Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні проїжджої частини. Свої позовні вимоги, які позивач підтримала в судовому засіданні, мотивує тим, що, вона є власником житлового будинку та земельної ділянки в [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №049709. Відповідно до плану забудови земельної ділянки погодженого районним архітектором по [ADDRESS] відведеної позивачці по справі [PERSON] ширина вулиці становить 9 метрів. Навпроти, через дорогу від її земельної ділянки має будинок та земельну ділянку відповідач [PERSON]Відповідно до його проекту забудови земельної ділянки [ADDRESS] погоджено районним архітектором ширина вулиці становить 8 метрів. Як вбачається із листа Відділу дерземагенства у Жовківському районі Львівської області , інформація про наявність зареєстрованого державного акту на право власності на вищезгадану земельну ділянку за [PERSON] - відсутня. 17.05.2013 року відповідачем самовільно без дозволів компетентних органів загороджено частину проїжджої дороги саме навпроти воріт-заїзду до її земельної ділянки, що значно утруднило проїзд до її земельної ділянки легковим автомобілем і зробило неможливим заїзд вантажним транспортом. Ширина дороги після таких дій відповідача становить близько 4 метрів. 03.07.2013 року комісією на її заяву до Жовківської райдержадміністрації було встановлено, що на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації №236 від 26.06.2013 року проведено обстеження на місці земельної ділянки відповідача гр.[PERSON] по питанню незаконного загородження проїжджої частини [ADDRESS] до будинку позивачки гр.[PERSON] та в результаті обстеження комісією встановлено, що гр.[PERSON] дійсно незаконно збільшив земельну ділянку на 4.9 м., чим створив незручності заїзду до ділянки гр.[PERSON] В подальшому комісією запропоновано гр.[PERSON] розібрати частину нововстановленої загорожі для забезпечення заїзду гр.[PERSON] до її ділянки та впорядкувати межі земельної ділянки у відповідності з проектом забудови виданого на підставі рішення Нестерівської районної ради народних депутатів №158 від 25.05.1989 року . Однак з часу складення даного акту та по даний час відповідач не виконав рекомендації комісії та не розібрав нововстановлену огорожу , більше того ще близько 2 метрів огорожі добавив. Просить позов задоволити та усунути перешкоди в користуванні дорогою, проїжджою частиною загального користування по [ADDRESS] , які створені [PERSON] та зобов"язати [PERSON] демонтувати встановлену дерев"яну огорожу, по [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні , позовні вимоги підтримала та надала суду аналогічні пояснення як і в позовній заяві , просила суд її позовні вимоги задоволити , а також стягнути із відповідача сплачений нею при подачі до суду судовий збір та кошти за проведення судово будівельно-технічної експертизи . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні , щодо позовних вимог заперечив. Додатково суду пояснив, що він на даний час виготовляє технічну документацію , також перед тим як загородити свою земельну ділянку отримав усну згоду в сільській раді, огорожу встановлював відповідно до відеозйомки . На той час він не розумів , що йому потрібно дозвіл для того щоб встановити огорожу, а тому покладається на рішення суду. Представник третьої особи Річківської сільської рада Жовківського району Львівської області Кольбух А.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав , та суду пояснив що у позивача є належні документи на власність земельної ділянки, тобто нового взірця державний акт із кадастровим номером , земельна ділянка винесена в натуру у відповідача документів немає документів на земельну ділянку, земельна ділянка на якій знаходиться нерухомий об»єкт відповідача є комунальною власністю Річківської сільської ради. Для того , щоб отримати відповідачу земельну ділянку , йому необхідно із відповідною заявою звернутися до сільської ради про виділення земельної ділянки . Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Львівській області Пшеничний Ю.І. щодо заявленого позову покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін по справі , вивчивши матеріали справи, дослідивши висновк № 130/14 судово будівельно-технічної експертизи , суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 11, 60 ЦК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивач являється власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд в с.Рата на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 07.08.2006 року Річківською сільською радою. [PERSON] є власником будинковолодіння за адресою [ADDRESS] на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2010 року. Відповідно до плану земельної ділянки по [ADDRESS] виданої [PERSON] для будівництва житлового будинку ширина [ADDRESS] становить 9 м. Згідно плану земельної ділянки по [ADDRESS] виданої [PERSON] для будівництва житлового будинку ширина [ADDRESS] становить 8 м. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування і детальних планів територій, їх оновлення та внесення змін до них. Згідно ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Актом комісії Жовківської райдержадміністрації стверджується, що [PERSON] дійсно незаконно збільшив довжину на 4,9 м., чим створив незручності заїзду до ділянки [PERSON] Актом постійної комісії з питань будівництва та охорони природи в Річківській сільській раді від 17.05.2013 року Позивачу та Відповідачу запропоновано провести повторні заміри по встановленню меж земельних ділянок. Відповідно до висновку № 13014 від 23.06.2014 року судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] третіх осіб: Річківської сільської ради , державної інспекції сільського господарства в Львівській області про усунення перешкод в користуванні проїжджою частиною, запропоновано частину ново загородженої земельної ділянки, яка обмежена поворотними точками 1, 2, 3, 4, 5 площею 54,2 кв.м. розташована за межами земельної ділянки виділеної [PERSON] згідно плану "Проекту забудови земельної ділянки [ADDRESS] від 1989 року". Відповідно до «Проекту забудови земельної ділянки [ADDRESS]» [PERSON] відведено земельну ділянку площею 1100,00 кв.м. Згідно «Акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розробки будівель» від 20.06.1989 року [PERSON] відведено земельну ділянку площею 1500,0 кв.м. В схемі виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20.06.1989 року площа земельної ділянки, яка винесена в натуру не вказана. Площа земельної ділянки по [ADDRESS], якою користується [PERSON], станом на день проведення огляду становить 1114,0 кв.м. Конфігурація земельної ділянки в [ADDRESS] яка перебуває в користуванні [PERSON] та яка ним обгороджена не відповідає конфігурації земельної ділянки відповідно до Проекту забудови земельної ділянки [ADDRESS]» та відповідно до «Схеми виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20.06.1989 року» Ширина дороги між загородженими земельними ділянками в [ADDRESS] що є в користуванні [PERSON] та в [ADDRESS] кадастровий номер 4622787900:02:007:0003, що є у власності [PERSON] на початку земельної ділянки [PERSON] становить 5,60 кв.м., а в кінці ново загородженої земельної ділянки [PERSON] ширина дороги становить 6,43 м., що не відповідає ширині дороги (8,0м.) передбаченій «Проектом забудови земельної ділянки [ADDRESS]». Межі новозагороджної земельної ділянки (за рахунок земель проїжджої частини (дороги) гр.[PERSON], яка на фото в матеріалах справи огороджена світлішою дерев»яною огорожею) влаштовані у не відповідності до Проекту забудови земельної ділянки [ADDRESS]» та «Схеми виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20.06.1989року». Конфігурація меж ново загородженої земельної ділянки не відповідає конфігурації земельної ділянки визначеної Проектом забудови земельної ділянки [ADDRESS]» та «Схемою виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20.06.1989 року». Частина ново загородженої земельної ділянки розташована за межами земельної ділянки визначеними Проектом забудови земельної ділянки [ADDRESS]» та «Схемою виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20.06.1989 року». Частина ново загородженої земельної ділянки, яка обмежена поворотними точками 1,2,3,4,5 площею 54,2 кв.м. розташована за межами земельної ділянки виділеної [PERSON] згідно плану «Плану забудови земельної ділянки [ADDRESS]». На думку експерта дану земельну ділянку можна вважати самовільно захопленою. Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку про те, що Відповідачем самовільно захоплено земельну ділянку площею 54,2 кв.м. із земель загального користування (дорога) та самочинно звів огорожу на земельній ділянці яка не була відведена для цих цілей. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6 позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред»явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391,396 ЦК України , статтею 103 ЗК України . Згідно п. 22-23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України ( про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6 знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. У необхідних випадках для з»ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, судом враховуються вимоги ст. 95 ЗК України про права землекористувачів, а також ст. 152 ЗК України про способи захисту прав на земельну ділянку, за якими власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з порушенням права володіння земельною ділянкою. Земельні спори з приводу землекористування згідно зі ст.158 ЗК України вирішуються органами місцевого самоврядування, які наділені відповідними повноваженнями. Такий спосіб захисту був використаний , однак не змінив становища позивача. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про підставність позовних вимог, оскільки позивач, в судовому засіданні доказами довели наявність підстав про порушення його права у здійсненні права користування майном. Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача документально понесені нею судові витрати .

Outcome: approved