Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач 30.09.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові позивач зазначив, що 12.10.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачем умов вищевказаного кредитного договору, на не виконання нею своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.07.2015 року, за розрахунками банку, склала суму 43857,67 гривень. 18.09.2008 року судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області була задоволена вимога банку стосовно стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором в розмірі 6160,11 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» різницю заборгованості по вищевказаному кредитному договорі, виниклу станом на 01.07.2015 року, в розмірі 37697,56 грн., за мінусом боргу, стягнутого по судовому наказу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.09.2008 року ( 43857,67 гривень - 6160,11 гривень = 37697,56 грн.) та 500 грн. штрафу (фіксована складова), та 1884,88 грн. штрафу (процентна складова), а всього - 40082,44 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним заявлених позовних вимог, з проханням їх задоволення в повному обсязі та можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить картка зворотного поштового повідомлення. Згідно зі ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. На адресу суду не надходило ніяких заяв від відповідача про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у його відсутності, а також вона не повідомляла суд про причини своєї неявки. Неявка відповідача в судове засідання за викликом, судом визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України, розглянута у відсутність представника позивача та у відсутність відповідача, на підставі наявності у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем і позивачем 12.10.2007 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, отримавши 12.10.2007 року кредитну картку, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконувала своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка, станом на 01.07.2015 року, за розрахунками банку, склала 43857,67 гривень. 18.09.2008 року судовим наказом Новоодеського районного суду Миколаївської області була задоволена вимога банку стосовно стягнення з відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором в розмірі 6160,11 грн. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з обставин, викладених позивачем в позові, банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, виниклих внаслідок невиконання боржником [PERSON] своїх боргових зобов'язань стосовно сплати кредиту, взятого в ПАТ КБ "ПриватБанк". Однак, разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно досліджених в судовому засіданні обставин та матеріалів справи, встановлено, що позивач в своєму позові, вказуючи на факт стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 6160,11 грн. за судовим наказом від 18.09.2008 року, не вказав того, що 12.02.2014 року Новоодеським районного судом розглядався спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Результатом розгляду цього спору, було винесено рішення Новоодеського районного суду від 27.06.2014 року, яке рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 18.09.2014 року було змінено і позов банку було задоволено частково. Цим рішення апеляційного суду Миколаївської області було зменшено стягнення розміру заборгованості з відповідача [PERSON] з 30023,09 грн. до 26445,11 грн. Аналізуючи викладене, суд зазначає, що позивач, при подачі позову до суду, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довів обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а саме: не зазначив, як, з якого періоду та з якого розрахунку ним була розрахована заборгованість відповідача перед банком саме в розмірі, заявленому в позові, а саме - 40082,44 грн., беручи до уваги наявність двух рішень судів, якими вже була частково задоволена вимога позивача стосовно стягнення частини заборгованості з відповідача ( в розмірі 6160,11 грн. та 26445,11 грн). При цьому, суд враховує положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного, відсутності допустимих та належних доказів у підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" в зв'язку з відсутністю для цього правових підстав та їх недоведеності представником позивача, який в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивачу не компенсуються.

Outcome: dismissed