Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 18 грудня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який розірвано рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.01.2016 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В даний час діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивач просила суд, стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Провадження у справі було відкрито 25.06.2018 року з призначенням підготовчого судового засідання на 16.07.2018 р. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду направила письмову заяву, в якій змінила позовні вимоги, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Судове засідання просила провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив письмову заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову в його відсутності. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.4-5). Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сімї, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матірю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дітей, аліментів на їх утримання. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 липня для дітей віком від 6 років в сумі 1559 гривні. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке їм зобовязані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обовязок забезпечення дітям, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дітей, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів справедливим і можливим до стягнення із відповідача. Визначений розмір аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 08 червня 2018 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у звязку з тим, що діти сторін проживають з матірю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітейи, а будь-які інші грошові, а також аліментні обовязки у відповідача відсутні.

Outcome: approved