Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду с позовом до виконавчого комітету Ворошиловської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступне. Мати позивача [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] згідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. У строки, встановлені чинним законодавством України для прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріальної контори, однак нотаріус йому пояснив, що, крім інших документів, необхідно надати оригінал правовстановлюючого документа на квартиру, тобто свідоцтво про право власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року був загублений. Для отримання дубліката правовстановлюючого документа позивач звернувся до КП "БТІ м. Донецька" і до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак позивачу пояснили, що зважаючи на реорганізацію даних органів, отримати дублікат свідоцтва він не зможе. Разом з тим, позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем всього майна після смерті його матері. Інших спадкоємців немає. Крім того, він зареєстрований у спірній квартирі і тривалий час проживав у ній разом з матір'ю, здійснював догляд за нею. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Мати позивача [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] згідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року, виданого Фондом комунального майна (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2012 року (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. У строки, встановлені чинним законодавством України для прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Постановою від 10.09.2013 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не було надано оригінал правовстановлюючого документа на квартиру (а.с. 18). Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року був загублений. Для отримання дубліката правовстановлюючого документа позивач звернувся в КП "БТІ м. Донецька" і до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Однак отримати дублікат свідоцтва він не зміг. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті його матері. Інших спадкоємців немає. Крім того, він зареєстрований у спірній квартирі (а.с. 4) і тривалий час проживав у ній разом з матір'ю, здійснював догляд за нею. Відповідно до листа КП БТІ м. Донецька № 01-3/2000 від 17.10.2013 року станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 13702 від 06.09.1993 року, виданого Фондом комунального майна (а.с. 22). У відповідності зі ст. 1216 ЦК України до спадкоємців переходять усі права й обов'язки спадкодавця. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] до виконавчого комітету Ворошиловської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності на спадкове майно. На підставі ст. ст. 386, 392, 1216 ЦК України, та

Outcome: approved