Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON] відповідно до якого просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 33 650 гривень 28 копійок, посилаючись на те, що 13 березня 2008 року між КС "Альянс України" та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір № 66-08 кХ, згідно якого боржнику був наданий кредит в сумі 5000,00 грн. із сплатою 0,1918 % за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується Позичальником в день отримання кредиту. Відповідач не виконує належним чином зобовязань за кредитним договором, щомісячно не погашає кредит згідно графіку погашення кредиту, та не сплачує відсотки за користування кредитом і таким чином порушив умови кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Прдставник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, просив у позов задовольнити частково, застосувавши строки позовної давності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 13 березня 2008 року між Кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 66-08 кХ, за яким Позичальнику був наданий кредит у сумі 5000,00 грн. (пять тисяч гривень 00 кой.). Згідно умов Договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобовязання з падання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 13.03.2008р., проте [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконує, а саме: відповідно до п. 1.1. Договору кредиту кредитна спілка надала Позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 2.1., 2.3. Договору кредит надається строком на 36 (тридцять шість) фактичних місяців від дати надання Позичальнику кредиту. Позичальник зобов'язується повернути кредит та проценти за його користування до 13 березня 2011 року. Пункт 3.1. Договору вказує, що плата за користування кредитом (проценти) становить 0,1918% за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується Позичальником в день отримання кредиту. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту. Відповідно до п. 3.3. Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків. Своє зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] не виконав. Тому станом на 26 серпня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 33 650 гривень 28 копійок, що включає в себе: основна сума кредиту - 3827,66 грн., проценти користування кредитом - 15 851,66 грн., пеню - 13 970,96 грн. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Ві дповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вирішуючи питання про розмір пені суд, вважає можливим застосування до визначення розміру пені за порушення боржником свого зобовязання положень Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема вимог п. 5 ч. 3 ст. 18 згаданого Закону. Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» розяснено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій. Крім того, при вирішенні вказаного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) про поширення на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і під час виконання такого договору положень п. п. 22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати положення п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту. Таким чином до стягнення з відповідача підлягатиме 1913 гривень 83 копійки, як пятдесят відсотків від розміру заборгованості по кредиту на суму 3827,66 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження виконання у повному обсязі взятих на себе за кредитним Договором зобов'язань відповідач не надав. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved