Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] \~\~звернувся до суду з позовом до до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.03.2012 року. Як на підставу для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» посилався на те що між ним та позивачем було укладено кредитний договір №б/н від 19.03.2012 року, згідно якого, [PERSON] було надано 25000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.07.2019 року у справі №707/692/19 вищевказаний позов АТ КБ «Приватбанк» було залишено без розгляду. Про укладений кредитний договір №б/н від 19.03.2012 року позивач обізнаний не був до початку розгляду вищевказаної справи та враховуючи презумпцію правомірності правочину, вважає що наявність такого договору грубо порушує його права, як споживача фінансових послуг. В підтвердження укладання кредитного договору банком було надано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка у свій час не має відмітки про згоду позичальника [PERSON] на отримання будь якої з послуг банку. Додані банком до позовної заяви Довідка про умови кредитування з використанням крадитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року також не підписані позивачем [PERSON] . Вказує, що даний договір є недійсним, оскільки сторонами не досягнуто істотних умов щодо його укладення, зокрема сторони не погодили між собою усіх істотних умов кредитування, а саме умов щодо надання кредиту, його розміру, не вказаний розмір відсотків за користування кредитом, не зазначена відмітка про обраний тариф кредитної картки, також не має відмітки про отримання пам`ятки клієнта про відповідний тариф кредитної карти. Крім того зазначає, що при укладанні даного кредитного договору банком АТ КБ «Приватбанк» грубо порушують норми \~ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Покликаючись на норми ст.ст.\~207,\~638, 1054-1056-1 ЦК України,\~ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~( в редакції чинній на момент укладення договору) просить визнати\~недійсним\~кредитний договір № б\\н від 19.03.2012 року, укладений\~\~між АТ КБ «Приватбанк»\~\~та\~\~ [PERSON] . Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 21.10.2019 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк від представника відповідача Попельнюх Т.І. надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . Згідно даного відзиву позовні вимоги [PERSON] АТ КБ «Приватбанк» не визнає та заперечує проти їх задоволення із підстав вказаних у відзиві. Крім того представник відповідача зазначила щодо спливу строків позовної давності та відсутність клопотання від позивача щодо поновлення строку на звернення до суду. Від позивача у встановлений законом строк, надано до суду відповідь на відзив АТ КБ «Приватбанк» яким вимоги позову [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у 19.03.2012 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було підписано заяву № б/н від 19.03.2012 року, згідно якої [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається зі змісту анкети-заяви від 06.11.2013 року, відповідач, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» погодилася з тим, що анкета-заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить договір між ним та банком про надання банківських послуг. Також відповідач ознайомився та згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, зобов`язався виконувати Умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписувалась повнолітньою, дієздатною особою. Укладання договору здійснювалось за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком умовами та тарифами. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг та тарифах, що означає, що між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1\~ст. 202 Цивільного кодексу України\~вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, умови, правила та тарифи, з якими позичальник ознайомлений. Позивачу була видана кредитна картка, факт отримання якої не заперечується позивачем. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19.03.2012 року №б/н, позивачем періодично здійснювалось погашення заборгованості за кредитом, останній платіж було здійснено 17.06.2016 року. Виконання позичальником [PERSON] умов кредитного договору засвідчує його волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором і з моменту оформлення кредитного договору пройшло 7 років, позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погоджувався, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Статтею 11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Згідно ч.1 ст.627\~та ч.1 ст.628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 203 ЦК України\~встановлено вичерпний перелік підстав, за яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Пленум Верховного Суду України в своїй\~Постанові від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справи про визнання правочинів недійсними», роз`яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним необхідно перевіряти додержання ст.ст.215,1048-1052,1054-1055 ЦК України, та ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (справа №6-11173св10), застосування положень\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення цього\~Закону\~не можуть застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Перед укладенням договору позичальника було ознайомлено з усіма істотними умовами договору відповідно до\~Закону України "Про захист прав споживачів"\~про що свідчить підпис позивача у кредитному договорі, з яким позичальник ознайомився перед укладанням. Банк виконав всі зобов`язання за кредитним договором, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору після чого на добровільній основі підписали його. Посилання позивача на те, що при видачі кредиту було порушено\~Закон України "Про захист прав споживачів"\~є безпідставними. Підписанням кредитного договору № б/н від 19.03.2012 року позивач погодився з усіма умовами даного правочину і прийняв на себе зобов`язання щодо його виконання. Отримавши примірник договору, він мав можливість детально вивчити його умови та протягом 14 днів з дня отримання кредиту відмовитись від даної послуги, що передбачено п.6\~ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Однак позивач цього не зробив, використовувавши кредитні кошти на свій розсуд. Своїм підписом споживач підтвердив факт про надання йому повної інформації про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк». Підписавши кредитний договір про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, який складається із анкети - заяви, Пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] приєднався до запропонованих банком умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується її підписом, отже, з моменту підписання позивачем кредитного договору між нею і банком було укладено договір в порядку ч.1\~ст.634 ЦК України\~шляхом приєднання позичальника до запропонованого кредитодавцем договору про видачу картки та встановлення кредитного ліміту (умов кредитування). Таким чином, кредитний договір укладений у спосіб і у формі, що не суперечать чинному законодавству. В кредитному договорі передбачені всі права та обов`язки сторін, умови щодо його виконання, а також умови його припинення. Позивач добровільно погодився на укладення спірного правочину на встановлених банком умовах та починаючи з 19.03.2012 року почав користуватись кредитними коштами, сплачував необхідні платежі, не оскаржував договір і не порушував питання про розірвання договору, а отже, не вважав його неукладеним або недійсним. З позовом про визнання договору недійсним позивач звернулась лише після того, як Банк звернувся до нього з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.82 ЦПК України\~визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Посилання позивача та його представника на ту обставину, що позивач не був обізнаний щодо умов оспорюваного договіру та умови даного договору порушують його права як споживача фінансових послуг, не знайшли свого підтвердження. На підставі викладеного, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням тих обставин, що позивач та його представник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених чинним законодавством правових підстав для визнання такого договору недійсним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Крім того, посилання представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» на ту обставину, що позивач пропустив строки позовної давності для звернення до суду з даною позовною заявою судом до уваги не беруться. За змістом ч.1\~ст. 261 ЦК\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Застосування строку позовної давності можливе лише за наявності порушення відповідачем прав позивача. Якщо ж судом встановлено, що відповідачем не порушено право позивача, то застосування строку позовної давності не можливе, а необхідно відмовляти у задоволенні позовних вимог саме з підстав необґрунтованості позовних вимог. Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, то заява представника відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат, суд вирішуює відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed