Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернувся із позовом [PERSON], у якому просив стягнути солідарно з відповідачів завдану йому моральну шкоду. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що в провадженні Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 2013 року перебувають кримінальні провадження у яких його визнано потерпілим, однак до цього часу йому слідчими не надано витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію його заяв, слідчими не вчиняються належних процесуальних дій, а процесуальне керівництво не здійснюється так як того вимагає закон, тому посилаючись на ст.ст. 1174, 1176 ЦК України просить відшкодувати йому завдану моральну шкоду. У судове засідання позивач не з'явився та у позовній заяві зазначив, що просить розглянуту його позовну заяву без його участі. У судовому засіданні представник відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог у зв'язку із їх необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачає конкретні випадки за настання яких, передбачена можливість відшкодування завданої шкоди. Так, статтею 1 цього Закону передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю"та іншими актами законодавства. Оскільки позивачем не подано доказів, що він є тією особою відносно якої органами досудового слідства вчинялись незаконні дії, що передбачені ст. 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позовні вимоги задоволенню не підлягають. Окремою підставою для відмови у задоволені позовних вимог є наступне. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження своїх вимог позивач додав тільки копію ухвали від 29.12.2014 року слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова, якою було зобов'язано прокурора прокуратури Харківської області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 19.12.2014 року до ЄРДР (а.с. 8-9). Інших доказів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до суду не надав. Так само не було подано до суду доказів, які б підтверджували факт спричинення моральної шкоди, глибину душевних страждань та переживань, обґрунтовували її розмір. Отже, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв'язку із їх недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed