Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач 17.12.2015 року звернулася до Оржицького районного суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 жовтня 2004 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. До розірвання шлюбу та розпаду сімї спонукало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, різниця в поглядах, відсутність взаємної поваги, що призвело до відчудження та неможливості збереження сімї. Вже чотири роки вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, практично не спілкуються. Просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище "Мисюкевич". Витрати по розірванню шлюбу просить покласти на відповідача. У судове засідання позивач не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, але від нього надійшла заява, в якій він вказав, що заявлені позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи без його участі. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №084205 від 31.10.2004 року, актовий запис №1, виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Як вбачається із вказаного свідоцтва [PERSON] до реєстрації шлюбу мала прізвище "Вознюк". 27 квітня 2005 року народився [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ №189218 від 04.12.2013 року. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи обставини викладені в позовній заяві та те, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами розпався, зберегти його неможливо, шлюб між подружжям носить лише юридичний характер. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його припинення. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно статті 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересів їхніх дітей, що мають істотне значення. При умовах, що викладені у позові, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому на підставі ст. 112 СК України шлюб має бути розірвано. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ У звязку з цим суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved