Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1159,82 грн., в обґрунтування якого вказав, що 20.02.2007 року ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та відповідач уклали кредитний договір №001-22044-200207. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позивач надав позивальнику грошові кошти в сумі 1324 грн. на придбання майна. Відповідно до п. 1.2. кредит надається строк на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше 19 лютого 2008р. Відповідач станом на 19.03.2014р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 1159,82 грн., яка складається з тіла кредиту 885,89грн., заборгованість за відсотками 16,57грн., заборгованість за комісією 257,36грн. Відповідач неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів перед банком, однак на даний час кредитна заборгованість не погашена. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, надав суду письмову заяву, в якій просив в позові банку відмовити, через пропуск строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні не підлягають задоволенню з наступних підстав. 20.02.2008р. року ТОВ «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк») та відповідач уклали кредитний договір №001-22044-200207. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позивач надав позивальнику грошові кошти в сумі 1324 грн. на придбання майна. Відповідно до п. 1.2. кредит надається строк на 12 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше 19 лютого 2008р., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 5% в рік. Відповідач в свою чергу зобов'язувався щомісяця в строки, визначені договором, погашати платежі за кредитним договором. Відповідач станом на 19.03.2014р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 1159,82 грн., яка складається з тіла кредиту 885,89грн., заборгованість за відсотками 16,57грн., заборгованість за комісією 257,36грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 259 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5, зазначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідно до поданого розрахунку відповідач здійснив останній платіж по договору 25.12.2007р. З позовною заявою позивач звернувся до суду 30.05.2014р., тобто із пропуском строку позовної давності, клопотання про поновлення строку позовної давності позивачем не заявлялось. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed