Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені по аліментам у розмірі 2373,00 гривень, в обґрунтування позову вказала таке. Вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано. Рішенням суду з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 300,00 грн. щомісяця. Відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 39145,16 грн. за період з квітня 2015 року по травень 2017 року включно. У звязку з наявною у відповідача сумою заборгованості, з нього підлягає стягненню пеня за період з квітня 2015 року по червень 2017 року включно в розмірі 2373,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення пені в сумі 2373,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що на підставі виконавчого листа № 2-1447/2006 відповідач зобовязаний виплачувати аліменти у розмірі 300,00 грн. щомісяця на утримання сина [PERSON],[INFO], до його повноліття. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином свій обов'язок щодо сплати аліментів на утримання сина, тобто ухиляється від належного виконання свого обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»\~розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому\~СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого\~СК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 195 СК України\~розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Згідно довідки державного виконавця М.О.Карпова розмір заборгованості за період з 01.04.2015 по 31.05.2017 становить 39145,16 гривень (а.с. 4). Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер та виконується щомісячно, отже при розрахунку неустойки суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне з цих зобов'язань мало бути виконано та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. Відповідні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року (справа № 6-31цс13), які згідно положень\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для застосування судами України. Таким чином, оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості виходячи зі всієї суми. Відповідно до\~ст. 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснено у\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та у суду відсутні підстави не прийняти визнання позовних вимог, а отже суд на підставі розрахунку заборгованості по аліментам, з яким погоджується, приходить до висновку, що сума пені становить 2373,00 гривень, а позов підлягає задоволенню. За положеннями\~ст. 194 СК України\~аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Порядок стягнення аліментів передбачений\~ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, у ч. ч. 3, 4 вказаної статті Закону визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому\~СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше ніж встановлено\~СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до\~ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз'яснено, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Наслідками порушення строків сплати аліментів згідно з положеннями\~ст. 196 СК України\~є стягнення пені за кожен день прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на вище викладене, оскільки позивача ухвалою суду від 31 липня 2017 року звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved