Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Виклад позиції позивача. З 12 серпня 1995 року по 22 жовтня 2015 року позивач [PERSON] проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають спільну дитину , сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Немирівського районного суду від 22.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 19.08.2016 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень , щомісячно і до повноліття дитини. В даний час дитина зарахована на денне навчання до Вінницького транспортного коледжу і термін навчання складає до 30.06.2019 року. [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з приводу того, щоб він надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, проте він на прохання не реагує, та відмовляється надавати таку допомогу. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною 23- річного віку. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.05.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від позивача [PERSON] до початку підготовчого судового засідання надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Від відповідача [PERSON] заяв і клопотань пов'язаних із розглядом справи не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 30.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.06.2018 року. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України) в судові засідання 14.06.2018 року та 05.07.2018 року не з'явився без поважних причин. Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Процесуальні дії у справі В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду, який здійснювати у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи по суті та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, відповідно до вимог п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази У судовому засіданні встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницькій області від 22.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу відновлено дошлюбне прізвище "[PERSON]" (а.с.9). Під час перебування у шлюбі, у сторін даного цивільно правового спору [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.04.2000 року, про що здійснено відповідний актовий запис № 8 (а.с.8). Дитина в даний час навчається на третьому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу за рахунок держбюджету (а.с.8). Перешкод для пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно дост. 150 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2ст.182 СК України). Висновки суду Враховуючи, що право повнолітньої доньки відповідача - [PERSON], яка продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов - підлягає задоволенню, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved