Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Ватутінське автотранспортне підприємство 17163» про скасування заборони на відчуження майна. Свої вимоги мотивує тим, що 10.12.1975 року рішенням виконкому Звенигородської міської ради за №25 «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки» йому було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці №117а по вул.Свободи, площею 600 кв.м. Так як коштів на будівництво було недостатньо, приблизно в квітні 1976 року він взяв позику в розмірі 500 карбованців у Ватутінському виробничому об»єднанні вантажного автотранспорту 23663, де він в той час працював водієм. Приблизно за два роки шляхом щомісячного відрахування з заробітної плати грошей в розмірі близько 22 карбованців він в повному обсязі розрахувався з підприємством. На відведеній йому земельній ділянці побудував житловий будинок з надвірними спорудами та здав його в експлуатацію і отримав право власності на нього, що стверджується витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В кінці минулого року він мав намір переоформити частину будинку на сина, але нотаріус повідомив, що в даний час будь-які дії по відчуженню його будинку неможливі, так як в архіві зберігся запис про заборону відчуження на підставі повідомлення б/н Ватутінського автооб»єднання 23663 від 16.04.1976 року за № реєстру 153222-274 та запропонувала звернутись до підприємства для вирішення питання про зняття заборони. З метою досудового врегулювання спору він звернувся до ПАТ «Ватутінське автотранспортне підприємство 17163», як правонаступника з пропозицією зняття заборони відчуження, але отримав довідку 30.01.2019 року №02-01, відповідно до якої відповідач стверджує факт його роботи на підприємстві водієм з 22.08.1974 року по 22.01.1985 року. Будь-які дані про надання йому позики в 1976 році та про її погашення в підприємстві відсутні, а тому у зв»язку з відсутністю інформації, підприємство не може звернутись до нотаріуса про зняття заборони на відчуження його майна, але не заперечує і не має ніяких обмежень щодо реалізації будинку, а заборона відчуження будинку створює перешкоди у здійсненні ним права в повному обсязі розпоряджатися його власним будинком. Позивач просить суд скасувати заборону на відчуження житлового будинку №117а по вул.Свободи в м.Звенигородка, Черкаської області, накладену державним нотаріусом на підставі повідомлення Ватутінського автооб»єднання 23663 16.04.1976 року, номер реєстру 153222-274, який належить на праві власності [PERSON], РНОКПП [NUMBER], [INFO], зареєстрованому [INFO]. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Ватутінське АТП 17163» [PERSON] в підготовче засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути вказану справу без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку\~ст.206 ЦПК України\~визнання ним позову прийнято судом. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, визнаючи в порядку\~ст.223 ЦПК України\~необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.12.1975 року рішенням виконкому Звенигородської міської ради за №25 «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки» [PERSON] було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці №117а по вул.Свободи, площею 600 кв.м. /а.с.7/. Між тим, [PERSON]\~зазначає про те, що так як коштів на будівництво було недостатньо, приблизно в квітні 1976 року він взяв позику в розмірі 500 карбованців у Ватутінському виробничому об»єднанні вантажного автотранспорту 23663, де він в той час працював водієм. Приблизно за два роки шляхом щомісячного відрахування з заробітної плати грошей в розмірі близько 22 карбованців він в повному обсязі розрахувався з підприємством. На відведеній йому земельній ділянці побудував житловий будинок з надвірними спорудами та здав його в експлуатацію і отримав право власності на нього. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2018 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м.Звенигородка по вул.Свободи, №117а зареєстрований за позивачем [PERSON] /а.с.8/. В кінці минулого року позивач мав намір переоформити частину будинку на сина, тому звернувся до нотаріуса з метою відчуження частини належного йому житлового будинку №117а по вул.Свободи в м.Звенигородка, шляхом посвідчення договору дарування своєму сину. При підготовці документів нотаріусом було виявлено заборону на вищевказане майно, накладену Звенигородською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 4992492, дата реєстрації 22.05.2007 року, підстава обтяження: повідомлення б/н, Ватутінське автооб»єднання 23663, дата виникнення: 16.04.1976 року, № реєстратора 153222-274 /а.с.9/. Таким чином, нотаріусом позивачу було рекомендовано звернутися до підприємства для вирішення питання зняття заборони, яка була накладена на будинок. Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «Ватутінське АТП 17163» від 30.01.2019 року, вих.№02-01, [PERSON], [INFO] дійсно працював у Ватутінському виробничому об»єднанні вантажного автотранспорту 23663 водієм з 22.08.1974 року по 22.01.1985 рік. На даний час в підприємстві відсутні будь-які документи щодо надання позики, а також про сплату заборгованості [PERSON] Виходячи з вищезгаданого підприємство не має ніяких обмежень зі своєї сторони стосовно продажу (переоформлення) будинку. Наказом №90 від 08.07.1986 р. Черкаського обласного управління вантажного автотранспорту Ватутінське виробниче об»єднання вантажного автотранспорту 23663 перетворено в Ватутінське АТП 17163. У відповідності до наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області №299-АТ від 31.10.1995 року засновано Відкрите акціонерне товариство «Ватутінське автотранспортне підприємство 17163», яке є правонаступником Ватутінського АТП 17163. У відповідності до рішення загальних зборів акціонерів від 29.10.2011 року ВАТ «Ватутінське автотранспортне підприємство 17163» з 07.03.2012 р. є Приватним акціонерним товариством «Ватутінське автотранспортне підприємство 17163» /а.с.10/. Відповідно до\~ст. 73 Закону України "Про нотаріат"\~нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно\~ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право виманати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Крім того, згідно з постановою Пленуму ВССУ № 5 від 3 червня 2016 року, належними відповідачами у справах за позовом про зняття арешту з майна є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно із ч. 1 ст.\~316, ч. 1,\~2\~ст.\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже, накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача [PERSON] на вільне розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved