Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В травні 2019 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] -10.03.2007 року народження в розмірі до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем по справі з 23.10.1999 року по 14.05.2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох синів: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з 2008 року вони стали проживати окремо, діти весь час проживають з нею. Рішенням Білоцерківського міського суду від 26.03.2008 року стягнуто аліменти на її користь на утримання синів в розмірі 500 грн. щомісячно на двох дітей. 18.03.2019 року старшому сину [PERSON] виповнилося 18 років, а тому відповідач продовжує сплачувати аліменти на меншого сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 250 грн. щомісячно. Крім того, відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу, в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, що відповідач сплачує аліменти визначені судом, добровільно іншої матеріальної допомоги не надає, участі в додаткових витратах не несе. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. 18.07.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання 17.07.2019 року позивач не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання 27.08.2019 року та 30.09.2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому зі згоди позивача суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] 30.09.2019 року звернулась до суду з заявою, в якій просила справу розглядати у її відсутності, в задоволенні позовних вимог не заперечувала. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON] , [INFO] являються [PERSON] та [PERSON] . 23.02.2018 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] , [INFO] , (ІПН [NUMBER] ), проживаючого в [ADDRESS] , працюючого в ТОВ Глобинський м`ясокомбінат (вул . К.Маркса, 228, м . Глобине, Глобинський район, Полтавська область, 39000) на користь [PERSON] , 1984 року народження в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.11.2017 року і до повноліття дитини. Відповідно до довідки № 3664 про місце проживання та склад сім`ї виданої 13.05.2019 року Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області [PERSON] Тетяна [PERSON] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми синами [PERSON] та [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, з метою достатнього забезпечення гармонійного розвитку дитини. суд вправі змінити розмір аліментів, визначений судом, за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Як вбачається, після ухвалення 26.03.2018 року рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі розміром 500 грн., мінімально визначений до стягнення на одну дитину розмір аліментів на законодавчому рівні змінився (з 30 до 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17.05.2017 р. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Вказана норма передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватися з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом № 2037-VІІІ від 17.05.2017, держава тим самим підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини та що узгоджується із положеннями ст.3 Конвенції про права дитини в тім, що: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відзив на позовну заяву та докази, які б спростовували викладені в позові обставини відповідач суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення, оскільки розмір аліментів в сумі 250 гривень щомісячно було визначено в 2008 році, а тому з урахуванням інфляції та зміни рівня життя, суд вважає, що у позивача є право на збільшення розміру аліментів та їх стягнення у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, i до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved