Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який неодноразово уточнювала, останній раз 09.04.2015 року, та просить суд визнати за нею- Ільченко Г.М., [INFO], право приватної власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: житловий будинок А-1, загальною площею 35,1 кв.м., житловою площею, 15,2 кв.м, що розташований за адресою: м.Кривий Ріг, вулиця Шпака, 41. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Криворізької міської ради, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Криворізької міської ради та письмові заперечення /а.с.86,137.т.2/. Представники третіх осіб: Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, та третя особа [PERSON], про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, але до суду жодного разу не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. При цьому представник третьої особи - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника виконкому, проти задоволення позову не заперечують /а.с.174,т.2/. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, проти позовних вимог не заперечує, однак просить врахувати, що у разі, коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 року №461, та окрім рішення суду про визнання право власності на нерухомо майно для його реєстрації повинен бути наданий технічний паспорт на таке майно /а.с.44,т.1, а.с.175.т.2/. Представник третьої особи - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, будь-яких заперечень чи клопотань не надав / а.с.173,т.2/. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечує, та просить позовні вимоги задовольнити, на зазначене в позові нерухоме майно не претендує / а.с.140.т.2/. Представники позивача [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, та суду пояснили, що позивач [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] придбала у останньої домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шпака, 41, яке на той час знаходилося у незадовільному стані. Належним чином оформити право власності на будинок та господарські будівлі позивач не змогла, оскільки у [PERSON] були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на домоволодіння. Позивачу відомо, що [PERSON] намагалася поновити правовстановлюючі документи, зверталася до БТІ, але отримати правовстановлюючі документи не встигла, оскільки у 1985 році померла. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, спадкоємець [PERSON], її дочка - [PERSON] на спірне нерухоме майно не претендує. З моменту вселення [PERSON] до зазначеного житлового будинку, вона за свій кошт проводила поточні та капітальний ремонти. Весь цей час позивач [PERSON] несе витрати по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг. Після смерті попереднього власника домоволодіння позивачем було здійснено його реконструкцію, яку вона закінчила в 2010 році. Домоволодіння приведено у придатний для проживання стан, але ніякого дозволу на реконструкцію будинку позивач не отримувала, оскільки правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні. Відповідно до даних технічного паспорту БТІ від 21.10.2013р., спірне домоволодіння на даний час складається з: житлового будинку А-1 , рік побудови 1956, загальною площею 35,1 кв. м, житловою площею 15,2 кв. м.; дощатої вбиральні В, рік побудови 1956, сараю Д тимчасова споруда, рік побудови 2010, огорожі №1; воріт №2 , водоколонки І, вимощення ІІ. Представники позивача вважають, що приймаючи до уваги, що саме позивач здійснила реконструкцію житлового будинку, та завершила будівництво, а офіційні документи, щодо виділення земельної ділянки відсутні, до цих обставин необхідно застосувати норми ч.ч. 4,5 ст.376 ЦК України, відповідно до яких право власності на самочинно збудоване майно може бути визнане рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо власник (користувач) земельної ділянки не заперечує проти цього, та якщо це не порушує права інших осіб. За весь час користування житловим будинком, і по цей час, позивач відкрито та безперервно користувалася домоволодінням, жодних претензій щодо проведеного самочинного будівництва не находило. Житловий будинок по вул.Шпака,41 в м.Кривому Розі, в якому мешкає позивач [PERSON], після проведеної реконструкції відповідає всім будівельно-технічним, санітарним, екологічним, протипожежним нормам, про що зазначено у висновку проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи. Представники позивача також зазначили, що з питання оформлення правовстановлюючих документів та введення в експлуатацію спірного домоволодіння позивач не зверталася і не могла звертатися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки відповідно до п.3.2 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Мінрегіонбуду України № 95 від 19.03.2013року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144, для подання заяви про прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва, необхідно подати до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт. У Позивача такий документ відсутній, адже оформити земельну ділянку у власність шляхом її приватизації в межах норм, встановлених Земельним Кодексом України, позивач [PERSON] не має можливості, без наявності правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Враховуючи зазначене, єдиною можливістю оформити право власності на спірну будівлю для Позивача є звернення до суду із даним позовом. Просять визнати за позивачем [PERSON] право власності на самочинно збудоване майно, а саме житловий будинок за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Шпака, 41. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що в 1978 році у гр.[PERSON] вона придбала житловий будинок по вул. Шпака,41 в м.Кривому Розі. Ніяких правовстановлюючих документів у [PERSON] на той час не було, тому офіційно угоду не оформили. Будинок був у незадовільному стані, після затоплення. Спочатку вона користувалася земельною ділянкою, як городом, а потім, зробила ремонт, та стала проживати у житловому будинку з 1979 року, тимчасово, в літній час, а з 1987 року постійно. В 2010 році вона закінчила реконструкцію будинку, через що збільшилась, як загальна, так і житлова площа будинку. Не зважаючи на те, що вона тривалий час, понад 30 років, користується зазначеним домоволодінням, утримує його, сплачує комунальні послуги, без звернення до суду вона не має можливості оформити право власності на будинок, оскільки не знайдено первісні документи, щодо виділення земельної ділянки під забудову. Від сусідів їй відомо, що будинок №41 по вул.Шпака в м.Кривому Розі, 1956 року забудови, але жодних документів щодо виділення землі розшукати не вдалося. Оскільки вона особа похилого віку, хворіє, тривалий час проживає в цьому будинку, виникла потреба його узаконення. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити. Відповідач Криворізька міська рада, в своїх письмових запереченнях зазначив, що відповідно до п.10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнято від 30.03.2012 року №6 Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. Ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить, серед іншого, право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю. Згідно зі ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Ст.12 ЗК України зазначає, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міста належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно зі ст.28 Закону України "Про архітектурну діяльність" власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані отримати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури. Відповідно до ч.8 ст.39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 Про питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який визначає, процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Так, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Державною архітектурно-будівельною Інспекцією та її територіальними органами сертифіката. Відповідно до п. 49 постанови Кабінету міністрів України від 17.10.2013р. № 868 Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований чи реконструйований об'єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає, серед іншого, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Оскільки порядок реєстрації самочинно збудованого нерухомого майна, передбачає необхідність прийняття обєкту нерухомого майна в експлуатацію, відповідач вважає за необхідне дотримання цього порядку позивачем. Крім того, на думку відповідача позивачем не доведена відповідність обєкту самочинно збудованого нерухомого майна будівельно-технічним нормам, а також санітарним, екологічним, протипожежним нормам. Вищезазначене, на думку відповідача, не надає можливості визнання права власності на самочинне збудоване позивачем нерухоме майно в судовому порядку, а тому у задоволенні позову просить відмовити /а.с.137.т.2/. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідами позивача [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], тривалий час, близько 30 років. До неї в цьому будинку проживала [PERSON] з матірю [PERSON] Цей будинок, як і сусідні з ним будинки на цій вулиці, 1956 року забудови. Приблизно в 1978 році було затоплення будинку, та його мешканців відселили у інше житло. [PERSON] користувалася цим домоволодінням, присадибною ділянкою з 1979 року, а приблизно з 1987 року стала постійно проживати. Будинок доглянутий. За весь цей час до [PERSON] ніхто ніяких претензій щодо цього будинку не предявляв. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [INFO], з 1997 року. Весь цей час у будинку №41 по вул.Шпака проживає [PERSON], яка весь цей час безперервно, відкрито користується цим будинком. Вислухавши позивача, його представників, свідків, ознайомившись з письмовими матеріалами справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно до\~ ст. 328 ЦК України\~ \~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ ст. 331 ЦК України\~ право власності на нову річ, яка створена особою, набувається нею, якщо інше не встановлене договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою. Так, судом встановлено, що в 1978 році позивач [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON], придбала у власність спірне домоволодіння, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шпака, 41. Встановлено, що будинок був в неналежному стані, після затоплення, а попередній власник [PERSON] разом з донькою [PERSON], внаслідок цього отримали нове житло. 03.04.1985 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.38,т.2/, та на час смерті правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно не були оформлені, та відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, спадкоємець [PERSON], що підтверджується витягом зі спадкового реєстру від 01.12.2014 року/а.с.78-79,т.2/, її дочка - [PERSON] на спірне нерухоме майно не претендує. Оскільки у попереднього власника [PERSON] правовстановлючі документи на момент відчуження домоволодіння були відсутні, офіційно договір купівлі продажу нерухомого майна не укладався. Між тим, [PERSON] намагалася поновити документи на домоволодіння, та зверталася до Криворізького БТІ. Так, згідно інформації КП ДОР Криворізьке БТІ від 11.02.2014 року №465/1 технічний паспорт на імя [PERSON] було видано на підставі архівної справи, яка була заведена 25.12.1974 року згідно замовлення від 11.12.1974 року [PERSON], як користувача домоволодіння. Крім того на замовлення від 22.01.2007 року було зроблено інвентаризацію домоволодіння за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Шпака,41, в результаті чого видано технічний паспорт на імя [PERSON], та надано повідомлення голові Інгулецької районної у місті ради від 19.02.2007 року, в якому зазначалось, що користувачем домоволодіння є [PERSON]І.(померла)- правоустановчі документи не оформлені. Спадкоємець [PERSON] направляється для вирішення питання про оформлення свідоцтва на право власності /а.с.158,т.1/. Вищезазначене підтверджується також і копією архівної інвентарної справи БТІ за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Шпака,41 /а.с.108-121,т.2/. Так відповідно до акту поточних змін від 19.02.2007 року при обстеженні житлового будинку встановлено, що ? частина житлового будинку знесена. А-1- житловий будинок, а тамбур, г сарай, - збудовано самочинно. Зменшилась загальна площа будинку,зруйнована пічка /а.с.111, т.2/. Відповідно до акту поточних змін від 21.10.2013 року, при обстеженні домоволодіння було встановлено, що в житловому будинку зроблено реконструкцію. Після реконструкції загальна площа складає 35,1 кв.м, житлова площа 15,2 кв.м. Сарай Д, вбиральня В не відноситься до самочинного будівництва /а.с.111, т.2./. Відповідно до даних технічного паспорту БТІ від 21.10.2013року, спірне домоволодіння на даний час складається з: житлового будинку А-1 , рік побудови 1956, загальною площею 35,1 кв. м, житловою площею 15,2 кв. м.; дощатої вбиральні В, рік побудови 1956, сараю Д тимчасова споруда, рік побудови 2010, огорожі №1; воріт №2 , водоколонки І, вимощення ІІ /а.с. 58-61,т.1/. Згідно довідки КП ДОР Криворізьке бюро технічної інформації від 18.10.2013 року: станом на 31.12.2012 року нерухоме майно за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Шпака,41, в КП ДОР Криворізьке БТІ не зареєстровано /а.с.53, т.1/. Вищезазначене свідчить про проведення реконструкції житлового будинку, без дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, тобто про самочинне будівництво. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкту від 18.12.2013 року виконаного ТОВ Проектно-діагностичний центр, встановлено, що обєкт, збудований у 1956 році. Реконструкція проведена у 2010 році. Під час технічного обстеження були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції житлового будинку А-1 після реконструкції за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Шпака, буд.41, та встановлено його готовність до експлуатації. Та за результатами проведення технічного обстеження обєкта житловий будинок А-1 після реконструкції аг.пл.35,1 кв.м, житлова площа 15,2 кв.м., за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Шпака, буд.41, відповідає діючим Державним будівельним нормам і правилам, нормативним актам пожежної безпеки та санітарному законодавству, вимогам надійності та безпечно експлуатації /а.с.95/. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 547 від 18.12.2014 року збудовані будівлі та споруди за адресою вул.Шпака, 41 в м.Кривому Розі відповідають всім будівельним, протипожежним, санітарним нормам, порушень не встановлено. Досліджуємі обєкти придатні до експлуатації. Житловий будинок та господарчі споруди, розташовані на території домоволодіння по вул. Шпака, 41 в м.Кривому Розі, придатні до подальшої експлуатації, їх реєстрація можлива. Ринкова вартість зазначеного домоволодіння станом на 17.12.2014 року складає 72132,00 грн./а.с.-54/. Згідно приписів ч.ч. 1,3\~ ст. 376 ЦК України\~ житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена їй для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до інформації Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 31.10.2013 року станом на дату запиту відомості про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, віл. Шпака, 41 , відсутні /а.с.47,т.1/. Відповідно до інформації виконкому Інгулецької районної у місті ради, інформація стосовно присвоєння будинку №41 по вул.Шпака в м.Кривому Розі поштової адреси, відсутні /а.с.179. т.1/; а щодо запиту з питання, чи не знаходиться спірне домоволодіння по вул..Шпака, 41 в зоні знесення будівель, встановлено, що у списках громадян будинки, яких підлягають знесенню, будинок № 41 по вул. Шпака не значиться /а.с.221/, т.1/. Відповідно до інформації цього ж виконкому, станом на 07.07.2014 року інформація про повінь у 1978 році відсутня, як і інформація про статус будинку по вул. Шпака, 41 /а.с.234/. Згідно інформації архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 07.10.2014 року документи за 1956 рік про передачу у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва по вул. Шпака, 41 у м.Кривому Розі, а також документи щодо статусу житлового будинку за адресою:м.Кривий Ріг, вул. Шпака, 41, відсутні /а.с.39.т.2/. Таким чином, на численні запити суду до архівних установ, БТІ, Управління Держземагенства та ін., щодо наявності відомостей про власника спірного майна, та належності земельної ділянки, надійшли відповіді щодо відсутності такої інформації. Отже офіційний власник спірного домоволодіння не встановлений, належність земельної ділянки конкретній особі, також не встановлена, та згідно діючого законодавства, земельна ділянка є власністю [PERSON] громади міста, а реконструйований житловий будинок за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Шпака, 41, є самочинним будівництвом. Судом встановлено, що на цей час є чинним Порядок прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затверджений Наказом Мінрегіонбуду України № 95 від 19.03.2013року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144. Відповідно до п. 3.2. зазначеного Порядку…, для подання заяви про прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва, до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю необхідно надати документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт. З питання оформлення правовстановлюючих документів та введення в експлуатацію спірного домоволодіння позивач [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю не зверталася, оскільки у неї відсутній будь-який документ на земельну ділянку. Та незважаючи на те, що в 1956 році по вул. Шпака в м.Кривому Розі велася житлова індивідуальна забудова, жодного документу щодо передачі земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Шпака, 41, під забудову, чи в користування, розшукати не вдалося. Оформити земельну ділянку у власність, шляхом її приватизації в межах норм, встановлених ЗК України, позивач також не має можливості, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння. Зокрема, відповідно до п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державний земельний кадастр, кадастровий номер на земельну ділянку присвоюється за заявою власника будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за умови, що на земельній ділянці, право власності на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано. З вищенаведеного вбачається, що відведення позивач у [PERSON] земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно є неможливим саме з причини відсутності документального підтвердження належності позивачці цього нерухомого майна, яким вона майже 30 років відкрито, безперервно, добросовісно користується, утримує його в належному стані. Вищезазначені обставини підтверджуються актом мешканців вул. Шпака у м.Кривому Розі від 14.05.2013 року, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], з 1979 року проживає у житловому будинку по вул. Шпака, 41, та користується господарськими будівлями, розташованими на прибудинковій території зазначеного житлового будинку /а.с.12.т.1/, поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також наданими копіями квитанцій про оплату за утримання будинку та комунальних платежів /а.с.13,т.1/. Відповідно до акту мешканців вул. Шпака від 17.04. 2015 року, які мають суміжні земельні ділянки за адресами вул. Шпака,39, та вул.Шпака, 43, останні не мають претензій до [PERSON] щодо користування нею домоволодінням за адресою: вул.Шпака,41, не заперечують проти визнання за нею права власності на житловий будинок, оскільки вона підтримує та виконує всі вимоги добросусідства /а.с.179.т.2/. Враховуючи специфічність обставин цієї справи, давність володіння спірним нерухомим майном позивачем, відсутність будь-яких претензій від державних органів, органів місцевого самоврядування, власників земельних ділянок та будинків, які межують з домоволодінням позивача по вул. Шпака,41, в м.Кривому Розі, суд вважає, що єдиною можливістю оформити право власності на спірну будівлю для позивача є звернення до суду із даним позовом. Відповідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461 Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Відповідно до ч. 10 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. №703, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. А отже після визнання права власності на самочинне будівництво, позивач не буде позбавлений можливості виконати всі передбачені законом вимоги, які є необхідними для подальшої реєстрації права власності на це нерухоме майно. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи специфіку спору, судові витрати не розподіляються, та покладаються на позивача.

Outcome: approved