Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідачів. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка посилається, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21 травня 1977 року по 25 червня 1998 року шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу з [PERSON] вони, як подружжя, за спільні кошти придбали квартиру в ЖК "Левада", що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, хоча оформлення правовстановлюючих документів здійснювалось на ім'я [PERSON]В . Після розірвання шлюбу майно вони не ділили, так як домовилися продовжувати проживати у зазначеній квартирі. 2 липня 2016 року [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті є діти [PERSON] та [PERSON] Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали заяву про проведення судового засідання без їх участі, позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та та [PERSON], який було укладено 21 травня 1977 року, розірваний 25.06.1996 р. (а.с.4, 33) В період перебування в зареєстрованому шлюбі, [PERSON] була придбана трьохкімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОЖК "Левада" (а.с.5). Відповідно до ордеру № 1422 від 2.09.1981 року, виданого на підставі рішення виконкому Комінтернівської районної Ради народних депутатів м. Харкова від 01.09.1981 року № 468/16 [PERSON] та його сімї ( [PERSON] дружина, [PERSON] син) було надано квартиру [ADDRESS] (а.с.38-39). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 02 липня 2016 року в м. Харкові.(а.с. 15). Також в судовому засіданні встановлено, що на даний час в спірній квартирі проживає позивач та відповідачі. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи, що спірна квартира була набута [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] є обєктом права спільної сумісної власної подружжя. Судом не встановлено, що існували будь-які домовленості між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення частин у спільній сумісній власності, шлюбний договір або договір про встановлення часток не укладався, інших обставин, які б свідчили про виділ часток в квартирі між ними нема. У звзку із чим суд приходить до висновку про можливість визначення часток [PERSON] та померлого [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя, вважати, що кожному з них належала 1/2 частина спірної квартири в порядку спільної сумісної власності подружжя. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, до цивільних відносин між сторонами з приводу визнання об'єктами права спільної сумісної власності будинку застосовується Кодекс про шлюб та сім'ю України, затверджений 20.06.1969 року, оскільки право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна було набуто на час його чинності. Згідно зі ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Кожний з подружжя має рівні права на майно і в тому випадку, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми чи з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. При цьому ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними. Спірне нерухоме майно позивачка із [PERSON] не ділили, так як домовилися про подальше проживання в ній кожного. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] та [PERSON]в., померлим 02072016 року, права власності за кожним на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. На підставі викладеного та

Outcome: approved