Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідно до укладеного договору від 26 грудня 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 30 листопада 2017 року має заборгованість в розмірі 12440,51 грн., з яких: 156,55 грн. - заборгованість за кредитом; 8120,36 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом; 3095,00 грн. -\~заборгованість за комісією; 1068,60 заборгованість за штрафами. Вказані суми ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутність, в якій представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за своїм зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. В звязку з викладеним суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 26 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк»\~і [PERSON], остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних. Також судом встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ "ПриватБанк", станом на 30 листопада 2017 року відповідач має заборгованість в розмірі 12440,51 грн., з яких: 156,55 грн. - заборгованість за кредитом; 8120,36 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом; 3095,00 грн. -\~заборгованість за комісією; 1068,60 заборгованість за штрафами. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями\~526,\~530 ЦК України\~визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 156,55 грн. та заборгованості по судовим штрафам в сумі 1068,60 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 8120,36 грн., суд вважає, що позивачем невірно розраховано проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг на боргові зобов'язання за Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. З наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт по карті «Універсальна», що діяли на час укладання кредитного договору, за користування кредитом позичальник повинен сплачувати відсотки за базовою ставкою 2,5 % в місяць (тобто, 30% на рік) на залишок заборгованості; за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року - відсотки за базовою ставкою 2,9 % в місяць (тобто, 34,8% на рік) на залишок заборгованості; а за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року за базовою ставкою 3,6% в місяць (тобто, 43,2% на рік) на залишок заборгованості; розмір обовязкового щомісячного платежу, що включає і плату за користування кредитними коштами 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.; передбачені пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1), що дорівнює 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) +50,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн., та пені (2), що дорівнює 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) +100,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн. другий місяць поспіль і більше, а також штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов та Правил, що діяли на час укладання сторонами кредитного договору, [PERSON] має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку клієнта вбачається, що [PERSON] востаннє здійснила трати за кредитною карткою в період з 14 по 21 грудня 2014 року, під час дії процентної ставки за користування кредитом 34,8% на рік. Під час дії відсоткової ставки 43,2% на рік трати відповідачем не здійснювались. Таким чином, заборгованість за відсотками за користування кредитом в період з 01 квітня 2015 року по 30 листопада 2017 року безпідставно розрахована позивачем із застосуванням процентної ставки 43,2% на рік і має бути розрахована наступним чином: 974 днів * 156,55 грн. * 34,8%/360 = 147,40 грн. Станом на 01 квітня 2015 року заборгованість за відсотками за користування кредитом складала 7,47 грн. Відтак, сума відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню складає 147,40 грн. + 7,47 грн. = 154,87 грн. Що стосується суми комісії 3095,00 грн., що згідно з розрахунком ввійшла до суми заборгованості за кредитом, то в цій частині в задоволенні позовних вимог належить відмовити виходячи з наступного. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16 вказано, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Згідно з ч.1\~ст.20 Закону України «Про споживче кредитування», укладення договору про споживчий кредит може бути повязано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб. Частиною 2 даної статті передбачено, що до договорів про надання додаткових чи супутніх послуг, зокрема, належать: 1) договір оцінки майна споживача з метою визначення його кредитоспроможності; 2) договір оцінки майна споживача, що використовується для забезпечення виконання ним зобовязань за договором про споживчий кредит; 3) договір страхування та інші договори, що укладаються для забезпечення виконання споживачем зобовязань за договором про споживчий кредит; 4) договір відкриття банківського рахунку, необхідного для отримання чи обслуговування наданого кредиту; 5) договори про надання нотаріальних та інших додаткових чи супутніх послуг у разі, якщо вони необхідні для укладення договору про споживчий кредит. Тож, враховуючи зазначену правову позицію, суд приходить до висновку, що встановлення та нарахування банком платежу за надані супутні послуги у розмірі 3095,00 грн. є незаконним, а тому в задоволенні позовних вимог банку в цій частині слід відмовити. Таким чином, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню на суму 1380,02 грн., яка складається з наступного: 156,55 грн. - заборгованість за кредитом; 154,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1068,60 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Так, ч.1,2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Отже, з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути вказані витрати в розмірі 193,82 грн. (11 %).

Outcome: partial