Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрзалізниця», за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] директора Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця», Вільної профспілки залізничників України про визнання незаконним і скасування дисциплінарного стягнення, мотивуючи позовну заяву тим, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Укрзалізниця» з липня 2017 року, працюючи на посаді головного фахівця з безпеки філії «Енергозбут» відповідно до наказу від 28.07.2017 року № 1792/ос. 22 травня 2018 року його було незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни - оголошено догану відповідно до наказу від 21.05.2018 року № 63 ПАТ . Вважає даний наказ незаконним та таким, що прийнятий з грубим порушенням трудового законодавства. Просить суд його скасувати та стягнути з ПАТ "Укрзалізниця" моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав, за обставин, викладених в позові, суду показав, що він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Укрзалізниця» з липня 2017 року, працюючи на посаді головного фахівця з безпеки філії «Енергозбут», про що свідчить наказ від 28.07.2017 року № 1792/ос. 22 травня 2018 року його було ознайомлено з наказом від 21.05.2018 року № 63 ПАТ «Укрзалізниця» про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни - оголошено догану. В резолютивній частині наказу від 21.05.2018 року № 63 зазначено: - що директором Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] інформував доповідною запискою від 04.04.2018 року № ЦБ-12/254 керівництво ПАТ «Укрзалізниця» про факт порушення [PERSON] трудової дисципліни, а саме: що на підставі наказу від 04.12.2017 року № 746 для участі у службовій перевірці Департаменту електрифікації та електропостачання, філії «Енергозбут» та виробничих підрозділів служби електропостачання регіональної філії Донецька залізниця» [PERSON] (наказом від 21.03.2018 року №Ц-67/1057) було направлено у відрядження з 22.03.2018 року по 06.04.2018 року до регіональної філії «Донецька залізниця»; - що з 22.03 по 26.03.2018 року [PERSON] був відсутнім без поважних причин на робочому місці в м. Києві, про що є доповідна першого заступника директора філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця». Окремими наказами його, [PERSON] , неодноразово долучали до проведення службової перевірки в Донецькому регіоні в зоні проведення АТО, документи які видавалися на руки були зрозумілими і чіткими. Документ - посвідчення про відрядження, який було видано 22.03.2018 року неможливо назвати документом. Посвідчення виписано без конкретизації місця призначення, наказ на відрядження та план-завдання- відсутні, яким чином проводиться оплата йому було невідомо. З наказом про відрядження - ознайомлений своєчасно не був, лише 02.05.2018 року. Він настояв, щоб в документі, про ознайомлення була зазначена дата та прізвище особи, яка ознайомила. Наказів було декілька і за змістом вони різнились. 21.03.2018 року він зайшов до 1-го заступника тендерного комітету філії «Енергозбут» [PERSON] , щоб отримати пояснення та додаткові документи для встановлення усіх обставин по тендерним закупівлям, однак зробити це не вдалося, так як завадила співробітник безпеки [PERSON] 21.03.2018 року о 17:00 год. коли закінчився робочий день в службовий кабінет філії «Енергозбут» [PERSON] зателефонувала секретар директора Департаменту безпеки [PERSON] і попросила зайти 22.03.2018 року до неї, так як для [PERSON] є документ. 22.03.2018 року, вранці, він, [PERSON] , звернувся до члена правління ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] і надав документи на ознайомлення по тендерним закупівлях та попросив дати вказівку, щоб [PERSON] надав пояснення стосовно проведення торгів і закупівлі електролічильників. В присутності [PERSON] така вказівка була надана. Після чого [PERSON] подав в канцелярію ПАТ заяву на відпустку, та оплату проживання в готелі (копії заяв реєстраційний № Ц-132/0/41-18, №Ц-133/0/41-18). В Департаменті безпеки ПАТ «Укрзалізниця» йому, [PERSON] , було вручено посвідчення № 1072 про відрядження в м. Лиман терміном на 16 днів до 06.04.2018 року із посиланням на наказ від 21.03.2017 року № Ц-67/1057 з підписом невідомої особи. Посвідчення виписане від руки та в якому не вказано, яке чи які структурні підрозділи перевіряти, з наказом його не ознайомили, не було плану завдання на перевірку, що він мав перевіряти. Намагався з`ясувати у директора [PERSON] , однак останній пішов у відпустку. Один із співробітників повідомив, що документи на відрядження готує на комп`ютері їх відділ, а від руки ніколи не виписують, хто виписував і хто підписував документ сказати не змогли. Пізніше стало відомо, що такий документ, у спішці, виписали і завізували у [PERSON] , який підписав посвідчення про відрядження у члена правління [PERSON] , [PERSON] власноручно. З такими документами він їхати не міг, і він прийшовши в кабінет у філію «Енергозбут» по електронній системі «Лотосу» в 14:54 год. направив службову записку директору з безпеки ПАТ [PERSON] в якій виклав своє бачення терміновості незрозумілого відрядження. Відповіді не отримав по теперішній час. Стосовно довгострокового прогулу з 22 по 26.03.2018 року, усі ці дні крім вихідних (24, 25) він, [PERSON] , знаходився на роботі, як заведено в Департаменті безпеки про своє прибуття на роботу він телефонував секретарю і вона робила відмітку в журналі Також його бачили співробітники філії «Енергозбут», директор філії [PERSON] , кабінети яких знаходились поруч з його. Директор філії [PERSON] на його, [PERSON] , вимогу надавали необхідні документи в тому числі і [PERSON] з приводу проведення тендерних закупівель. Саме 23.03.2018 року він отримав письмове пояснення від голови тендерного комітету [PERSON]. , крім цього подавав на розгляд в.о. голови правління ПАТ «Укрзалізниця» документи на яких є день реєстрації. Згідно законодавства України за прогул з 22 по 26 число працівник підлягає звільненню. В табелі обліку робочого часу у нього проставлені вісімки і нарахована заробітна плата. Крім того, [PERSON] не контролює його роботу , а навпаки, згідно положення про департамент безпеки, його функціональних обов`язків, контроль за роботою співробітників філії «Енергозбут» здійснює саме він, [PERSON] 26.03.2018 року ним було закінчено збір документів щодо тендерних закупівель і власноручно віднесено до Департаменту безпеки, для реєстрації (копія службової записки Вх. №16/1604). Повернувшись в кабінет, який знаходиться в філії «Енергозбут» по вул. Жилянська, 97, йому зателефонували з філії «Донецька залізниця» і повідомили, що з Департаменту безпеки по електронній системі «лотос» прийшов план - завдання на перевірку. В цей же день о 15:35 год. на електрону адресу йому по системі «Лотос» було надіслано план - завдання на перевірку. 27.03.2018 року він вибув у відрядження, а 28.03.2018 року приступив до виконання поставлених завдань, виконавши поставлене завдання (про що свідчить запис на відрядженні директора з безпеки [PERSON] ) повернувся 06.04.2018 року до м. Києва. 10.04.2018 року його було поставлено перед фактом, що він буде дисциплінарно покараний за не прибуття на підведення підсумків роботи за 1-й квартал. Після словесних пояснень, йому було заявлено, що він здійснив прогул з 22 по 26 березня 2018 року і щоб з цього приводу було написано пояснення. Пояснення писати він відмовився, а написав на імя в.о. голови правління [PERSON] . При застосуванні дисциплінарного стягнення стосовно нього, згідно до наказу № 63 від 21.05.2018 року попередньо не проводилась оперативна нарада, що є порушенням вимог галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту та профспілками, а саме п. 3.1.10. « На оперативні наради, на яких розглядаюся випадки браку у роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є цей працівник». ПАТ «Укрзалізниця» наказом № 63 наклало на нього стягнення. Що не мало жодних правових підстав і не було погоджено з вільною профспілкою залізничників України. В 2015 році його було обрано головою комітету з люстрації та протидії корупції на даному підприємстві, а 26.07.2017 року рішенням центрального органу ВПЗУ його було обрано заступником голови профспілки, а отже законодавством України, зокрема, ст. 252 КЗпП України та ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», встановлено додаткові гарантії при притягненні до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередньої згоди виборного органу членом якої він є. Про те, що він є членом виборного органу, адміністрація ПАТ «Укрзалізниця» була обізнаною, так як він приймає участь у різних переговорах між адміністрацією та профспілками стосовно трудових та соціальних прав працівників. Крім того ВПЗУ вих. № 136 від 18.09.2017 року повідомила адміністрацію ПАТ «Укрзалізниця» про його статус. Просив суд, визнати незаконним та скасувати наказ № 63 від 21.05.2018 року в.о. голови правління ПАТ «Укрзалізниця» про оголошення йому догани, як такий, що не відповідає дійсності. Стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» моральну шкоду на відновлення втраченого здоров`я в розмірі 100000 грн. В подальшому просив суд розглядати справу у його відсутніст. Просив позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Укрзалізниця» в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необгрунтованим та просить суд в його задоволенні відмовити. В подальшому в сове засіданні не з"явився по невідомій суду причині. Представник третьої особи Вільної профспілки залізничників України Козельський В.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав за обставин, викладених в позові та просить суд їх задовільнити. В подальшому в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) №1792/ОС від 28.07.2017 року ПАТ «Українська Залізниця», [PERSON] прийнято на роботу з 31.07.2017року. 43 Департамент безпеки, 43.1 управління економічної безпеки, 43.1.8 представники з безпеки у філіях, головний фахівець з безпеки у філії «Енергозбут» (а.с.7). Відповідно до наказу №63 від 21.05.2018року ПАТ «Українська Залізиця» ПАТ «Укрзалізниця», за порушення трудової дисципліни, передбаченої п.5.3. Правил внутрішнього розпорядку ПАТ «Укрзалізниця», в частині дотримання режиму роботи, головному фахівцю з безпеки у філії «Енергозбут» Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] , оголошено догану. Вказано, що згідно з інформацією викладеною в доповідній записці директора Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця» від 04.04.2018 року № ЦБ -12/254 зафіксовано факт порушення трудової дисципліни головним фахівцем з безпеки у філії «Енергозбут» Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізния» [PERSON] . Так, на підставі наказу від 04.12.2017 року № 746 для участі у службовій перевірці Департаменту електрифікації та електропостачання, філії «Енергозбут» та виробничих підрозділів служб електропостачання регіональної філії «Донецька залізниця» головного фахівця з безпеки у філії «Енергозбут» Департаменту безпеки [PERSON] (наказ від 21.03.2018 року № Ц-67/1057) було направлено у відрядження з 22.03.2018 року по 06.04.2018 року до регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Проте [PERSON] прибув до регіональної філії «Донецька залізниця» тільки 28.03.2018 року. Одночасно з`ясовано, що у період з 22.03.2018 року по 26.03.2018 року на робочому місці в м. Києві [PERSON] був відсутній без поважних причин, про що є доповідна записка першого заступника директора філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця». Відповідно до копії наказу № Ц-67/1057 від 21.03.2018 року, [PERSON] , головного фахівця з безпеки у філії «Енергозбут» Департаменту безпеки відрядженно до Регіональної філії «Донецька залізниця» з службовою перевіркою, на шістнадцять днів, виїзд 22.03.2018 року, вручено 02.05.2018 року (а.с.32). Відповідно до листа голови Вільної профспілки залізничників України Козельського В . від 18.09.2017 року Вих. № 136, [PERSON] рішенням центрального органу ВПЗУ 26.07.2017 року вибрано заступником голови профспілки (а.с. 34). Відповідно п. 3.1.4 та п. 3.1.10 до галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками (із змінами і доповненнями від 06.04.2004 року, 28.02.2006 року, 12.10.2006 року, дію угоди продовжено на невизначений строк): звільнення працівників, притягнення їх до дисциплінарної відповідальності здійснювати з дотриманням вимог чинного законодавства; на оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є працівник (а.с.26). В поясненнях від 10.04.2018 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , інженер І категорії відділу МТЕ філії «Енергозбут» зазначає, що співробітник безпеки [PERSON] 22,23,26 березня 2018 року увесь час знаходився на робочому місці, так як їхні кабінети знаходяться поруч, вони часто перетинались на коридорі (а.с.28). В поясненнях від 10.04.2018 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , провідний інженер відділу з ОРЕ та суміжними ліцензіатами філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця», стверджує стосовно перебування на роботі 22,23,26 березня 2018 року [PERSON] , оскільки кабінети знаходяться поруч, тому він бачив, як [PERSON] приходив на роботу (а.с.29). У поясненнях від 11.04.2018 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , інженер 1 категорії інформаційно - консультаційного відділу, зазначила, що кабінет у якому працює [PERSON] , знаходиться поруч з приймальнею директора філії, тому 22.04 [PERSON] як завжди прийшов о 07:50 год. та привітався, приблизно о 09:20 сказав, що їде до Департаменту безпеки за документами. Приблизно о 11 год. повідомив, що приїхав і до 17:00 знаходився на своєму робочому місці. 23.03.2018 року з 07:55 до 16:20 год. знаходився на своєму робочому місці. 26.03.2018 року прибув на роботу, як завжди, зїздив у справах до ПАТ «Укрзалізниця», а повернувшись, повідомив що його відрядили у відрядження у Донецьку область в нікуди, так як у відрядженні було вказано м. Лиман і більше нічого. 10.04.2018 року [PERSON] зайшов до приймальні та повідомив, що повернувся з Донецька (а.с.30). В поясненнях від 11.04.2018 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] підтверджена присутність [PERSON] 22, 23, 26 березня на робочому місці (а.с.31). Заявою від 22.03.2018 року на ім`я в.о. голови правління ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] , [PERSON] просив виділити йому путівку на санаторно - курортне лікування (а.с.13). Заявою від 22.03.2018 року на ім`я в.о. голови правління ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] , [PERSON] просив оплатити проживання в готелі за фактичними витратами (а.с.14). У службовій записці від 22.03.2018 року на ім`я [PERSON] (директора з безпеки ПАТ «Укрзалізниця»), [PERSON] зазначає, що о 10:00 год. 22.03.2018 року в секретаріаті йому було передано підписане невідомо ким посвідчення про відрядження від 21.03.2017 року № Ц-67/1057 в м. Лиман на 16 днів до 06.04.2018 року. Що він мав робити в м. Лиман не відомо, кого перевіряти і по яким питанням теж. З наказом про відрядження ніхто не ознайомив, вважає таким способом його намагаються усунути від перевірки витрачених не за призначенням шляхом зловживання службовим становищем грошових коштів в сумі 829 466, 28 грн. (а.с.15-19). Відповідно до табеля використання робочого часу [PERSON] 22,23,26 березня 2018 року відпрацював 23,5 год. (а.с.20). 26.03.2018року 15:35 год. на електрону адресу по «Лотос» [PERSON] було надіслано план - завдання на перевірку (а.с.25). Відповідно до пояснювальної записки від 02.04.2018 року на ім`я голови комісії [PERSON] від першого заступника директора філії Енергозбут «ПАТ Укрзалізниця», 22.03.2018 року та 23.03.2018 року головного фахівця з безпеки [PERSON] на робочому місці не бачив та зі слів перевіряючих знав, що він у відрядженні. З 26.03.2018 року виконував обов`язки директора філії, 26.03.2018 року [PERSON] на робочому місці також не бачив. 27.03.20188 року бачив [PERSON] в коридорі філії «Енергозбут» (а.с.133). Відповідно до доповідної записки на ім`я голови комісії з проведення службової перевірки філії «Енергозбут» [PERSON] від заступника голови комісії [PERSON] та членів комісії [PERSON] та [PERSON] , згідно наказу ПАТ «Укрзалізниця» 21.03.2018 року,підписаного членом правління [PERSON] . головного фахівця з економічної та інформаційної безпеки філії «Енергозбут» департаменту безпеки [PERSON] було направлено у відрядження до ВСП «Донецьке регіональне відділення» філії «Енергозбут», термін відрядження з 22.03.2018 року по 06.04.2018 року, з метою залучення до проведення службової перевірки (наказ від 04.12.2017 року № 746 з змінами). 22.03.2018 року заступником голови комісії [PERSON] було складено план перевірки для відрядження [PERSON] , який затверджено головою комісії [PERSON] , скан копія плану надіслана до відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Донецька залізниця», так як [PERSON] під час перевірки підпорядковувався головному фахівцю відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Донецька залізниця» управління економічної безпеки департаменту безпеки [PERSON] та кожен день повинен надавати йому звіт про проведену роботу до 17:00 год. 23.03.2018 року та 26.03.2018 року на робочому місці у філії «Енергозбут» за адресою: вул. Жилянська, 97, [PERSON] не бачили. Заступник голови комісії [PERSON] . о 15-05 год. особисто телефонував [PERSON] та запитував, чи прибув [PERSON] у відрядження (а.с.134). У відповідності з інформацією системи контролю доступу ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] двічі перетинав 22.03.2018 року о 09:35 год. та 15:46 за електронною перепусткою турнікет № 1 ПАТ «Укрзалізниця», разом із цим 23.03.2018 року та 26.03.2018 року [PERSON] взагалі не був за адресою місцезнаходження ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.135). Відповідно до наказу (розпорядження) № 102/ОС від 29.03.2018 року, [PERSON] звільнена з ПАТ «Українська Залізниця», філія «Енергозбут» 13.04.2018 року (а.с.147). Відповідно до наказу (розпорядження) № 135/ОС від 02.05.2018 року, [PERSON] звільнено з ПАТ «Українська Залізниця», філія «Енергозбут» 02.05.2018 року (а.с.148). Відповідно до наказу (розпорядження) № 180/ОС від 19.06.2018 року, [PERSON] звільнено з ПАТ «Українська Залізниця», філія «Енергозбут» 19.06.2018 року (а.с.149). Заявою від 23.10.2018 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] просить не приймати до уваги її заяву від 11.04.2018 року, щодо підтвердження знаходження на території філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» працівника департаменту безпеки [PERSON] , оскільки не впевнена у достовірності фактів. Дати, що зазначені у заяві могла переплутати, тому що від зазначених дат до написання заяви пройшло більше двох тижнів (а.с.151). Відповідно до листа від 13.08.2018 року голови профкому [PERSON] , [PERSON] . - головний фахівець з безпеки в філії «Енергозбут» Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця», щодо вступу до первинної профспілкової організації апарату Укрзалізниці не звертався (а.с.155). Відповідно до наказу (розпорядження) 3 1892/ОС від 26.09.2018 року ПАТ «Українська Залізниця», [PERSON] звільнено 266.09.2018 року, у зв`язку з переходом на виборну посаду голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України працівників філії «пасажирська компанія» (а.с.158). Згідно до листа від 29.08.2017 року вих. № 130 голови ВПЗУ Козельського В.В. на ім`я в. о. голови правління ПАТ «Українська залізниця» Кравцова Є.П ., 01-06 вересня 2017 року в м. Мелітополь (Запорізька область)відбудеться профспілковий семінар (навчання) на тему: «Правові особливості діяльності молодіжних комітетів профспілкових організацій». На даний семінар запрошений заступник голови Вільної профспілки залізничників України [PERSON] , який працює головним фахівцем Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.176). Відповідно до посвідчення про відрядження № 1072 ПАТ «Українська Залізниця» [PERSON] вибув з м. Київ 27.03.2018 року прибув до м. Київ 06.04.2018 року (Т.2 а.с.5). Відповідно до листа від 04.12.2018 року Директора філії «Енергозбут» О.В. Рибалка, в філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» турнікетів та електронної системи фіксації входу - виходу працівників до приміщень взагалі не має (а.с.13). Відповідно до листа директора філії ГІОЦ ПАТ «Укрзалізниця» О.С. Войтко, обліковий запис в поштовій системі Лотос ( [PERSON] Г_ЦБ_ЕЕЦ) було видалено 29.10.2018 року, згідно наказу (розпорядження) №1892/ОС від 26.09.2018 року про припинення трудового договору (контракту) (Т.2 а.с.46). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до наказу від 21.03.2018 року № Ц-67/1057 [PERSON] було направлено у відрядження з 22.03.2018 року по 06.04.2018 року до регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»(а.с.8). Порядок відрядження в межах України визначений Наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року № 59. Відповідно до п.1 ч.2 вище вказаного порядку, направлення працівника підприємства у відрядження здійснюється керівником цього підприємства або його заступником (направлення у відрядження державного службовця здійснюється керівником державної служби) і оформляється наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, найменування підприємства, куди відряджений працівник строку й мети відрядження. Відповідно до п.4 ч.1 порядку, підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток. У разі якщо працівник застосував платіжну картку для проведення розрахунків у безготівковій формі, йому відшкодовується збір за переказ грошових коштів електронними засобами (згідно з правилами платіжної системи) за наявності документального підтвердження його сплати (виписка з карткового рахунку або інший документ на паперовому носії, що підтверджує суму сплаченого збору). Пункт 6 ч.1 порядку, вказує, що підприємство, що відряджає працівника, зобов`язане ознайомити його з кошторисом витрат (або з довідкою-розрахунком на виданий аванс, складеною за довільною формою). З посвідчення про відрядження № 1072 від 21.03.2017 року № Ц-67/1057 вбачається, що [PERSON] відряджено до м. Лиман з метою службової перевірки. Докази забезпечення коштами для здійснення поточних витрат та ознайомлення з кошторисом витрат [PERSON] , в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до роздруківки з електронної пошти [PERSON] Г_ЦБ_ЕЕЦ лише 26.03.2018 року о 15:35 на його електронну адресу був відправлений план перевірки Донецького регіонального відділення філії «Енергозбут» для відрядження [PERSON] (а.с.25,42 Т.1). В матеріалах справи міститься ще одна копія вище вказаного плану перевірки, де зазначено, що [PERSON] з планом ознайомлений 28.03.2018 року (а.с.6 Т.2). В матеріалах справи міститься службова записка [PERSON] від 22.03.2018 року на ім`я [PERSON] , де [PERSON] пояснює про необізнаність завдань відрядження, вказує на не ознайомлення з наказом про відрядження (а.с.15-19). Тобто, враховуючи вище викладене, станом на 22.03.2018 року [PERSON] з метою відрядження ознайомлений не був, і лише після ознайомлення з планом перевірки Донецького регіонального відділення філії «Енергозбут» 27.03.2018 року вибув з м. Києва до Донецької області. Завдання відрядження [PERSON] виконано, про що свідчить резолюція [PERSON] (а.с.5Т.2). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно із ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992р. № 9, судам необхідно з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За умовами ст. 252 КЗпП, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Відповідно до листа голови Вільної профспілки залізничників України Козельського В. від 18.09.2017 року Вих. № 136, [PERSON] рішенням центрального органу ВПЗУ 26.07.2017 року вибрано заступником голови профспілки (а.с. 34). Відповідно п. 3.1.4 та п. 3.1.10 до галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками (із змінами і доповненнями від 06.04.2004 року, 28.02.2006 року, 12.10.2006 року, дію угоди продовжено на невизначений строк):звільнення працівників, притягнення їх до дисциплінарної відповідальності здійснювати з дотриманням вимог чинного законодавства; на оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є працівник (а.с.26). Попередньої згоди профспілкового органу, щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не було. У своїх запереченнях представник ПАТ «Укрзалізниця» посилається на лист від 13.08.2018 року голови профкому Ю.М. Грищенко, відповідно до якого, [PERSON] - головний фахівець з безпеки в філії «Енергозбут» Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця», щодо вступу до первинної профспілкової організації апарату Укрзалізниці не звертався (а.с.155). Що в свою чергу суперечить змісту листа від 29.08.2017 року вих. № 130 голови ВПЗУ Козельського В.В. на ім`я в. о. голови правління ПАТ «Українська залізниця» [PERSON] , відповідно до якого, 01-06 вересня 2017 року в м. Мелітополь (Запорізька область) відбудеться профспілковий семінар (навчання) на тему: «Правові особливості діяльності молодіжних комітетів профспілкових організацій». На даний семінар запрошений заступник голови Вільної профспілки залізничників України [PERSON] , який працює головним фахівцем Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.176). За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] на момент притягнення його до дисциплінарної відповідальності був членом Вільної профспілки залізничників України, відповідачем при оголошенні позивачу догани не було отримано попередню згоду профспілки, суд приходить до висновку про порушення відповідачем порядку накладення дисциплінарного стягнення. Крім того, суд критично оцінює твердження представника відповідача про відсутність [PERSON] 22, 23, 26 березня 2018 року на робочому місці, що спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, відповідно до табеля використання робочого часу [PERSON] 22,23,26 березня 2018 року відпрацював 23,5 год. (а.с.20 Т.1). Його присутність на роботі у вказані дні підтверджується поданими ним заяви від 22.03.2018 року на ім`я в.о. голови правління ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] , де [PERSON] просив виділити йому путівку на санаторно - курортне лікування (а.с.13) та від 22.03.2018 року на ім`я в.о. голови правління ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] , де [PERSON] просив оплатити проживання в готелі за фактичними витратами (а.с.14). Також підтверджується поясненнями від 11.04.2018 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , яка підтверджувала факт присутності [PERSON] 22, 23, 26 березня на робочому місці (а.с.31 Т.1). Її подальші пояснення поясненнях від 23.10.2018 року на ім`я [PERSON] ( а.с.151)., де вона просить не приймати до уваги її заяву від 11.04.2018 року, щодо підтвердження знаходження на території філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» працівника департаменту безпеки [PERSON] , оскільки не впевнена у достовірності фактів, суд оцінює критично, та розцінює її як тиск на працівника з боку керівництва. Пояснення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не підтвердженні, оскільки дані свідки для дачі показань в судове засідання не з`явились. Слід зазначити, що вказані працівники були звільнені з ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до наказів (розпоряджень) № 102/ОС від 29.03.2018 року, №135/ОС від 02.05.2018 року та № 180/ОС від 19.06.2018 року (а.с.147-149 Т.1). Також, суд не приймає до уваги інформацію з системи контролю доступу ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.135 Т.1), відносно того, що [PERSON] лише двічі 22.03.2018 року о 09:35 год. та 15:46 год. перетинав турнікет № 1 ПАТ «Укрзалізниця» за електронною перепусткою за адресою: м. Київ, вул. Тверська, 5, оскільки дана роздруківка не містить електронну фіксацію часу проходження через турнікет з електронної системи «Лотос». В свою чергу, наявність самої електронної системи, спростовується листом від 04.12.2018 року Директора філії «Енергозбут» О.В. Рибалка, відповідно до якого, в філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» турнікетів та електронної системи фіксації входу - виходу працівників до приміщень взагалі не має (а.с.13 Т.2). Разом з тим, відповідно до даного витягу, сам відповідач спростовує відсутність [PERSON] 22.03.2018р. на робочому місці. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що Наказ №63 від 21 травня 2018 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності підлягає скасуванню. Що стосується позовних вимог про відшкодування шкоди,слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП. відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). За таких обставин, при вирішенні спору щодо відшкодування моральної шкоди суд обов`язково повинен з`ясувати наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Враховуючи, що діями відповідача, які виразились у неправомірному притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності, [PERSON] завдано моральної шкоди, які виразились в емоційних та душевних стражданнях, докладенні додаткових зусиль для організації життя, що виразилось у зверненні за захистом своїх прав до суду, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 739,44 грн. (704,20 грн. судовий збір не майнового характеру + 2% (35,24грн.) задоволеної моральної шкоди).

Outcome: partial