Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Золотниківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , мотивуючи тим, що він не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Золотниківської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Теребовлянської державної\~нотаріальної конторив судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але не повідомила суд про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до довідки від 20 травня 2020 року № 30 виданої виконкомом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, про те, що на день видачі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з по господарськими будівлями від 20 грудня 1989 року головою колгоспного двору у [ADDRESS] , був [PERSON] - який помер [INFO] . Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до\~частини 1\~статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Враховуючи вище наведене слідує, що власником домоволодіння, що в [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 липня 2002 року [PERSON] помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне його майно. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] померлого [INFO] залишилася спадщина, яку прийняв його син [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцем першої черги є діти померлого. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач фактично вступив в оперативне управління спадковим майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вартість спадкового майна складає 43690 грн., що підтверджується висновком про вартість майна від 04 червня 2020 року. Постановою виданої\~державним нотаріусом\~ Теребовлянської\~державної нотаріальної\~ контори\~ №\~490/02-14\~від 07\~травня 2020\~року було\~відмовлено [PERSON] у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є колгоспним двором. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспор`юється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши право власності за [PERSON] , [INFO] , жителем [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , в порядку\~спадкування за\~законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). \~ \~ \~ \~

Outcome: approved