Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, а саме, на право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] шляхом спільного проживання з нею, спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , який не оформив належним чином своїх спадкових прав та помер [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Доросинівської сільської ради не посвідчувався. До складу спадкового майна входить, зокрема, право на земельну частку (пай). Зазначає, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач та його сестра [PERSON] , однак сестра на спадщину після смерті батька не претендує. 01 квітня 2021 року звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу з письмовою заявою про відмову від своєї частки у спадщині. Вказує, що прийнявши спадщину після смерті батька, він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] . Разом з тим, він позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права в нотаріуса щодо спадкування земельної частки (паю), що знаходиться в колишньому КСП «Батьківщина» Рожищенського району Волинської області, в зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки за життя його батьки сертифікату не отримували. 20 травня 2021 року позивач звернувся з письмовою заявою до міжрегіонального управління Держгеокадастру у Ківерцівському та Рожищенському районі про видачу дубліката сертифіката на земельну частку (пай). Згідно відповіді на запит, у видачі дубліката сертифіката відмовлено у зв`язку з відсутністю бланків сертифікатів. На даний\~час розмір\~земельної частки\~(пай)\~по КСП\~«Батьківщина» становить\~2,56\~га. На підставі наведеного просить визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), відповідно до сертифіката, серії ВЛ № 0063067, виданого на підставі розпорядження РДА від 21 лютого 1997 року № 52, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 25 лютого 1997 року № 9699. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 13 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06 жовтня 2021 року о 10 год. 30 хв. Витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р. П. належним чином завірену копію спадкової справи №117/2021, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2021 року прийнято заяву представника позивача про уточнення предмета позову, витребувано у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Павлюк Р. П. інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлої [INFO] [PERSON] , закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті на 03 листопада 2021 року о 10 год. 30 хв. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, 21 жовтня 2021 року позивач подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його та представника позивача відсутності. Відповідач Доросинівська сільська рада Рожищенського району Волинської області в судове засідання не з`явилась, 21 жовтня 2021 року на електронну пошту суду подали клопотання в якому просять суд розгляд справи проводити без представника сільської ради. Заперечень відносно даної справи сільська рада не має. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2010 року Доросинівською сільською радою Рожищенського районного Волинської області. Із матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що спадкодавцю [PERSON] \~належить право на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії ВЛ №0063067, виданого на підставі розпорядження РДА від 21 лютого 1997 року № 52, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 25 лютого 1997 року № 9699. Розпорядженням голови Рожищенської районної державної адміністрації від 21 лютого 1997 року за № 52 затверджено розрахунок земельної частки (паю) у колективній власності членів колективного сільськогосподарського підприємства "Батьківщина" у розмірі 2,81 умовних кадастрових гектара сільськогосподарських угідь. Вартість одного гектара сільськогосподарських угідь відповідно до грошової оцінки земель становить 3063 грн. Згідно копії розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах КСП "Батьківщина" від 21 лютого 1997 року кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) становить 823 чоловік; загальна площа сільськогосподарських угідь у колективній власності - 2320,8 га, з них рілля - 1817,8 га, сіножаті - 278,7 га, пасовища - 224,3 га. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29 травня 1966 року сільською радою Березолуки Рожищенського району Волинської області встановлено, що 29 травня 1966 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . З копії довідки, виданої 02 квітня 2021 року виконком Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 577 встановлено, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Доросинівської сільської ради не посвідчувався. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2020 року Рожищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . З копії довідки, виданої 02 квітня 2021 року виконком Доросинівської сільської ради Рожищенського району Волинської області № 576 встановлено, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] одиноко. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Доросинівської сільської ради не посвідчувався. Суд встановив, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 29 лютого 1968 року Доросинівською сільською радою Рожищенського району Волинської області. З копії матеріалів спадкової справи № 117/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено, що спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 22 липня 2021 року [PERSON] визначено додатковий строк два місяці для прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця - [PERSON] , пережилого подружжя немає. Спадкоємець [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] не подавала та спадщину не прийняла. На спадкове майно не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини іншими спадкоємцями, що підтверджується копією заяви від 02 квітня 2021 року, засвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В. М. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім`я спадкодавця [PERSON] , що стверджується постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Павлюк Р. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2021 року № 153/02-31. Міжрайонне управління у Ківерцівському та Рожищенському районах відділ у Рожищенському районі не може видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю бланків, що стверджується відповіддю міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах відділ у Рожищенському районі на звернення позивача [PERSON] про видачу дублікату втраченого сертифіката від 20 травня 2021 року № 0-3.222-38/107-21. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1\~ст. 1221 ЦК України). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно\~з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України\~\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України\~(далі -\~ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України\~передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Також згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Зібрані по справі докази вказують, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після дружини [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав, сестра позивача [PERSON] , яка є також спадкоємцем, на спадщину не претендує, а будь-яких даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] матеріали справи не містять й відповідно сторонами докази на підтвердження їх існування суду не надані, тому з огляду на вимоги зазначених норм закону суд вважає, що за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Батьківщина», розміром 2,56 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При вирішенні даного спору суд зважає на те, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст.16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved