Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлим [INFO] , не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини з січня 2012 року. В обгрунтування позову вказала, що з січня 2012 року проживала однією сім`єю з [PERSON] , з яким працювала на АТ "Комбайновий завод імені Г.І. Петровського". Проживали у належній йому квартирі [ADDRESS] , мали спільний бюджет, разом вели домашнє господарство, спільні кошти (заробітна плата, пенсія) витрачали на спільні потреби, піклувалися один про одного. Ні вона, ні [PERSON] в період спільного проживання в шлюбі з іншими особами не перебували. 24 жовтня 2019 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав квартиру їй. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS] . 02.12.2019 року вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Станом на день звернення до суду, їй стало відомо, що окрім вказаної квартири, [PERSON] належить також гараж та банківський вклад. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, не має можливості, оскільки не перебувала у зареєстрованому зі спадкодавцем шлюбі, заповіт на вказане майно він не сладав, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 29 січня 2020 року представником Херсонської міської ради подано відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенн позову, з підстав відсутності належних та допустимих доказів спільного проживання, ведення спільного господарства тощо. 10 лютого 2020 року позивачем подано відповідь на відзив у якому просила задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, викликано свідків. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач вказала, що з 2012 року проживала однією сім`єю із [PERSON] , який помер [INFO] , вели спільне господарство, купували речі, мали спільний бюджет. До вказаних відносин обидва були у зареєстрованих шлюбах. Представник Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, просила відмовити у задоволенні позову. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] дружина його двоюрідного діда [PERSON] . Вони проживали однією сім`єю дуже довго, приблизно 8-10 років. Дід, після смерті своєї дружини у 2008 році якийсь час проживав один, а потім представив сім`ї [PERSON] як свою нову дружину. Він з дідом спілкувався дуже часто (на всі дні народження, свята). Разом виїжджали на природу. Зустрічалися за місцем проживання [PERSON] та його дружини [PERSON] по [ADDRESS] . [PERSON] була його дружина: вона готувала, прибирала. Дід [PERSON] та [PERSON] були фактично родиною. Так, він допомагав їм у покупці телевізору на кухню для тітки [PERSON] . Бюджет у них був спільним. Похоронами діда займалась [PERSON] , а він їй допомагав, [PERSON] замовила пам`ятник. Ніхто у родині не оспорює факт того, що [PERSON] перебувала у фатичних шлюбних стосунках з померлим та вважають її єдиною спадкоємицею його майна. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що позивачка його знайома, а [PERSON] товариш, якого знає з 80 років. Він з [PERSON] проживав однією сім`єю, вперше її побачив у 2010-2011 роках, а на дні народження у 2012-2013 роках [PERSON] її представив як свою дружину. Вони разом відпочивали на дачі, на свята, з їх відносин було зрозуміло, що вони проживають разом, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, здійснюють спільні покупки. Вони були завжди разом, разом ходили на ринок, до магазину, відвідували свята. Вони дарували подарунки від двох, як від сім`ї. Про смерть [PERSON] йому повідомила [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її добрий знайомий, а [PERSON] його дружина. [PERSON] знає з 80 років, з [PERSON] познайомилася у 2012 року на дні народженні [PERSON] , він її представив як свою дружину. Вони проживали постійно у [PERSON] , це була сім`я. Вони зустрічалися як сім`ї на дачі, на свята. [PERSON] саме його дружина, вони разом здійснювали покупки, ходили на ринок, в магазини. Їй відомо, що вони разом придбавали телевізор [PERSON] на день народження, бюджет у них був спільний. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] сусіди, живе з ними по сусідству. З 2010-2011 роких знає їх як сусідську пару, вони разом їздили на море, товаришували. Познайомились вони біля під`їзду, [PERSON] представив [PERSON] як свою дружину, вони разом проживали, разом ходили на роботу, відпочивали. Вона з ними неодноразово відпочивала на морі, востаннє влітку 2019 року. Суд, заслухавши вступні слова позивачки, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] 24 жовтня 2019 року складено заповіт, яким він належне йому на праві власності майно, а саме належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А., зареєстровано в реєстрі за №834, 835 (арк. справи 8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.11.2019 року (арк. справи 9). Згідно довіреностей №deperI2019041915103184343 D-AB від 19.04.2019 р., №deperI201904191515054161170 D-AB від 19.04.2019 р., №deperI2019041915082980149 D-AB від 19.04.2019 р., №deperI2019041915015797504 D-AB від 19.04.2019 р., [PERSON] уповноважував [PERSON] розпоряджатися його рахунками, відкрими у АТ "Акцент-Банк" (арк. справи 20-23). За матеріалами спадкової справи №12/2019 зведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що 02.12.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (арк. справи 37). 22 травня 2020 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №291 (арк. справи 79). Згідно листа Херсонського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №2977/175-20 від 17.06.2020 р., не підтверджено факт народження дітей, батьком яких вказано [PERSON] ( [PERSON] ). Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнові права фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт про встановлення якого просить позивач, дасть їй підстави для реалізації свого права як спадкоємця. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 08 жовтня 2020 року. На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 258,259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,

Outcome: approved