Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , із спадкодавцем його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] , з березня 2000 року і на час відкриття спадщини [INFO] . Вимоги заяви обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої, поміж іншого майна, увійшла квартира [ADDRESS] , яку він прийняв у спадок після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом постійного проживання із спадкодавцем, як спадкоємець першої черги спадкування, тобто син спадкодавця. Утім реалізувати свої спадкові права на вищевказане майно у нотаріальному порядку заявник позбавлена можливості, оскільки постійне місце проживання батька із спадкодавцем належним чином не підтверджено документально, що стало підставою відмови нотаріусом та для звернення до суду, оскільки іншого порядку встановлення факту від якого залежать її майнові права чинним законодавством не передбачено. Заінтересованою особою відзиву до суду не було подано в межах визначеного судом строку. Ухвалою суду від 13.12.2019 було витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ) та [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності встановив, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи встановлено, що заявник, будучи рідною дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, на що вказує свідоцтво про народження та про укладення заявником шлюбу і зміною прізвища на « [PERSON] », спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту. Інші спадкоємці за матеріалами спадкової справи відсутні, отож заявник є єдиним спадкоємцем яка спадщину після смерті батька, яка спадщину прийняла. Як убачається із Акту, який був складений 24.05.2018 та затверджений Липовецьким міським головою Грушко М.Т. (а.с.14), [PERSON] постійно проживав більше 10 років із [PERSON] , яка була зареєстрована та постійно проживала в квартирі за [ADDRESS] , та який належав їй на праві приватної власності. Згідно із паспортними даними [PERSON] (а.с.8), його зареєстроване місце проживання значиться в [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] доведено свідоцтвом про народження (а.с.7), з якого слідує, що останній є рідним сином [PERSON] . Із відомостей наданих нотаріальною установою встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Outcome: approved