Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Осокорівської сільської\~ради Нововоронцовського\~району Херсонської\~області,\~ [PERSON] про\~визнання права\~власності на\~житловий будинок\~у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилалася на те, що [INFO] померла її баба - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла позивачу вказаний житловий будинок. Окрім неї,\~осіб,\~які б\~мали право\~на спадкування\~за заповітом\~не має. Після звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті баби на вказаний житловий будинок, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо його належності спадкодавцеві. За життя баба не здійснила державну реєстрацію права власності на будинок. Здійснити таку реєстрацію в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку померла, тому й успадкувати будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може. У зв`язку з цим, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті баби - [PERSON] , померлої [INFO] , розглянути справу без її участі. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Осокорівської сільської\~ради Нововоронцовського\~району Херсонської\~області у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Відповідач [PERSON] \~у підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2019 року, виданого виконавчим комітетом Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис №05 (а. с.15). Згідно з копією заповіту, посвідченого секретарем Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 25.05.2011 року та зареєстрованого\~за №22, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а. с. 17). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, у тому числі за заповітом, відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини,\~відповідно до\~ст.1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК України). З повідомлення від 02.03.2020 року №195/01-16 приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н.М., у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок позивачу відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності житлового будинку спадкодавцю (а. с. 40). Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , суд керувався наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За довідками, виданими Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області від 10.02.2020 року № 293, 295, 294 вбачається, що власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] , згідно із записом по господарської книги № [NUMBER] , особовий рахунок № [NUMBER] є [PERSON] , яка до смерті проживала у вказаному будинку разом із позивачем; присадибна земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , не приватизована і знаходиться в користуванні [PERSON] (а.с.19, 22, 23). З копії по господарської книги вбачається, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок 722, де зазначено відомості про господарство з 1991 року по 1995 року (а.с. 20-21). Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] зазначено під літерами: А - житловий будинок, загальною площею 56,3 кв.м, у тому числі житловою 32,0 кв.м; а - прибудова; Б будівля кухні; В - гараж, Г пд. підвад з шийкою; Д сарай; Е - сарай, Ж - сарай, К - сарай, Л сарай; М душ; Н вбиральня; №1 - ворота, №2 - паркан, №3 водопровід, І- мощення, загальною вартістю 67702,00 грн (а.с.4-13). Рік будівництва житлового будинку 1962 року, господарських будівель та споруд з 1962 року по 1990 рік. З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак остання не здійснила державну реєстрацію свого права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] ,\~померлій [INFO] ,\~на праві\~власності належав\~житловий будинок,\~що розташований\~по [ADDRESS] ,\~даний будинок\~входить в\~спадкову масу,\~та,\~оскільки,\~встановити право\~власності у\~позасудовому порядкупозивачу, як спадкоємцю, неможливо, що позбавляє її права успадкувати будинок, тому, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст.376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved