Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області. Посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно, яке складається із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем за законом за правом представлення (оскільки його мати [PERSON] померла [INFO] - до смерті своєї матері [PERSON]) після смерті бабусі, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки хоча і не був зареєстрований у будинку бабусі, однак постійно проживав разом із нею на день її смерті та доглядав її у зв'язку з похилим віком та хворобою, а після смерті - здійснив поховання померлої, доглядає за спадковим будинком, обробляє земельну ділянку, сплачує належні платежі, інших спадкоємців немає. Звернувшись до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів факту проживання з спадкодавцем на момент смерті та не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Просить вставити факт, що має юридичне значення, а саме, що він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], померлою [INFO], на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, на житловий будинок по плану забудови під літ. «А», з належним до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який належав померлій [INFO] [PERSON]. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача Вашківецької міської ради, не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого судового засідання від представника відповідача Вашківецької міської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника міської ради. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого [INFO] виконавчим комітетом Карапчівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №45; копією свідоцтва про народження позивача Серія [NUMBER], повторно виданого 06.03.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №84, згідно якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], повторно виданого 30.01.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №60, з даних якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER], виданого 17.10.1965 року в с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №25 з даних якого вбачається, що 17.10.1965 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок під літ.«А» з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], 1931 року побудови, вартістю 115413,00 грн. [INFO] померла матір позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], повторно виданого 16.01.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №54. З довідки Вашківецької міської ради №2/01 від 10.01.2018 року вбачається, що померла [PERSON], проживала та була зареєстрована за місцем постійного проживання в [ADDRESS] по день смерті. На день смерті [PERSON] в житловому будинку ніхто не був зареєстрований. З довідки Вашківецької міської ради №292 від 15.03.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], постійно проживав, але не був зареєстрований, разом із своєю бабусею [PERSON], померлою [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідністю до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] надав докази того, що він постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини, а саме, [INFO], цей факт має для позивача юридичне значення та іншим порядком підтвердити його він не має можливості, тому заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини. Крім позивача [PERSON], інших спадкоємців за законом чи за заповітом, та осіб, які мають право на частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією спадкової справи №31/2018 року до майна померлої [INFO] [PERSON]. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але в зв'язку з тим, що: ним не були надані докази прийняття спадщини після смерті [PERSON], та не надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №123/02-31 від 13.03.2018 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок, по плану забудови під літ. «А» 1931 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, інші особи на володіння та користування даним житловим будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність житлового будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об'єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об'єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об'єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об'єктів нерухомості є необов'язковим. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved