Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

В березні 2013 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» (далі - ПАТ «Банк «Таврика») про стягнення процентів за депозитним договором, в якому просила стягнути з ПАТ «Банк «Таврика» на її користь суму процентів за використання коштів, розміщених на вкладному (депозитному) строковому рахунку відповідно до умов Договору в сумі 18 586,30 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва (суддя Голік Н.О.) від 21.03.2013р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.10). Розпорядженням Шевченківського районного суду м. Києва № 01-42-326 від 22.11.2013р. справу передано до розгляду судді Маліновській В.М. (а.с.18), яка своєю ухвалою від 29.11.2013р. призначила справу за позовом [PERSON] до ПАТ «Банк «Таврика» про стягнення процентів за депозитним договором, до розгляду в судовому засіданні (а.с.21). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.10.2012р. між нею та Відповідачем був укладений договір банківського строкового вкладу № МК6455. Відповідно до п.п.1.1., 1.2. Договору Банк приймає на відкритий Позивачці вкладний (депозитний) строковий рахунок [NUMBER], особовий рахунок [NUMBER], грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 18.01.2013 року в розмірі 200 000,00 грн. Відповідно до п.2.2. Договору виплата нарахованих процентів здійснюється у валюті вкладу при закінченні строку зберігання вкладу. В день закінчення строку зберігання вкладу - 18.01.2013р. Позивачка звернулась з письмовою заявою до Відповідача про виплату їй банківського строкового вкладу відповідно до умов Договору. Згідно умов Договору, за використання коштів, розміщених на рахунку вкладника, банк щомісяця нараховував проценти у валюті вкладу на суму вкладу з розрахунку 26,5 процентів річних, за методом «факт/факт», тобто за фактичний строк перебування коштів вкладника на рахунку і виходячи з фактичної кількості днів у році та місяці. Позивачка зазначає, що фактичний строк перебування коштів на рахунку - з 20.10.2012р. до дня, який передує його повернення, тобто до 24.02.2013р., оскільки сума вкладу була повернута Позивачці 25.02.2013р. Отже, всупереч умовам Договору, Відповідач не виконав свої зобов'язання та не повернув Позивачці проценти нараховані на суму вкладу у сумі 18 586,30 грн. за період з 20.10.2012р. по 24.02.2013р. Відповідач надав суду заперечення на позов, в яких зазначив, що у зв'язку з віднесенням АТ «Банк «Таврика» до категорії неплатоспроможних з 21 грудня 2012 року по 20 березня 2013 року в АТ «Банк «Таврика» здійснювалась тимчасова адміністрація. Відповідно до Постанови Національного банку України від 20.03.2013р. № 97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2013р. № 17 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Таврика» з 21.03.2013р. та рішення від 20.03.2013р. № 18 про призначення уповноваженої Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» - начальника відділу тимчасової адміністрації та ліквідації неплатоспроможних банків Соловйової Н.А. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мали право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку». Позивачка подала Заяву від 12.04.2013р. про свої кредиторські вимоги, яку було розглянуто та у встановлений законодавством термін надано відповідь № 2670/4 від 11.07.2013р., в якому зазначено, що Позивачка включена до Реєстру акцептованих вимог кредиторів і її вимоги підлягають задоволенню згідно із ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у 4 черговості. Враховуючи викладене, Відповідач зазначив, що предмет спору відсутній та просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.29-31). Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що Позивачка не заперечує проти розгляду справи за її відсутності (а.с.19). Представник відповідача - ПАТ «Банк Таврика» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2012 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Таврика» було укладено Договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» № МК6455 % в кінці терміну, виплата через касу банку (далі - Договір) (а.с.3-5). Відповідно до п.п.1.1., 1.2., 2.1., 2.2. Договору, Банк приймає на відкритий Вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок [NUMBER], с особовий рахунок [NUMBER], грошові кошти в розмірі 200 000,00 грн., строком зберігання до 18.01.2013р., з нарахуванням процентів у валюті вкладу на суму вкладу з розрахунку 26,5 % процентів річних, з виплатою нарахованих процентів у валюті вкладу при закінченні строку зберігання даного вкладу - 18.01.2013р. Відповідно до квитанції №CASH_6282 від 19.10.2012р. [PERSON] на виконання Договору було внесено в банк на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 200 000,00 грн. (а.с. 6). 18.01.2013р. Позивачка звернулась до Відповідача з Заявою про повернення суми вкладу за умовами Договору (а.с.7). 25.02.2013р. [PERSON] було повернуто суму вкладу в розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 4132 від 25.02.2013р. (а.с.8). За статтею 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. За статтею 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом; сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу; проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №33 від 20.12.2012 р. «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» на підставі Постанови Правління НБУ від 20.12.2012 року №548, розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Таврика» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації, запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 21.12.2012 р. по 20.03.2013р. Частиною 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1)задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2)примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3)нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4)зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Разом з тим, ч.6 цієї ж статті Закону визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1)виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом; 2)витрат, пов'язаних із забезпеченням його операційної діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; 3)виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку. Зобов'язання банку, передбачені пунктами 2 і 3 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду. З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Відповідно до ст. 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону. Позивачкою не заперечується, що 25.02.2013р. вона отримала повернення суму вкладу в розмірі 200 000,00 грн., тобто в максимальному розмірі відшкодування, що гарантується Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Судом встановлено, що Рішеннями Виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №№ 17, 18 від 20.03.2013р., на підставі Постанови Правління Національного банку України від 20.03.2013р. № 97 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» (а.с.34) та відповідно до ч.4 ст. 44, п.2, ч.5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Таврика» з 21.03.2013р. та призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика» начальника відділу тимчасової адміністрації та ліквідації неплатоспроможних банків Соловйову Н.А. (а.с.35-36). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону, Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Як зазначив Відповідач в своїх запереченнях, оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «Таврика» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Таврика» було опубліковано 26.03.2013р. у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України», а також на офіційній сторінці Фонду в мережі інтернет. Частиною 5 ст. 45 Закону визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. 12.04.2013р. Позивачка звернулась до Відповідача з заявою про визнання кредитором, в якій просила включити її до реєстру кредиторів з метою повернення відсотків за банківським вкладом, нарахованих згідно Договору № МК6455 банківського строкового вкладу «Мої відсотки» від 19.10.2012р. і час тимчасової адміністрації з 21.12.2012р. по 20.03.2012р. у розмірі 13 039,52 грн. (а.с.32). Листом АТ «Банк «Таврика» Вих. № 2670/4 від 11.07.2013р., Відповідач повідомив Позивачку, що відповідно до ч.5 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», її вимога включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягає задоволенню в сумі 13 039,52 грн. згідно до 4 черговості, що відповідає ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.33). Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону, вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури. Згідно з ч.1 ст. 52 Закону, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, підлягають задоволенню у четвертій черговості. Частиною 4 зазначеної статті визначено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора Вимоги, не задоволені за недостатністю майна банку, вважаються погашеними (ч.5 ст. 52 Закону). Таким чином, розглянувши справу в межах визначених Позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором банківського строкового вкладу № МК 6455 від 19.10.2012р. в сумі 18 586,30 грн. за період з 20.10.2012р. по 24.02.2013р., - слід відмовити. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1058, 1065, 1070 ЦК України, ст.ст. 26,36,45,46,52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та

Outcome: dismissed