Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Орган опіки та піклування Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд позбавити останню батьківський прав відносно її малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.02.2014 року, було відібрано малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від їх матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав. Згідно виконавчого листа, виданого Біляївським районним судом Одеської області від 11.06.2014 року [PERSON] присуджені аліменти на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З часу відібрання дітей і по теперішній час встановлено, що [PERSON] разом із чоловіком зробили косметичний ремонт у будинку, поклеїли обої у всіх кімнатах, облаштували дитячу кімнату, деякі дитячі речі віддали онуці. У будинку тепло. Але умови для проживання малолітніх дітей частково створені з наступних причин. Чоловік [PERSON], [PERSON], продовжує пиячити, з'являючись у стані алкогольного сп'яніння у суспільних місцях. Постійного заробітку сім'я не має. Зі слів [PERSON], вона працює неофіційно прибиральницею у декількох магазинах. [PERSON] також працює неофіційно маляром - штукатуром. Крім того, після обстеження малолітньої [PERSON], 2007 р.н., у КЗ «Одеська обласна психолого - медико - педагогічна консультація» 25.02.2014 року встановлено діагноз дитини - змішаний специфічний розлад розвитку на фоні соціально - педагогічної розпущеності, який свідчить про те, що мати не займалась вихованням дитини, не приділяла увагу соціальному розвитку малолітньої, чим порушила право дитини на достатній життєвий рівень, духовний, моральний розвиток і, як наслідок, право на освіту. Позивач надав до суду заяву про розгляду справи за відсутності його представника, в якій позов підтримав повністю та зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явилась, хоча судом була повідомлена належним чином, про час, місце, дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла, а тому за згодою позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. В судовому засіданні прокурор на задоволенні позовних вимог наполягав, просив суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей з тих підстав, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться їх життям у всіх сферах життя. Враховуючи позицію прокурора, позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає, що слід задовольнити позов з огляду на таке. Вислухавши пояснення прокурора, враховуючи позицію представника позивача, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, суд вважає, що слід задовольнити позов з огляду на таке. Як встановлено у судовому засіданні, 12.02.2014 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області було відібрано дітей - [PERSON], [PERSON] від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав із забезпеченням дітям тимчасового влаштування (а.с.12). 11.06.2014 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області, було стягнуто з відповідачки аліменти на утримання її малолітніх дітей та 10.10.2014 року був виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання її малолітніх дітей у розмірі 700 гривень (а.с.13). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку органу опіки та піклування Дачненської сільської ради Одеської області №02-40/179 від 29.01.2015 року, за доцільно позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно витягу з протоколу №1 від 29.01.2015 року, з часу відібрання дітей і по теперішній час встановлено, що громадянка [PERSON] разом із чоловіком зробили косметичний ремонт у будинку, поклеїли обої у всіх кімнатах, облаштували дитячу кімнату, деякі дитячі речі віддали онуці. У будинку тепло. Але умови для проживання малолітніх дітей частково створені з наступних причин. Чоловік [PERSON], [PERSON], продовжує пиячити, з'являючись у стані алкогольного сп'яніння у суспільних місцях. Постійного заробітку сім'я не має. Зі слів [PERSON], вона працює неофіційно прибиральницею у декількох магазинах. [PERSON] також працює неофіційно маляром - штукатуром (а.с.7-8). Відповідно до витягу із протоколу засідання психолого-медико-педадогічної консультації від 25.02.2013 року №30/02, [PERSON], [INFO] року рекомендовано корекційне навчання за стаціонарною загальноосвітньою програмою для дітей із затримкою психічного розвитку. Логопедична корекція. Спостерігання невролога (а.с.18). Згідно відповіді №158 від 10.11.2014 року, Центру соціально - психологічної реабілітації дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області за період перебування [PERSON], [INFO] року в центрі-психологічної реабілітації дітей мати [PERSON] дитину не відвідувала, здоров'ям не цікавилась (а.с.19). Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2011 року народження за адресою [ADDRESS], умови проживання задовільні, температура у кімнаті відповідає санітарним нормам проживання (а.с.16). Пленум Верховного суду своєю Постановою №3 від 30 березня 2007 року (з наступними змінами) "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом достовірно встановлено, а також підтверджено наданими доказами, що відповідач не надає своїм дітям достатньої батьківської турботи, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям, здоров'ям та розвитком, інтересами, навчанням, вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, з огляду на вищевикладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками як мати дітей, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умови для отримання дітьми освіти, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання дітей. Закон України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, у ст.111, передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. За статтею 112 цього ж Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини...Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, виходячи лише з інтересів дитини, суд вважає, що в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які надають суду змогу прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON], яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у відношенні її малолітніх дітей, оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дітей, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно ч.5 ст.164 Сімейного кодексу України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. На підставі ст.ст.15, 150, 152, 155, п.2 ч.1 ст.164 СК України,

Outcome: approved