Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води за період з 03.2007 року по 01.2020 року у сумі 45761,51 грн., інфляційних витрати у сумі 2318,22 грн., 3% річних у розмірі 103,72 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] та отримує за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 03.2007 року по 01.2020 року у сумі 45761,51 грн., інфляційних витрати у сумі 2318,22 грн., 3% річних у розмірі 103,72 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь. Представник позивача Маркевич Я.С., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомлених відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 05.03.2020 року, у квартирі за адресою [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримує теплову енергію у вигляді опалення та гарячої води, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі». Абонентський рахунок № 2376 відкрито на [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймач житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами - щомісяця. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. З наданої позивачем відомості нарахувань та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу вбачається, що за період з березня 2007 року по січень 2020 року [PERSON] має заборгованість за послуги за опалення та підігрів холодної води в розмірі 45761,51 грн. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи відсутність заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення з відповідача заборгованості за опалення та підігрів води в розмірі 45761,51 грн. є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 2318,22 грн., 3% річних у розмірі 103,72 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 1679 від 13.02.2020 року, під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати в сумі 2102,00 грн. з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved