Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 2,6418 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128369, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,5725 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 126267, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,4065 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 172567, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,0310 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 131427, розташовану на території Петрівської сільської ради [PERSON] району Чернігівської області, та права на земельну частку (пай) розміром 4,08 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Калініна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 063047, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівській сільській раді 11.07.1996 року за № 79, у суд звернулася [PERSON] до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 01 січня 2003 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 150469. Після смерті останньої залишилось спадкове майно, а саме вищевказана земельна частка (пай). На час відкриття спадщини 01 січня 2003 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], та мала слідуючий склад сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 12 жовтня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] вступили в управління спадковим майном після смерті [PERSON], яка померла 01.01.2003 року. Відповідно до інформації, наданої [PERSON] районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Тобто, [PERSON] та [PERSON] є єдиними хто прийняв спадщину після смерті [PERSON]. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 29 грудня 2007 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 079445. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 12.10.2015 року, [PERSON] на день смерті (29.12.2007 року) проживав за адресою: [INFO], та мав слідуючий склад сім'ї: [PERSON] (донька) та [PERSON] (онука). В порядку виконання вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] як спадкоємець за законом першої чеоги прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,64 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128369. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,57 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 126267. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,41 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 172567. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 131427. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -" захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128369, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,6418 га (кадастровий номер 7422088000:02:001:0346); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 126267, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,5725 га (кадастровий номер 7422088000:02:005:0346); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 172567, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,4065 га (кадастровий номер 7422088000:02:003:0346); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 131427, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,0310 га (кадастровий номер 7422088000:02:002:0346). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 жовтня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422088000:02:001:0346) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки за Асоціацією підприємств сільськогосподарської техніки строком на 20 років, площа земельної ділянки 2,6418 га; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 жовтня 2015 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422088000:02:005:0346, 7422088000:02:003:0346, 7422088000:02:002:0346) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також суд вважає необхідним позов позивача в частині визнання за законом права на право на земельну частку (пай) розміром 4,08 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Калініна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 063047, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівській сільській раді 11.07.1996 року за № 79, також задовольнити з огляду на наступне. Член КСП, включений до списку, що додається до державного\~акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну\~\~частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня\~\~2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає необхідним позов [PERSON] до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області, в частині визнання права на право на пай задовольнити, оскільки встановлено, що позивач має право на земельну частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективної власності колишнього КСП «ім. Калініна», згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 063047, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Петрівській сільській раді від 11.07.1996 року за номером 79 (в порядку спадкування ? після смерті [PERSON], іншу ? - після смерті [PERSON]).

Outcome: approved