Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

в позові вказано, що позивач надає послуги теплопостачання в будинку [ADDRESS] , в якому в квартирі [ADDRESS] проживають відповідачі та користуються послугами позивача. Оскільки відповідачами не виконано обов?язку з оплати послуг позивача тому їх заборгованість становить 66305,91 гривень, які просив стягнути з відповідачів солідарно. Судом встановлено наступні обставини. 01/10/2017 позивачем складено публічний договір про надання ним послуг споживачам, приєднаним до мережі позивача. Відповідно до розрахунку позивача борг за послуги за спірною квартирою становив 33249,20 гривень на 01/03/2018. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечив позов з тієї підстави, що відповідачка не зареєстрована, не проживає, не проживала в спірній квартирі; спірна квартира не перебуває у спільній власності відповідачки з іншими відповідачами; відповідачка з 2001 року зареєстрована і проживає в м. Києві; відповідачка не отримувала спірних послуг; у неї відсутній обов?язок перед позивачем; квартира не приватизована; в квартирі проживає відповідач [PERSON] ; відповідач просила застосувати позовну давність до вимог позивача. Відповідно до копії паспорта відповідачки її зареєстровано в м. Київ з 04/10/2001. Відповідно до інформації з реєстру речових прав № 267432765 речові права на спірну квартиру за відповідачкою не зареєстровані. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про застосування позовної давності до вимоги на суму 33249,20 гривень, оскільки заборгованість сформовано на 01/04/2018. Відповідно до відповіді УДМС відповідач [PERSON] не значиться зареєстрованим за спірною адресою. Відповідно до відповіді УДМС відповідач [PERSON] зареєстрований за спірною адресою з 03/04/1979. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанови Верховного Суду України від 30.10.2013 року в справі №6-59цс13: «…споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Відповідно до п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється відповідно до вимог п.21 Правил, тобто згідно з установленими нармативами (нормами) споживання. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Споживачі зобов`язані своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору. Внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язання по оплаті наданих послуг виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 33056,71 гривень з урахуванням спливу строку позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 3 ст. 2 ЦПК України в якості загальних засад (принципами) цивільного судочинства вказано змагальність сторін; диспозитивність. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказів та розрахунку на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В ст. 257 ЦК України вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. В ст. 261 ЦК України вказано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже відповідач [PERSON] спростувала позов в частині вимог до неї. При цьому позивачем не доведено правових підстав для позову до відповідача [PERSON] , оскільки він не значиться зареєстрованим за спірною адресою. Позивачем доведено правові підстави його вимог до відповідача [PERSON] , однак позивачем не подано заяву про поновлення строку звернення до суду з вимогами, за якими сплив строк позовної давності. При цьому відповідач подав суду заяву про застосування строків позовної давності до вимоги на суму 33249,20 гривень. однак відповідачем не спростовано вимоги позивача на різницю між розміром вимоги та сумою вимоги, за якою сплив строк позовної давності. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial