Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

До суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся представник ПАТ КБ «Надра». В позовній заяві позивач вказав, що 27 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №6/4/2007/840-К/66 від 9 лютого 2007 року. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 26500 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,99 % річних. Ціль кредитування - придбання нерухомого майна. Строк користування кредитом встановлений до 8 лютого 2030 року. Відповідач свої зобов'язання по договору не виконував та не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п.3.3.1 Договору відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом сплати мінімально необхідного платежу у розмірі 315 доларів США. З метою забезпечення належного виконання умов договору між банком та відповідачем укладено договір іпотеки № 6/4/2007/980-1/68 від 9 лютого 2007 року відповідно до умов якого в іпотеку банку передане майно, що належить відповідачу на праві власності, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. метрів, житловою площею 30,0 кв. метрів. Згідно з умовами п.5.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6/4/2007/840-К/66 від 9 лютого 2007 року у розмірі 552349 гр. 72 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартири [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. метрів, житловою площею 30,0 кв. метрів, яка належить на праві власності [PERSON] та перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра» за договором іпотеки № 6/4/2007/980-1/68 від 9 лютого 2007 року шляхом продажу даної квартири ПАТ КБ «Надра» від свого імені, на умовах та в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» у будь-який спосіб покупцеві із застосуванням процедури продажу, за ціною, не нижчу за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням ПАТ КБ «Надра» всіх повноважень , необхідних для здійснення продажу. До судового засідання представник позивача не з'явився, написав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про час та місце слухання повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №6/4/2007/840-К/66 від 9 лютого 2007 року. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 26500 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,99 % річних. Ціль кредитування - придбання нерухомого майна. Строк користування кредитом встановлений до 8 лютого 2030 року. Відповідач свої зобов'язання по договору не виконував та не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п.3.3.1 Договору відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом сплати мінімально необхідного платежу у розмірі 315 доларів США. З метою забезпечення належного виконання умов договору між банком та відповідачем укладено договір іпотеки № 6/4/2007/980-1/68 від 9 лютого 2007 року відповідно до умов якого в іпотеку банку передане майно, що належить відповідачу на праві власності, а саме квартира [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. метрів, житловою площею 30,0 кв. метрів. Згідно з умовами п.5.1 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Суд враховує, що відповідно до п. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Як встановлено в судовому засіданні, предмет іпотеки - квартира [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. метрів, житловою площею 30,0 кв. метрів. Як вбачається з довідки про реєстрацію відповідача, відповідач був і остається зареєстрованим за адресою [ADDRESS]. Згідно ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; Згідно ст. 6 вказаного Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. У разі зміни адреси житла в межах адміністративно-територіальної одиниці особа або її законний представник повинні письмово повідомити про це орган реєстрації протягом десяти днів. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв. метрів, житловою площею 30,0 кв. метрів відповідачем не використовуються як місце постійного проживання позичальника. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved