Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ "ПриватБанк" з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13321,62 грн. та судових витрат у сумі 1762,00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що [PERSON], з метою отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», підписала заяву від 25.11.2013 року б/н, за якою вона отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті\~www.privatbank.ua, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дала згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18.12.2017 року становить 13321,62 грн., з яких: 5243,51 грн. - тіло кредиту; 1772,62 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 5194,94 нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 610,55 грн. - штраф\~\~ (процентна складова), що і змусило [PERSON] звернутися до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надали суду заяву, в якій просили задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», справу розглянути без участі представника ПАТ КБ «ПриватБанк», проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву та повідомлення про причини неявки до суду від [PERSON] не надходили. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася,в порядку п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON], з метою отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», підписала заяву від 25.11.2013 року б/н, за якою вона отримала кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті\~www.privatbank.ua, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дав згоду , що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 18.12.2017 року, згідно розрахунку ПАТ «ПриватБанк» становить 13321,62 грн., з яких: 5243,51 грн. - тіло кредиту; 1772,62 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 5194,94 нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 610,55 грн. - штраф\~\~ (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В звязку з невиконанням [PERSON] зобовязання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушила умови договору, порушено майнові права ПАТ КБ « ПриватБанк». Кредитним договором від 25.11.2013 передбачено і пеню і штрафи за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто, за одне і те ж порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, зазначено, що пеня і штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і теж порушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд дійшов до висновку, що в стягненні заборгованості за пенею в сумі 5194,94 грн. на користь позивача слід відмовити. Встановивши, що [PERSON] як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, суд позов задовольняє, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: 5243,51 грн. - тіло кредиту; 1772,62 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 610,55 грн. - штраф\~\~ (процентна складова), а всього 8126,68 грн. \~Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України. Відповідно до роз'яснень, даних у п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року\~\~№ 10 у разі якщо суд на підставі ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Таким чином понесені позивачем судові витрати, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial