Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини. Вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON]. На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. У звязку з важким матеріальним становищем, позивач не має змоги забезпечити дитину самостійно. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути кошти на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років. \~ \~ \~ \~ Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву вх.№4585 від 27.06.2018, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає частково. Відповідач [PERSON] 19.06.2018 за вх.№4349 надав відзив, в якому зазначив, що він працює на посаді інспектора Державної прикордонної служби України і його заробітна плата складає 7500 8000 гривень. Він першого шлюбу у нього є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], на утримання яких він відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.12.2012 сплачує аліменти в розмірі однієї третьої частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на двох дітей, щомісячно і до досягнення ними повноліття. Тому вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі однієї шостої частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позовна вимога щодо утримання ним позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень є необґрунтованою, оскільки позивач є приватним підприємцем, працює в салоні краси в м.Ямпіль і отримує заробітну плату. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №333680, виданого 03.03.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 15.02.2016 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №015011, виданого 13.06.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, встановлено, що 07.10.2004 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.12.2012, справа №231/3298/12 встановлено, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі однієї третьої частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на двох дітей, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його доньки [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки донька сторін [PERSON], [INFO], не досягла трьох років, суд має підстави для стягнення коштів на утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого є відомості про наявність інших утриманців, а саме: неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач має постійний дохід, і ця обставина визнана сторонами, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Суд вважає суму аліментів одна шоста всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку, враховуючи при цьому також інтереси інших дітей, які перебувають на утриманні відповідача. Тому позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 15 травня 2018 року за вхід.№3300, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 15 травня 2018 року. Заявлений позивачем розмір (суму) коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і самостійно утримує неповнолітню дитину, яка потребує витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивачу у сумі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача коштів на її утримання, починаючи із дня звернення до суду. Статтею 84 СК України не передбачено дати, з якої розпочинається утримання на дружину до досягнення дитиною трьох років. Датою предявлення позову є 15.05.2018, станом на яку позивач набула права на утримання, передбачене ст.84 СК України, а тому є підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. В іншій частині позовних вимог суд має підстави відмовити, як таких, що заявлені необгрунтовано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 (шістдесят) копійок, тобто по 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial