Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2589. Від шлюбу позивач виховує сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні та проживає разом з нею. В 2009 році рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] також зазначає, що на день звернення до суду вона з відповідачем не спілкується більше вісьми років, він матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток та не спілкується з ним. Таким чином, позивач виховує сина самостійно, створює йому належні умови виховання, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, не відвідує його, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та стягнути з нього на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Також не заперечили проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради - Марценюк Л.Є. висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], представника Служби у справах дітей ВМР - Марценюк Л.Є., свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.2007 року, судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.10.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання по 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 4 листопада 2010 року, починаючи з дня звернення до суду 29 вересня 2009 року (а.с. 14). Також, суд вбачає, що згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.11.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 13). Даний факт також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 22.12.2009 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 16). Факт неотримання [PERSON] аліментів від [PERSON] за період з 29.09.2009 року по 23.11.2015 року на утримання сина [PERSON] підтверджується довідкою № 16635 від 23.11.2015 року (а.с. 20). З довідки-розрахунку встановлено, що станом на 16.12.2015 року загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], становить 23 360,40 грн (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, що вихованням сина займається лише матір [PERSON], а батько дитини [PERSON] не бере участі у вихованні та навчанні дитини (а.с. 18, 19, 21). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію № 3388 від 11.12.2015 року, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO], разом із своїм сином [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що батько дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON] не цікавиться життям і розвитком свого сина, не спілкується з ним та не виконує обов'язків щодо утримання та виховання дитини. З аналізу вищевказаних документів та пояснень сторін, свідків, суд прийшов до висновку, що сином [PERSON] опікується лише його мати, а відповідач [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини тому, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання сина та його виховання. Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 23.05.2016 року позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], є доцільним (а.с. 77-78). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, не піклується про нього, матеріально не утримує, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved