Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" (далі Банк) у січні 2014 року звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 04.01.2007 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір на підставі якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Однак відповідач своєчасно не сплачує Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісії, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.10.2013 року у сумі 12029,52 гривень, яка складається з наступного: 3 515,50 гривень заборгованість за кредитом; 4 378,63 гривень заборгованість за процентами по користуванню кредитом; 3 086,37 гривень заборгованість по комісії та штрафи, нараховані відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі: 500 гривень (фіксована частина) і 549,02 гривень (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача повністю підтримала позовні вимоги та підтвердила обставини викладені у позові. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання шляхом публікації оголошень у пресі, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 04.01.2007 року укладено договір про надання банківських послуг за умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 250 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому договір складається із заяви [PERSON], Умовами та правилами надання банківських послуг «ПриватБанку» та тарифами «ПриватБанку» (а.с. 9-13, 45). Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 5-8), проти якого відповідач не надав своїх заперечень, [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 04.01.2007 року станом на 31.10.2013 року у сумі 12029,52 гривень, яка складається з наступного: 3515,50 гривень заборгованість за кредитом; 4378,63 гривень заборгованість за процентами по користуванню кредитом; 3 086,37 гривень заборгованість по комісії та штрафи, нараховані відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі: 500 гривень (фіксована частина) і 549,02 гривень (процентна складова). Факт користування [PERSON] кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 40-44). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини суд приходить до висновку, що між сторонами 04.01.2007 року укладено кредитний договір, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом [PERSON] належним чином не виконані. Позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" ґрунтуються на вимогах закону та умовах кредитного договору, а отже підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду своїх заперечень проти позову та доказів, якими б обґрунтовувалися такі заперечення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 гривень та витрати у сумі 594 гривні на публікацію в газетах „Донбасс неделя" та „Урядовий Кур'єр" оголошень про виклик відповідача (а.с. 1-2, 47-48). На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved