Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області Котяш А.І. звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] , про скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області було виявлено факт порушення вимог земельного законодавства та встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державним реєстратором Пирятинської районної державної адміністрації Соловей Л.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,3901 га з кадастровим номером 5320881300:00:001:0134, на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за межами населених пунктів. Номер запису про право власності 34614762 від 09.12.2019. Вказує, що право приватної власності зареєстроване за [PERSON] на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 267 від 21.09.2018. Разом із тим встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5320881300:00:001:0134 належить до не витребуваних паїв та у приватну власність не передавалась. За даним фактом розпочато кримінальне провадження за №12020170150000056 від 20.02.2020 за ч.1 ст.358 КК України. За результатами досудового розслідування встановлено, що Гребінківською районною державною адміністрацією рішення про надання земельної ділянки у приватну власність [PERSON] не приймалось. Окрім того, відповідно до листа Гребінківської районної державної адміністрації № 01-24/270 від 17.02.2020, розпорядження голови РДА № 267 від 21.09.2018 взагалі не видавалося. Зазначає, що до матеріалів реєстраційної справи також було додано копію розпорядження голови Гребінківської РДА № 267 датоване 21.11.2018 року, яке не приймалося та рішення не видавалось. Враховуючи викладене, просить скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав за № 34614762 від 09.12.2019, щодо державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку за [PERSON] , внесений державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] в умовах відсутності для цього підстав. Стягнути солідарно з [PERSON] та Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2102грн. Ухвалою судді Гребінківського районного суду Полтавської від 09.06.2020 позовну заяву Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, що діє в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] , про скасування запису про проведену державну реєстрацію прав залишено без руху. 16.06.2020 зазначені в ухвалі про залишення позову без руху недоліки, що слугували підставами для залишення позову без руху, були усунуті Першим заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури. Ухвалою Гребінківського суду від 18.06.2020 провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, що діє в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] , про скасування запису про проведену державну реєстрацію - відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено дату судового розгляду. 10.07.2020 до суду надійшов відзив від голови Пирятинської районної державної адміністрації Зайцева А., зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, що діє в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Пирятинська РДА визнає частково, лише в частині виконання рішення суду щодо скасування запису державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №34614762 від 09.12.2019 за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5320881300:00:001:0134, загальною площею 4,3901 га, яка знаходиться на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. В решті позовних вимог позов не визнають, оскільки з боку райдержадміністрації будь-яких неправомірних дій (сектором державної реєстрації прав) не вчинено. Оскільки відповідно до чинного законодавства, відповідальність за подачу заяви і достовірність доданих до неї документів несе заявник, державний реєстратор виконав свою функцію відповідно до вимог чинного законодавства, не спричинивши своїми діями порушення будь-чиїх прав чи охоронюваних законом інтересів. Підстав для відмови у проведені реєстрації у реєстратора не було навіть формальних. Враховуючи викладене вважають, що Пирятинська райдержадміністрація у даній цивільній справі може бути лише в статусі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, а не стороною відповідача, Просить змінити статус сторони відповідача - Пирятинської РДА, у даному процесі на статус - третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. 16.07.2020 до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що останній позовні вимоги Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, що діє в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Пирятинська РДА, визнає та вважає, що позов підлягає задоволенню оскільки він взагалі не займався реєстрацією вказаної у позові земельної ділянки. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно із ст.206 ч.ч. 1,4 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 12.12.2019 о 17:40:11 державним реєстратором Пирятинької РДА Соловей Л.М., було проведено реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 4,3901 га, кадастровий номер 5320881300:00:001:0134 за [PERSON] , дана обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу - 192830846 (а.с.11). Вищевказана реєстрація права власності об`єкта нерухомого майна була здійснена на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області № 267 від 21.11.2018 (а.с.12). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) 20.02.2020 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, номер кримінального провадження 12020170150000056 (а.с.13). Як письмовий доказ до позову також було додано протокол допиту свідка від 24.03.2020, а саме, завідувача сектору з питань документообігу, контролю, цифрового розвитку та захисту персональних даних апарату райдержадміністрації [PERSON] та протокол допиту свідка від 26.03.2020, а саме [PERSON] (колишній голова Гребінківської РДА) (а.с.14-17). Із копії Договору оренди землі від 12.03.2014 № 03-19/2/4, що був наданий суду як письмовий доказ вбачається, що орендодавець - Гребінківська РДА в особі голови РДА [PERSON], що діяв на підставі ЗУ «про районні державні адміністрації» з одного боку та орендар - СТОВ «Прогрес» в особі голови [PERSON]., уклали вищевказаний договір, відповідно до якого в оренду було передано земельну ділянку кадастровий номер 5320881300:00:001:0134 загальною площею 4,3901га. Відповідно до п. 8 Договору оренди землі, договір укладено на 10 років (а.с.18-19). Із копії листа голови Гребінківської РДА Роспопова В., адресованого Григорівській сільській раді № 01-24/270 від 17.02.2020 вбачається, що Розпорядження № 267 від 21.09.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] за межами населеного пункту Григорівської сільської ради» - не приймалося (а.с.20). Із копії листа голови Гребінківської РДА Князєва О., адресованого заступнику начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області Терещенко В., № 01-24/498 від 26.03.2020 вбачається, що розпорядження від 21.09.2018 № 246, від 21.09.2018 № 247, від 21.11.2018 № 267, від 07.12.2018 № 312 та від 21.11.2018 № 467 - райдержадміністрацією не видавалися (а.с.21). Із копії листа голови Гребінківської РДА Князєва О., адресованого заступнику начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області Терещенко В., № 01-46/514 від 26.03.2020 вбачається, що громадяни [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до райдержадміністрації не зверталися (а.с.22-24). Із копії листа сільського голови Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області [PERSON] адресованого начальнику Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури [PERSON], № 41 від 08.04.2020 вбачається, що заходи стосовно державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,3901га з кадастровим номером 5320881300:00:002:0134 на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за межами населених пунктів не проводились у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору (а.с.25). Як письмовий доказ суду було надано копію Журналу реєстрації розпоряджень голови райдержадміністрації з основної діяльності 01-60, а саме реєстрацію розпоряджень за жовтень 2018 року. Із наданих письмових доказів судом було встановлено відсутність реєстрації розпорядження голови Гребінківської РДА у жовтні 2018 за № 267 (а.с.26-28). Із копії листа № 33/1-5329вих-20 від 22.05.2020, адресованого голові Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області [PERSON]., першим заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури Котяш А., вбачається, що сільського голову було повідомлено про намір прокуратури подати позов до Гребінківського районного суду в інтересах держави в особі Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області до Пирятинської РДА та [PERSON] про скасування запису про проведену реєстрацію прав на земельну ділянку площею 4,3901 га з кадастровим номером 5320881300:00:001:0134. (а.с.32). Предметом спірних правовідносин у цій справі є скасування запису щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України у редакціїна прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону). Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України: прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України). Системне тлумачення абзацу другого частини 2 статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Згідно з частиною 5 статті 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Згідно зі статтею 41 Конституції України, частинами 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ці положення закону кореспондуються зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Відповідно до норм статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За приписами частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Частинами 6, 7 статті 118 ЗК України передбачено, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ч. 3 ст. 10 Закону при вчиненні реєстраційних дій державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Згідно із статтею 24 цього ж Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно тощо. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. За приписами статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. З огляду на наведене, на підставі зазначених норм матеріального права, досліджених судом письмових доказів, з урахуванням визнання позову відповідачами, суд визнає доведеним факт порушення належного позивачу - Григорівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, права власності на спірну земельну ділянку та вважає обґрунтованими позовні вимоги прокурора, що представляє законні інтереси позивача, про застосування такого способу захисту порушеного права як скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності земельної ділянки за [PERSON] , який є належним відповідачем, так як за ним зареєстроване відповідне право, а участь у справі Пирятинської районної державної адміністрації як співвідповідача є правомірним, оскільки державний реєстратор, що здійснив реєстрацію оспорюваного права, перебуває на посаді цього органу державної влади, прокурор вважає його винним у порушенні законних прав позивача, визнання позову в частині скасування запису про державну реєстрацію визнається співвідповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 у справі від 06.11.2019 № 826/3051/18 зазначено, що належним відповідачем у спорі до державного реєстратора про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про державну реєстрацію є особа, речове право на майно якої оспорюється. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним в порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України). За приписами до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Заявлена прокурором вимога про стягнення із відповідачів в солідарному порядку судового збору не є позовною вимогою, а розподілом судових витрат, що здійснюються судом на підставі положень процесуального законодавства та є обов`язком суду, а тому заперечення Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області щодо цього є необґрунтованими, підстави для заміни зазначеного відповідача на статус третьої особи - відсутні. При зверненні до суду прокурором надано платіжне доручення від 22.05.2020 про сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн, таким чином слід стягнути солідарно з Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області та [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн на користь прокуратури Полтавської області, яка є розпорядником коштів платником судового збору при здійсненні прокурорами інтересів в суді. При розгляді цих спірних правовідносин суд застосував правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 від 26.03.2019 у справі № 761/24489/17, від 06.11.2019 у справі від 06.11.2019 № 826/3051/18.

Outcome: approved