Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні автомобілем, встановлення порядку користування автомобілем, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, посилаючись на те, що з 26.09.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.12.2014 року розірвано. Під час шлюбу разом із відповідачем, за спільні кошти придбали автомобіль марки Daewoo Nubira, державний номер [NUMBER], за 64\~000 грн., право власності на який зареєстровано на [PERSON] Позивач просила поділити зазначене майно, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля марки Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН; усунути [PERSON] перешкоди у користуванні спільним майном автомобілем марки Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН, шляхом надання ключів від автомобіля Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН та забезпечення безперешкодного доступу до Daewoo Nubira, державний номер [NUMBER]; зобов'язати [PERSON] не чинити в подальшому перешкод [PERSON] у користуванні автомобілем Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН. В ході судового розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги і остаточно просила суд визнати автомобіль Daewoo Nubira, 1998 року випуску, vin-kod KLAJF696EWK170154, обєм двигуна 1600 м3 спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; поділити спільне майно; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], 32 020 гривень, в якості грошової компенсації 50% вартості спільного транспортного засобу - легкового автомобіля марки Daewoo Nubira, державний номер ВТ 8101АН, 1998 року випуску, vin-kod KLAJF696EWK170154, обєм двигуна 1600 м3, який був відчужений відповідачем без її згоди. Позивач в судове засідання не зявилась, надала повноваження представнику. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просили суд позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, пояснили, що дійсно вказаний автомобіль був придбаний сторонами в період шлюбу за їх спільні кошти та кошти отримані в борг від [PERSON] у розмірі 2000 доларів, які [PERSON] повернув останньому після розірвання шлюбу та за рахунок коштів, отриманих від продажу спірного автомобіля. Крім того, зазначили, що фактично автомобіль був проданий за 60 000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.09.2003. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. За час перебування сторін у шлюбі ними придбано автомобіль марки Daewoo Nubira, 1998 року випуску, vin-kod KLAJF696EWK170154, обєм двигуна 1600 м3, вартістю 64 000 грн., право власності на який було зареєстровано на імя [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з та з якого вбачається, що [PERSON] має право керування вказаним автомобілем. Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Херсонській області МВС України 31.05.2017 року автомобіль марки Daewoo Nubira, 1998 року випуску, vin-kod KLAJF696EWK170154, обєм двигуна 1600 м3\~ знятий з реєстраційного обліку для реалізації за заявою [PERSON] Вирішуючи спір щодо поділу спільного майна, його вартість визначається за погодженням між подружжям, а при не досягненні згоди виходячи з дійсної його вартості. Згідно висновку експерта №544/2017 від 31.05.2017 року ринкова вартість автомобіль марки Daewoo Nubira, становить 65\~277,79 грн. Згідно висновку субєкта оціночної діяльності СПДВ-СОД [PERSON] від 20.09.2018 року середньо ринкова вартість продажу аналогічного колісного транспортного засобу станом на 31.05.2017 року складає 64 040 грн. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що спірний транспортний засіб набутий сторонами за час шлюбу - він є об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя та стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частину вартості спільного майна подружжя, що на час розгляду справи становить 32 020 грн. (64 040 / 2), знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного ст. ст.3,54, 55, 60, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved