Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 31.03.2006 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 9 098 грн. 70 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2008 року. У порушення умов договору відповідач - [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 30.01.2013 року за відповідачем - [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 96 951 грн. 16 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 9 043 грн. 80 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 33 297 грн. 33 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання - 49 517 грн. 12 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 4 592 грн. 91 коп. Крім того, зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою в розмірі 10 000 грн., згідно договору укладеного 20.10.2010 року між позивачем та відповідачем - ПАТ "А-Банк". Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, вимога до поручителя залишена без задоволення, тому змушений звертатися до суду та просить суд: стягнути з відповідача - [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 86 951 грн. 16 коп.; стягнути солідарно із усіх відповідачів - 10 000 грн.; стягнути з відповідача - [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 3 200 грн.; стягнути з відповідача - [PERSON] судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав відмовити у задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 31.03.2006 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 9 098 грн. 70 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.03.2008 року (а. с. 5). Відповідно до ст. ст. 251, 252 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлена п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України відносно неустойки. У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Пунктом 6.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка) (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором сторонами встановлюється тривалістю 5 років (а. с. 11). Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNH4KP82590464 вбачається, що зобов'язання за кредитним договором не виконуються з 21.05.2006 року, у зв'язку із чим було порушене право позивача, із вказаної дати розпочався відлік строку позовної давності в п'ять років, який закінчився відповідно - 21.05.2011 року. Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом - 27 лютого 2013 року, тобто із пропуском п'ятирічного строку звернення для пред'явлення позову, і поважної причини цього строку позивачем не наведено. У відповідності ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем - 07 жовтня 2013 року за вх. № 31396 до суду було надано заяву про застосування позовної давності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання суми боргу за кредитним договором від відповідача є доведеним, але таке право не підлягає захисту, у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed