Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , є абонентами обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго в місті Слов`янськ та користуються послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачують вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право Позивача на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. Таким чином у Відповідачів виникло зобов`язання сплатити гроші за спожиту послугу, а Позивача - право вимагати від Відповідачів виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Заборгованість станом на 01 лютого 2019 року складає 13334,90 грн. З 01 жовтня 2010 року по 01 лютого 2019 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 13334,90 грн. Протягом періоду, під час якого утворилася заборгованість Відповідачі проживали за вказаною адресою. Про те, що з 01 жовтня 2010 року по 01 лютого 2019 року сума заборгованості склала 13334,90 грн. відомо з виписки особового рахунку, на підставі якого Відповідачам надавалися послуги з опалення. Між позивачем і Відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово - комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки Позивач фактично надавав Відповідачам послуги з теплопостачання, а Відповідачі використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Багатоквартирний будинок де мешкають Відповідачі, приєднані до централізованої мережі з теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги Позивачем від Відповідачів не надходило. Відповідачі несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги, оскільки згідно ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення… «№ 630 від 21 липня 2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Вищий спеціалізований суд України своїм листом від 13 квітня 2014 року (п.8), аналізуючи ст. 625 ЦК України вказує, що наслідки простроченого грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних витрат кредитора від зменшення грошових коштів, які підлягають до сплати кредитору. Таким чином Боржникам нараховані індекс інфляції у сумі 5809,33 грн., 3% річних - 1289,99 грн. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. Отже загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3% річних = 20434,22 грн. Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на свою користь суму основного боргу в розмірі 13334,90 грн., втрати від інфляційних процесів у розмірі 5809,33 грн. та три відсотки річних, що складають 1289,99 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду надали Відзив на позовну заяву, в якій зазначили, що не визнають вимоги позивача, оскільки позивач звернувся до суду за межами строку позовної давності. Вони сплачували борг за комунальні послуги та зазначали у квитанціях період, до якого застосовувалася ця плата. Також зазначають, що вони є учасниками бойових дій, оскільки приймали безпосередню участь в антитерористичній операції, та відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності не нараховується. Також зазначають, що оскільки вони є учасниками бойових дій, то відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є звільненими від сплати судового збору. Позивач до суду надав Відповідь на відзив у якій зазначив, що не згоден з думкою відповідачів стосовно пропуску строку позовної давності, оскільки позивач сплачував послуги за опалення, однак не в повному обсязі, внаслідок чого перервано строк позовної давності. Також позивач зазначає, що позивач помилково вважає, що до позивачем безпідставно нараховані на суму боргу 3% річних та інфляційні витрати, оскільки таке нарахування не є санкцією, а є захистом майнового інтересу позивача. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 18, 19), є абонентами Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» та мають особовий рахунок № [NUMBER] . Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з опалення, а відповідачі користувалися даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялися від них. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 п. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…" №630 від 21 липня 2005р. розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Відповідно до ст. ст. 20, 22 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виробник - вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати за надані послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Крім того, відповідно до ст.64 ЖК України повнолітні члени родини наймача несуть солідарну з наймачем відповідальність по зобов`язанням за надані комунальні послуги. Доводи позивача щодо переривання строку позовної давності у зв`язку з частковою сплатою отриманих послуг суд не приймає до уваги у зв`язку з наступним. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А стаття 257 ЦК України зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу (постанова ВСУ від 22.03.2017 року № 6-43цс17). Із розрахунку заборгованості судом було встановлено, що оплата за послуги централізованого опалення самим позивачем зазначалася періодичними платежами (протягом відповідних місяців року, коли централізоване опалення надається, а коли не надається, у квитанціях зазначено за який перід сплачуються заборгованість за опалення), а відповідачі частково сплачували за отримані послуги, при цьому суд вважає, що з урахуванням вищевикладеної правової позиції позовна давність не переривалася у зв`язку з частковою сплатою заборгованості, а тому з урахуванням дати звернення позивача до суду, суд приходить до переконання, що з відповідачів слід стягнути заборгованість за період з березня 2016 року по 01 лютого 2019 року. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідач ними користуються. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Як передбачено ст. 185 ЦПК України, письмові докази, у тому числі протоколи їх огляду, складені за судовим дорученням або в порядку забезпечення доказів, за клопотанням учасника справи оголошуються в судовому засіданні або пред`являються йому, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам чи перекладачам для ознайомлення. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу цих доказів або протоколу їх огляду. Учасниками справи з приводу зазначених доказів можуть ставитися питання свідкам, а також експертам, спеціалістам. У порушення ст. ст. 67,68 ЖК України відповідачі здійснюють оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення не в повному обсязі та з урахування строку позовної давності мають заборгованість у розмірі 6316,01 грн. за період з 01 березня 2017 року по 01 лютого 2019 року, яка складається з нарахованого за: -Березень 2016 року 716,95 грн.; -Квітень 2016 року 167,18 грн.; -Жовтень 2016 року 600,06 грн. -Листопад 1384,93 грн. - 1000 грн. оплата (згідно квитанції жовтень-листопад (а.с. 80 зворот)); -Грудень 2016 року 1806,54 грн. - 1400 грн. оплата (згідно квитанції грудень - січень (а.с. 80 зворот)); -Січень 2017 року 1796,34 грн.; -Лютий 2017 року 1995,99 грн. - 1700 грн. оплата (згідно квитанцій лютий - березень (а.с. 80)). -Березень 2017 року 1065,16 грн.; -Квітень 2017 року 234,86 грн.; -Жовтень 2017 року 486,12 грн.; -Листопад 2017 року 1261,02 грн. - 300,00 грн. оплата (згідно квитанцій жовтень - листопад (а.с. 79)). -Грудень 2017 року 1151,15 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій грудень (а.с. 79 зворот)). -Січень 2018 року 1875 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій січень (а.с. 76)). -Лютий 2018 року 1729,54 грн. -Березень 2018 року -3459,80 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій березень (а.с. 78 зворот)). -Квітень 2018 року 97,01 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій квітень (а.с. 78)). -Вересень 2018 року 0,00 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій жовтень (а.с. 77 зворот)). -Жовтень 2018 року 19,41 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій листопад (а.с. 77)). -Листопад 2018 року 363,20 грн. - 100,00 грн. оплата (згідно квитанцій листопад (а.с. 76 зворот)). -Грудень 2018 року 596,60 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій грудень (а.с. 76 зворот)). -Січень 2019 року 928,20 грн. - 500,00 грн. оплата (згідно квитанцій січень (а.с. 76)). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню та на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 6316,01 грн. (14816,01 грн. (нарахована за період з березня 2016 року по 01 лютого 2019 року) - 8500 грн. сплачено за цей період). Статтею 625 ЦК України передбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 716,95 *1,035*1,001*1,018= 7,56 грн. 716,95+600,06 -1000 = 317,01*1,028=3,26 грн. 317,01 +1384,93-1400=301,94*1,018=3,07 грн. 301,94+1806,54=2108,48*1,009=21,27 грн. 2108,48+1796,34-1700= 2204,82 *1,011=22,29 грн. 2204,82+1995,99= 4200,81*1,01= 42,43 грн. 4200,81+1065,16= 5265,97 *1,018=53,61 грн. 5265,97+234,86 = 5500,83 *1,009= 55,50 грн. 5500,83*1,013= 55,72 грн. 5500,83*1,016= 55,89 грн. 5500,83*1,002= 55,12 грн. 5500,83*1,02= 58,38 грн. 5500,83+486,12-300=5686,95 *1,012=57,55 грн. 5686,95+1261,02-500=6447,97*1,009= 65,06 грн. 6447,97+1151,15-500=7099,12*1,01= 71,70 грн. 7099,12+1875,55=8974,62*1,15=103,21 грн. 8974,62+1729,54-500=10204,16 *1,09=111,23 грн. 10207,16-3459,8-500= 6247,36*1,011=63,16 грн. 6247,36+97,01=6344,37*1,008=63,95 грн. 6344,37-500 = 5844,37 5844,37-500=5344,37 *1,019= 54,45 грн. 5344,37+19,41- 100 = 5263,78 *1,017 = 53,53 грн. 5263,78+363,20 -500=5126,98 *1,014 =52,00 грн. 5126,98+596,60-500=5223,58*1,008= 52,65 грн. Всього інфляційні нарахування складають 1182,59 грн. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. 716,95 *3%*214/365= 12,61 грн. 716,95+600,06 -1000 = 317,01*3%*31/365= 0,80 грн. 317,01 +1384,93-1400=301,94*3%*30/365= 0,75грн. 301,94+1806,54=2108,48*3%*31/365= 5,37 грн. 2108,48+1796,34-1700= 2204,82 *3%*31 /365= 5,62 грн. 2204,82+1995,99= 4200,81*3%*28/365= 9,67 грн. 4200,81+1065,16= 5265,97 *3%*31/365= 13,42 грн. 5265,97+234,86 = 5500,83 *3%*183/365=82,74 грн. 5500,83+486,12-300=5686,95 *3%*31/365= 14,49грн. 5686,95+1261,02-500=6447,97*3%*30/365= 15,90 грн. 6447,97+1151,15-500=7099,12*3%*31/365= 18,09 грн. 7099,12+1875,55=8974,62*3%*31/365= 22,86 грн. 8974,62+1729,54-500=10204,16 *3%*30/365= 25,16грн. 10207,16-3459,8-500= 6247,36*3%*28/365 = 14,38грн. 6247,36+97,01=6344,37*3%*122/365= 36,54 грн. 6344,37-500 = 5844,37*3%*31/365= 14,89 грн. 5844,37-500=5344,37 *3%*30/365= 13,18грн. 5344,37+19,41- 100 = 5263,78 *3%*31/365= 13,41 грн. 5263,78+363,20 -500=5126,98 *3%*30/365 = 12,64 грн. 5126,98+596,60-500=5223,58*3%*31/365= 13,31 грн. Всього нараховані 3% річних 333,22 грн. Суд не приймає посилання відповідачів на ті підстави, що позивач безпідставно нарахував інфляційні витрати та 3%річної заборгованості, оскільки таке нарахування не є санкціями, а є захистом майнового інтересу, який підлягає в компенсації від боржника за використання удержуваних ним грошових коштів, які підлягають до сплати. Отже загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3% річних = 6316,01 грн.+1182,59 грн. +333,22 = 7831,82 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII , розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. (а.с.1). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звільнено від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( а.с. 50,74) Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. за позовні вимоги про стягнення заборгованості за комунальні послуги. Отже процентне співвідношення задоволених вимог про стягнення моральної шкоди становить 38,33 % (( 7831,82 грн. - задоволені вимоги) / ( 20434,22 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%). Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне компенсувати позивачу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Слов`янськтепломережа» сплачений ним судовий збір за рахунок держави у розмірі 740,54 грн. (1921 грн. *38,33% =740,54 грн.), На підставі викладеного і

Outcome: partial