Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулось акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовну заяву обґрунтовувало тим, що відповідач [PERSON] звернувся позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 21.05.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 7 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. У зв`язку із порушеннями відповідачем зобов`язань за договором станом на 25.12.2019 виникла прострочена заборгованість у сумі 14 866,46 грн., з яких 10 223,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 10 223,43 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гр. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 164,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1 294,15 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 684,12 грн. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2 102 грн. з відповідача на свою користь. Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання, в якому останній вказував, що предметом позову є стягнення заборгованості, розмір якої не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відтак, посилаючись на ч. 6 ст. 19 ЦПК України, вважає вказану справу малозначною та просить суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.8). Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.04.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, разом з позовною заявою подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності їхнього представника, вказував, що на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти розгляду справи за відсутності їхнього представника, а також щодо винесення заочного рішення (а.с.6). Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого позивача, від якого надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на підставі ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням, повістки надсилались за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, а також шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням http://be.ko.court.gov.ua. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило (а.с.57,62,68,74). Так, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомив причини своєї неявки та не подав відзив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши і оцінивши матеріали справи у сукупності, докази по справі, встановив наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2018 відповідач [PERSON] з метою отримання кредитних послуг підписав анкету-заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами» складає між відповідачем та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», Договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит (а.с.12). Як зазначено в анкеті-заяві та підтверджується підписом на ній відповідача, останній у повному обсязі ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», розміщеними на офіційному сайті банку в мережі Інтернет, а також «Тарифами» банку», та зобов`язався виконувати їх вимоги, а також регулярно ознайомлюватися з їхніми змінами на вказаному сайті (а.с.12). 21.05.2018 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначено основні умови кредитування, розмір реальної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором у вигляді штрафів в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, а також збільшений розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, тощо (а.с.13-14). Підписавши паспорт споживчого кредиту, відповідач власним підписом підтвердив факт отримання ним та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, а також підтвердив отримання ним пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (а.с.13-14). Як встановлено, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором № б/н від 21.05.2018 станом на 31.08.2019 та 25.12.2019 (а.с.9-11). Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг - банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором. Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки, зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору (п. 2.1.1.2.8 Умов та правил надання банківських послуг). Згідно з п. 2.1.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг - Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту у строки та в розмірах, визначених п. 2.1.1.3.1, 2.1.1.3.2 цього Договору. За змістом п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг - сторони дійшли згоди, що в разі неповернення Клієнтом кредиту в строк, зазначений в п. 2.1.1.2.4 цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, та/або в разі, якщо Клієнт не виконав вимогу Банку щодо усунення порушення, в порядку, передбаченому п. 2.1.1.6.1 цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку, встановленого вимогою Банку, та/або в разі несвоєчасної сплати Клієнтом мінімального обов`язкового платежу в строк, зазначений в п. 2.1.1.3.1 цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку платежу, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.3.5 Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 2.1.1.6.5 Договору, починаючи з 32-го дня з дня направлення повідомлення Банком Клієнту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у визначених в даному пункті розмірах. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 Умов та правил надання банківських послуг - в разі прострочення зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує плату за користування кредитом у розмірі подвійної ставки від суми трат, здійснених за рахунок кредиту (а.с.15-32). Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Як встановлено, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу ст. 526 ЦК України, відповідач повинен виконувати зобов`язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов`язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Водночас, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідач [PERSON] скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що станом на 25.12.2019 призвело до виникнення заборгованості в сумі 14 866,46 грн., з яких 10 223,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 10 223,43 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гр. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 164,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1 294,15 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 684,12 грн. - штраф (процентна складова). Будь-яких спростувань вимог позивача відповідачем суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути борг за кредитним договором у вказаному вище розмірі - 14 866,46 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 2 102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved