Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В позові до суду позивачка зазначила, що з 02.11.1991 року по 16.10.2003 року перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який являється інвалідом з дитинства другої групи та не може працювати за висновком медико-соціальної експертної комісіїї. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.Їй відомо, що відповідач отримує пенсію та працює, однак фактичне місце роботи він їй не називає. В позові до суду позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього сина, [PERSON], інваліда з дитинства в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця з дати звернення до суду з даним позовом. Суду позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи.Також уточнила, що аліменти вона просить стягувати до 01.07.2016 року. Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи належно повідомлений, про що свідчить розписка про одержання ним судової повістки 25.06.2014 року.Причин своєї неявки суду не повідомив.Тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючих висновків. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в шлюбних відносинах до 16.10.2003 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який народився в м.Ніжині, Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина сторін - [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою вуличного комітету №28 м.Ніжина за №1428 від 06.06.2014 року. Відповідно до довідки МСЕК від 03.06.2014 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності з дитинства на строк до 01.07.2016 року.Довідка також зазначає, що він не здатний до систематичної праці. Відповідно до довідки за №183 від 26.02.2013 року [PERSON], [INFO], який мешкає по [ADDRESS] перебуває на диспансерному обліку в Ніжинському психоневрологічному диспансерному відділенні з приводу свого захворювання, являється інвалідом 2 групи і потребує постійного підтримуючого лікування. Довідка Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міськради за №03-3299 від 23.06.2014 року підтверджує, що [PERSON] перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства в розмірі 949 грн. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тому, така вимога позову щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, інваліда з дитинства має правову підставу. Для виникнення обов"язку відповідача утримувати повнолітнього сина, суд враховує такі умови, що син сторін є непрацездатним в зв"язку з інвалідністю з дитинства, потребує матеріальної допомоги в зв"язку з постійним підтримуючим лікуванням, відповідач здатний утримувати свого сина, оскільки ніяких заперечень щодо даного позову суду не надав. Суд вважає, слід стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання сина-інваліда, щомісячно з 17.06.2014 року по дату встановлення інвалідності, тобто по 01.07.2016 року. Щодо стягнення аліментів щомісячно не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки така умова щодо аліментів стосується неповнолітньої дитини у відповідності до вимог ст. 182 СК України. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved