Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ( далі Міжрайонний ВДВС) Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної казначейської служби України, 3 особи-Головне територіальне управління юстиції у Харківській області , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 326\~125 грн., моральної шкоди в сумі 512\~000 грн., спричиненої посадовими особами Жовтневого ВДВС м.Харкова в результаті прийняття незаконних та неправомірних рішень, бездіяльністю, невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили.незаконним рішенням та протиправною бездіяльністю посадових осіб. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2011 р., в порядку забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі , еквівалентній 25000 доларів США, накладено арешт та заборона на проведення будь-яких дій по відчуженню майнових прав на капітальну будівлю літ. «А-1» загальною пл. 217,1 кв.м. по вул.Полтавський шлях, 149 в м.Харкові, що належала на праві власності відповідачу. У жовтні 2015 р. [PERSON] дізнався про те, що в ухвалі суду допущена помилка в адресі номера будинку і замість 149 будинку по вул.Полтавський шлях, на який необхідно було накласти арешт, записано № 179, що призвело до знищення майна та стало перешкодою для отримання суми боргу від боржника.Як зазначає позивач, у 2013 році будівля зруйновано комунальними підприємствами міської ради , за цим фактом кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування. Позивач вказує, що постановою ВДВС від 09.02.2012 р. було закрито виконавче провадження. Постанова оскаржена до суду, але ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова суду від 09.06.2016 р. відмовлено у задоволенні скарги. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.06.2016 р. скасовано ухвалу суду, визнано незаконним постанова про закриття виконавчого провадження і визнано, що неправомірними діями державного виконавця спричинило знищення майна та неможливість виконання рішення суду. Позивач стверджує, що 9.11.2015 р.ухвалою суду була виправлена помилка у нумерації будівлі , на яку накладено арешт та заборона відчуження, але державний виконавець не виконав ухвалу суду, відмовив 23.02.2016 р. у відкритті виконавчого провадження .Такі дії ВДВС ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.05.2016 р. визнані неправомірними, а постанова незаконною і зазначено, що тривалий час не виконано рішення суду від 06.07.2011 р. В результаті дій державного виконавця, у червня 2016 р. повністю ліквідовано фундамент незаконно знищеного будинку, яке було гарантом забезпечення позову. Матеріальний шкода відповідає сумі, еквівалентної 25000 євро, яка стягнута з [PERSON], а моральну шкоду в сумі 512 000 грн. позивач обгрунтовує фізичними та психологічними стражданнями, погіршенням стану здоровя, знищенням його ділової репутації.При цьому, позивач надав розрахунок із зазначенням коефіцієнтів, що прирівнюються до пятикратному розміру мінімальної заробітної плати по кожній обставині шкоди- характеру, виду, глибини, тривалості страждань, істотних вимушених змін в житті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги , просив їх задовольнити. Відповідач- Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області надав свої заперечення проти позову, які мотивував тим, що Закон України «Про виконавче провадження» розмежовує такі процесуальні дії, як накладення арешту на майно і оголошення заборони на його відчуження, а також проведення опису і арешту майна. Відносини, повязані з державною реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703.Оскільки ухвала стосувалася накладення арешту на все майно, державний виконавець повинен сформувати або витребувати з органу державної реєстрації прав інформаційну довідку з Державного реєстру прав щодо субєкта боржника, які містять відомості про усі обєкти нерухомості, що належать на праві власності , а також подати заяви про державну реєстрацію обтяжень щодо кожного обєкта. Для забезпечення виконання ухвали про накладення арешту як на нерухоме та і на нерухоме майно , ухвала містить відомості про обєкт , а саме адресу нерухомого майна. Виходячи з наведеного, державним виконавцем направляється електронна заява про реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а рішення щодо такої реєстрації приймає державний реєстратор. Як стверджує представник відповідача, оскільки в ухвалі Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2011 р. було визначено конкретне майно, на яке необхідно накласти арешт та оголосити заборону на його відчуження, у державного виконавця відсутній обовязок щодо встановлення обєктів нерухомого майна, належних боржника на праві власності.В межах виконавчого документа державний виконавець направив заяву органу державної реєстрації прав відповідну заяву. Рішення про звільнення міської території від самовільнопобудованих та розміщених обєктів нерухомості прийнято виконавчим комітетом Харківської міської ради № 258 від 24.04.2013 р. При цьому, з рішення не випливає, що вживались заходи щодо перевірки наявних обтяжень на обєктах нерухомості, які розташовувались на території, що належить Харківській міській раді і підлягали звільненню. Відповідач зазначає, що зазначені дії державного виконавця з виконання ухвали суду про забезпечення виконання рішення суду не породжують, не змінюють, не припиняють правовідносини між субєктом владних повноважень і сторонами по справі. 05.09.2011 р. державний виконавець, в порядку ст.ст. 3,18, 20,24 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 28682521 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1836/11 від 23.08.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 219\~129,50 грн. Того ж дня, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошена заборона на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ( а.с. 54-60, 190-196). Представник Державної казначейської служби України проти позову заперечував, стверджуючи, що правових підстав для задоволення позовних вимог не вбачається, державний виконавець повністю виконав ухвалу суду щодо накладення арешту на нежитлове приміщення, зазначене судом у виконавчому документі. Прийняте у квітні 2013 року Харківською міською радою рішення виконувалось самостійно і на знесення обєкту нерухомості наявність обтяження не вплинула. Представник 3 особи-Головного територіального управління юстиції у Харківській області подав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи на підставі тільки тих даних, які зазначені у виконавчому листі, тому накладаючи арешт на нежитлові будівлі за адресою, що зазначена в ухвалі суду, що підлягала виконанню, державний виконавець діяв в межах своїх повноважень, передбачених законом. [PERSON], як стягувач, не вчинив жодних дій для вчасного виправлення описки. Крім того, позивачем не підтверджено, що вартість споруди, що була зруйнована, дійсно оцінена на суму 25000 євро. Зруйнування споруди, частина якої належить боржнику, не є підставою для невиконання рішення суду про стягнення грошової заборгованості та безспірного стягнення збитків Не доведено наявності вини державного виконавця у спричиненні моральної шкоди( а.с. 26-33). Заперечення на позов, направлені Харківською місцевою прокуратурою № 2 суду аналогічні по змісту запереченням Головного територіального управління юстиції ( а.с. 46-52). 3 особа-Папян Г.І. в судовому засіданні надав документи, що підтверджують його право власності на частину нерухомого майна і пояснив, що незважаючи на заборону відчуження, Харківська міська рада вирішила знести нежитлові будівлі і навіть після порушення кримінального провадження у 2016 році та заборону подальшого зруйнування, роботи по знищенню обєкта нерухомості не припинялись. Вважає, що причинного звязку між діями виконавця по накладення арешту на майно у 2011 році і знищенням нежитлової будівлі у 2013 році не вбачається, тому як наявність обтяжень при звільненні земельної ділянки від нежитлових будівель, не перевірялась. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 40/100 частин нежитлової будівлі 149 по вул.Полтавський шлях в м.Харкові належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.05.2006 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Право власності зареєстровано 30.05.2006 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно ( а.с. 78-80). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2011 року, в порядку забезпечення позову [PERSON] , поданого у березні 2011 року до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором поставки, за клопотанням позивача, накладено арешт та заборонено проводити будь-які дії по відчуженню майнових прав на нежитлове приміщення площею 217,1 кв.м., що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179 та належить на праві приватної власності [PERSON]. Виконання ухвали покладено на Відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». 21.10.2011 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби ( нині Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 22.11.2011 року - постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, яке знаходиться за адресою, зазначеною судом в ухвалі про забезпечення позову від 06.07.11 року , а саме на нежитлове приміщення площею 217,1 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179 ( а.с. 97). Як випливає з довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 07.07.2011 р. № 4873 , ухвала суду по справі № 2-1836 від 06.07.2011 р. прийнята до відома та додана до матеріалів інвентаризаційної справи за адресою Полтавський шлях, 149 ( в постанові 179). Одночасно повідомлено, що КП «Харківське міське БТІ» не має доступу до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, ведення якого здійснює спеціалізований орган-Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ( а.с. 68). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна арешт нерухомого майна [PERSON] зареєстровано 22.11.2011 № 11873958 Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Жовтневого ВДВС про арешт майна боржника за виконавчим провадженням № 29408517 . Обєкт обтяження Полтавський шлях, 179 ( а.с. 78-80). 09.02.2012 року на підставі довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та витягу з Єдиного реєстру заборон, який підтверджує реєстрацію реєстратором обтяження згідно постанови від 22.11.2011 року державного виконавця Давіденка Р.А. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП № 29408517, а саме нежитлового приміщення площею 217,1 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179, державним виконавцем відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження №29408517 з примусового виконання ухвали суду від 06.07.2011 року № 2-1836, про що ухвалена відповідна постанова ( а.с. 98). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.08.2011 року задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнута з [PERSON] передплату за договором поставки в розмірі 200000 грн. , відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 17309 грн. 50 коп., всього 217309 гривень 50 коп., а також судові витрати. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 05.09.2011 р. відкрито виконавче провадження ВП № 28682521 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 219 129,50 грн. накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження ( а.с. 64, 65). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова, що набрало законної сили 15.08.2011 р., видано виконавчий лист № 2-1836/11 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 219129,50 грн. Державним виконавцем 05.09.2011 відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно та оголошена заборона відчуження нежитлової будівлі 149 по вул.Полтавський шлях в м.Харкові, складено акт опису й арешту зазначеної будівлі , 25.11.2011 року винесена постанова про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадження через звернення стягнення на майно боржника ( а.с. 99-101). За поданням державного виконавця № 8226 від 29.09.2011 року ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 7 листопада 2011 року визначена належність 40/100 частин нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною пл. 217,1 кв.м. по вул.Полтавський шлях, 149 в м.Харкові боржнику [PERSON] з метою здійснення державним виконавцем процесуальних дій з виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.08.2011 року ( а.с. 66, 70). За повідомлення КП «Харківське міське БТІ» від 29.12.2011 р. державному виконавцю, постанова про накладення арешту на 40/100 нежитлової будівлі А-1 за адресою 149 , що належить [PERSON] прийнята до відома , додана до інвентаризаційної справи за вищевказаною адресою (а.с.104). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.12.2011 р. зупинено стягнення за виконавчим листом № 2- 1836/11, виданим на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.08.2011 р. до розгляду заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення ( а.с. 71). Таким чином, до внесення інформації про арешт майна боржника [PERSON] у Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, тобто 22.11.2011 року, на підставі постанови Жовтневого ВДВС за виконавчим провадженням № ВП № 29408517 по виконанню ухвали суду від 06.07.2011 року про накладення арешту на нежитлову будівлю, 179 в м.Харкові в порядку забезпечення позову та предявленої до виконання [PERSON] лише 21.10.2011 року, вже було 05.09.2011 року внесено до Єдиного реєстру обтяження на нежитлову будівлю, 149 в м.Харкові в рамках виконавчого провадження ВП № 28682521 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 04.08.2011 року. Суд також зазначає, що 16.12.2011 року [PERSON] звертався до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову ( ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2011 р.), оскільки на майно боржника накладено арешт на виконання рішення суду від 04.08.2011 р. державним виконавцем. Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС від 21.02.2012 року закінчено виконавче провадження № 28682521 через скасування Жовтневим районним судом м.Харкова від 17.02.2012 року заочного рішення суду від 04.08.2011 року, припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення, проте згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 04.12.2015 р. скасування арешту не було внесено. З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, станом на 16.01.2015 року арешт майна [PERSON], внесений 22.11.2011 року не знято, іншої нерухомості на його імя не зареєстровано ( а.с. 214-216). Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 19.02.2014 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] передплату за договором поставки в розмірі 277\~063,38 грн., відсотки за користування грошовими коштами-23\~979,27 грн., судові витрати, а всього 301\~042,65 грн. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2014 р. рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування грошовими коштами скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено ( а.с. 16-17). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.11.2015 року, за заявою [PERSON], виправлено описку в ухвалі Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2011 року та внесені виправлення у нумерацію нежитлової будівлі, яка підлягала обтяженню і знаходиться по вул. Полтавський шлях, 149 замість вул.Полтавський шлях, 179. Отримавши постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС про відмову у відкритті виконавчого провадження від 23.02.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження на виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2011 р., в якій ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.11.2015 р. усунено описку в зазначенні дійсної адреси нерухомого майна, яке підлягає обтяженню, боржник [PERSON] оскаржив її до суду. Заявник у скарзі вказував, що оскаржувана постанова від 09.02.2012 року є незаконно , оскільки станом на 14.02.2014 року не скасовано заходи забезпечення позову - арешт та заборона на проведення будь-які дії по відчуженню майнових прав на нежитлове приміщення площею 217,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179, тому у державного виконавця не було підстав щодо закінчення виконавчого провадження з посиланням на п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Внаслідок незаконних, на думку заявника, дій посадових осіб ВДВС та КП "Харківське міськБТІ" було в липні 2013 року , в листопаді 2013 року та в травні 2015 року знищено належне йому нежитлове приміщення по вул. Полтавський шлях, 149, а державним реєстратором 18.10.2013 року до реєстру внесено інформацію щодо припинення права власності заявника на належне йому нерухоме майно. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.02.2016 року у задоволенні скарги [PERSON] на постанову Державного виконавця від 09.02.2012 р. про закінчення виконавчого провадження відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06.06.2016 року ухвала суду першої інстанції скасована, визнані дії державного виконавця неправомірними, в іншій частині стосовно скасування постанови державного виконавця відмовлено. Апеляційний суд зазначив, що накладаючи арешт, державний виконавець не пересвідчився щодо належності вказаного майна боржнику, а також не накладення арешту на нежитлові приміщення площею 217,1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 149, які належить [PERSON] потягли за собою знишення вказаного майна, що на теперішній час унеможливлює виконання судового рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів ( а.с. 8-13). Розглядаючи позов [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої, на думку позивача, діями державного виконавця, який у 2011 році, на виконання ухвали суду від 06.07.2011 р. не перевірив належність нежитлової будівлі по вул.Полтавський шлях, 179, як було зазначено в ухвалі суду, саме [PERSON], судом досліджувалися конкретні обставини справи щодо знищення будівлі та докази, надані в судовому засіданні . Судом встановлено,\~що \~до направлення\~державному реєстратору\~постанови державного\~виконавця Жовтневого\~ВДВС \~від 22.11.2011\~року про\~накладення арешту\~на нежитлову\~будівлю,\~що належить\~боржнику до\~Єдиного реєстру\~,\~вже існувало\~обтяження на\~нежитлову будівлю\~ по\~вул.Полтавський\~шлях,\~149\~в м.Харкові,\~що дійсно\~зареєстровано за\~[PERSON]\~та накладено\~державним виконавцем\~05.09.2011 , тому як стягувач [PERSON] звернувся до виконавчої служби із заявою про виконання ухвали суду про забезпечення позову через декілька місяців після предявлення до виконання виконавчого документу , виданого Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення коштів за первісним заочним рішенням суду від 04.08.2011 року. Актом обстеження від 15.03.2013 року, Актом 383/13, складених інспекцією з благоустрою та екології Департаменту комунального господарства Харківської міської ради від 22.04.2013 р. перелічені виявлені самовільно розміщені обєкти, надано припис № 545 від 19.03.2013 р. про добровільне звільнення території міста Харкова ( а.с. 86-93). Виконавчим комітетом Харківської міської ради № 258 від 24.04.2013 р. «про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою» вирішено звільнити території від самовільно розміщених обєктів, тимчасових споруд згідно актів перевірки Інспекції з благоустрою та екології міста Харкова Управління екології та благоустрою, а у разі незвільнення територій у добровільному порядку- провести звільнення від самовільно збудованих обєктів шляхом демонтажу згідно додатку. У переліку, що є додатком до рішення виконавчого комітету, значиться нежитлова будівля літ А-1 з логотипами « металлопластиковые окна», « ателье бытовых услуг», нежитлова А-1 з логотипом «Пицца» по вул.Полтавський шлях, 149 ( а.с. 76-77). Отже, на час прийняття рішення Харківської міської ради про звільнити території від самовільно розміщених обєктів у 2013 році, в Єдиного реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна з 2011 року було зареєстровано обтяження у вигляді арешту на 40/100 частин нежитлової будівлі, що належить боржнику [PERSON] і знаходиться по вул.Полтавський шлях, 149 в м.Харкові. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України. Згідно із статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до частини першої статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. За змістом вказаних положень ЦК України та Закону України «Про державну виконавчу службу» відповідальність за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю відділу державної виконавчої служби чи державного виконавця несе держава. Підставою для цивільно-правової відповідальності за спричинення шкоди діями або бездіяльністю державного виконавця чи органу державної виконавчої служби під час виконання рішень у цивільних справах є наявність правопорушення, що містить такі складові елементи, як: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала та причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На теперішній час судове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів не виконано, проте з огляду на викладені обставини відсутній причинно-наслідковий звязком між діями державного виконавця з приводу накладення арешту на нерухоме майно боржника та подальшим знищенням цього майна за рішенням Харківської міської ради. Суд відхиляє доводи позивача про те, що дії державного виконавця, який накладаючи заборону проводити будь-які дії по відчуженню майнових прав на нежитлове приміщення площею 217,1 кв.м., що знаходиться за адресою м. Харків, вул. Полтавський шлях, 179 за рішенням суду, не перевірив належність цього будинку саме [PERSON] і це потягло знищення вказаного майна, неможливість виконання судового рішення, оскільки в період зруйнування нежитлової будівлі, що належала не тільки боржнику, а і іншим особам, арешт на частину будівлі вже був зареєстрований в Єдиному реєстрі, його наявність не вплинула на виконання рішення міської ради. За таких обставин підстав для задоволення позову [PERSON] не вбачається. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed