Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що Вона скориставшись програмою енергоефективності «Теплі кредити», звернулася до Приватбанку, щоб оформити кредит для замовлення вікон з двокамерними енергозбережуючими склопакетами з енергозберігаючим склом в кількості 5 одиниць. Приватбанком позивачці був переданий список їх ТОП-партнерів, у яких вона мала можливість замовити належну продукцію та отримати кредит. Зі списку позивачка вибрала ТОВ «Грантум», який знаходився за адресою: м. Суми, просп. Лушпи, 9 та звернулася до них. Позивачка замовила в ТОВ «Грантум» 5 вікон з двокамерними енергоефективними склопакетами (з енергозберігаючим склом) на загальну суму 23160 гривень, але рахунок №1203/1 від 12 червня 2017 року їй був виписаний не ТОВ «Грантум», а ФОП [PERSON]. З даним рахунком позивачка звернулася до Приватбанку за оформленням «Теплого кредиту». Приватбанком позивачці була видана кредитна картка і 12 червня 2017 року, з її рахунку, на рахунок ФОП [PERSON] р/р 26002052316037 в ПАТ КБ «Приватбанк», ЄДРПОУ [NUMBER], МФО 351533, була перерахована сума в розмірі 23160 гривень, згідно чеку №325197. Приватбанком сума кредиту була розбита на 7 платежів і щомісячний платіж складав 3308 гривень 58 копійок, які вона сплачувала кожного місяця, починаючи з червня 2017 року. Відповідач вікон так і не зробив, свої зобов»язання не виконав, кошти позивачці також не повернув. Неодноразові звернення до відповідача, щодо розірвання договору підряду і повернення\~грошей, позитивного результату не дали. Звернення до Приватбанку про розірвання договору «Миттєва розстрочка», в зв»язку з неотриманням товару, також ніяких результатів не дали. Неправомірними діями відповідача позивачці спричинені збитки, які складаються з суми, сплаченої згідно чеку №325197, в розмірі 23160 гривень, а також моральна шкода в сумі 8000 гривень, оскільки позивачка перенесла нервовий зрив та потрясіння, чимало негативних емоцій та переживань, що\~виразилося в довготривалій депресії, а тому позивачка просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] суму в розмірі 23160 гривень на відшкодування збитків та моральної шкоди в розмірі 8000 гривень. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд його задоволити, посилаючись на порушення прав споживача послуг і заподіяння моральної шкоди позивачці, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач ФОП [PERSON], в судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 18 жовтня 2017 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження по справі і призначено до розгляду на 06 грудня 2017 року. Справа слуханням відкладалася в зв»язку з неявкою відповідача і відсутністю даних про належне його повідомлення. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого: Як вбачається із матеріалів справи, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів»\~та главою 61\~розділу ІІІ підрозділу 1 книги 5 ЦК України, яка регулює договірні зобов»язання, зокрема договір підряду.\~\~ Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника.\~\~ Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» - судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються\~Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають, в тому числі, із договорів підряду. Згідно\~ст. 865 ЦК України\~за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов»язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов»язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON], скориставшись програмою енергоефективності «Теплі кредити», звернулася до Приватбанку, щоб оформити кредит для замовлення вікон з двокамерними енергозбережуючими склопакетами з енергозберігаючим склом в кількості 5 одиниць. Позивачка замовила в ТОВ «Грантум» 5 вікон з двокамерними енергоефективними склопакетами (з енергозберігаючим склом) на загальну суму 23160 гривень, але рахунок № 1203/1 від 12 червня 2017року їй був виписаний не ТОВ «Грантум», а ФОП [PERSON]. З даним рахунком позивачка звернулася до Приватбанку за оформленням «Теплого кредиту». Приватбанком позивачці була видана кредитна картка і 12 червня 2017 року, з її рахунку, на рахунок ФОП [PERSON] р/р 26002052316037 в ПАТ КБ «Приватбанк», ЄДРПОУ [NUMBER], МФО 351533, була перерахована сума в розмірі 23160 гривень, згідно чеку № 325197. Таким чином, згідно рахунку № 1203/1 від 12 червня 2017 року на суму 23160 гривень, позивачка провела повну оплату за замовлені вікна. Відповідно до\~ст. 867 ЦК України, замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними. Доказів підтверджуючих виконання зобов»язання згідно рахунку № 1203/1 від 12.06.2017 року відповідач ФОП [PERSON] суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» , споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов»язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Із заяви позивачки на адресу Сумської філії ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.09.2017 року, отриманої співробітником банку за вхідним №2167, вбачається, що заявниця прохала розірвати споживчий кредитний договір, в зв»язку з невиконанням ФОП [PERSON] протягом 4 місяців зобов»язань по замовленим вікнам. 12.09.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк», на адресу позивачки був надісланий лист, згідно якого вбачається, що договір з банком не може бути розірваний, оскільки зобов»язання банку були виконані і порушень у договірних зобов»язаннях між банком і клієнтом не виявлено. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~\~\~\~ Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 року\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~спори про\~\~відшкодування\~\~заподіяної фізичній\~\~чи\~\~юридичній\~\~особі\~\~моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: при порушенні зобов»язань, які підпадають під дію\~Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов»язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,\~заподіяних\~фізичній\~чи\~юридичній\~особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до чинного законодавства моральна шкода\~\~може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням здоров»я, у\~\~порушенні\~\~права\~\~власності\~\~(в\~\~тому\~\~числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв»язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних\~\~життєвих\~\~зв»язків\~\~через\~\~неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3). \~\~\~\~ Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних душевних, психічних тощо), яких\~\~зазнав\~\~позивач,\~\~характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за\~\~зверненням\~\~потерпілого\~\~спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9). \~\~\~\~ Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.96 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»\~при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз»яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у\~постанові від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, під\~\~моральною\~\~шкодою\~\~слід\~\~розуміти\~втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару\~\~(робіт,\~\~послуг),\~\~суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди задоволити частково в зв»язку з тим, що вона не надала достатньо доказів на підтвердження звернення до відповідача з вимогою щодо відмови від договору або його розірвання, однак відповідач своєчасно не приступив до виконання замовлення, чим спричинив позивачці збитки, які становлять 23160 гривень та моральну шкоду, розмір якої суд встановлює в сумі 4000 гривень, оскільки в результаті неправомірних дій відповідача позивачка перенесла нервовий зрив та потрясіння, протягом тривалого часу та чимало негативних емоцій та переживань, а тому позовні вимоги позивачки необхідно задовольнити частково. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої п»ятої\~статті 13 цього Кодексу. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем судовий\~збір з вимог про відшкодування збитків не сплачувався, від такого позивач\~звільнений на підставі ст. 24 Закону України\~«Про захист прав споживачів». \~\~\~\~ Відповідно до частини 3\~ст. 6 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог\~[PERSON], судові витрати в розмірі 1409 грн. 60 коп./704грн.80коп. + 704грн.80 коп./ підлягають відшкодуванню відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~за рахунок відповідача ФОП [PERSON] на користь держави.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved