Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ТОВ «ФК «Прайм Альянс», третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу: Кравець Олена Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свою позовну заяву мотивує тим, що 11 лютого 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального Кравець О.О., вчинив виконавчий напис, за яким стягнено заборгованість на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» зі [PERSON] в розмірі 49875, 93 грн., плату за вчинення виконавчого напису в розмірі 400 грн., а загалом 50 275, 93 грн. та зареєстрував його в реєстрі нотаріальних дій під номером 990. З вчиненим виконавчим написом позивач не погоджується, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що він вчинений з порушенням вимог закону, зокрема виконавчий напис було вчинено не на оригіналі договору, а на копії, що є грубим порушенням норм закону в частині порушення процедури вчинення виконавчого напису, жодного повідомлення про зміну кредитора, так само як і повідомлення про порушення зобов`язання чи вимоги позивач ніколи не отримував, також не було перевірено безспірність і розмір заборгованості. При цьому, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис поза межами строку позовної даності, чим порушено вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а також не дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою судді від 28.04.2020 було залишено позовну заяву без руху та визначено для позивача термін для усунення викладених недоліків. Ухвалою від 18.05.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою судді від 18.05.2020 було забезпечено позов [PERSON] шляхом стягнення на підставі виконавчого напису від 24.02.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, що зареєстрований в реєстрі за № 2155, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія СІТІ ГОЛД», заборгованості в розмірі 46560,69 грн. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] , вимоги позовної заяви підтримав, надаючи пояснення посилалась на обставини, що викладені в позові. Представник відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштової кореспонденції суду, що міститься в матеріалах справи. На електронну адресу суду від представника надійшло клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності їх представника та за результатом розгляду справи просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Також, 06.07.2020 від Директора ТОВ «ФК «Прайм Альянс» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що «27» серпня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №270815нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором № R53113489144В від 21.11.2013 року.В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором № R53113489144В від 21.11.2013 року. Позивача було проінформовано про наміри ТОВ «ФК Прайм Альянс» звернутися до нотаріуса з метою стягнення безспірної заборгованості у позасудовому порядку, шляхом вчинення виконавчого напису, якщо протягом встановленого строку вимога від 04.03.2019, якою повідомлено [PERSON] про наявну заборгованість, відповідно до зазначеного кредитного договору і про необхідність у її погашенні протягом 30 - ти календарних днів, залишиться без задоволення. В даному випадку підтвердженням належного повідомлення боржника у разі відправлення згрупованих поштових відправлень є розрахунковий документ і копія списку відправлень. Таким чином, слід зауважити, що вимога була направлена позивачу до закінчення трирічного строку, оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу: Кравець Олена Олександрівна в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. На адресу суду направила заяву про здійснення розгляду справи у її відсутності, а також направила копію справи виконавчого напису № 990 від 11.02.2020 року. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як встановлено судом, 11.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Кравець О.О., вчинено виконавчий напис нотаріуса щодо примусового стягнення зі [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № R53113489144В від 21.11.2013 року, укладеного із первісним кредитором -ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги яким було відступлене до Нового кредитору - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань фінансовими кредитами № 270815нв від 27.08.2015 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позичальника за Кредитним договором. Надалі, 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позичальника за Кредитним договором. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 31.01.2020. Сума часткової заборгованості складає 49875, 93 грн. в тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить 37171, 90 грн.; заборгованість по відсоткам становить 2564, 03 грн., комісія становить 10140, 00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати із стягувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» в розмірі 400, 00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або перебування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Зі змісту позовної заяви вбачається, що з вчиненим виконавчим написом позивач не погоджується, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що він вчинений з порушенням вимог закону, зокрема виконавчий напис було вчинено не на оригіналі договору, а на копії, що є грубим порушенням норм закону в частині порушення процедури вчинення виконавчого напису, жодного повідомлення про зміну кредитора, так само як і повідомлення про порушення зобов`язання чи вимоги позивач ніколи не отримував, також не було перевірено безспірність і розмір заборгованості. Крім того, позивач посилається на те, що даний виконавчий напис вчинено в порушення вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» після закінчення трирічного строку після виникнення у Банку права вимоги. З огляду на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 23.01.2018 у справі №310/9293/15, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як викладено у правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-141цс14, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашену заборгованость. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 року справа N 61- 10285св18. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019, справа № 916/3006/17, строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Згідно матеріалів виконавчого напису по вказаному у ньому договорі строк кредитування та строк пред`явлення вимоги кредитора до боржника позивача щодо повернення усієї кредиторської заборгованості (тіла кредиту, процентів, пені та штрафів) у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат» розпочався 21.11.2013 та закінчився 21.11.2016. Тобто, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернувся до нотаріуса за виконавчим написом 11.02.2020, а вчинений він цього ж дня 11.02.2020, вже після сплину трьох років з дня виникнення права вимоги, а отже відповідно до зазначених приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус неправомірно вчинив спірний виконавчий напис та з цих підстав він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та їх правову оцінку, суд доходить висновку, що стороною позивача доведені фактичні та правові підстави позовних вимог. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1261,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved