Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до нього, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельна ділянка, загальною площею 0,1000 га (кадастровий номер 1413200000:09:067:0353), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва. За життя батько склав заповіт, відповідно до якого заповідав позивачу все своє майно, яке буде належати йому на момент його смерті. У встановлений законом строк позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом звернувся до державного нотаріуса Першої покровської нотаріальної контори Шиленко С.В. та було заведено спадкову справу № 1\\2017. 25.02.2018 позивач прийняв спадщину на земельну ділянку та було отримано свідоцтво про право на спадщину, реєстраційний номер №2-62. Також, 20.02.2018 позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що згідно відомостей, викладених у технічному паспорті, виданому КП бюро технічної інвентаризації м. Покровськ, та довідки № 1323\\01-02 від 27.12.2017 про технічний стан житлового буднику, Сарай-3-1, сарай Ж-1, гараж Е-1 побудовані самочинно. Вказаний спадковий житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2003, який був посвідчений державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори, зареєстрований за № 2-832. У період з 2003 рік по 2009 рік батьком без дозвільних документів були збудовані наступні споруди: сарай, який зазначений в технічному паспорті 3-1; сарай, який зазначений в технічному паспорті -Ж-1; та гараж, який зазначений в технічному паспорті-Е-1. Житловий будинок за вищевказаною адресою був збудований в 1994 році, при проведені реєстрації будинку в 2003 році, введення його в експлуатацію та оформлення права власності правовстановлюючі документи були оформлені відповідно до діючого на той час Наказу № 146 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 05.09.2003, який скасований Розпорядженням № 166 Кабінету Міністрів України від 21.05.2017, відповідно до чого «...площі підвалів під будинками, а також площі мезонінів, мансард, еркерів, балконів до площі забудови не включалися». Таким чином, при оформлені технічного паспорту від 10.11.2003 мансарда не була включена до загальної та житлової площі будинку та на той час загальна площа житлового будинку склала 57, 4 м2, житлова 34,1 м2. Відповідно до Наказу № 2 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» до загальної площі будинків індивідуального (садибного), дачного, садового будинку включаються площі всіх поверхів, враховуючи мансардний, цокольний та підвальний. Та при виготовленні технічного паспорту 01.12.2020 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальна та житлова площа була визначена із зарахуванням мансарди та тамбуру. Включення мансарди та тамбуру до загальної площі будинку є реконструкцією житлового будинку без втручання в огороджувальні та несучі конструкції та інженерні системи загального користування і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» виходячи з цього, мансарда та тамбур не підлягають прийняттю в експлуатацію. Із рахуванням самочинно зведених прибудов, а саме двох сараїв та гаражу та включення до загальної площі мансарди і тамбуру суттєво змінили технічну характеристику житлового будинку, внаслідок чого змінилась загальна площа будинку - 88,3 м2, житловою площею 40,9 м2. За приписами ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державної реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Приписами п.1.ч.1.ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію права на їх обтяжень» визначено, що право власності на нерухоме майно підлягає державної реєстрації. Відповідно до приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на зазначене, померлий батько за життя не зареєстрував право власності на вищевказаний будинок площею, що збільшилась за рахунок прибудови то до позивача, як спадкоємця переходять права забудовника, що належали померлому батькові, в тому числі права здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право державної реєстрації права власності: з-1 сарай; Ж-1 сарай; Е-1 гараж, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та всі права забудовника житлового будинку з господарськими спорудами, в тому числі права здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, право на державну реєстрацію права власності на: з-1 сарай; Ж-1 сарай; Е-1 гараж, які розташовані за вищевказаною адресою в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 02 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника міської ради та просять винести рішення на розсуд суду. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] в місті Покровськ Донецької області, актовий запис про смерть № 1010 (а.с.21). На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 103356, виданого Красноармійською міською радою 08.07.2005 на підставі рішення Красноармійської міської ради від 15.03.2005 за № 4/21-46, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010515900500 [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,1000 га (кадастровий номер 1413200000:09:067:0353), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.14). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2003, який був посвідчений державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В., зареєстрований за № 2-832 [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.15). 20 лютого 2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі №2-62, спадкова справа №1/2017. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 1413200000:09:067:0353), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] було відмовлено постановою державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. від 20 лютого 2018 року оскільки згідно відомостей, викладених у технічному паспорті, виданому КП бюро технічної інвентаризації м. Покровськ, та довідки №1323/01-02 від 27.12.2017 про технічний стан житлового будинку, сарай З-1, сарай-Ж-1, гараж-Е-1 побудовані самочинно (а.с.12). Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленим станом на 10.11.2003 загальна площа житлового будинку складала 57,4кв.м, житлова 34,1кв.м (а.с.22-24). Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим на замовлення позивача [PERSON] КП «Бюро технічної інвентаризації» станом на 01 грудня 2020 року, загальна площа житлового будинку складала 88,3кв.м, житлова 40,9кв.м. За результатами проведеного технічного обстеження було встановлено проведення реконструкції будинку (мансарда, тамбур), будівництво гаражу та двох сараїв та можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.25-28). Житловий будинок за вищевказаною адресою був збудований в 1994 році, при проведені реєстрації будинку в 2003 році, введення його в експлуатацію та оформлення права власності правовстановлюючі документи були оформлені відповідно до діючого на той час Наказу № 146 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 05.09.2003, який скасований Розпорядженням № 166 Кабінету Міністрів України від 21.05.2017, відповідно до чого «...площі підвалів під будинками, а також площі мезонінів, мансард, еркерів, балконів до площі забудови не включалися». Таким чином, при оформлені технічного паспорту від 10.11.2003 мансарда не була включена до загальної та житлової площі будинку та на той час загальна площа житлового будинку склала 57, 4 м2, житлова 34,1 м2. Відповідно до Наказу № 2 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» до загальної площі будинків індивідуального (садибного), дачного, садового будинку включаються площі всіх поверхів, враховуючи мансардний, цокольний та підвальний. Та при виготовленні технічного паспорту 01.12.2020 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] загальна та житлова площа була визначена із зарахуванням мансарди та тамбуру. Включення мансарди та тамбуру до загальної площі будинку є реконструкцією житлового будинку без втручання в огороджувальні та несучі конструкції та інженерні системи загального користування і відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» виходячи з цього, мансарда та тамбур не підлягають прийняттю в експлуатацію. Із рахуванням самочинно зведених прибудов, а саме двох сараїв та гаражу та включення до загальної площі мансарди і тамбуру суттєво змінили технічну характеристику житлового будинку, внаслідок чого змінилась загальна площа будинку - 88,3 м2, житловою площею 40,9 м2. За інформацією державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. від 23.04.2021, наданою на виконання ухвали суду від 13 квітня 2021 року, на майно, яке залишилось після смерті - [PERSON] , померлого [INFO] , згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64480722 від 23.04.2021, відкрита спадкова справа за №1/2014 від 10 січня 2017 року. З заявами про прийняття спадщини за заповітами звернулись: сини померлого - [PERSON] та [PERSON] ; з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя звернулась дружина померлого - [PERSON] . На ім`я [PERSON] було видане Свідоцтво про право власності за реєстровим №2-156 від 24.04.2018 на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - на ім`я [PERSON] були видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. 27.07.2009 за реєстровим №3249 на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] за реєстровим №2-62 від 22.02.2018; - на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. 23.03.2009 за реєстровим №1140 на 1/2 частину житлового будинку та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за реєстровими №2-158 та №2-159 від 24.04.2018; - на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №2-161 від 24.04.2018 на 2/3 автомобіля, з урахування 1/3 частки майна від якої відмовилась дружина спадкодавця [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64480721 від 23.04.2021 було знайдено заповіти від імені [PERSON] , [INFO] , заповіти посвідчено приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. 23.03.2009 за реєстровим №1140 та 27.07.2009 за реєстровим №№32449. 20 лютого 20018 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстави відмови викладені у Постанові (а.с.40-44) Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, позивач має законні підстави для визнання права власності на житловий будинок, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved