Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів виконуючого обовязки керівника КП «Аква-Сервіс» [PERSON], КП «Аква-Сервіс»\~\~ про поновлення його на роботі на посаді головного інженера КП «Аква-Сервіс», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26.06.2017 року по день винесення судового рішення та стягнення грошового відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 60000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що його звільнення із займаної посади згідно наказу виконуючого обов»язки керівника КП «Аква-Сервіс» № 30 від 26.06.2017 року на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України за прогул та відсутність на роботі більше трьох годин в період з 09.30 год. до 17.15 год. 22.05.2017 року є незаконним. У вказаний день в період з 08.00 год. до 09.30 год. він перебував на своєму робочому місці у приміщенні службового кабінету КП «Аква-Сервіс». В подальшому в період з 10.00 год. до 12.00 год. проводив збори працівників з приводу роботи насосів на Каналізаційно-насосній станції(надалі-КНС) по вул. Лугова,9 в смт. В. Березовиця, де також провів огляд та фотофіксацію транспортного засобу екскаватора «Катерпіллер», про що складено відповідний акт за підписами працівників КНС, які у своїх поясненнях від 26.06.2017 року засвідчили факт проведення вказаних зборів та його перебування на роботі в період з 10.00 год. до 12.00 год. 22.05.2017 року. У зв»язку із поганим самопочуттям о 14.20 год. 22.05.2017 року він звернувся до сімейного лікаря в Амбулаторію загальної практики сімейної медицини №14 по вулю Куліша,7а у м. Тернополі, що підтверджується відповідною довідкою лікуючого лікаря [PERSON] від 27.06.2017 року. За результатами огляду його було направлено на консультацію кардіолога у поліклінічне відділення Тернопільської міської лікарні №2, де він пройшов обстеження в період з 16.30 год. до 17.00 год. та отримав направлення на лікування у денний стаціонар кардіологічного відділення Тернопільської міської лікарні №2, де і знаходився на лікуванні, з 23.05.2017 року. Будь-яких актів про його відсутність на робочому місці 22.05.2017 року того дня не складалось. Підставою його звільнення послужили пояснення головного бухгалтера підприємства та бригадира-електрика, а відповідний акт було складено лише у день його звільнення-26.06.2017 року. Вказав, що 01.06.2016 року він був прийнятий на роботу на посаду головного інженера КП «Аква-Сервіс», а з 10.09.2016 року був призначений виконуючим обов»язки директора КП «Аква-Сервіс», однак розпорядженням Великоберезовицького селищного голови № 73 від 18.05.2017 року незаконно припинено його повноваження та призначено на вказану посаду відповідача [PERSON], який 26.06.2017 року звільнив його з роботи на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що реальною причиною його звільнення послужив конфлікт, що виник між ним та Великоберезовицьким селищним головою з приводу видачі технічних умов на водопостачання та водовідведення орендарю земельних ділянок ОК ЖБУК «Збудуй своє житло», в якому він виступив на захист інтересів та комунального майна громади мікрорайону «Індустріальний». Враховуючи те, що факт його перебування на роботі 22.05.2017 року в період з 08.00 год. по 14.00 год. підтверджується свідченнями працівників КП «Аква-Сервіс», а в подальшому він був відсутній з поважних причин, просить поновити його на роботі на раніше займаній посаді головного інженера КП «Аква-Сервіс» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Також позивач зазначив, що в результаті незаконного звільнення йому було завдано моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях з приводу неправомірних дій відповідачів, втраті нормальних життєвих зв»язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя та пошуку засобів до існування. Вважає, що зазначена шкода, яку він оцінює у розмірі 60000 грн. підлягає стягненню на його користь з виконуючого обов»язки керівника КП «Аква-Сервіс» [PERSON] 19.12.2017 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в частині розрахунку середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно до якої просить стягнути на його користь з КП «Аква-Сервіс» середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26.06.2017 року по 19.12.2017 року у сумі 47028,96 грн. у відповідності до довідки про заробітну плату №203 від 14.11.2017 року. 14.02.2018 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої [PERSON] просить стягнути з КП «Аква-Сервіс» на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.06.2017 року по 13.11.2017 року (час його працевлаштування на роботу на посаду головного інженера ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 2») в сумі 36607,77 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі із врахуванням поданих заяв про уточнення та збільшення вимог. Вказали, що заступник керівника КП «Аква-Сервіс» [PERSON] чинив тиск на працівника КНС [PERSON], з тією метою, щоб останній відмовився від свого підпису у поясненнях від 26.06.2017 року , де він засвідчив факт перебування позивача на роботі та надав йому для зразка власноручно написаний текст нового пояснення про те, що [PERSON] був відсутній на роботі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні відносно позову заперечив та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що у відповідності до розпорядження Великоберезовицького селищного голови №73 від 18.05.2017 року було припинено повноваження [PERSON] як виконуючого обов»язки керівника КП «Аква-Сервіс» та призначено його виконуючим обов»язки керівника даного підприємства з 19.05.2017 року і позивач продовжував працювати на підприємстві на посаді головного інженера. Актом від 26.06.2017 року за підписом головного бухгалтера підприємства [PERSON] та бригадира-електрика Голов»юка М.Л. засвідчено факт відсутності позивача на робочому місці в період з 09.50 год. до 17.15 год. 22.05.2017 року, що послужило підставою його звільнення з роботи згідно п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Посилання позивача на те, що він 22.05.2017 року перебував на роботі та проводив збори по питанню роботи насосів на КНС по вул. Лугова,9 в смт. В. Березовиця не відповідають дійсності. Станом на 22.05.2017 року позивач був звільнений від виконання обов»язків керівника КП «Аква-Сервіс» та відповідно не мав жодних повноважень на проведення виробничих зборів працівників без його відома та згоди, а також не вправі був засвідчувати акт про технічний стан екскаватора «Катерпіллер», який не стоїть на балансі підприємства від імені в.о. керівника КП «Аква-Сервіс» присвоївши собі таким чином повноваження, які йому на той час вже не належали. Позивач зазначає, що факт проведення зборів зафіксований поясненнями працівників КНС [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 26.06.2017 року. Однак у своїх поясненнях від 27.06.2017 року машиніст КНС КП «Аква-сервіс» [PERSON] зазначив, що вказані збори проводились [PERSON] не 22.05.2017 року, а 17.05.2017 року, у день його чергування, а про проведення зборів 22.05.2017 року йому нічого не відомо, і він не підписувався у поясненні від 26.06.2017 року та [PERSON] про технічний стан екскаватора від 22.05.2017 року. У своїй пояснюючій записці від 08.06.2017 року [PERSON] теж не згадував про проведення будь-яких зборів 22.05.2017 року, а вказав, що проводив збори 19.05.2017 року в період з 15.00 год. до 17.00 год. Факт відсутності позивача на робочому місці 22.05.2017 року в період з 0.30 год. до 14.00 год. може засвідчити також Великоберезовицький селищний голова [PERSON], який у вказаний час неодноразово телефонував останньому з приводу виробничих питань, однак [PERSON] на дзвінки не відповідав і його місцеперебування встановити не вдалося. Враховуючи наведене вважає, що звільнення позивача з роботи проведено на законних підставах та просить у задоволенні позову відмовити. Також просить врахувати той факт, що наказом №31 від 26.06.2017 року на КП «Аква-Сервіс» ліквідовано посаду головного інженера. Представник відповідача КП «Аква-Сервіс» [PERSON] позовні вимоги не визнав та просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що звільнення позивача з роботи проведено із дотриманням вимог трудового законодавства. Факт відсутності [PERSON] на робочому місці в період з 09.30 год. до 17.15 год. 22.05.2017 року зафіксовано актом за підписом головного бухгалтера та бригадира-електрика КП «Аква-Сервіс» від 26.06.2017 року, а тому за вчинене порушення трудової дисципліни-прогул позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді прав про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Судом встановлено, що позивач [PERSON] наказом директора КП «Аква-Сервіс» [PERSON] від 01.06.2016 року №30 був прийнятий на посаду головного інженера КП «Аква-Сервіс» з 01.06.2016 року. Розпорядженням Великоберезовицького селищного голови №134 від 08.09.2016 року [PERSON] з 10.09.2016 року призначено тимчасово виконуючим обов»язки директора КП «Аква-Сервіс» Великоберезовмицької селищної ради. У відповідності до розпорядження Великоберезовицького селищного голови №73 від 08.05.2017 року припинено повноваження [PERSON] як виконуючого обов»язки керівника КП «Аква-сервіс» та з 19.05.2017 року призначено виконуючим обов»язки керівника вказаного підприємства [PERSON] Наказом виконуючого обов»язки керівника КП «Аква-Сервіс» [PERSON] №30 від 26.06.2017 року [PERSON] звільнено з роботи на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогул(відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 22.05.2017 року) без поважних причин. Факт відсутності головного інженера КП «Аква-Сервіс» на робочому місці 22.05.2017 року зафіксовано у акті, складеному головним бухгалтером КП «Аква-сервіс» [PERSON] та бригадиром Голов»юком [PERSON] актом засвідчено відсутність позивача на робочому місці в період з 09.30 год. до 17.15 год. 22.05.2017 року. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України, однією із підстав припинення трудового договору є 4) розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) Пунктом 4 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз»яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, відсутність працівника на роботі без поважних причин (прогул) за своєю природою є грубим порушенням трудової дисципліни і, як наслідок, тягне накладення одного з видів дисциплінарного стягнення догану або звільнення, з дотриманням правил, встановлених статтями 148151 КЗпП України. Водночас не вважається прогулом відсутність працівника на своєму робочому місці (у кабінеті, за робочим столом), якщо у цей час він знаходиться в межах підприємства, установи, організації. У відповідності до ст..149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У своїх письмових поясненнях від 08.06.2017 року [PERSON] вказав, що 22.05.2017 року він знаходився на роботі до 14.00 год. після чого був на прийомі у сімейного лікаря та у лікаря-кардіолога Тернопільської міської лікарні №2. Вказані пояснення позивача підтверджуються письмовим поясненням працівників КНС КП «Аква-сервіс» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 26.06.2017 року на ім.»я в.о. директора КП «Аква-Сервіс», в якому останні вказали, що 22.05.2017 року позивач [PERSON] дійсно проводив збори на КНС КП «Аква-Сервіс» в період з 10.00 год. до 12.00 год. по питаннях роботи насосів, забезпечення водою, реконструкції КНС та огляду транспорту, що знаходиться на території КНС. Під час обідньої перерви [PERSON] повідомив про погане самопочуття та відправився на прийом до лікаря, а з наступного дня перебував на стаціонарному лікуванні, а також актом про технічний стан екскаватора «Катерпіллер» , який знаходиться на зберіганні КП «Аква-сервіс» від 22.05.2017 року за підписами вказаних працівників КП «Аква-сервіс» та позивача [PERSON] Довідкою з амбулаторії загальної практики сімейної медицини №14 від 27.06.2017 року підтверджується, що [PERSON] 22.05.2017 року о 14.20 год. звернувся у АЗПСМ №14 та за результатами огляду у сімейного лікаря був направлений на консультацію до лікаря-кардіолога у Тернопільську міську комунальну лікарню №2 з діагнозом: атеросклеротичний кардіосклероз. Випискою з медичної картки амбулаторного хворого Тернопільської міської комунальної лікарні №2 підтверджується, що [PERSON] 22.05.2017 року за направленням сімейного лікаря о 15.16 год. пройшов обстеження у кабінеті функціональної діагностики та з 23.05.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні вказаного медичного закладу. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]-працівники КНС КП «Аква-Сервіс» у судовому засіданні засвідчили, що 22.05.2017 року в період з 10.00 год. до 12.00 год. позивач на їхню вимогу прибув на Каналізаційно-насосну станцію КП «Аква-Сервіс», де вони обговорювали питання роботи насосів, забезпечення водою та огляду транспорту, що знаходиться на території КНС. На цих зборах голови підприємства не було. Були присутні лише вони, [PERSON] та [PERSON] В обідній час [PERSON] повідомив, що погано себе почуває і поїхав на прийом до лікаря. Свідки вказали, що в підписи в поясненнях від 26.06.2017 року виконані особисто ними. Також [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що вони особисто підписали складений на цих зборах [PERSON] про технічний стан екскаватора «Катерпіллер», який знаходиться на зберіганні КП «Аква-сервіс» від 22.05.2017 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 22.05.2017 року разом із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вирішили викликати на КНС позивача у зв»язку із поломкою насоса. [PERSON] прийшов на станцію близько 09.30 год., вони вирішували питання щодо роботи насосів та водопостачання. [PERSON] пішов за станції близько 13.00 год., після чого вони теж розійшлися. В подальшому заступник директора [PERSON] написав йому зразок пояснень, які він мав переписати щоб засвідчити, що [PERSON] 22.05.2017 року був відсутній на роботі, однак дані пояснення не відповідають дійсності. Свідок [PERSON]-М.І. голова Великоберезовицької селищної ради у судовому засіданні вказав, що з 18.05.2017 року виконання [PERSON] обов»язків керівника КП «Аква-Сервіс» було припинено і з 19.05.2017 року на цю посаду призначено [PERSON] 22.05.2017 року він представляв працівникам підприємства нового керівника. Ця зустріч відбулась на початку робочого дня і позивач був на ній присутній, однак в подальшому кудись пішов, не залишивши печатки та ключів і на протязі робочого дня його на робочому місці не було. Він особисто телефонував позивачу декілька разів, але той не відповідав на дзвінки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він 28.06.2017 року прийнятий на роботу в КП «Аква-сервіс» на посаду заступника керівника. Після звільнення позивача з роботи, він їздив на КНС КП «Аква-Сервіс» з метою з»ясувати чи дійсно проводились збори працівників 22.05.2017 року, на яких мав бути присутній [PERSON] і черговий станції по журналу перевірив, що такі збори проводились 18.05.2017 року. Будь-якого тиску на працівника підприємства [PERSON] з метою написання останнім неправдивих пояснень щодо відсутності [PERSON] на роботі він не чинив і почерк у наданих зразках пояснень, які він за словами позивача диктував працівникам, належить не йому. Свідки [PERSON], Голов»юк М.Л. у судовому засіданні засвідчили, що 22.05.2017 року голова Великоберезовицької селищної ради представив працівникам КП «Аква-Сервіс» нового виконуючого обов»язки керівника даного підприємства- Гурика [PERSON] знайомство відбувалось в період з 08.00 год. до 09.30 год. і [PERSON] в цей час був присутній на роботі, однак після цього на протязі робочого дня до 17.15 год. головного інженера підприємства [PERSON] вони на роботі не бачили, а тому засвідчили вказане порушення трудової дисципліни у акті від 26.06.2017 року. Зазначеними показаннями свідків та дослідженими судом доказами підтверджується той факт, що позивач [PERSON] 22.05.2017 року був присутній на роботі в КП «Аква-Сервіс» та в період з 08.00 год. до 09.30 год. знаходився безпосередньо на робочому місці, де його бачили як працівники підприємства, так і виконуючий обов»язки керівника даного підприємства [PERSON], а також голова Великоберезовицької селищної ради [PERSON]-М.І. В подальшому в період з 10.00 год. до 12.00 год. позивач перебував на території Каналізаційно-насосної станції КП «Аква-Сервіс», де разом із працівниками станції перевіряв роботу насосів та стан технічних засобів, що зберігаються на території підприємства, що засвідчено відповідними поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та актом перевірки технічного стану екскаватора «Катерпіллер» від 22.05.2017 року за підписами вказаних працівників та [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] в період з 08.00 год. до 14.00 год. 22.05.2017 року знаходився на роботі та перебував на території КП «Аква-Сервіс», де займався виконанням своїх безпосередніх обов»язків як головного інженера підприємства, а подальша його відсутність на робочому місці була зумовлена поважними причинами-проходженням медичного обстеження, що також підтверджується відповідними довідками АЗПСМ №14 та Тернопільської міської комунальної лікарні №2. При цьому суд не бере до уваги наявні у матеріалах справи письмові пояснення працівника КНС КП «Аква-Сервіс» [PERSON] від 27.06.2017 року, в яких останній вказав, що збори працівників КНС проводились позивачем 18.05.3017 року. а 22.05.2017 року, оскільки в судовому засіданні [PERSON] відмовився від даних пояснень, вказавши, що вони не відповідають дійсності та були написані ним за вказівкою заступника керівника КП «Аква-Сервіс» [PERSON] Наведені факти, свідчить про відсутність у відповідача КП «Аква-Сервіс» достатніх правових підстав для звільнення головного інженера підприємства [PERSON] з роботи на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України, за прогул, оскільки в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт порушення позивачем трудової дисципліни та його відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. За таких обставин, аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині поновлення на роботі є підставними, обґрунтованими та доведеними, а тому право позивача на працю, порушене відповідачем, підлягає захисту судом, шляхом визнання неправомірним та скасування наказу КП «Аква-Сервіс» № 30 від 26.06.2017 року про звільнення [PERSON] на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, поновивши позивача на посаді головного інженера КП «Аква-Сервіс». У відповідності до розпорядження №124-К від 13.11.2017 року [PERSON] з 14.11.2017 року прийнятий на роботу у ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 2» на посаду головного інженера. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.06.2017 року по 13.11.2017 року(день його працевлаштування на роботу на посаду головного інженера ТзОВ «Коменерго-Тернопіль2»). Визначаючи розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, суд відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» прийшов до висновку, що виходячи із його середньоденної зарплати за два останні повні місяці роботи, що передували звільненню відповідно до наданої довідки про доходи № 203 від 14.11.2017 року з КП «Аква-Сервіс» на користь позивача слід стягнути 36607,77 гривень грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу(16300грн.(фактична заробітна плата за березень, квітень 2017 року):61(фактична кількість відпрацьованих робочих днів)х137(кількість днів вимушеного прогулу за період з 27.06.2017 року по 13.11.2017 року)=36607,77 грн.). У відповідності до положень ст.ст.16, 23 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач просить стягнути завдану йому моральну шкоду у розмірі 60000 грн., посилаючись на те, що незаконним звільненням було порушено його звичний спосіб життя, він зазнав значних моральних страждань, змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, відновлення нормальних життєвих зв»язків. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що розмір грошового відшкодування має бути співмірним із заподіяною шкодою та виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з КП «Аква-Сервіс» на користь позивача 3000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди. При визначенні розміру завданої моральної шкоди судом враховано характер протиправних дій відповідача, тривалість вимушених змін, що настали в житті позивача, глибину його моральних та психічних страждань та зусилля, які йому необхідно було докласти для відновлення звичного способу свого життя. Відповідно до статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Оскільки позивач у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, в силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача КП «Аква-сервіс» слід стягнути в доход держави 640 гривень судового збору за заявлені позовні вимоги немайнового характеру та 640 грн. за заявлені позовні вимоги майнового характеру.

Outcome: partial