Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначив, що за життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким все належне майно заповів йому, а тому на дану спадщину він претендує як спадкоємець за заповітом. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов підтримує. Поряд з тим подав заяву про уточнення обгрунтування позовних вимог. Представник відповідача Мельнице - Подільської селищної ради - селищний голова Боднарчук В.В. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, при цьому зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Боришківці Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 06 червня 2019 року Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Ще за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та все те, що буде належати йому на день смерті, заповів своєму зятю - позивачу [PERSON] . Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 14 серпня 2018 року, посвідченого секретарем виконкому Мельнице-Подільської селищної ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 773. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , та яку позивач прийняв, подавши 19 червня 2019 року заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за № 178/2019. 19 лютого 2020 року позивач звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадщини на майно матері, яке складається з 1/3 частини спірного будинковолодіння, однак у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з довідки Мельнице-Подільської селищної ради №435 від 20.05.2020, листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., матеріалів спадкової справи № 178/2019, відкритої до майна померлого [PERSON] . Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померлий [PERSON] , його дружина [PERSON] та [PERSON] , були його членами, що стверджено копіями по господарських книг за 1991-1995 роки, випискою з даної книги та довідкою Мельнице-Подільської селищної ради №602 від 29.05.2020. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлий [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] . Однак, померлий [PERSON] у визначеному законом порядку, за життя, не оформив своє право власності на належну йому частину будинковолодіння. Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради №603 від 29 травня 2020 року та архівного витягу з рішення Вигодської сільської ради від 30 листопада 1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 60 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку та 0, 35 га для ведення особистого господарства. При цьому земельна ділянка площею 0, 25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , передана в приватну власність саме вказаним рішенням. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., матеріалів спадкової справи № 178/2019, відкритої до майна померлого [PERSON] . Згідно характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11 лютого 2020 року та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виготовлених техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] , інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 702900 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved