Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою та просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва № Д-472 про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] від 30.05.1997 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконавчого комітету Криворізького міської ради, громадянам [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки у зазначеному документі її ім'я по-батькові вказано як "Вікторович", в той час як в паспорті громадянина України її ім'я по-батькові вказано як "Вікторівна". Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи, Довгинцівської районної у місті ради, в судове засідання не з'явився, просив слухати справу за їх відсутності, заперечень щодо вимог не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва № Д-472 про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] від 30.05.1997 року, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконавчого комітету Криворізького міської ради, власниками вказаної квартири є громадяни [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5 копія свідоцтва). Згідно паспорту заявниці та картки фізичної особи платника податків, правильним є ім'я по-батькові заявниці «Вікторівна» (а.с. 3 - копія паспорта, копія картки фізичної особи платника податків). Рішенням держаного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Криворізької міської ради [PERSON] від 23.02.2017 року, заявниці відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у звязку із суперечностями щодо зазначення її імені по-батькові ( а.с. 6 копія рішення). Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved