Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить позділити майно, яке було придбано з відповідачем за час спільного проживання. Свої вимоги обгрунтовує тим, що в період з 2011 року до кінця 2014 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках. Вони проживали однією сім'єю та 12.01.2012 року в них народився син [PERSON]. Стосунки в них не склалися і згодом вони стали проживати окремо. Під час спільного проживання в 2013 році вони придбали автомобіль марки Skoda Oktavia, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], вартість якого на даний час складає 191 190 грн. Досягнути згоди щодо сплати грошової компенсації за вказаний автомобіль їм не вдалося, тому і звернулася до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь 1/2 суми грошової компенсації вартості автомобіля. [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку ( а.с. 47-48). Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю але не перебувають у шлюбі, між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя). Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу), а відповідно до ч.1 ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При застосуванні\~ст. 74 СК України\~слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Пленум Верховного Суду України в пункті 20 своєї постанови від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ майна подружжя» чітко визначив права фактичного подружжя, які повинен мати на увазі суд при розгляді спорів про майно: «При застосуванні\~статті 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю». Згідно свідоцтва про народження 1-БП № 126025 [PERSON] народився 12.01.2012 року, батьком вказаний [PERSON], а матір'ю [PERSON] ( а.с. 6). Відповідно до довідки Територіального сервісного центру від 23.11.2017 року № 31/18/5942-1-18аз за [PERSON] на праві приватної власності зареєстровано автомобіль Skoda Oktavia, 2006 року випуску, чорного кольору ( а.с. 49). З висновку судово-товарознавчої експертизи № 3/2017 від 09.10.2017 року середня ринкова вартість автомобіля у середньостатистичному, нормальному експлуатаційному та укомплектованому стані, без урахувань аварійних пошкоджень, автомобіля Skoda Oktavia, 2006 року випуску д.н. [NUMBER] станом на 09.10.2017 року становить 191 190 грн. 00 коп. ( а.с. 37-43). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід визнати об'єктом права спільної сумісної власності майно: автомобіль [NUMBER], 2007 року випуску, та автомобіль Skoda Oktavia, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] та вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з відповідача грошову компенсацію вартості ? частини вказаного автомобіля в розмірі 95 595 грн. (191 190,00 грн. : 2). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн. сплаченого нею судового збору та на користь держави 315 грн. 95 коп. (( 95 595 : 100) 640).

Outcome: approved