Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Описова частина 23.05.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК»\~звернулось до суду з позовом, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2009 в розмірі 16\~542,30 грн. 21.07.2020 від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» збільшило позовні вимоги та просило стягнути із [PERSON] борг за кредитним договором б/н від 03.03.2009 в розмірі 27146 гривень 12 копійок. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача На обґрунтування позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказало, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву б/н від 03.03.2009, згідно якої отримав кредит у розмірі 7\~000\~грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та погодився з тим, що ця заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 25.06.2020 утворилася заборгованість у розмірі 27\~146,12 грн, яка включає: 9349, 25 грн - заборгованість за простроченим кредитом; 3260 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом в порядку статті 625 ЦК України, 12767,03 грн заборгованість по пені; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1268,86 грн - штраф (процентна складова). 24.01.2020 [PERSON] подав відзив (а.с.142-144), в якому позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Посилається на те, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить його підпису. Не має підтверджень того, що саме надані позивачем Умови та Правила були додатком до підписаної ним анкети-заяви. Підписана ним 03.03.2009 заява не містить відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, лише містить погоджений розмір процентів, що складає 30%. У відповіді на відзив (а.с.149-155) представник позивача вказує, що відповідач особисто підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", в якій вказано процентну ставку, розмір комісії та штрафів. Зазначає, що сторонами обговорені усі істотні умови договору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 06.09.2019, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження. 21.07.2020 від позивача надійшла заява зі збільшеними позовними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов, погодився на сплату боргу за тілом кредиту. Пояснив, що Умови та правила банківських послуг йому не були надані на підпис та він з ними не знайомий. Представник відповідача, адвокат Дудник В.В. підтримав подані відзив ти письмові пояснення, податі після збільшення позовних вимог. Вважає, що довідка не є складовою договору, на неї немає посилання у заяві анкеті. Умови та правила надання банківських послуг тарифи відповідачем не підписані, а отже не є складовою договору. Окремо просить звернути увагу, що нарахування і пені, і штрафу суперечить закону. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 03.03.2009 [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а.с. 84). Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] кредитним ліміт за картковим рахунком № [NUMBER] неодноразово змінювався та 21.01.2016 був збільшений до 7000 гривень ( а.с. 233). [PERSON] за договором б/н було видано 4 кредитні карти, остання із яких відкрита 04.07.2018 зі строком дії до 06 / 2022 ( а.с. 234). Умови та правила надання банківських послуг, що долучені до позову, не місять підпису відповідача ( а.с. 85-106). Тарифи позивачем до позову не долучено. Відповідно до\~ підписаної\~відповідачем довідки\~про умови\~кредитування з\~використанням кредитки\~«Універсальна,\~55днів\~пільгового періоду»,\~базова процентна\~ставка складає\~2,5\~на місяць.\~За несвоєчасне\~погашення кредиту\~ сплачується\~пеня,\~яка включає\~пеню,\~що дорівнює\~базовій процентній\~ставці /30\~та нараховується\~за кожний\~день прострочення\~кредиту та\~пеню \~1%\~від заборгованості,\~але не\~менше 10\~грн на\~місяць,\~нараховується один\~раз на\~місяць при\~наявності прострочення\~по кредиту\~або процентам\~5\~та більше\~днів при\~виникненні \~прострочки на\~суму більше\~50\~грн.\~За порушення\~строків платежів\~по будь-якому\~із грошових\~зобов`язань більше\~ніж на\~90\~днів \~сплачується штраф\~ 500\~гривень +\~5%\~від суми\~заборгованості по\~кредитному ліміту\~з урахуванням\~нарахованих процентів\~та комісії\~ ( а.с. 83, том 1). З розрахунку заборгованості та довідки про рух коштів (а.с. том 2) вбачається, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносив грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом. Станом на 25.06.2019 банком нараховано [PERSON] заборгованість у розмірі 27 146,12 грн, яка включає: 9349, 25 грн - заборгованість за простроченим кредитом; 3260 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом в порядку статті 625 ЦК України, 12767,03 грн заборгованість по пені; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1268,86 грн - штраф (процентна складова) ( а.с. 12-18). Норми права, які застосував суд Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки суду Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк просив, крім простроченого тіла кредиту, стягнути пеню, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно\~ст.\~625\~ЦК України та штрафи. Суд частково задовольняє позовні вимоги, стягуючи борг за тілом кредиту в межах погодженого із банком ліміту заборгованості та штрафи 500 грн + 5 % від суми боргу, із таких підстав. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів Банку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. До позову АТ КБ "Приватбанк" Тарифів не долучило. Банком надано довідку про умови кредитування, яку суд розцінює як складову договору про погоджені умови кредитного договору, оскільки така довідка містить умови отримання кредиту, пільгового періоду, сплату процентів за кредит, умови повернення кредиту, сплату комісії та неустойки. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03липня 2019 року у справі №342/180/17 зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За таких підстав, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Отже вказані Умови та правила банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 03.03.2009. Пред`являючи позов про стягнення боргу за простроченим кредитом в розмірі 9349, 25 грн, при тому, що ліміт кредиту складає 7000 гривень, банк не обґрунтував нарахування боргу за простроченим тілом кредиту в такому розмірі. Довідка про рух коштів не доводить отримання [PERSON] кредиту у розмірі більшому ніж 7000 гривень. Позовних вимог про стягнення процентів банк не заявляв. Таким чином, суд стягує борг за кредитом в межах погодженого ліміту, в розмірі 7000 гривень. Суд задовольняє частково позовні вимоги щодо стягнення штрафів 500 гривень ( фіксована частина) та 5 % від суми простроченого боргу. Процентна складова штрафу - 5% від суми боргу, яка стягується судом та складає 7000 гривень складає 350 гривень. Отже, із відповідача слід стягнути 850 гривень штрафів. Суд відмовляє у стягнені пені, з таких підстав. Обґрунтовуючи нарахування пені, банк в позові вказав, що пеня нараховується, відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів. Між тим, судом встановлено, що Умови та правила банківських послуг не є складовою договору, укладеного між сторонами 03.03.2009, оскільки не підписані позичальником. Тарифи банком до позову взагалі не було долучено. В свою чергу, відповідно до підписаної відповідачем 03.03.2009 довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за несвоєчасне погашення кредиту сплачується пеня, яка включає пеню, що дорівнює базовій процентній ставці /30 та нараховується за кожний день прострочення кредиту та пеню 1% від заборгованості, але не менше 10 грн на місяць, нараховується один раз на місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Між тим, із розрахунку заборгованості вбачається, що нарахована пеня не узгоджується із умовами кредитного договору. Крім того, суд зазначає нарахування Банком і пені за порушення строків погашення заборгованості, і штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором фактично є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, що суперечить статті 61 Конституції України, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 12767,03 грн. Щодо стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно\~ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого. Анкета-заява та довідка про умови кредитування від 03.03.2009, яка підписана [PERSON] не містить відомостей щодо погодження сторонами розміру відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Обґрунтовування стягнення банком процентів за ст. 625 ЦК України в позові відсутнє. Із розрахунку заборгованості та довідки про рух коштів вбачається, що банк розпочав проводити нарахування процентів в порядку статті 625 ЦК України, починаючи із листопада 2019 року в розмірі, що перевищує 600 гривень на місяць. Отже позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками згідно зі ст. 625 ЦК України, не у розмірі, встановленому законом (3% річних), а у іншому розмірі, не погодженому договором. Крім того, як було встановлено судом, кредитна картка, видана [PERSON] має строк дії - до червня 2022 року. Із позовом про дострокове повернення наданого кредиту банк звернувся у травні 2019 року. За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову і в частині стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 3260, 98 грн, оскільки на час пред`явлення банком позову, прострочена заборгованість ще не виникла. Таким чином, суд стягує заборгованість за кредитним договором в розмірі 7850 гривень. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 555,51 грн (7850 * 1921: 27146,12).

Outcome: partial