Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, [PERSON] 08.12.2016 року о 15.20 год. госпіталізована у відділення №6 ВОПНЛ ім.акад. [PERSON] за направленням на госпіталізацію дільничного лікаря-психіатра ВОПНЛ ім. [PERSON] [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її неспроможність задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON] за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 09.12.2016 року о 08.15 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просила заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 09.12.2016 року о 08.15 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. З матеріалів справи вбачається, що вперше психічні розлади зявилися у [PERSON] в 1991 році, коли порушився сон, зник апетит, виникла напруга, внутрішня тривога, страх, стала підозрілою, вважала, що «за нею слідкують, оточують вороги, які хочуть їй зашкодити..», «чула голоси» неприємного змісту, «які сварили, обзивали, казали погане». Тоді ж вперше знаходилася на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ, виявляла параноїдну симптоматику, був встановлений діагноз: Шизофренія, параноїдна форма. Виписана в стані покращення. З часом захворювання набуло безперервного перебігу. В подальшому неодноразово (25 разів) госпіталізувалася в ВОПНЛ з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма. Була інвалідизована, з 1992 року інвалід ІІ групи по психічному захворюванню. В 1994 році визнана судом недієздатною. Остання госпіталізація в ВОПНЛ з 10.07.2015 року по 11.11.2015 року. Після виписки підтримуюче лікування не приймала. Теперішня госпіталізація до ВОПНЛ повязана з погіршенням психічного стану протягом останніх тижнів: порушився сон, виникла тривога, внутрішня напруга, страх, чула «голоси» неприємного змісту, залежувалась у ліжку, усамітнювалась, перестала слідкувати за своєю зовнішністю, останні дні відмовлялася від їжі, у звязку з чим в супроводі сестри-опікуна доставлена у ВОПНЛ та примусово госпіталізована у 6 відділення. Враховуючи дані медичної документації (заява опікуна, акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, огляд лікарем-психіатром в приймальному відділенні) [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдного типу, безперервного перебігу, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними). Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved