Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з первісною позовною заявою 08.09.2017 року в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в якій просить суд: визнати незаконним акт про порушення від 18.08.2017 року, складений ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» щодо несанкціонованого відбору ним природного газу за адресою: [ADDRESS]. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500 між ним та ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» було укладено договір постачання природного газу як споживачеві за адресою: [ADDRESS] шляхом підписання заяви-приєднання за встановленою формою. Доказом укладення договору є щомісячне споживання ним природного газу та здійснення щомісячної оплати рахунків за спожитий природний газ. Свої обов`язки як споживач він сумлінно виконував, не допускаючи виникнення заборгованості перед ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» та не вчиняючи порушень. Натомість 18.08.2017 року на територію його домоволодіння без його дозволу проникли працівники ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», які почали ображати його та його дружину, та без проведення будь-якого огляду повідомили про складання акта про порушення за №0206 за начебто здійснення ним несанкціонованого відбору природного газу. Аналізуючи зміст оскаржуваного акта, позивач вважає, що він є незаконним, складений всупереч вимогам Розділу 11 глави 5 пунктів 1-7 Кодексу ГРС. Під час складання акта представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» не було виявлено конкретне місце самовільного підключення до відповідних газових мереж та не зазначено це місце в акті, як і не зазначено, чи застосовувались ними будь-які спеціальні технічні засоби або чи здійснювавався частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів для виявлення місця самовільного підключення до системи газопостачання. Всі свої зауваження щодо дій представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» він виклав у листі, адресованому керівництву підприємства, яке його доводи фактично проігнорувало, посилаючись на те, що єдиною причиною для складання оспорюваного акта був його не допуск представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» до майстерні. Вважаючи акт про порушення незаконним, протиправним, складеним в результаті допущення представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» протиправності та численних процедурних порушень, за захистом своїх прав як споживач він вимушений звернутися до суду. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2017 року відкрито провадження по справі. На підставі розпорядження голови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року після задоволення самовідводів всіх суддів цього суду матеріали справи передано на розгляд до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області як найбільш територіально наближеного. За результатами автоматизованого розподілу матеріали справи передано судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гриню Н.Г., які ухвалою від 26.01.2018 року прийнято до свого провадження з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представником ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» Мартиновою Н.Ю. подано заперечення (відзив) на позов [PERSON] , в задоволенні якого представник просить суд відмовити. Свою позицію мотивує тим, що позивач, заявляючи вимогу про визнання незаконним акта про порушення, обрав невірний спосіб захисту прав, оскільки акт не є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків та є лише фіксацією наявності чи відсутності певних обставин. Зазначає, що [PERSON] є споживачем послуг природного газу, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Домоволодіння за вказаною адресою має опалювальну площу 134,49 кв.м., устатковане газовою плитою, конвекторами (7 шт.), лічильником газу. В будинку значаться зареєстрованими 4 особи. Відповідно до п.2 гл.9 розділу 10 Кодексу ГРМ, перевірка комерційного вузла обліку (ВОГ), а також контрольний огляд ВОГ здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника. Споживач, на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ працівникам оператора ГРМ (іншого суб`єкта - ініціатора перевірки) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду ВОГ. У п.7 гл.9 розділу 10 Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду ВОГ порушень (зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу), представник оператора ГРМ на місці перевірки складає акт про порушення. Так, 18.08.2017 року в ході проведення перевірки представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за адресою споживача [PERSON] : [ADDRESS] , було проведено контрольний огляд ВОГ, в результаті чого виявлено порушення Кодексу ГРМ та Правил безпеки газопостачання від 15.05.2015 року, а саме: несанкціонований відбір природного газу споживачем із ввідного газопроводу поза вузлом обліку газу, шляхом самовільного підключення несанкціонованого газопроводу до газової мережі внутрішнього газопостачання, замурованої в приміщенні майстерні (п.п.1 п.1 гл.2 розділу 11 Кодексу ГРМ). На підставі викладеного представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» складено акт про порушення №0206 від 18.08.2017 року, від підписання якого споживач відмовився, що зафіксовано на відеозйомку та в акті. Другий примір акта [PERSON] направлено 22.08.2017 року поштовою кореспонденцією із супровідним листом із вказівкою на обов`язковість забезпечення доступу представникам ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» 21.09.2017 року о 10.00 год. для усунення виявленого порушення шляхом припинення газопостачання / розподілу природного газу. 28.09.2017 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вирішено направити акт на доопрацювання. 12.10.2017 року за результатами розгляду акта здійснено нарахування не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу з урахуванням усіх газових приладів, пристроїв в житловому приміщенні та кількості зареєстрованих в ньому осіб за період з 04.05.2017 року (останній візит представника ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ») до 03.10.2017 року (не допуск для усунення порушення). Копію рахунку позивачеві направлено поштовою кореспонденцією 01.11.2017 року. На переконання представника, складений акт про порушення від 18.08.2017 року є законним, а дії представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» з його складання - правомірними. Крім того, не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 13.12.2017 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» пред`явлено зустрічний позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 18 985 грн. 24 коп., розрахованої в межах періоду з 04.05.2017 року по 03.10.2017 року за фактом виявленого в ході проведення перевірки 18.08.2017 року порушення Кодексу ГРМ, допущеного [PERSON] та зафіксованого в акті №0206 за обставин, наведених у відзиві. Ухвалою суду від 03.05.2018 року, постановленою на місці, вимоги за зустрічним позовом ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] для їх спільного розгляду. 25.05.2018 року представником відповідача за зустрічним позовом [PERSON] подано відзив (а.с.100-101), в якому він просить відмовити в задоволенні вимог зустрічного позову. Свою позицію мотивує відсутністю предмету спору. Зауважив, що ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» не сплачено судовий збір за пред`явлення зустрічного позову, а його вимоги з приводу наявності у [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ є недоведеними, адже він як споживач належним чином та своєчасно вносив оплату за надані йому послуги. Відповіді на відзиви за первісним та зустрічним позовами сторони не подали, додаткового часу не потребували. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним [PERSON] . вимоги за первісним позовом підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити за недоведеністю та безпідставністю. Присутня в судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним Мартинова Н.Ю. заперечувала проти задоволення первісного позову, пітримавши вимоги за зустрічним позовом. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що в групі ризику була адреса споживача [PERSON] : Криворізький район, [ADDRESS] , оскільки під час проведення аналізу профілю споживання за даною адресою виявлено, що споживання норми в розрізі з фактично опалювальною площею було нижче норми на 50% - не більше 1000 м.? на рік. Встановлені дані визначили необхідність проведення перевірки. Перевірку проводили вона та [PERSON] . Попередньо вона зателефонувала [PERSON] та повідомила про перевірку. [PERSON] та його дружина приїхали й надали доступ до лічильника, встановленого на фасаді будинку з боку за огорожею. Зауважень до лічильника у них не було, він був цілий та в робочому стані, про що вона повідомила споживачам. Виходячи з двору для складання акта за результатами перевірки під ногами вона побачила шланг, який простягався вздовж будинку та до воріт і закінчувався кульовим краном і був прикритий саморобною з дошок «кришкою». Підійнявши «кришку», відкривши кран, під тиском зі шлангу пішов газ. Кран був пробковий, він легко виймався, а відтак за специфікою якщо вийняти серцевину - йде газ. Вказане пристосування - пряме та безсумнівне свідчення влаштування несанкціонованого газопроводу, через який здійснювалось споживання необлікованого природного газу. Вони попрохали [PERSON] продемонструвати, куди ця система під`єднана, натомість [PERSON] відмовився будь-що поснювати і практично наказав їм покинути подвір`я домоволодіння, погрожуючи, що нацькує собаку. Виявлене порушення зафіксовано на нагрудну відеокамеру її колегою [PERSON] . Вони вийшли з двору та акт про порушення вже оформляли за межами домоволодіння. Повернувшись на робоче місце, їм зателефонував [PERSON] та повідомив, що він передумав та вони можуть повернутись й продовжити проведення перевірки. Прийшовши знову до домоволодіння разом з фахівцями ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , біля будинку їх чекали споживачі [PERSON]. з дружиною та мешканці вулиці, які почали їх ображати. Запускали їх по одному до двору. [PERSON] зауважила, що перенесені об`єкти - колонка, лічильник без технічних проектів. Слюсар [PERSON] оглядав колодязі, де був водопровод. Коли вони вдруге повернулися до будівлі, шланг лежав перед будинком і через нього вже йшла вода. Кульовий кран був різьбовий, під`єднаний до шлангу. Це було місце приєднання до газопроводу вводу. Всі зауваження та доповнення вона заносила до акту. Було виявлено, що на доріжці, яка вела до дому, був розрив газопроводу. Дослідити детально не було сенсу і можливості, бо їм перешкоджав споживач, який не допустив їх у всі будівлі, майстерню, посилаючись на відсутність ключей. Далі споживач став неодноразово подавати до їх підприємства скарги. На даний час позивач продовжує користуватися природним газом, перешкоджає в припиненні газопостачанням шляхом відсічення, спожиті обсяги газу оплачує частково, у зв`язку з чим йому було змінено нарахування за користування газом. Де саме споживач підключив шланг вонии не встигли виявити, бо він нацькував на них собаку. Шланг був підключений після лічильника, а газопровід був прерваний. Вдруге вони приїхали всі разом через півтори години, час зафіксовано на відео - близько 16-17 год. Перше порушення було виявлено о 13-10 годині. Споживач не має право під`єднуватися несанкціоновано та відбирати газ поза лічильником. Відбор газу був з газопроводу поза лічильником. Все зафіксовано на відео. Кодексом ГРМ не передбачено обов`язок підприємства доводити відбор газу, його обсяги, достатнім є виявлення несанкціонованого газопроводу та його встановлення. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши позицію сторін, покази свідка, оглянувши відеозапис проведення перевірки, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачала ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції закону). Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За приписами ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГРС та іншими нормативно-правовими актами. Судом встановлено, що згідно з постановою НКРЕКП №1274 від 16.04.2015 року ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» наділене правом провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Кривий Ріг та Криворізького району Дніпропетровської області (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м. Кривий Ріг) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні підприємства. Тобто, ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» є газорозподільним підприємством - оператором газорозподільної системи в розумінні п.п.3 п.1 розділу І Кодексу ГРС. [PERSON] є споживачем послуг природного газу, що надаються ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання до Типового договору розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498 є відкриття на ім`я [PERSON] особового рахунку № [NUMBER] та документально підтверджене споживання природного газу. За вказаною адресою зареєстровано місце проживання 4 осіб, приміщення обладнане газовою плитою - 1, опалювальними конвекторами - 7 та має опалювальну площу 134,49 кв.м. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] зареєстрований і проживає в житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з постачання природного газу, тобто фізичною особою, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Вказані обставини він та представник ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» підтвердили в ході судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (ч.3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу»). В ході судового розгляду справи встановлено, що 18.08.2017 року за адресою [PERSON] : [ADDRESS] працівниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» було проведено перевірку, в ході якої виявлено порушення п.7 гл.9 розділу Х, п.п.1 п.1 гл.2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, а саме: несанкціонований відбір природного газу споживачем із ввідного газопроводу поза вузлом обліку газу шляхом самовільного підключення несанкціонованого газопроводу до газової мережі внутрішнього газопостачання замурованої у приміщенні майстерні. На час перевірки поряд із газопроводом вводу зафіксовано гумовий шланг (водопровідний) діаметром 19 мм вз кульовим запірним пристроєм на кінці, при відкриванні якого відбувся виток газу під тиском. Гумовий шланг від вводу протягнуто вздовж будинку біля фундаменту та з`єднано із внутрішнім газопроводом. До огляду майстерні та прокладеного всередину газопроводу їх не допущено. Ввідний пробковий кран перебуває в незадовільному технічному стані, не затягнутий, зі слідами виймання серцевини, що свідчить про відбирання газу з нього поза лічильником. Внутрішня система газопостачання не відповідає вимогам ВТД. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу), у тому числі, шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно з п.п.3 п.1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). При цьому, термін «несанкціонований газопровід» у цьому Кодексі визначений як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС). Згідно з главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. Так, за фактом виявленого порушення в присутності споживачів [PERSON] та [PERSON] складено акт за №0206 від 18.08.2017 року (а.с.9), від ознайомлення з яким та отримання копії споживачі відмовились, про що є відповідна відмітка. Також в акті зафіксовано проведення відеозйомки під час перевірки із вказівкою на долучення до акта відеозапису. Усунути порушення на дату складання акта не виявилось можливим у зв`язку з недопущенням представників ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» до перекриття ввідного крану із його опломбуванням за технічні порушення та несанкціонований газопровід. 22.08.2017 року екземпляр акта про порушення направлено кур`єрською поштою на адресу [PERSON] (а.с.85), який останньому вручено 28.08.2017 року. Додатками до акта про порушення є фото- та відеоматеріали фіксації виявленого порушення. З наданих представником ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» матеріалів (а.с.80-83, 110) вбачається, що на території домоволодіння [PERSON] поряд із газопроводом вводу виявлено гумовий водопровідний шланг із запірним пристроєм накінці. Шланг пролягає вздовж житлового будинку біля фундаменту та з`єднується з внутрішнім газопроводом, який замуровано в майстерні. З наданих суду фотознімків вбачається, що будівля, біля якої виявлено несанкціонований газопровід, є житловою, а пролягання несанкціонованого газопроводу вздовж фундаменту житлової будівлі та наявність в ній отворів через майстерню свідчать про можливість позаоблікового відбору природного газу. До того ж на момент виявлення несанкціонованого газопроводу підключення до нього було, оскільки під час відкривання крану, встановленого на газопроводі, йшла пряма подача природного газу під тиском, що є свідченням його споживання. Крім того, в акті зафіксовано, що будівля, біля якої виявлений несанкціонований газопровід, має опалювальні газом пристрої, а відтак газопровід міг бути використаний (під`єднаний) до будь-яких газових приладів, що знаходяться в будівлі та її окремих приміщеннях, доступ до яких [PERSON] не надав. Допитана судом в якості свідка [PERSON] підтвердила, що виявлений несанкціонований газопровід був діючим, оскільки приєднаний до системи ВОГ, а при відкриванні встановленого на ньому кульового крану йшла подача газу. Шланг було прикрито саморобною «кришкою» з деревини. Вона зафіксувала цей факт та склала акт про порушення, зробила фотознімки. Встановити, куди ця система під`єднана, не надалось можливим, оскільки закінчити перевірку їм перешкодив [PERSON] , який після виявлення порушення почав поводити себе агресивно та не коректно. Суд зауважує, що для встановлення наявності несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого відбору природного газу відповідно до п.1 гл.2 розділу XI Кодексу ГРМ достатнім є встановлення факту самовільно під`єднаного газопроводу (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаного, зокрема ввареного, врізаного, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним ВОГ (лічильником). Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015 року, саме власник (балансоутримувач та/або орендар / наймач) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України; власник (балансоутримувач та/або орендар / наймач) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту порушення, вчиненого [PERSON] Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості. України 15 травня 2015 № 285(далі - Правила), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема, 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. Даною правовою нормою передбачено право, а не обов`язок ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» припинити газопостачання об`єкту, в тому числі і у випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ. В свою чергу, споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу. Судовим розглядом встановлено, що газопостачання до об`єкта [PERSON] не припинено, оскільки вимогу ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» про надання допуску до системи ВОГ на території його домоволодіння не виконано, про що 03.10.2017 року складено акт (а.с.86). Натомість такі обставини не спростовують факт самовільного втручання [PERSON] до газової мережі та не звільняють його від відповідальності за вчинене порушення. Згідно з п.п.8-11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. З протоколу засідання діючої комісії ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення за №78 від 28.11.2017 року, на якому споживач [PERSON] був присутній, вбачається що за результатами розгляду акта №0206 від 18.08.2017 року прийнято рішення направити акт на доопрацювання (а.с.91). За результатами повторного розгляду акта №0206 від 18.08.2017 року на засіданні комісії 12.10.2017 року, на яке споживач не з`явився, комісією прийнято рішення про виконання донарахування об`ємів природного газу і його вартості на суму 19 682 грн. 19 коп. та 2365,22 м? (а.с.92), а рахунок на оплату направлено на адресу [PERSON] 12.10.2017 року (а.с.89, 90). Не погоджуючись з фактом виявленого порушення та вважаючи себе сумлінним споживачем, [PERSON] звернувся до суду з вимогою визнати протиправним акт про порушення, на підставі якого ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» нараховано збитки із заявленням зустрічних вимог про їх стягнення в примусовому порядку. Заперечуючи проти задоволення вимог первісного позову [PERSON] , представник відповідача за первісним позовом посилалась на неналежно обраний ним спосіб захисту. Суд приймає до уваги такі доводи представника ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», вважаючи їх доречними з огляду на таке. Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 20 ЦК України передбачено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Частиною 2 ст.16 ЦК України закріплений перелік способів здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, зазначений в статті перелік способів захисту не є вичерпним. Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Цивільне законодавство не містить визначення поняття «спосіб захисту цивільних прав та інтересів». За їх призначенням вони можуть вважатись визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав (майнових, особистих немайнових) та інтересів, що приводяться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, порушення прав, свобод чи інтересів особи повинне бути, реальним, дійсним та існувати безпосередньо на момент її звернення до суду. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, з урахуванням положень ст.ст.15, 16 ЦК України пред`явлення [PERSON] позову про визнання протиправним акта про порушення не є належним способом захисту, адже складений працівниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» акт про порушення Кодексу ГРМ є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення перевірки, а оскарження самого лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом) під час вирішення іншого спору, зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Такого правового висновку також дійшли Верховний Суд України у постанові від 12.09.2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі № 14-503цс18. Надаючи оцінку оспорюваному акту як доказу на його належність, допустимість та достовірність, суд виходить з того, що викладені в акті обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і не спростовані [PERSON]., а сам акт складений належним чином, підписаний представниками ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» та відповідає вимогам, визначеним Кодексом ГРМ, тобто є дійсним. Акт про порушення та процедура його складання не містять таких порушень, які спростовували б його дійсність, достовірність та законність, в акті про порушення міститься достатньо необхідних даних для встановлення суті правопорушення та визначення обсягу завданих збитків. Разом з тим, дефекти проведення самої перевірки чи бдь-які несуттєві недоліки акта не можуть спростовувати факту порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів. Для нарахування споживачу суми недооблікованого природного газу визначальним є сам факт порушення, який може доводитися у тому числі, але не виключно лише актом. Посилання позивача за первісним позовом та його представника на невідповідність акта вимогам законодавства та складання з порушеннями суд вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а з вимогами про визнання недійсним рішення комісії про визначення обсягу та об`єму недооблікованого газу та суми завданих збитків, оформленого протоколом засідання комісії, до суду не зверталися. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог за первісним позовом [PERSON] Крім того, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за зустрічним позовом є стягнення збитків, які завдані ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» [PERSON]. в результаті несанкціонованого споживання газу внаслідок самовільного підключення несанкціонованого газопроводу, що визначає специфіку спору, тому відшкодування заявленої заборгованості за донарахований об`єм та обсяг природного газу за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. У статті 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав і обов`язків міститься «заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі». Таким чином, заподіяння шкоди може породити цивільно-правове зобов`язання, де потерпілий виступає як кредитор, та доводить розмір збитків (ч.2 ст.623 ЦК України), а заподіювач шкоди - як боржник. При цьому, зобов`язання у зв`язку із завданням шкоди виникає за наявності трьох умов (крім наявності підстави виникнення - завдання шкоди), з яких дві мають об`єктивний характер і одна - суб`єктивний. У сукупності вони складають «генеральний делікт» за формулою: хто завдав іншому шкоди, зобов`язаний її відшкодувати. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст.1166 ЦК України. Майнова шкода у розумінні ч.1 ст.1166 ЦК України - це зменшення майнової сфери потерпілого внаслідок пошкодження чи знищення його майна або внаслідок порушення його особистих немайнових прав. Знищення або пошкодження предметів матеріального світу спричиняє майнову шкоду, грошове вираженні якої називається збитками. Шкода в деліктних зобов`язаннях не тільки є обов`язковою умовою відповідальності, а й виступає як її міра. Так, ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З вказаної норми вбачається, що для притягнення особи до майнової відповідальності необхідним є встановлення наявності всіх складових частин складу правопорушення, а саме: наявність неправомірного діяння, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправним діянням та спричиненою шкодою та наявність вини. Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Як вбачається з наведеного вище та наявних беззаперечних доказів того, що несанкціоноване втручання [PERSON] в систему газопроводу мало місце та є наслідком спричинення шкоди, тобто несанкціонований відбір природного газу, тому він має нести відповідальність. Перевіряючи правомірність та обґрунтованість проведених позивачем за зустрічним позовом розрахунків, суд керується п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ, відповідно до якого у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно Додатку №15 до Кодексу ГРМ, граничний обсяг споживання з використанням 1 газової плити складає 18,3 м? на 1 особу/міс. Вартість природного газу визначається по ціні закупівлі газу Оператором ГРМ, відповідно до Наказу №53/1 від 29.02.2016 року «Про ціну природного газу для визначення вартості необлікованого (донарахованого ) об`єму природного газу» та Додатку № 1 до наказу. За період розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, фактично спожитий об`єм природного газу становить 2635,22 м?. Початок періоду визначено з 04.05.2017 року по 03.10.2017 року, тобто в межах 6 місяців, що передували дню не допуску представників ПАТ «КРИ/ВОРІЖГАЗ» до об`єкта споживача для усунення порушення. При цьому, невключення до розрахункового періоду 3 днів жовтня 2017 року в межах заявлених ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» вимог суд вважає правомірним, оскільки відповідно до п.п.п.2 п.п.11 п.5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, вказаний період є закритим балансовим, а тому нарахування таких збитків здійснюється саме ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ». Таким чином, загальна сума вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу за вказаний розрахунковий період складає 18 985 грн. 24 коп., що підтверджується належним та розгорнутим розрахунком заборгованості, виконаним у повній відповідності до вимог Порядку перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень Кодексу ГРМ. Доказів в його спростування відповідачем за зустрічним позовом та його представником суду не надано, математичну правильність проведеного розрахунку сторона відповідача не оскаржувала. Направлений на адресу споживача розрахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості залишено останнім поза увагою, оплату нарахованих збитків не здійснено, що є свідченням дійсності виникнення між сторонами спору. Враховуючи доведеність в ході судового розгляду завдання збитків ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» саме [PERSON] в результаті здійснення ним несанкціонованого споживання газу, що є порушенням в розумінні Кодексу ГРМ із спричиненням збитків, та визначає наявність деліктних зобов`язань, в яких вина останнього є доведеною та не спростована ним, а відтак є юридичною підставою для покладення на нього відповідальності за відшкодування збитків, спричинених ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ» за спожитий не облікований (донарахований) об`єм природного газу в сумі 18 985 грн. 24 коп. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог за зустрічним позовом в повному обсязі. Інші доводи та посилання представника відповідача за зустрічним позовом суд вважає неприйнятними з огляду на їх безпідставність, недоведеність та суперечливість з метою введення суду в оману. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом 1600 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.73). З огляду на відмову в задоволенні первісного позову [PERSON] та його звільнення від сплати судового збору в порядку ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає віднесенню на рахунок держави.

Outcome: approved