Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства, покликаючись на те, що починаючи з 2003 року вона мала тривалі стосунки з відповідачем. У 2004 році вона завагітніла та 01 червня 2005 року народила дитину сина [PERSON]. Оскільки на той час вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], то у свідоцтві про народження дитини відомості про батька дитини внесені органом РАЦС на підставі актового запису про укладення шлюбу між [PERSON] та нею, [PERSON]. Тобто батьком дитини вказаний [PERSON]. 22 квітня 2010 року її чоловік [PERSON] помер. Відповідач про народження сина відразу не знав, оскільки вона не вважала за потрібне повідомити його про даний факт. Однак після того, як вона розповіла йому про те, що [PERSON] є його сином, відповідач постійно спілкується з дитиною, проводить з нею час, цікавиться його особистим життям, бере участь у навчанні та вихованні сина. Дитина також знає, що [PERSON] є його рідним батьком. Покликаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві, позивач просить суд визнати [PERSON] батьком дитини, [PERSON], [INFO]. Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області внести зміни до актового запису про народження № 46 в книзі реєстрації народжень від 17 червня 2005 року, зазначивши [PERSON], [INFO], батьком дитини та змінити прізвище дитини з «Рипка» на «Козачук», а по батькові з «Геннадійович» та «Русланович».\~ У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, \~просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно мав тривалі стосунки з позивачкою, проте йому не було відомо, що вона завагітніла та народила від нього дитину. Однак, коли він дізнався про це, то зрадів і відразу ж почав спілкування з сином. У них склалися дуже гарні стосунки, вони багато часу проводять разом, а тому він не заперечує і навіть наполягає на тому, щоб саме він був вказаний батьком дитини [PERSON] у його свідоцтві про народження, а також не заперечує щодо зміни прізвища та по батькові сина на «Козачук» та «Русланович». Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області у судове засідання не з'явився. Суд вважає , що справу можливо розглянути у відсутність третьої особи . Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом в судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2005 року народився [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 132543, про що в Книзі реєстрації народжень 17 червня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 46. Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. Місцем реєстрації народження зазначено відділ державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області. На час народження дитини позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 22 квітня 2010 року у м. Москва. Згідно ч.1\~\~ст.128 СК України\~\~- за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~\~ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України\~\~- підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~\~ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року\~\~спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року\~\~у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. У суді встановлено, що сторони протягом 2003-2004 років мали близькі стосунки, від чого позивачка завагітніла, однак через те, що вона перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, [PERSON], вона не повідомила цього відповідачу. Однак коли її чоловік помер, вона деякий час вагалася, а пізніше повідомила відповідачу про те, що [PERSON] є його сином. Відповідач зрадів такій новині і відразу з оточив хлопчика увагою та турботою про нього. Син також знає, що [PERSON] є його рідним батьком. У них склалися теплі стосунки. З огляду на те, що батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON], не оспорюється сторонами, суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід визнати батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Окрім того, у порядку ст.ст.128,\~133-134 СК України підлягають до задоволення вимоги позивача щодо виключення відомостей про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини.

Outcome: approved