Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про надання права на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, в якому просить суд надати [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON], померлого 08 травня 2017 року, разом із спадкоємицею за законом першої черги [PERSON]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] є братом [PERSON], який помер 08.05.2017 року. [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. 03.11.2017 року [PERSON] до Другої одеської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини після [PERSON]. Проте, під час подання вказаної заяви, державний нотаріус Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] повідомила позивача [PERSON] про те, що видати свідоцтво про право на спадщину вона не зможе, оскільки крім [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подала його дочка, спадкоємиця першої черги, [PERSON]. Позивач [PERSON] вказує про те, що він є спадкоємцем другої черги у відповідності до положень ст. 1262 Цивільного кодексу України. Позивач [PERSON] з братом протягом всього життя підтримували сімейні стосунки, спілкувалися, позивач [PERSON] як старший брат завжди опікувався своїм молодшим братом, допомагав йому. Смерть матері позивач [PERSON] - [PERSON] у 2009 році стала для [PERSON] тяжким ударом, він довго не міг прийти до тями та оговтатися після втрати. Владислав і до смерті матері зловживав алкоголем, а після її смерті це переросло в алкогольну залежність. Неодноразово позивач [PERSON] пропонував йому звернутися до лікаря, пройти курс лікування, однак, [PERSON] відхиляв його прохання та вважав себе здоровою людиною. Позивач [PERSON]\~вказує про\~те,\~що в\~ 2010\~році [PERSON]\~ звільнився\~з роботи\~і з\~того часу\~більше ніде\~не працював,\~вів асоціальний образ життя. Позивач [PERSON] надавав йому матеріальну допомогу, сплачував комунальні послуги за користування квартирою. Позивач [PERSON] постійно навідував його та не залишав одного. З метою покращення житлових умов брата позивач [PERSON] власними силами провів ремонт у квартирі за місцем його проживання. Ніхто інший ним не опікувався, не приходив до нього, ані колишню дружину, ані доньку, [PERSON] за місцем його проживання позивач не бачив. У 2016 році здоров'я [PERSON] погіршилося, але він відмовлявся звертатися до лікаря, поки у серпні минулого року його не було госпіталізовано до Одеської міської клінічної лікарні №3 ім. проф. [PERSON] з високою температурою, а потім до Одеського обласного протитуберкульозного диспансеру, де і з'ясувалося, що у нього туберкульоз легенів. Протягом всього періоду лікування позивач [PERSON] перебував разом з ним, фактично ніс усі витрати на його лікування. Після виписки з медичного закладу [PERSON] самостійно не міг себе обслуговувати, він потребував сторонньої допомоги. Позивач продовжував опікуватися ним, сплачував комунальні послуги за квартиру, постійно навідував його, купляв продукти, медикаменти, засоби гігієни, доглядав його. На початку травня 2017 року його було знову госпіталізовано, та 8 травня 2017 року [PERSON] помер. Всі витрати на поховання позивач взяв на себе, та організував кремацію тіла і подальше захоронення. [PERSON] мав тяжку хворобу, а саме туберкульоз легенів, самостійно себе забезпечити та утримувати не міг на протязі майже 7 років, а в останні 1.5 року життя потребував за етапом здоров'я постійного догляду за собою. Весь цей час позивач надавав усю можливу підтримку та допомогу, яку тільки міг йому надати, у звязку із чим вважає, що має право на спадкування після його смерті разом із його дочкою, спадкоємицею за законом першої черги. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, про те, що [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.01.2010 року, яке видано державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-19 (а.с.19,20); \~ \~ \~ \~[PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.01.2010 року, яке видано державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий №1-19 (а.с.22,23); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-УР №040312, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13); \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №301344, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15); \~ \~ \~ \~Таким чином, судом встановлено про те, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. \~ \~ \~ \~Відповідно до медичної документації, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] проходив лікування в КУ «Міська клінічна лікарня №3 ім.проф.Л.Й.Алейнікової» з 01.08.2016 року по 09.08.2016 року з діагнозом: Негоспітальна лівостороння нижньодольова пневмонія Туберкульоз легенів. Кахексія. Енцефолопатія змішаного ґенезу. Алкогольний поліневрит. ІІІ клінічна група ДН 0. Лівосторонній плеврит (166-171); \~ \~ \~ \~Відповідно до медичної документації, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] проходив лікування в КУ «Одеський обласний протитуберкульозний диспансер» з 03.05.2017 року по 08.05.2017 року з діагнозом: Туберкульоз легенів. Кахексія. Енцефолопатія змішаного ґенезу. Алкогольний поліневрит. Анемія середньої важкості (173-178); \~ \~ \~ \~08 травня 2017 року [PERSON] помер, про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зроблено відповідний актовий запис №5053 (а.с.16,17); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до письмових квитанцій, які містяться в матеріалах справи, [PERSON] оплатив вартість організації поховання [PERSON] (а.с.27-31); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~03.11.2017 року [PERSON] звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спащини після смерті свого брата [PERSON] (а.с.32); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №353720, [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті (а.с.39); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до медичної документації, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] має хронічні захворювання нирок, у звязку з чим проходить медичне лікування (а.с.43-50); \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до наданих позивачем [PERSON] письмових квитанцій, які містяться в матеріалах справи, позивач [PERSON] оплачує житлово-комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] співвласниками якої є він та його брат. Особовий рахунок відкрито на позивача [PERSON] (а.с.96-105); \~ \~ \~ \~Відповідно до трудової книжки серії АЕ №834233 від 19.05.2010 року, [PERSON] працював з 19.05.2010 року по 02.08.2010 рік в ТОВ «Інфокс» (а.с.18); 25.06.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла копія спадкової справи за №235/2017, яка заведена Другою Одеською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого 08.05.2017 року [PERSON] (а.140); Із матеріалів спадкової справи вбачається про те, що [PERSON] звернулася до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого 08.05.2017 року батька - [PERSON] (а.с.142); Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно слід зважати на те, що належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину, після померлого 08.05.2017 року батька - [PERSON], оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно з частинами 1, 2 ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON]\~є спадкоємцем\~другої черги\~після померлого 08.05.2017 року брата - [PERSON]. На підтвердження факту того, що позивач [PERSON] протягом тривалого часу піклувався, матеріально забезпечував та надавав іншу допомогу спадкодавцю [PERSON], позивач надав суду квитанції на придбання медичних препаратів та документи про організацію поховання. Проте, сам факт організації та проведення поховання саме [PERSON] не може свідчити про його піклування та матеріальне забезпечення [PERSON] Щодо квитанцій на придбання ліків, суд також не приймає до уваги, оскільки частина препаратів не має жодного відношення до хвороб [PERSON], відсутні призначення лікаря на придбання саме цих препаратів. Також матеріали справи не місять доказів того, що [PERSON] потребував сторонньої допомоги через свій безпорадний стан. Статтею 1259\~ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК України. Пунктом 6 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~в справах\~про спадкування"\~від 30.05.2008\~року №\~7 роз'яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно п. 5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Судом встановлено про те, що позивачем не надано суду доказів про те, що [PERSON] не був спроможний своїми силами, через наявні у нього хвороби, фізично забезпечувати умови свого життя та, що він потребував стороннього догляду, допомоги і піклування. Таким чином, сукупність вище перелічених доказів не свідчить про те, що [PERSON] перебував у безпорадному стані у зв'язку з чим, він був неспроможним своїми силами фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, а також, що відповідачка [PERSON] вчиняла умисні дії чи бездіяльність щодо свого ухилення від надання батьку допомоги. Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: \~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, про те, що позивач [PERSON] не надав суду доказів в обґрунтування позовних вимог про надання права на спадкування. Також, суд вважає, що позивач [PERSON] не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed