Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції сторін та інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Жовтневої сільської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку площею 5,95 га, кадастровий номер 2325281200:17:001:0014, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не можливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що вказується у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 16.10.2019. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л. від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою витребувано з Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області спадкову справу післяпомерлого [INFO] [PERSON] . [INFO] на адресу до суду направлено відзив від відповідача [PERSON] , в якому остання проти задоволення позовних вимог не заперечує. 11 грудня 2019 на адресу до суду направлено зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Жовтневої сільської ради про визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку площею 5,95 га, кадастровий номер 2325281200:17:001:0014, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не можливо у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що вказується у постанові про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 29.11.2019. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, в зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 17 лютого 2020 року. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Сторони по справі на розгляд справи в судове засідання не з`явилися. Позивач за первісним позовом [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача за зустрічним позовом, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти задоволення первісного позову. Представник Жовтневої сільської ради через канцелярію суду надав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради. В своєму клопотанні також просить позов [PERSON] до Жовтневої сільської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином; відзив на позов не надавав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 лютого 2019 року, виданого Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Родинні відносини померлого [PERSON] а з позивачем за первісним позовом [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 28.12.1995. Родинні відносини померлого [PERSON] а з позивачем за зустрічним позовом [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [NUMBER] від 08.08.1978, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.12.1995, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.2006, та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2007. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі, право власності на земельну ділянку площею 5,95 га, кадастровий номер 2325281200:17:001:0014, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №052363 від 29.09.2009 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.10.2019. Спадкова справа №173/2019 після смерті [PERSON] а заведена за заявою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які у встановленому законом порядку звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідно до матеріалів спадкої справи №173/2019 після смерті [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON] , позивач за зустрічним позовом [PERSON] та відповідач [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, частки яких є рівними. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] неможливо у зв`язку з тим, що позивачі не можуть надати оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 5,95 га, кадастровий номер 2325281200:17:001:0014, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Жовтневої сільської ради Токмацького району Запорізької області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №052363 від 29.09.2009, про що вказується у постановах про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 16 жовтня 2019 року №1138/02-31 та від 29 листопада 2019 року №1007/02-31. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року №3425-ХІІ "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відповідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що право власності позивача не визнається іншою особою, а тому є підставою для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в судовому порядку. У відповідності до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до п.«в» ч.1 ст.87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п.8 ч.1 ст.27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Тобто на теперішній час неможливо отримати дублікат або повторно Державний акт на право приватної власності на землю. Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивачі є такими, що прийняли спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає первісний та зустрічний позови такими, що підлягають задоволенню, сам факт відсутності правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно набуто у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки земельна ділянка набута спадкодавцем правомірно, то позивачі мають право отримати майно у власність в порядку спадкування за законом. Висновки суду: Відповідно до положень ст.3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність. Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд також враховує відсутність заперечень про задоволення позову відповідачами, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.95 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне первісний та зустрічний позови задовольнити і визнати за [PERSON] та [PERSON] , право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 5,9500 га, кадастровий номер 2325281200:17:001:0014, кожній. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved