Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні позивач надав уточнену позовну заяву, якою зменшив позовні вимоги. З зустрічним позовом звернулися [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про захист прав споживачів, стягнення моральної шкоди. Ухвалою від 15.08.2013 року вказані позовні вимоги було об'єднані в одне провадження. (а.с.51) У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 19.07.2007 року було укладено кредитний договір №76828-CRED, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 30000,00 грн. на термін до 17.07.2009 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20.01.2010 року (справа №2-91/2010) з [PERSON] була стягнута заборгованість за кредитним договором №76828-CRED від 19.07.2007 року у розмірі 12670,95 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 10670,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1159,10 грн., штраф у розмірі 250,00 грн., та штраф (процентна складова) у розмірі 591,47 грн. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором Відповідачки [PERSON] станом на 14.05.2013 року та з урахуванням стягнутої заборгованості за рішенням суду від 20.01.2010 року мається заборгованість 26155,48 грн. , яка складається з наступного 24909,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1245,50 грн. - 5% від суми заборгованості (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 76828-CRED між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки. Відповідно до п.5 Договорів поруки позивачем направлено на адресу відповідачів - поручителів письмову вимогу із зазначенням невиконаних кредитних зобов'язань. Вказана вимога залишена без задоволення. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №76828-CRED від 19.07.2007 року у розмірі 26155,48 грн. та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечувала повністю та просила відмовити, бо сторони свободні при укладенні договору, права споживачів банком порушено не було, кредитний договір укладений з додержанням всіх вимог закону. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову повністю та надали зустрічну позовну заяву, в якої зазначили, що 19.07.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Приватбанком» був укладений кредитний договір №76828-CRED. Під час ознайомлення з умовами надання кредиту, до підписання договору, відповідачем було порушено ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», особливо п.е ч.2 ст.11 вказаного закону, тому [PERSON] неправильно визначила строк на який треба було обрати кредит. Тому з лютого 2009 року вони фізично не змогли виконувати свої зобов'язання внаслідок чого втратили ділову репутацію. Вони вважають себе порядними людьми, тому втрата репутації негативно вплинула на них, вони дійшли такого стану, що їх почали переслідувати думки про суїцид та вимушені були звернутися до професійного психолога. Вони майже весь 2009 рік вимушені були спілкуватися з психологом, ходити на судові засідання, їх дочка не мала належного спілкування з батьками, все це спричинило фізичні та моральні страждання, які відповідачі оцінили у 40000,00 грн. (сорок тисяч грн.). Згодом відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали уточнення до зустрічних позовних вимог, в якій зазначили, що [PERSON] не підписував договір поруки, вважають, що призначивши [PERSON] поручителем банк намагається отримати право на майно [PERSON] шляхом шахрайства. Просить суд зобов'язати Краматорський МВ ГУМВС України в Донецькій області відкрити кримінальну справу проти ПАТ «Приватбанку» за статтею 190 КК України. Не застосовувати п.3.2 Кредитного договору №76828-CRED від 19.07.2007 року. Стягнути з [PERSON] не 26069,08 грн. за проценти, а 13034,04 грн. Визнати, що ПАТ КБ «Приватбанк» до підписання кредитного договору №76828-CRED від 19.07.2007 року порушив вимоги ст.11.2 Закону України «Про захист прав споживачів внаслідок чого [PERSON] та [PERSON] зазнали моральних та фізичних страждань. На підставі ст.23 ЦК України стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» завданої [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди в розмірі 40000,00 грн. стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] додатково пояснив, що відповідачка [PERSON] добросовісно протягом 18 місяців виконували кредитні зобов'язання, але з настанням мирової фінансової кризи змушена припинити виконання зобов'язань у зв'язку з відсутністю у неї грошей. Якби банк до укладення договору письмово роз'яснив їй, що договір можливо укласти на іншій (менший) строк, то [PERSON] виконала свої зобов'язання, а тому вважає, що порушення кредитного зобов'язання сталося з вини кредитора, а тому просить суд не застосовувати п.3.2 спірного кредитного договору та стягнути з позивача на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON] завдану порушенням прав споживачів моральну шкоду в сумі 40000,00 грн. Також вважає, що факт того, що на ксерокопії його паспорту вказана інша дата засвідчення ксерокопії ніж дата укладення договору поруки, це підтверджує той факт, що він не підписував договір поруки за вказаним кредитним зобов'язанням, заявив в судовому засіданні, що він не підписував ніякий договір поруки, від заявлення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи відмовляється. Відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово викликався належним чином повісткою (204,205,206). Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясував обставини справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-91/2010 за позовом ЗАТ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором №76828-CRED від 19.07.2007 року, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а зустрічні позовні вимоги відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають повністю з наступних підстав. Між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №76828-CRED від 19.07.2007 року, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000,00 грн. на споживчі цілі, строком погашення до 17.07.2009 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних та 60% річних у випадку прострочення зобов'язання по погашенню кредиту (п.1,3.1,3.2 Договору). Про укладення цього договору та отримання кредиту не заперечували й сторони. Відповідно до п.5.5 Договору, при порушенні зобов'язань по виконанню Графіку погашення кредиту та процентів, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту. Відповідно до п.5.7 Договору, строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.13-17). Відповідно до розрахунку за кредитним договором №76828-CRED від 19.07.2007 року станом на 14.05.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 38826,43 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 10670,38 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 26069,08 грн., заборгованість по судовим штрафам в сумі 2086,97 грн. (а.с.6-7). Відповідно до рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20.01.2010 року (справа №2-91/2010) з [PERSON] на користь ЗАТ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором №76828-CRED від 19.07.2007 року у розмірі 12670,95 грн., а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 10670,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1159,10 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 591,47 грн., штраф у розмірі 250,00 грн. (а.с.45). Таким чином, станом на 14.05.2013 року та з урахуванням вже стягнутої заборгованості за рішенням суду від 20.01.2010 року, заборгованість по кредитному договору №76828-CRED від 19.07.2007 року становить 24909,98 грн. - заборгованість за користування кредитом (26069,08 грн. - 1159,10 грн.); 1245,50 грн. (2086,97 - 591,47 грн. - 250,00 грн.) - 5% від суми заборгованості (процентна складова), а всього 26155,48 грн. Між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки від 19.07.2007 року, предметом якого є надання поруки за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором від 19.07.2007 року №76828-CRED. Відповідно до пунктів 2, 4,5 договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку. (а.с.20) Між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено договір поруки від 19.07.2007 року, предметом якого є надання поруки за виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором від 19.07.2007 року №76828-CRED Відповідно до пунктів 2, 4,5 договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку. (а.с.21) 03.05.2013 року на адресу відповідачів направлено лист із зазначенням невиконаного обов'язку по кредитному договору №76828-CRED від 19.07.2007 року та вимогою погасити прострочену заборгованість (а.с.9-12). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що Позичальник забов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦПК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до абз.4 ч.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме з відповідачки [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №76828-CRED від 19.07.2007 року у розмірі 26155,48 грн., а в частині солідарного стягнення вказаної заборгованості з [PERSON] та [PERSON], які є поручителями по вказаному кредитному договору, слід відмовити, у зв'язку з припиненням поруки, бо кредитор не пред'явив вимоги до поручителя протягом 6 місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання (17.07.2009 року), а направив таку вимогу лише 03.05.2013 року, тобто після спливу шестимісячного терміну. Разом з тим, суд не приймає доводи відповідача [PERSON] про те, що він не підписував та не укладав договір поруки з банком, бо в судовому засіданні було оглянуто оригінал договору поруки, де стоїть підпис [PERSON], при цьому [PERSON] роз'яснено його право на заявлення клопотання про проведення почеркознавчої експертизи на предмет достовірності підпису, але останній відмовився від заявлення такого клопотання, також суд вважає, що долучення до справи копії паспортних даних, які завірені іншим числом ніж укладено договір поруки не є підставою вважати, що договір укладено не було, бо закон не передбачає обов'язку при укладенні договору оформляти ксерокопію паспорту особи. Таким чином, у суду не має підстав вважати, що відповідач [PERSON] не підписував договір поруки від 19.07.2007 року. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Більш того, згідно з оглянутим в судовому засіданні матеріалом за фактом заяви [PERSON], під час перевірки, проведеної Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області, встановлено, що в діях [PERSON] (працівника ПАТ КБ "Приватбанку", який за довіреністю звертався з вказаним позовом) відсутні ознаки будь-якого кримінального або адміністративного правопорушення. Суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні зустрічної позовної вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині зобов'язання Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області відкрити кримінальну справу проти ПАТ КБ «Приватбанк», бо відповідно до ст.16 ЦК України, ці вимоги не є способом захисту цивільних справ, а підлягають розгляду в порядку, передбаченому КПК України. Також суд вважає, що зустрічні позовні вимоги про незастосування п.3.2 кредитного договору №76828-CRED від 19.07.2007 року та стягнення з [PERSON] не 26069,08 грн., а 13034,04 грн., визнання, що ПАТ КБ «Приватбанк» до підписання кредитного договору порушив вимоги ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого [PERSON] та [PERSON] зазнали моральної шкоди та стягнення моральної шкоди у розмірі 40000,00 грн., не підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідачка [PERSON] відповідно до ст. 627 ЦК України на свій розсуд уклала кредитний договір з Банком та погодилася з його умовами. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один із оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі. У зв'язку з цим застосування ЗУ „Про захист прав споживачів " до спорів, що виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи процентної ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладанню договору. Після укладання договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору зазначений Закон не застосовують, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство, що регулює кредитні правовідносини. Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, у зв'язку з відсутністю порушення прав споживачів, суд вважає, що підстав для задоволення зустрічних позовних вимог не має. Також суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, бо відповідно до п. 5.7 Кредитного Договору, строки позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.13-17). Відповідно до ч.1 ст.259, ч.2,3 ст.264 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Строк позовної давності було перервано 23.09.2009 році при зверненні з позовної заявою про стягнення заборгованості по цьому ж кредитному договору (цивільна справа №2-91/2010 за цим позовом була оглянута в судовому засіданні). Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 261,55 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial