Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури, в якому просить: - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 75568 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень, завдану незаконними діями органів досудового слідчтва; - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду на користь [PERSON] суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень; - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду на користь [PERSON] суму понесених та документально підтверджених судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», а саме в частині про те, що шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно. Зокрема, з 21 грудня 2017 року по 26 квітня 2019 року, належне [PERSON] майно знаходилось у співробітників поліції, користуватись та отримувати від реалізації цього майна він не міг. Повернуте майно на підставі ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.04.2019 р. було зіпсовано, повністю втратило товарний вигляд. Такі дії співробітників Овідіопольського відділу поліції ГУНП в Одеській області позивач вважає протиправними, такими, що завдали йому моральної шкоди, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області, проти задоволення позову заперечував, надав відзив на позов (а.с.55-57), в якому, мотивуючи тим, що позивачем не підтверджено факту заподіяння йому моральної шкоди у розмірах, вказаних у позовній заяві, не доведено за яких обставин та якими саме діями заподіяно шкоду, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між морально-матеріальною шкодою та діями заподіювача, незаконність яких не визнана, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач Державна казначейська служба України проти задоволення позову заперечував, надав відзив на позов (а.с.41-46), в якому, мотивуючи тим, що позивачу не може бути відшкодована моральна шкода в порядку, визначеному Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», оскільки відсутнє рішення суду про встановлення факту незаконності накладення арешту на майно, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.116). Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, були сповіщені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2016 до чергової частини Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. [PERSON] який просить вжити заходи до невстановленої особи, яка в період часу з квітня місяця 2016 року до 17.08.2016 року проникла до контейнерного приміщення № 927 (2)/2, що розташоване на контейнерній площадці № 1 на території ТОВ «Промтоварний ринок», за адресою: [ADDRESS] , з якого таємно викрала чоловічі та жіночі зимові куртки торгівельних фірм «Salomon», «Volkl», «RaningRiver». Дане повідомлення зареєстроване до СО Авангардівского ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області № 680 від 17.08.2016 року. 17.08.2016 слідчим відділом Авангардівського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12016161380000170 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (крадіжка, поєднана з проникненням у складське приміщення). В ході проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі (розшукові) дії: Вилучені навісний замок та три ключа від нього 18.08.2016 за вих. №48-2/746 направлено до Одеського НДЕКЦ МВС України для проведення трасо логічної експертизи за експертною діяльністю 4.2. (дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами.) Згідно висновку експерта від 26.10.2016 №629-Т навісний замок знаходиться в справному стані. На зовнішніх та внутрішніх поверхнях навісного замка, вилученого 17.08.2016 року при огляді місця події контейнерного приміщення №527(2)/2 на території контейнерної площадки №1 ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: [ADDRESS] , слідів дії стороннього предмету (предметів) не виявлено. 27.12.2017 року [PERSON] добровільно надала співробітникам поліції в Авангардівському ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області куртки фірми «Volkl» у кількості 85 шт. з наступники артикулами: 431020 - 39 шт.; 431000 - 36 шт.; 430001 - 5 шт.; 430000 - 4 шт.; 160006 - 1 шт. 22.12.2017 ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області № 509/5148/17 накладено арешт на вищевказане майно (а.с.60). 30.12.2016 року речові докази у вигляді курток фірми «Volkl» у кількості 85 шт. з наступники артикулами: 431020 - 39 шт.; 431000 - 36 шт.; 430001 - 5 шт.; 430000 - 4 шт.; 160006 - 1 шт. передано на зберігання до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, квитанція №577 від 30.12.2016 (а.с.59 зв.). 26.04.2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою по справі №509/2064/19 задовольнив клопотання [PERSON] про закриття провадження в порядку ч. 9 ст. 284 КПК України (а.с.6-7). 08.05.2019 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: курток фірми «Volkl» у кількості 85 шт. з наступники артикулами: 431020 - 39 шт.; 431000 - 36 шт.; 430001 - 5 шт.; 430000 - 4 шт.; 160006 - 1 шт. 13.05.2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою (справа №509/2311/19) задовольнив клопотання [PERSON] (а.с.65). На виконання вимог суду, 27.05.2019 року [PERSON] Овідіопольським ВП ГУНП в Одеській області було видано куртки фірми «Volkl» у кількості 85 шт. з наступники артикулами: 431020 - 39 шт.; 431000 - 36 шт.; 430001 - 5 шт.; 430000 - 4 шт.; 160006 - 1 шт., на які було накладено арешт в рамках кримінального провадження відповідно до ухвали суду. Враховуючи, що Овідіопольським відділом поліції ГУНП в Одеській області було виконано ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.05.2019 року по справі № 509/2311/19,то суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що Позивач необгрунтовано просить суд стягнути на його користь моральну шкоду, посилаючись на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та статті 1176 ЦК України. Відповідно до ст.1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду визначені в параграфі 1 главі 82 Цивільного кодексу України, зокрема в ст.1166 та ст.1167 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (за наявності в її діях складу цивільного правопорушення). Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що Овідіопольським районним судом в межах кримінального провадження №12016161380000170 від 17.08.2016 не визнавалися незаконними дії або бездіяльність органу, що здійснював оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду та Позивачем не доведено протилежного. Крім того, судом було встановлено, що [PERSON] в межах кримінального провадження №12016161380000170 від 17.08.2016 не перебував під слідством чи судом та не був стороною вказаного кримінального провадження. Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Ані Позивачем, ані його представником не було надано до суду належних та допустимих доказів наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, рішення суду стосовно незаконності накладення арешту на куртки фірми «Volkl» у кількості 85 шт., як було встановлено судом,не ухвалювалися, внаслідок чого судом не встановлено підстав для відшкодування моральної шкоди [PERSON] . Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб та розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин ,які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, при цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути спів мірний із заподіяною шкодою. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року № 5), відповідно до п. 9 цієї постанови розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначаючи розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви, а позивач надати усі необхідні докази, які повинні бути дослідженні у судовому засіданні за процесуальними нормами. Звертаючись до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди Позивач повинен довести факт порушення його прав, довести факт душевних (моральних) переживань (страждань) або інші негативні наслідки, які мали місце, а також довести наявність причинно-наслідкового зв`язку між фактом порушення його та такими негативними наслідками. Суд дійшов висновку, що Позивачем не підтверджено факту заподіяння йому моральної шкоди у розмірах, вказаних у позовній заяві, не доведено за яких обставин та якими саме діями заподіяно шкоду, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між морально-матеріальною шкодою та діями заподіювача, незаконність яких не визнана. Оскільки фактів порушення прав Позивача жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст.80 ЦПК Позивачем не підтверджено, то й законних підстав для стягнення моральної шкоди з Відповідача на користь Позивача у суду немає. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про недоведеність позовних вимог позивачем, оскільки останнім не надано належних доказів порушення його прав, а відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed