Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить заборонити [PERSON] на строк до 6 місяців перебувати в місці її проживання по [ADDRESS] ; обмежити у спілкуванні з дитиною та особисто і через третіх осіб розшувати її та сина . Заява мотивована тим , що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27.06.2012 р. по 22.11.2016 р. Від шлюбу мають сина [PERSON] , 06.09.2012 р. Шлюб між сторонами розірваний , але [PERSON] вчиняє психологічне, фізичне насильство в сім`ї проти неї та дитини. З даного приводу вона неодноразово зверталась до поліції та за її зверненнями колишній чоловік притягувався до адміністративної відповідальності та поставлений на облік ,як особа , що вчиняє насильство в сім`ї . В судововому засіданні представник заявника та заявник підтримали заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа до суду не з`явився , повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та в установлений законом строк. Неявка [PERSON] не перешкоджає розгляду справи . Суд, заслухавши пояснення заявника , її представника , дійшов до наступного . Матеріалами справи встановлено , що з 27.06.2012 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,який на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 03.11.2016 р. розірваний. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 06.07.2017 р. [PERSON] , управлінням соціального захисту населення Краснокутської РДА направлена для влаштування до КУ ХОР « Кризовий соціальний центр», оскільки кривдник [PERSON] 03.07.2017 р. наніс [PERSON] тілесні ушкодження , вчиняв погрози. Згідно направлення №1 від 06.07.2017 року [PERSON] потребує соціального захисту , житла , соціальної адаптації . Згідно консультативного висновку КУОЗ « ОКБ ЦЕМП і МК» №939 від 03.07.2017 р. , [PERSON] проведено обстеження та виявлено численні синці. З приводу спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , заявниця зверталася до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області , де її заява зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Слобідського ВП ГУНП в Харківській області за № 15079 від 03.07.2017 р. та № 15141 від 03.07.2017 р. .По даній заяві проведено перевірку , складено висновок та протокол про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП , а також проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння насильства в сім`ї. [PERSON] перебуває на обліку в Слобідському відділі поліції ГУНП в Харківській області як особа , що вчиняє насильство в сім`ї, про що підтверджує довідка Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.04. 2018 р. Як свідчить повідомлення служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб по справам дітей Департамента праці і соціальної політики від 31.08.2016 р., з [PERSON] була проведена профілактична бесіда про недопущення жорстокого поводження з дитиною , порушення прав та інтересів дитини [PERSON] Відповідно до висновку психологічного дослідження громадської організації « Центр « Ресурс - Професіонал « від 20.02.2012 р. , проводилося психологічне обстеження дитини [PERSON] . В ході розмови з дитиною встановлено, що між батьками відбуваються сварки , від яких він відчував страх . Дитина при розмові відчувала тревогу та дивилася чи перебуває поряд з ним мама. Було встановлено , що дитина тепло відноситься до мами , в них налагоджений емоціональний контакт та довіра . Відносини до батька виражаються зі страхом та тревогою , пов`язано з новим конфліктом . Крім того , матеріалами справи підтверджено , що [PERSON] неодноразово зверталася до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області з приводу неправомірних дій [PERSON] , де її заяви були зареєстровані в ЖЄО Слобідського ВП , а саме за №№ 18618 від 06.09.2016 р., № 18788 від 08.09.2016 р., №19628 від 20.09.2016 р., № 15079 від 03.07.2017 р та № 15141 від 03.07.2017 р. Вказані заяви свідчать про погрози з боку [PERSON] фізичним насиллям та висловлюванням брутальною лайкою відносно [PERSON] .. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом№ 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1, ст.1 цього ж Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи Враховуючи викладене вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства прозапобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання,серед яких- особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Приписами пунктів 1, 3 та 5 частини 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування ) з постраждалою особою ; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та обмеження спілкування з постраждалою дитиною . Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ч.1ч.2 ст.350-6ЦПК України, розглянувши заяву про видачуобмежувального припису,суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбаченихЗаконом України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України"Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі, оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved