Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 10885 грн. 21 коп. боргу за кредитним договором без номеру від 07 серпня 2007 року, а також понесені судові витрати у сумі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі заяви без номера від 07 серпня 2007 року позивачем відповідачці було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, визначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21 600 грн. Позивач зазначає, що відповідач, підписавши заяву про надання банківських послуг, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також на зміну кредитного ліміту за рішенням та ініціативою банку. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, 2.3 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредиту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до змісту позовної заяви - банк свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язувалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак, умови договору щодо належного виконання зобов`язань порушила, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв`язку з чим АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість по кредитному договору, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 10885 грн. 21 коп., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 2038 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Про час та місце розгляду справи [PERSON] повідомлялась відповідно до закону. Відповідачем, відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України, подано до суду відзив на позовну заяву, якому сторона посилається на ті обставини, що сторонами дійсно було укладено договір про надання кредитних коштів та обумовлено суму кредитного ліміту, який становив 300 грн. Відповідач вказує, що угоди щодо збільшення розміру кредитного ліміту сторонами не укладалось, через що позивач безпідставно за власною ініціативою збільшив розмір кредитного ліміту. Також, відповідач зазначає, що розмір відсотків, нарахованих позивачем за користування кредитними коштами, сторонами не узгоджувався, через що їх нарахування у розмірі 84% є безпідставним. Крім цього, відповідач просить застосувати строки позовної давності. Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. За частиною першою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до приписів норми ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач посилався на те, що відповідачка 07 серпня 2007 року підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", в якій зазначено, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Вказані обставини доводяться наданою суду копією вказаної вище анкети-заяви. У анкеті - заяві [PERSON] виявила намір приєднатись до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, які разом із даною заявою складають договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомилась самостійно із з договором про надання банківських послуг, погоджується з вказаними в них умовами та зобов`язовується виконувати вимоги Умов та правил. Кредитний договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Отже, судом встановлено, що [PERSON] виявила бажання укласти договір про надання банківських послуг на запропонованих позивачем умовах. Надана суду довідка доводить, що на підставі вказаного вище кредитного договору без номеру відповідачці було видано кредитні картки із датою відкриття, відповідно : 08 травня 2007 року - із терміном дії до травня 2015 року та 08 липня 2019 року із терміном дії до лютого 2023 року (оскільки термін дії картки на даний час не закінчився, суд вважає, що перебіг строків позовної давності, про застосування яких просила сторона, не розпочався). Крім цього, відповідно до дослідженої судом довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] - 08 травня 2007 року на її картковий рахунок було встановлено кредитний ліміт у сумі 21 600 грн., який в подальшому змінювався і 19 травня 2020 року становив 9000 грн. Виписка за договором без номеру, укладеним із [PERSON] , видана станом на 05 січня 2021 року, доводить, що остання дійсно використовувала встановлений на її картковому рахунку кредитний ліміт. Наданий суду позивачем розрахунок за договором без номеру від 07 серпня 2007 року, укладений між сторонами по справі, доводить, що станом на 03 січня 2021 року з боку [PERSON] існувала заборгованість за вказаним вище договором у сумі 10 885 грн. 21 коп., із яких заборгованість за тілом кредиту становить 8847 грн. 01 коп., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 2038 грн. 20 коп. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, оскільки відповідачем не надано суду доказів на доведення поданих заперечень щодо вимог позивача, суд, виходячи із досліджених доказів, які надані позивачем, вважає, що стороною доведено факт отримання [PERSON] кредиту, а також підтверджено неналежне виконання нею умов договору, через що суд вважає позов в частині стягнення отриманої та неповернутої суми тіла кредиту обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Одночасно судом не приймаються до уваги надані позивачем докази, а саме : Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", які не містять підпису відповідача (в тому числі, розміщені на сайті позивача). Крім цього, позивачем нараховано відсотки за користування відповідачем кредитними коштами у сумі 10 688 грн. 43 коп. Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, порядок нарахування відсотків має бути обумовлено у договорі. До позовної заяви позивачем надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду по договору, укладеному із [PERSON] , яка передбачає сплату позичальником відсотків із базовою щомісячною ставкою у розмірі 2,5% (на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів у році). Позичальник була обізнана із умовами, вказаними у цій довідці, що засвідчила власним підписом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованих відсотків також підлягає до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Платіжне доручення від 04 лютого 2021 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 2270 гривні судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved