Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням суду від 08.09.2014 шлюб було розірвано. Сторони мають трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.09.2014 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач аліменти не платив. Відповідач звернувся з проханням написати заяву до виконавчої служби про відмову від примусового стягнення аліментів і пообіцяв, що буде утримувати та займатися вихованням сина. Нею була написана заява до виконавчої служби в квітні 2017 року. Даних обіцянок відповідач не виконував. Факт сплати аліментів добровільно переказами відсутній. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли, тому по 300 гривень на дитину є недостатньою для забезпечення розвитку дитини ч.2 ст. 182 СК України. Тому позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітної плати та 1/3 заробітної плати та всіх видів доходів не менше 50 процентів прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.02.2019 було залишено позовну заяву без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2019 було відкрито позовне провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 1996 року сторони зареєстрували шлюб. За час спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.09.2012, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.08.2009, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.06.1999 року. 08 вересня 2014 рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/12451/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , урож. смт. Володимирець, Рівненської обл.. ідентифікаційний код [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] проживаючої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 27.07.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] підростають і, відповідно, збільшилися витрати на їхнє утримання, аліменти визначені за рішенням суду є недостатніми. [PERSON] , [INFO] на даний час є повнолітньою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд, враховуючи збільшення витрат на утримання дітей, вважає змінити розмір аліментів та стягнути на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу на кожну дитину є завищеними, позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Виконавчий лист у справі №759/12451/14-ц, виданий Святошинським районним судом м. Києва, слід повернути до суду, який видав виконавчий документ, оскільки стягнення аліментів за попереднім судовим рішенням припиняється. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial