яка на даний час померла. На час будівництва магазинів він та його сестра [PERSON] (відповідачка по справі) були неповнолітніми, які кошти витрачались він не знає, але будівництво вела його мама так як у неї була будівельна освіта, вона була підприємцем. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] проти позову заперечувала, пояснивши, що позовні вимоги не підтверджені належними доказами, крім того, власником магазину по [ADDRESS] була [PERSON], відповідачі по справі є її спадкоємцями, до спадкоємців з позовом можуть звертатись лише кредитори, позивач же не був кредитором [PERSON] Просила в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, докази, надані сторонами, матеріали спадкових справ, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], з якою позивач перебував у шлюбі з 26.11.1999 року (а.с. 7-9). Її спадкоємцями були позивач, її батьки - [PERSON], [PERSON], та її діти - [PERSON], [PERSON]. Між спадкоємцями виник спір щодо обсягу та розподілу спадкового майна і цей спір вирішено рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.06 року. Рішення не оскаржувалось і набрало законної сили і згідно ст.. 61 ч. 3 ЦПК України має для суду преюдиційне значення. Під час вирішення справи позивач [PERSON] пред'являв вимогу про визнання, у тому числі, магазину «[INFO]» по [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя з тих підстав, що його будівництво здійснювалось у період шлюбу з [PERSON] за їх спільні сумісні кошти. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11.05.2006 року, яке набрало законної сили, позови спадкоємців були задоволені частково: визначено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя; поділено спадкове майно між спадкоємцями; в частині позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] про включення до поділу як спадкового майна магазину «Круїзз», розташованого [ADDRESS] - відмовлено. Відмова в задоволенні позову в цій частині, мотивована тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності від 26.10.96 року власником спірного магазину є [PERSON], спадщина на магазин та земельну ділянку не відкрита (а.с.10-16, т.1). Додатковим рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28.12.06 року позивачу роз'яснено його право звернення до суду з позовом до власника магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS] про відшкодування витрат на будівництво та обладнання (т.1, а.с.17-19). Власником магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій він розташований, на час винесення зазначених судових рішень була [PERSON], що підтверджується: - договором купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2002 року, згідно якого [PERSON] купила земельну ділянку в [ADDRESS] , надану для здійснення торгівельної діяльності і обслуговування магазину, - свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САА № 173891 від 27.04.2007 року, видано Апостолівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Апостолівської райдержадміністрації взамін свідоцтва про право власності від 26.10.1998 року згідно рішення виконкому Апостолівської міської ради № 178 від 24.06..1998 року. Під час перебування у шлюбі з гр.. [PERSON], яка була донькою [PERSON], позивачем [PERSON] вкладено спільні сумісні кошти в будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS], що підтверджується його поясненнями а також: - письмовими доказами - розписками свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен з яких підтвердив проведення будівельних робіт та придбання будівельних матеріалів у період з 26.11.99 року по [INFO] року у будівлі магазину по [ADDRESS] та отримання грошей за ці роботи безпосередньо від позивача [PERSON], - схематичним планом БТІ, згідно якого станом на 19.10.1995 року площа будівлі магазину складала 72 м2, а згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2007 року площа будівлі складає 323,0 м2. Відповідачами не надано доказів на спростування того, що позивачем [PERSON] вкладено спільні сумісні кошти в будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS]. Позивачем [PERSON] не надано доказів, що ним вкладено особисті кошти в будівництво магазину «[INFO]». Згідно ст. 22 КпШС України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Тому суд вважає встановленим факт, що позивачем [PERSON] вкладено спільні сумісні з [PERSON] кошти в будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS], власником якого була [PERSON] Щодо розміру вкладених позивачем [PERSON] коштів в будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS], власником якого була [PERSON], суд виходить з того, що згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У зв'язку з чим суд вважає неналежними та недостатніми доказами на підтвердження розміру витрачених коштів розписки свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], їх пояснення в судових засіданнях в частині розміру отриманих сум від позивача. Суд приймає як належні докази розміру витрачених [PERSON] спільних сумісних з [PERSON] коштів на будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS], наступні докази: - рахунок № МІR-000056 від 28.01.04 року, якою підтверджено, що позивачем придбано кахельну плитку та сплачено за це 12617,59 грн., - заяву -пропозицію № 30014 від 15.08.03 року, якою підтверджено, що було замовлено та виготовлено 28.08.03 року вікна на що позивачем сплачено 4587 грн., - заяву -пропозицію № 110028 від 15.08.03 року, якою підтверджено, що було замовлено та виготовлено 28.08.03 року вікна на що позивачем сплачено 4150 грн., - накладну № 312 від 12.09.03 року, якою підтверджено, що позивач [PERSON] придбав у ППСтеповий сантехніку, за що сплачено 425,60 грн. - накладну № 78 від 17.07.02 року, якою підтверджено, що позивач [PERSON] придбав у ПП «КАНАЛ» шифер , за що сплачено 2808 грн., - накладну № 79 від 17.07.02 року, якою підтверджено, що позивач [PERSON] придбав у ПП «КАНАЛ» цвяхи , за що сплачено 45,00 грн., - накладну № 22 від 25.05.02 року, якою підтверджено, що позивач [PERSON] придбав у ПП «КАНАЛ» будівельні матеріали , за що сплачено 5374,00 грн.. Устаткування для роботи в прибудові магазину на суму 6000 грн. та конвектори світильники на суму 3200 грн. було придбано позивачем особисто після загибелі дружини, ці речі є самостійними речами, не є частиною будівлі магазину по [ADDRESS], а тому позивачу слід звернутись до суду з позовом про витребування вказаних речей. Таким чином, суд вважає встановленим факт, що позивачем [PERSON] вкладено спільні сумісні з [PERSON] кошти в розмірі 20006 грн. 59 коп. (виходячи з розрахунку: 12617,59+4587,00+4150,00+425,60+2808,00+45,00+5374,00=20006,59) в будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS], власником якого була [PERSON] Відповідно до ст.12 Закону України "Про власність", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, у приватній власності громадян можуть знаходитись жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Згідно зі ст.17 ЗК України і ст.14 Закону України "Про власність" земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Суд погоджується з поясненнями позивача про те, що він не знав про належність будинку магазину [PERSON], оскільки доказів на спростування цієї обставини суду не надано, у той же час позивачем не надано доказів, що його дружина [PERSON] надавала допомогу [PERSON], яка була її матірю не безоплатно. Таким чином, з моменту загибелі дружини та моменту, коли він дізнався, що власником будівлі магазину була [PERSON], позивач [PERSON] набув право вимагати від [PERSON] ? частину спільних сумісних з [PERSON] коштів, вкладених в будівництво магазину «[INFO]» за адресою [ADDRESS], власником якого була [PERSON] у розмірі 10003,30 грн., виходячи з розрахунку: 20006 грн. 59 коп.:2=10003,30 грн.. Однак, [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.64, т.2). Її чоловіком був [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 63, т.2). Позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] звертався 28.04.07 року, рішення суду по даному спору не приймалось.. 17.05.08 року позивач [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з вимогою його як кредитора у зв'язку зі смертю його боржника [PERSON] проінформувати спадкоємців про її борг перед ним, роз'яснення обов'язку щодо погашення цього боргу. Державним нотаріусом листом № 822 від 17.05.08 року повідомлено [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зазначену вимогу кредитора. Згідно ч. 2 ст.. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ст.. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст.. 510 ЦК України боржник і кредитор - це сторони у зобов'язанні. Підставами виникнення зобов'язань згідно ст.. 509 ч. 2, ст.. 11 ЦК України є юридичні факти. Участь позивача [PERSON] у будівництві будинку магазину непродовольчих товарів по [ADDRESS] є юридичним фактом, а тому між позивачем [PERSON] та [PERSON], як власником земельної ділянки та власником будинку магазину виникли зобов'язальні відносини. 19.04.2008 року державним нотаріусом Апостолівського нотаріального округу щодо майна [PERSON] заведено спадкову справу № 173/2008. 28.03.2011 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку будинку магазину продовольчих та промислових товарів у [ADDRESS]. 28.03.2011 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку будинку магазину продовольчих та промислових товарів у [ADDRESS]. 14.03.2012 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 0,0607 га розташовану [ADDRESS] 14.03.2012 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 0,0607 га розташовану [ADDRESS] 14.03.2012 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку ? частини будинку магазину продовольчих та промислових товарів у [ADDRESS]. 14.03.2012 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку ? частини будинку магазину продовольчих та промислових товарів у [ADDRESS]. 14.03.2012 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на на ? частку ? частини земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 0,0607 га розташовану [ADDRESS] 14.03.2012 року державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частку ? частини земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг площею 0,0607 га розташовану [ADDRESS] Отже відповідачі [PERSON], [PERSON] є належними відповідачами, права позивача [PERSON] було порушено, а тому, його вимоги на підставі ст.. 11, 509, 510, 1281, 1282, ЦК України, ст.. 17 ЗК України, ст.. 22 КпШС України, ст.. 12,14 ЗУ «Про власність» підлягають частковому задоволенню..

Outcome: partial