Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач 14.04.2015 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ « Страхова компанія «Україна» страхового відшкодування у розмірі 22048,35 гривень, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 2042,94 гривень, та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 847,74 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29 жовтня 2014 року з вини [PERSON], який керував автомобілем NISSAN, реєстраційний номер [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. На час ДТП [PERSON] мав чинний договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «СК «Україна» № 393696. Позивачем 30.10.2014 року на адресу ПрАТ «СК «Україна» було подане повідомлення про подію, що сталась за участю транспортного засобу, забезпеченого згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого СК «Україна», та заява про отримання страхового відшкодування від 08 листопада 2014 року з усіма необхідними документами. Згідно звіту № 14/0-176 експертного дослідження з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власникові колісного транспортного засобу, складеного 05.11.2014 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ», вартість спричиненого матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу позивача при ДТП склала 22 048, 35 гривень. До теперішнього часу відповідачем виплата позивачу страхового відшкодування здійснена не була, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. У судове засідання 05.11.2015 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 25.11.2013 року) не з'явилась, але надала до суду письмову заяву, згідно якої просила суд розглядати справу за її відсутності, у якій також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. У минулих судових засіданнях позивач було додатково пояснено, що представника страхової компанії направили по Інтернету бланк заяви, необхідну для заповнення, та повідомили, що приймуть його звіт про оцінку майна, та протягом 90 днів нададуть відповідь. Позивач заповнив бланк заяви та направив усі необхідні документи, до теперішнього часу відповіді позивач не отримав. Відповідач у судове засідання 05.11.2015 року не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не представив. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв суду не заявляв. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2014 року о 10.20 годині водій [PERSON] керував автомобілем NISSAN, реєстраційний номер [NUMBER], по вул.. Сегедській,6, починаючи рух та при перестроюванні, не переконався, що буде безпечно, не надав дорогу автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному прямому напрямку. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2014 року [PERSON] була визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340. 00 грн. (а.с.9). Пошкоджений унаслідок ДТП транспортний засіб Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області (а.с.4). Згідно звіту № 14/0-176 експертного дослідження з оцінки вартості матеріального збитку, завданого власникові колісного транспортного засобу, складеного 05.11.2014 року суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «ХАВК ХОЛДИНГ», вартість спричиненого позивачу як власникові транспортного засобу Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER], матеріального збитку в результаті пошкодження при ДТП становить 22 048, 35 гривень (12-17). На час ДТП [PERSON] мав чинний договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «СК «Україна» № 393696, термін дії якого становить з 25.02.2014 року до 24.02.2015 року (а.с.7). Позивачем 30.10.2014 року було подане на адресу ПрАТ «СК «Україна» повідомлення про подію, що сталась за участю транспортного засобу, забезпеченого згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, виданого СК «Україна», та заява про отримання страхового відшкодування від 08 листопада 2014 року з додаванням усіх необхідних документів (а.с.6). Відповідно до п. 1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За приписами ст. 16 Закону України № 85/96 ВР від 07.03.1996 року «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договорам. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до статті 22, 28 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, зокрема, це шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу потерпілого. Згідно п. 34.1. ст. 34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно п. 34.2. ст. 34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно п. 34.3. ст. 34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Судом встановлено, що за договором на проведення оцінки майна №14/0-176 від 05.11.2014 року позивач доручив ТОВ «ХАВК Холдинг» провести роботи з приводу оцінки автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість робіт за даним договором склала 847, 74 грн. Згідно акту №ЯЧ-382 приймання-передачу наданих послуг від 06.11.2014 року, сторонами умови договору про проведення оцінки майна були виконані та позивач сплачені кошти за послуги у розмірі 847, 74 грн. (а.с. 10-12). Відповідно до статті 36 Закону „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплата має бути здійснена не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (пункт 36.2 статті 36 Закону). Згідно ч.1 ст. 988 ЦК України, що також дублюється п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» - страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно п.4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Відповідно до ст.. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (пункт 36.5 статті 36 Закону). Позивачем 08.11.2014 року до ПрАТ «СК «Україна» була подана заява про отримання страхового відшкодування, однак до теперішнього часу жодного рішення за поданою заявою від ПрАТ «СК «Україна» позивач не отримав. Так, за поданою позивачем 08.11.2014 року заявою про отримання страхового відшкодування ПрАт «СК «Україна» відповідне відшкодування у розмірі 22048, 35 грн. повинно було бути виплачене позивачу не пізніше 04 лютого 2015 року. Згідно розрахунку, наданого позивачем, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 05.02.2014 року по 10.04.2015 року становить 2042, 94 гривень: -За 05.02.2015 року (1 день) - 14% 22 048, 35 /100 * (14 * 2) / 365 * 1 = 16, 91 грн. -3 06.02.2015 року по 03.03.2015року (26 днів)-19,5% 22 048, 35/ 100 * (19,5 * 2) / 365 * 26 = 612,52 грн. -З 04.03.2015 року по 10.04.2015 року (39 днів) - 30% 22 048, 35/100 * (30 * 2) /365 * 39 = 1413,51 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким, враховуючи, що вина особи, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, у скоєнні ДТП, внаслідок якого транспортний засіб позивача зазнав механічні пошкодження, була встановлена, позивачем у порядку визначеному законом надано до ПрАТ «СК «Україна» заяву та усі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, проте, на даний час, страхова компанія взяті свої зобов'язання по виплаті потерпілому суми страхового відшкодування не виконала, будь-якої відповіді позивачу не надала. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів на користь позивача, виплати страхового відшкодування, виплати пені та витрат на проведення експертного дослідження, відповідач суду не надав. Отже, виходячи з вищевикладеного суд вважає, що відповідач порушив вимоги законодавства України, на підставі чого вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми страхового відшкодування, пені, а також витрати за проведення експертизи (дослідження) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. Судом встановлено, що позивач поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 249 грн 39 коп, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 0.0.370529790.1 від 08.04.2015 року (а.с. 1). Отже, стягненню з Відповідача підлягають витрати (судовий збір) на користь Позивача.

Outcome: approved