Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Трускавецької міської ради, треті особи: приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Львівської області Кіселичник Ірина Миронівна, [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що вона являється дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Заповіту за життя чоловік не складав. На підставі її заяви про прийняття спадщини, поданої у встановлений законом строк, приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. відкрито спадкову справу №11/2016. 08 жовтня 2019 р. приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона після смерті свого чоловіка, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої в її користь відмовились мати спадкодавця - [PERSON] - [INFO] та син спадкодавця - [PERSON] - [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки загальною площею - 0,0834 га, кадастровий номер 4611500000:01:011:0014, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . При здійсненні державної реєстрації права власності на земельну ділянку, яку вона прийняла в спадщину, стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про те, що на земельній ділянці загальною площею - 0,0834 га, кадастровий номер 4611500000:01:011:0014, яка розташована за адресою: [ADDRESS] знаходиться нежитлове приміщення загальною площею 97.6 кв.м., власником якого є померлий [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу №896 від 08.06.2005р. Це свідчить про те, що до складу спадщини після смерті її чоловіка входить вищевказане нежитлове приміщення. Отож, для забезпечення можливості належним чином реалізувати своє право власності (володіння, користування та розпорядження) на належну їй земельну ділянку, їй як спадкоємцю необхідно прийняти від покійного чоловіка спадщину, а саме нежитлове приміщення загальною площею 97,6 кв.м., реєстраційний номер майна - 10840636, яке розміщене на цій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . 12 грудня 2017р. вона звернулась до приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 97,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Листом №269/02-14 нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. Відмова нотаріуса мотивована тим, що нею не подано оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказане нежитлове приміщення та будь якого іншого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно [PERSON] , а тому вказана нотаріальна дія, тобто, видача свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення загальною площею 97,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , не може бути вчинена. Вищевказані обставини свідчать про те, що нотаріусом прийнята заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, як така, що подана в передбачений законом строк, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав). Про факт того, чи були правовстановлюючі документи на нежитлове приміщення по [ADDRESS] втрачені спадкодавцем ( [PERSON] ) - їй невідомо. Чи перебувають такі документи у володінні третіх осіб - їй також невідомо. Проте, такі обставини вказують на наявність об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, унаслідок чого вона не може оформити спадщину, що й стало приводом для звернення до суду. Ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідно до положень статті 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду 30.01.2020 року надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи за наявними матеріалами у справі за її відсутності. Представник відповідача Трускавецької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відзив на позов не надав. Третя особа приватний нотаріус Трускавецького міського нотаріального округу Львівської області Кіселичник І.М. в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, однак від неї на адресу суду 30.01.2020 року надійшло письмове пояснення в якому вона зазначає, що розгляд справи просить провести за наявними матеріалами у справі за її відсутності та задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється дружиною [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 17.11.1990 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 15.11.2016 року, яка знаходиться в матеріалах справи. На підставі її заяви про прийняття спадщини, поданої у встановлений законом строк, приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. відкрито спадкову справу №11/2016. 08 жовтня 2019р. приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона після смерті свого чоловіка, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину з урахуванням 1/2 частки у спадщині, від якої в її користь відмовились мати спадкодавця - [PERSON] - [INFO] та син спадкодавця - [PERSON] - [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки загальною площею - 0,0834 га, кадастровий номер 4611500000:01:011:0014, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Позивачкою було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею - 0,0834 га, кадастровий номер 4611500000:01:011:0014, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яку вона прийняла в спадщину, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2019 року. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.10.2019 року, то [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №896 від 08.06.2005р. є власником нежитлового приміщення загальною площею 97.6 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно із положеннями частини першої та третьої цієї статті Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно із частиною першою статті 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як вбачається з копії листа приватного нотаріуса Кіселичник І.М. від 12.12.2019 року, то позивачка зверталась до приватного нотаріуса Трускавецького міського нотаріального округу Кіселичник І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 97,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено по причині не подання нею оригіналу правовстановлюючого документу на вищевказане нежитлове приміщення та будь якого іншого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно [PERSON] . Відсутність у позивачки правовстановлюючого документу на нежитлове приміщення загальною площею 97,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , стверджує також сама позивачка у позовній заяві. Вищезазначене дає суду підстави вважати, що позивачкою прохання про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту її інтересів. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про підставність заявленого позову, який підлягає до задоволення.

Outcome: approved