Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В жовтні 2013 року, представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить виселити [PERSON] та [PERSON] з житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2012 р. у справі № 2/0825/1790/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ «КБ «Приватбанк», виселено іпотекодавця [PERSON] та знято його з реєстраційного обліку. Проте, відповідно до довідки МКП «Основаніє» від 14.03.2013 р. № 574, окрім [PERSON], за адресою знаходження предмету іпотеки зареєстровані [PERSON] - дружина та [PERSON] - донька. Реєстрація цих осіб є незаконною, бо проведена іпотекодавцем в порушення п.17.12 договору іпотеки. На даний момент, відповідачі відмовляються від добровільного виконання вимоги про виселення, для реалізації вищевказаного рішення суду, необхідно, щоб всі мешканці, що проживають в даній квартирі були виселені, оскільки при продажу можуть бути порушені, як права позивача - продавця так і права покупця. Відповідач добровільно відмовляється виселятися, тому представник позивача змушений звернутися до суду за захистом прав позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі, повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, і не повідомили суд про причини неявки. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав письмове заперечення. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2012 р. у справі № 2/0825/1790/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до [PERSON] звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на користь ПАТ «КБ «Приватбанк», виселено іпотекодавця [PERSON] та знято його з реєстраційного обліку. Для реалізації вищевказаного рішення суду, необхідно, щоб всі мешканці, що проживають в даній квартирі були виселені, оскільки при продажу можуть бути порушені, як права позивача - продавця так і права покупця. 26.04.2013 року, позивачем була направлені вимоги про виселення з квартири на ім'я відповідачів [PERSON], [PERSON], надано тридцятиденний строк для добровільного виселення. Відповідачі добровільно відмовляються виселятися. (а.с.12,13) Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати таке. Частинами 2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку», встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку», виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що для виселення мешканців у судовому порядку на підставі рішення суду із житлового будинку чи іншого житлового приміщення, що є предметом іпотеки і на яке звернуто стягнення, обов'язковою передумовою є надіслання іпотекодержателем всім мешканцям письмової вимоги про необхідність добровільного звільнення житлового будинку чи іншого житлового приміщення і лише у разі відмови мешканців добровільно звільнити у вказаний місячний або інший погоджений між сторонами строк житловий будинок чи інше житлове приміщення. Враховуючи, що відповідачі були попереджені про виселення, місячний строк виконання вимоги минув, проживання відповідачів у спірному будинку перешкоджає виконанню судового рішення у справі № 2/0825/1790/2012, порушує права позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, то позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 114,7 грн. в дольовому порядку. На підставі викладеного, ст. ст. 12, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу України, п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,

Outcome: approved