Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] ([ADDRESS]) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ([ADDRESS]) з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 30.06.2012р. сторони зареєстрували шлюб, мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] та між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні дитини. Також на її утриманні перебуває син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], якого виховує як одинока мати. Чоловік позивачки являється громадянином Турецької Республіки, систематично від"їжджає за кордон на тривалий час, протягом якого дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON] Допомогу на утримання дитини надає не регулярно та не в достатньому обсязі, необхідному для забезпечення належного рівня оздоровлення дитини, його фізичного, морального та духовного розвитку. Позивачці відомо, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію та має прибуток з надання в оренду нерухомого майна, інших неповнолітніх дітей не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили суд позов задоволити. Відповідач та його представник [PERSON] в запереченнях на позовну заяву та в судовому засіданні позовні вимоги частково визнали, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є пенсіонером та єдиним його офіційним доходом є пенсія в розмірі 2950 турецьких лір, що еквівалетно 18 201,50 грн., яка сплачується згідно законодавства Турецької Республіки, громадянином якої являється [PERSON] Також на утриманні у відповідача перебувають його батьки, які не отримують пенсію та до яких останній літає 1 раз на 30-40 днів, більшість часу проводить в Україні з дитиною [PERSON], [INFO] Крім того, він оплачує комунальні платежі та фінансово утримує дружину і дитину, а тому позов визнає в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 70% встановленого прожиткового мінімуму щомісячно на дитину до досягнення сином повноліття. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного права. Встановлено, що 30.06.2012р. сторони зареєстрували шлюб, мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП "Соснівська СУБ" Черкаської міської ради Дільниця №4 від 08.02.2018р. №412. Також на її утриманні перебуває син від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Між сторонами виник спір щодо участі в утриманні неповнолітнього сина, в зв'язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, які мають істотне значення (ст.182 СК України). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, кожен з яких не обмежений у працездатності, відповідач отримує пенсію в розмірі 2950 турецьких лір, що еквівалетно 18 201,50 грн., інших неповнолітніх дітей не має, має на утриманні батьків, участь в утриманні яких за законом зобов'язані брати участь також брат та сестра відповідача, позивачка має на утриманні ще одну неповнолітню дитину та отримує відповідну соціальну допомогу, також не обмежена у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітнього сина, оскільки кожен з батьків в рівній мірі зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітньої дитини. Крім того, оскільки при подачі позову про стягнення аліментів позивач був звільнений від оплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial