Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Підгаєцька районна державна адміністрація про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованому суду письмовому клопотанні, яке долучене до матеріалів справи. В судове засідання представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Підгаєцької районної державної адміністрації, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки при видачі державного акта на ім'я спадкодавця були допущені технічні помилки. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як роз'яснено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19 березня 2010 року) виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України, судам (підсудні) справи за заявами, зокрема: - з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Судом встановлено, що тітці позивача - [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02 липня 2009 року, належала земельна ділянка площею 1,11 га., кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Тітка позивача, тобто рідна сестра його матері - [PERSON] 15 квітня 2015 року у Голгочанській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області склала заповіт, за яким усе своє майно заповіла позивачу. Тітка позивача - [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 2017 року, виданим виконавчим комітетом Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області. Встановлено, що за кадастровим номером [NUMBER] в Державному земельному кадастрі зареєстрована земельна ділянка площею 1,1148 га., що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 18 квітня 2006 року, зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010665800071, який був виданий на ім'я [PERSON], жительки с. Голгоча Підгаєцького району. На даний час власником вказаної земельної ділянки відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30 грудня 2015 року виданого приватним нотаріусом Підгаєцького нотаріального округу, є Халімон Марія Григорівна. Як вбачається із інформації відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру від 10 грудня 2018 року, при видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02 липня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010965800059, було допущено помилку в зазначенні кадастрового номера земельної ділянки, а відповідно й плану її меж та суміжних землевласників. Зокрема у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02 липня 2009 року виданому на ім'я [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки площею 1,11 га., яка розташована на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області було помилково зазначено [NUMBER], замість вірно [NUMBER]. Зазначений факт, підтверджується також копіями державних актів на право власності на земельну ділянку виданими на ім'я [PERSON] та [PERSON], у яких кадастровий номер земельних ділянок дублюється, а саме: [NUMBER]. Частиною 9 ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. У відповідності із ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати покласти на позивача в межах ним понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved