Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що 26 травня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. На даний час вона не має можливості утримувати дітей самостійно. Зазначила, що відповідач має постійну роботу та стабільний дохід. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 25% з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав частково, погодився на стягнення із нього аліментів в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. З'ясувавши обставини, дослідивши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.05.2011 р. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], народилась [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтв про народження (а.с. 2, 4) відповідач [PERSON] є батьком, [PERSON] - матір'ю зазначених дітей. Із письмової заяви відповідача та наданого ним листка непрацездатності вбачається, що він працює слюсарем на ПрАТ "Одек" (с. Оржів, Рівненського р-ну) та отримує постійний дохід. Відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно положень ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Така частка заробітку (доходу) визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 180 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Беручи до уваги встановлені обставини, виходячи із меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти, матеріальне становище позивачки, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідачадо досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: partial