Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Заявники звернулися до Бахмацького районного суду із заявою пpо встановлення факту проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] з 11.05.1978 року до [INFO] в [ADDRESS] та про встановлення факту належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 27.10.2006 року. Свої вимоги заявники мотивують тим, що вони, будучи спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], наразі не мають можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса на спадщину у виді земельних ділянок, які належали [PERSON] та були фактично успадковані [PERSON], котра проживала разом з [PERSON] з 11.05.1978 року по день смерті останнього, мала з ним спільний бюджет та побут і після смерті здійснила його поховання. Разом з тим, у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], при написанні прізвища власника було допущено помилку: замість «[PERSON]» воно вказане як «[PERSON]», що не збігається з записом в паспорті [PERSON] та інших документах. Таким чином відсутність доказів фактичного прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та помилка в зазначенні прізвища останнього у правовстановлюючому документі перешкоджає заявникам успадкувати земельні ділянки. У судовому засіданні представник заявників підтримав дану заяву і просив її задовольнити в повному обсязі та пояснив, що дійсно, [PERSON] з 11.05.1978 року по [INFO], тобто протягом 28 років, однією сім»єю проживала разом з [PERSON] в [ADDRESS]; вони жили як сім»я, вели сумісне господарство, мали спільний побут, піклувались один про одного; [PERSON] після смерті [PERSON] здійснила його поховання; заявники є онуками [PERSON] та [PERSON] і остання за життя склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла заявникам; однак наразі [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити свої права на спадщину у виді земельних ділянок, що залишились після смерті [PERSON] та були фактично успадковані [PERSON], оскільки не мають документального підтвердження спільного проживання [PERSON] та [PERSON] Окрім того у правовстановлюючому документі, який посвідчує право власності [PERSON] на земельні ділянки, зокрема у викладенні його прізвища допущено помилку: замість «[PERSON]», воно вказане як «[PERSON]», що не збігається з прізвищем даної особи, зазначеним у відповідних документах; встановлення вказаних фактів має для заявників юридичне значення, оскільки надасть їм можливість оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] і встановити вказані факти іншим чином, ніж у судовому порядку, [PERSON] та [PERSON] не мають можливості. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі; проти задоволення заяви не заперечує; пояснень щодо заяви не направив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона тривалий час проживає в с.Митченки і їй добре відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю в [ADDRESS] з 11.05.1978 року по день смерті [PERSON], тобто по [INFO]; вони мали спільну доньку і заявники є їх рідними онуками. Свідок [PERSON], яка також є жителькою с.Митченки Бахмацького району, в судовому засідання теж підтвердила факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю з травня 1978 року і по день смерті останнього. Заслухавши пояснення представника заявників та свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON], який з 11.05.1978 року був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з [PERSON] (а.с.11,12,14,15,59). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 17.05.2018 року № /01-16, спадкова справа після померлого [PERSON] не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців до нотаріуса не звертався (а.с.52,53). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована та одна проживала в [ADDRESS] (а.с.16, 17, 58). За життя, 05.10.2007 року, [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.18, 29). Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 18.05.2018 року № 881/01-16, спадкова справа після померлої [PERSON] була відкрита 22.03.2016 року за заявам [PERSON] та [PERSON]; спадкоємцям були видані свідоцтва про право на спадщину (а.с.54-56). Разом з тим, згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 05.04.2018 року №580/02-14, заявникам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки, право власності на яку посвідчене державним актом серії [NUMBER], у зв»язку з відсутністю доказів фактичного прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та наявності помилки в зазначенні прізвища власника земельної ділянки (а.с.21). Також, судом встановлено, що померлий [PERSON] мав земельний пай в розмірі 3.20 га, в тому числі рілля - 2.47 га, пасовище - 0.08 га, сіножаті - 0.65 га (а.с.23). 27.10.2006 року, на підставі розпорядження Бахмацької райдержадміністрації від 29.06.2005 року №186, на ім»я [PERSON] Бахмацькою райдержадміністрацією був виданий державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку загальною площею 3.20 га, розміщену на території Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із земельної ділянки площею 2.47 га (рілля), земельної ділянки площею 0.65 га (сіножать) та земельної ділянки площею 0.08 га (пасовище) (а.с.13). Однак, в даному правовстановлюючому документі при написанні прізвища власника земельної ділянки допущено помилку: замість «[PERSON]», воно зазначене як «[PERSON]». Згідно з копією актового запису про народження № 142 від 31.07.1983 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.61). Аналогічний виклад прізвища вказаної особи - «[PERSON]» містять і інші документи, зокрема копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER](а.с.11). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з положеннями ч.1 ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а тому п»ятирічний строк необхідно обчислювати і з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п.23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Із змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини. У судовому засіданні встановлено, що заявники не мають іншої можливості, ніж в судовому порядку, документально підтвердити факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім»єю з 11.05.1978 року до [INFO], але встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням місця проживання вказаних осіб законодавство пов'язує прийняття заявниками спадщини, при цьому спір про встановлення даного факту відсутній, тому суд вважає за можливе заяву в цій частині задовольнити. Разом з тим, враховуючи вищевикладене, аналізуючи докази по справі та додані до матеріалів справи документи, суд також приходить до висновку, що державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 3.20 га, розміщену на території Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, з цільовим призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 27.10.2006 року на ім»я [PERSON] належить [PERSON] Розбіжності у написанні прізвища власника земельної ділянки є технічною помилкою, допущеною при оформленні та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, а тому дана заява в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа також підлягає задоволенню. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], [PERSON], заінтересована особа - територіальна громада в особі Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved