Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 11 вересня 2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») був укладений договір про надання споживчого кредиту №11393551000 за яким останній отримав кредит у сумі 20624,00 доларів США терміном до 10.09.2015 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у сумі 15% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором 11.09.2008 року між банком та нею був укладений договір поруки. [PERSON] перестав погашати кредитну заборгованість та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами з червня 2012 року. Банк протягом шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.554 ЦК України, з позов до неї, як до поручителя, про стягнення заборгованості за кредитом не предявив. За таких обставин просить суд припинити поруку, що виникла на підставі договору від 11.09.2008 року, який був укладений між нею та АКІБ «УкрСиббанк». В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представники відповідачів ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомили. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши матеріали цивільної справи №686/16450/14-ц, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 015 року (цивільна справа №686/16450/14-ц) позов публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON], [PERSON] був задоволений: стягнуто з [PERSON], [PERSON] солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 7791,94 доларів США (еквівалент - 91117,50 грн.) боргу по тілу кредиту та процентам за користування ним, 3470,47 грн. пені за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 11393551000 від 11.09.2008 року. Приймаючи вказане рішення, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] 11.09.2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) № 11393551000, за умовами якого останній отримав кредит іноземній валюті в сумі 20624,00 доларів США, під зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.09.2015 року, згідно з графіком погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору), якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 15,00% річних. Також сторони досягли згоди, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки визначеної за користування кредитом (п. 1.2. кредитного договору та п. 1.3.1. правил). В якості забезпечення належного виконання вказаного договору між банком та [PERSON] 11 вересня 2008 року був укладений договір поруки за яким остання зобовязалася відповідати перед банком за належне виконання [PERSON] умов кредитного договору № 11393551000 від 11.09.2008 року. [PERSON] виконав взяті на себе зобов'язання частково, внаслідок чого станом на 14.07.2014 року його заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 7791,94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.07.2014 року становить 91117,50 грн., з них: ●6705,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.07.2014 року становить 78412,17 гри. - кредитна заборгованість; ●1086,50 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.07.2014 року становить 12705,33 грн. - заборгованість за процентами. За несвоєчасну сплату кредиту та процентів за кредитом банком нараховано позичальнику з підстав та в розмірі, визначених п. 4.1 Правил, пеню, яка станом на 14.07.2014 року становить 3470,47 грн., з яких: ●2837,74 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту (виходячи з 242,67 доларів США за курсом НБУ станом на 14.07.2014 року); ●632,73 грн. - пеня за прострочення сплати процентів (виходячи з 54,11 доларів США за курсом НБУ станом на 14.07.2014 року). Згідно оглянутого графіку погашення кредиту (Додаток №1 до кредитного договору) позичальник зобовязався повернути банку кредит у таких розмірах, щоб станом на нижче вказану дату сума заборгованості не перевищувала розміри визначені у приведеній у ньому таблиці. Відповідно до приписів ч.1 ст.553 та ч.1 і 2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Згідно умов укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] договору поруки №228622 від 11.092008 року (розділ 3 «Строк дії договору і порядок його припинення») строк дії поруки між сторонами фактично не визначений, оскільки в цих договорах зазначено: Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором в сумі та межах якої поручитель відповідає перед кредитором. За таких обставин в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобовязання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обовязків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобовязання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обовязки сторін кредитного договору. Як установлено, боржник [PERSON] (а відтак і поручитель) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 10 вересня 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Як убачається з графіка погашення кредиту, боржник зобовязаний був здійснювати погашення кредитної заборгованості з тим розрахунком, що на визначену у графіку дату кожного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала певну суму, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя. У разі предявлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобовязань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів. Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати таке. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «предявлення вимоги» та «предявлення позову», як умови чинності поруки. Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року у справі 6-53цс14. Як встановлено з матеріалів справи за умовами кредитного договору термін його дії був визначений сторонами до 10 вересня 2015 року (дата повернення кредиту у повному обсязі). 26 червня 2014 року банк направив письмову вимогу на адресу як позичальника так і поручителя з вимогою погасити наявну прострочену заборгованість за кредитом протягом 31 календарного дня з дати отримання цієї вимоги, а у випадку непогашення у зазначений строк вказаної заборгованості на 32 календарний день з дати отримання вимоги, або на 41 день з дати відправлення цієї вимоги зазначено про вимогу достроково погасити кредит. Отже направляючи вказану вимогу банк змінив термін виконання основного зобовязання який настав з 07 серпня 2014 року (42 календарний день з дати направляння вимоги про дострокове стягнення). У разі зміни кредитором на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою\~статті 559 ЦК України шестимісячний\~строк підлягає обрахуванню від цієї дати. ПАТ «Укрсиббанк» було предявлено позов до [PERSON] та [PERSON], як до поручителя, 04 серпня 2014 року, тобто у межах 6-ти місячного строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України. За таких обставин посилання позивача та її представника на те, що порука припинила свою дію є безпідставними та судом до уваги не приймаються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed