Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Третя особа без самостійних вимог - Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. Адвокат Янков І.Д., який діє в інтересах позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2004 року, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2010 року шлюб розірвано. Відповідач, [PERSON] , [INFO] є батьком неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 01 липня 2005 року, актовий запис №40 та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 21 серпня 2007 року, актовий запис №80. На даний час, позивач [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16 грудня 2019 року, який виданий виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району. За місцем проживання та роботи позивач характеризується позитивно, житлово-побутові умови добрі. Неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на даний час успішно навчаються у 9-му та 7-му класі Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів та характеризуються позитивно, що підтверджується довідкою №293 від 16.12.2019 року. Відповідач останній раз бачив неповнолітніх дітей в грудні 2010 року, з тих пір по даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, з початку 2015 року взагалі не приймає участі у їх утриманні, хоча має постійний дохід, утриманням дітей не займається, станом здоров`я та їх розвитком не цікавиться. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2010 року було стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивача [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., тобто по 400 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 19.11.2010 року і до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , потім у розмірі 400 грн. до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 січня 2019 року було змінено спосіб стягнення аліментів з 800 грн., тобто по 400 грн. на кожну дитину щомісяця на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 03 квітня 2019 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було стягнуто з відповідача [PERSON] , на користь позивача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 30 листопада 2018 року в сумі 57 690,50 грн. Відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 02.12.2019 року №ВП 24602725, наданою Білгород-Дністровським МВ ДВС, заборгованість по аліментах відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] станом на 30.11.2019 року складає 84 831,77 грн. Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області надала до суду рішення комісії з питань захисту прав дитини Шабівської сільської ради від 13.01.2020 року №1 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , отже вважає, що позовній вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносться зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 17.12.2019 року між позивачкою [PERSON] та адвокатом Янковим І.Д. був укладений Договір про надання правової допомоги. Сплата позивачкою гонорару адвокату підтверджується відповідно квитанцією №20/1 від 20.01.2020 року. Згідно детального опису робіт від 09.12.2020 року, позивачу були надані наступні послуги: надання правової консультації, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та направлення адвокатського запиту до Білгород-Дністровського ВП, підготовка цивільного позову, подання цивільного позову до суду, підготовка та подання заяви до суду, участь у судових засіданнях. Вартість вказаних послуг визначена сторонами в розмірі 8 500,00 гривень. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.

Outcome: approved