Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 5,5344 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 034748, розташовану на території Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівській області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 18 жовтня 2009 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 129214. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: -10 червня 2009 року [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке належатиме їй на день смерті заповідала [PERSON]; -13 лютого 2010 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Надинівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від [PERSON] на день смерті проживала за одна. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 26 березня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Надинівської сільської ради від 24 березня 2001 року № 17 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 5,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 034748. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 034748, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 5,5344 га, з яких: рілля 4,0219 га (кадастровий номер 7422085900:60:080:0312), сіножать 1,3763 га (кадастровий номер 7422085900:60:062:0312), пасовище 0,1362 га (кадастровий номер 7422085900:60:061:0312). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14 грудня 2015 року (кадастрові номери: 7422085900:60:080:0312, 7422085900:60:062:0312, 7422085900:60:061:0312) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану вище земельну ділянку, так як оригінал правовстановлюючого документу на імя спадкодавця було втрачено, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved