Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач 06.06.2014 року звернувся в суд з позовом, яким просить стягнути із відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, доходів, щомісячно до 15.10.2018 року; просив стягнути із відповідача також заборгованість зі сплати аліментів у розмірі- 17 057, 62 грн. та пеню в сумі -124 849, 97 грн. Вимоги щодо стягнення аліментів підтримав та просив розглянути у його відсутності. В судове засідання позивач подав заяву, якою просив залишити без розгляду заявлені вимоги до відповідача в частині стягнення заборгованості та пені. Ухвалою суду від 02.09.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], в частині вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в розмірі- 17 057, 62 грн. та пені в сумі -124 849, 97 грн. - залишено без розгляду. Відповідач згідно поданої заяви позов про стягнення з неї аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається визнала. Також просила справу розглядати у її відсутності. Суд на місці ухвалив, проводити розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів, за відсутності сторін. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] ( а.с. 4), який згідно довідки №137 від 01.09.2014 року, виданої завідувачем навчальної частини, дійсно є студентом Кіровоградського кооперативного коледжу економіки і права імені М.П.Сая , денного відділення з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року. Навчається за контрактом, стипендія не передбачена ( а.с. 5,37 ). Згідно довідки №1478 від 23.04.2014 року , виданої начальником ЖЕК№10 повнолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] та зареєстрований по [ADDRESS] ( а.с. 6). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 199 цього ж кодексу батьки зобов"язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 цього ж Кодексу, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку, доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Розмір аліментів згідно з правилами ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу ні за яких обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конкретний розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина визначається судом з врахуванням обставин, передбачених ст. 182 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується із доводами позивача , що його доходи недостатні для утримання повнолітньої дитини, а відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки остання офіційно працює, отримує стабільно заробітну платню. Тому, з врахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України, суд визначає аліменти на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в частці від заробітку відповідачки, як і просить позивач, та не заперечувала сама відповідач , подавши таку заяву( а.с.39). При цьому, суд звільняє відповідача від обов"язку надання вказаного виду допомоги на період канікул у навчальному закладі. Щодо періоду стягнення - до 15.10.2018 року, суд відмовляє, оскільки згідно поданої довідки визначено період навчання до - 30.06.2015 року. В порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: partial