Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в с. Євминка по вул. Київська, 196 Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,2056 га у межах згідно з планом, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303818, розташовану в с. Євминка по вул. Київська, 196, Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,3057 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303819, розташовану в с. Євминка, Козелецького району Чернігівської області, на земельну ділянку загальною площею 1,4502 га у межах згідно з планом, з яких: рілля 1,45 га, сіножать 0,76 га, пасовище 0,73 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 412594, розташовану на території Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівській області за відсутності представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 23 листопада 2008 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 105652. 27 грудня 2007 року [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке належатиме їй на день смерті, заповіла [PERSON]; Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: -18 травня 2009 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої Євминською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 12.10.2015 року [PERSON] на день смерті 23 листопада 2008 року проживала та була зареєстрована за адресою: вул. Київська (Куйбишева), 196 в с. Євминка, Козелецького району Чернігівської області, та мала слідуючий склад сім'ї: проживала одна. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 17 листопада 2005 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 17 серпня 2005 року № 280 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,94 га, з яких: рілля 1,45 га, сіножать 0,76 га, пасовище 0,73 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 412594. [PERSON] того, на імя [PERSON] на підставі рішення 13 сесії 5 скликання Євминської сільської ради від 12 листопада 2008 року було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2056 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303818, а також було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3057 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303819. Вказані акти за життя спадкодавцем отримані не були. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 412594, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,94... га, з яких: рілля 1,4502 га (кадастровий номер 7422082700:02:001:0519), сіножать 0,7610 га (кадастровий номер 7422082700:02:002:0519), пасовище 0,7304 га (кадастровий номер 7422082700:02:003:0519). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17 листопада 2015 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422082700:02:001:0519, 7422082700:02:002:0519, 7422082700:02:003:0519) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також суд вважає необхідним позов [PERSON] в частині визнання за заповітом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 196, с. Євминка, Козелецького району Чернігівської області, також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки, наданої Євминською сільською радою № 413 від 12.10.2015 року житловий будинок, що знаходиться по вул. Київська (Куйбишева), 196 в с. Євминка, Козелецького району Чернігівської області, відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 01.07.1990 року були: [PERSON]. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно довідки, наданої Євминською сільською радою № 425 від 22.10.2015 року житловий будинок, що знаходиться по вул. Київська, 196 в с. Євминка Козелецького району Чернігівської області, був збудований та введений в експлуатацію в 1941 році та зареєстрований в по господарській книзі сільської ради 1948 року за номером 434, що відповідало діючому на той час законодавству. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по вул. Київська (Куйбишева), 196, с. Євминка Козелецького району Чернігівської області, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Київська, 196, с. Євминка Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved