Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Хустської державної нотаріальної контори, АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10006/0114 філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк», в якому просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна, яке належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - реєстраційний номер обтяження № 3968137, яка накладена за повідомленням б/н від 05.08.1992 року Хустського відділення Ощадбанку, зареєстрованого 30.10.2006 року реєстратором Хустською державною нотаріальною конторою. Позов обґрунтовує тим, що він як власник земельної ділянки та частини будинку [ADDRESS] , маючи намір розпорядитися належним йому майном, звернувся до нотаріуса з метою оформлення відповідного правочину, але нотаріус повідомив йому, що на вищезазначений будинок накладено арешт. Реєстраційний номер обтяження: 3968137 від 30.10.2006 року, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 05.08.1992 року Хустського відділення Ощадбанку, тип майна: [ADDRESS], адреса нерухомого майна: [ADDRESS] . Вважає, що вказана заборона на відчуження є незаконною та такою, що порушує права власника на вільне володіння і розпорядження своїм майном, оскільки вона є не актуальною, так як позивач не має ніяких боргових зобов`язань перед Хустським відділенням Ощадбанку. Також зазначає, що вказана заборона накладена на неправильну адресу, оскільки при накладенні обмеження вказаний будинок мав адресу: [ADDRESS] , а після перейменування вулиць вказаний будинок отримав адресу: [ADDRESS] , а не [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представником [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача Хустської ДНК в судове засідання не з`явився. Від завідуючої Хустською ДНК Турчин В.Ф. до суду надійшов лист про розгляд даної справи у відсутності представника держнотконтори, заперечень щодо скасування обтяження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладеного за повідомленням Хустського відділення Ощадбанку від 05.08.1992 року, Хустська ДНК не має. Представник відповідача АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інших заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] є власником в цілій частині земельної ділянки розміром 0,0467 га, кадастровий номер 2110800000:01:057:0063, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ) та в 1/2 частині незавершеного будівництвом житлового будинку, збудованого на вказаній земельній ділянці. Дана обставина стверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон № 3968137 на належний позивачу будинок накладено заборону на відчуження, реєстраційний номер обтяження: 3968137 від 30.10.2006 року, стан: реєстрація обтяження, реєстратор Хустська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 05.08.1992 року Хустського відділення Ощадбанку, тип майна: [ADDRESS], адреса нерухомого майна: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 73 Закону України "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до довідки, виданої АТ «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ № 10006/0114 філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» за вих. № 666 від 29.10.2019 року, інформація щодо отримання кредиту [PERSON] у філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» відсутня. Філія Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» підтверджує, що [PERSON] не є боржником АТ «Ощадбанк» та не заперечує щодо зняття заборони відчуження з нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Одночасно судом встановлено, що рішенням № 471 виконавчого комітету Хустської міської ради від 08.12.2017 року житловому будинку, загальною площею 298,73 кв.м., власниками якого є [PERSON] та [PERSON] , побудованому на земельній ділянці за кадастровим номером 210800000:01:057:0063, присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Крім того, довідкою № 28/19 від 25.11.2019 року, виданою комунальним підприємством «Архітектура» стверджено, що земельна ділянка по [ADDRESS] після перейменувань вулиць та присвоєння номерів житловим будинкам, має адресу: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження житлового будинку порушує право позивача володіти і розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а зняття заборони на відчуження майна не може бути проведено на загальних підставах, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, знайшли своє підтвердження та обґрунтування в ході судового розгляду, а тому позов [PERSON] слід задовольнити та зняти заборону на відчуження нерухомого майна, яке йому належить.

Outcome: approved