Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, земельна ділянка площею 3,5 га, кадастровий номер 7120687900:03:001:0390. Після звернення до нотаріуса, йому було відмовлено у зв`язку з пропуском терміну подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснено про можливість його продовження у судовому порядку. У встановлений законом строк позивач до нотаріальної контори не звернувся у зв`язку з введенням на території України карантину, його дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] хворіли вірусною інфекцією COVID-19 у різний час та позивач доглядав за ними під час хвороби, з врахуванням терміну самоізоляції не залишав їх місця проживання. Тому просить визначити додатковий строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] терміном 2 місяці з часу набрання рішення суду законної сили. Ухвалою від 14.05.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 28 травня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, уточнено назву відповідача - Драбівської громади та визначено правильну назву Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області та призначено провадження до судового розгляду по суті в загальному порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Пояснив, що протягом строку, визначеного для прийняття спадщини хворів, а також доглядав за хворою дружиною та дітьми, тому, враховуючи карантинні обмеження, вчасно звернутись до нотаріуса не встиг. Просив продовжити строк для прийняття спадщини на 2 місяці, судові витрати покласти на нього, позивача. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Зазначив про достатність доказів, наданих позивачем на підтвердження своєї правової позиції, клопотав про покладення судових витрат на позивача. Згідно ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 13 травня 2020р. виконавчим комітетом Перервинцівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Перервинці, Драбівського району Черкаської області. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 липня 1982р., виданого Сердюківською с/радою, Смілянського р-ну, Черкаської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 13, та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00031519697 від 06.07.2021р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у виконавчому комітеті Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 5 від 01.04.1984р., прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Крижопільським райвідділом ЗАГС Вінницької обл. 05.02.1988р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 05 лютого 1988р. розірвали шлюб, про що складено актовий запис №12, після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Відповідно довідок виконавчого комітету Драбівської селищної ради № 140 від 06.05.2021р. та № 141 від 06.05.2021р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] на день своєї смерті ( [INFO] ) проживала по [ADDRESS] одна, інші особи до складу сім`ї не входили. Відповідно відповіді в.о. завідувача Драбівської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. №172/01-16 від 06.07.2021р. спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у Драбівській державній нотаріальній конторі не заводилась, що відповідає даним Інфомаційної довідки за Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 06.07.2021р. Відповідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 05.05.2012р. [PERSON] та [PERSON] 05.05.2012р. зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 638, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 20.08.2013р. відділом державно реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] народилась [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно довідки ФОП [PERSON] №7 від 01.07.2021р. [PERSON] , [INFO] є декларантом у ФОП [PERSON] . Відповідно відомостей виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] у період з 20.01.2021р. по 25.03.2021р. звертався з приводу коронавірусної інфекції середнього ступеня, протягом останнього місяці на роботі не знаходився, працював дистанційно, приймав лікування та виконував обстеження, режим самоізоляції дотримувався. Відповідно довідки ФОП [PERSON] № 9 від 01.07.2021р. [PERSON] , [INFO] є декларантом у ФОП [PERSON] . Відповідно відомостей виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] у період з 05.10.2020р. по 28.12.2020р. зверталась з приводу коронавірусної інфекції середнього ступеня, протягом останнього місяця через захворювання на роботі не знаходилась, контактною особою є [PERSON] та приймала лікування. Відповідно довідки ФОП [PERSON] № 9 від 01.07.2021р. [PERSON] , [INFO] є декларантом у ФОП [PERSON] . Відповідно відомостей виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] у період з 01.04.2021р. по 30.04.2021р. перебувала амбулаторному лікуванні з діагнозом ГРВІ, дотримувалась лікування, обстеження та контрольні огляди. Відповідно довідки ФОП [PERSON] №10 від 01.07.2021р. [PERSON] , [INFO] є декларантом у ФОП [PERSON] . Відповідно відомостей виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] у період з 01.04.2021р. по 30.04.2021р. перебувала амбулаторному лікуванні з діагнозом ГРВІ, дотримувалась лікування, обстеження та контрольні огляди. Таким чином, судом встановлено, що протягом шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] спадщину не прийняв, до нотаріальної контори або в орган місцевого самоврядування з відповідною заявою не звернувся, був контактним з особою, що зверталась за медичною допомогою в зв`язку з вірусом COVID-19. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Суд\~та учасники\~судового процесу\~зобов`язані керуватися\~завданням цивільного\~судочинства,\~яке превалює\~над будь-якими\~іншими міркуваннями\~в судовому\~процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить, зокрема, принцип «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети, що відповідає висновкам Верховного суду, викладеним у постанові по справі №681/203/17-ц від 17.10.2018р. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до …остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що представник відповідача визнав позовні вимоги в повному обсязі та клопотав про їх задоволення, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк 2 (два) місяці з моменту вступу рішення у законну силу. Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи клопотання Драбівської селищної ради та відсутність заперечень позивача, суд покладає судові витрати на позивача.

Outcome: approved