Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

ПАТ КБ "Приват Банк" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 9542 грн. 24 коп. та судові витрати, позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем обов'язків за кредитного договору від 04.09.2007 року. Представник позивача позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 963,81 грн, 284, 04 грн заборгованості по комісії та 6363 грн 88 коп. пені. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, у зв'язку із пропуском строків позовної давності, а у разі, якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зменшити пеню, оскільки вона перевищує значно розмір заборгованості. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04.09.2007 року між банківською установою та [PERSON] укладений кредитний договір на суму 1578 грн грн. зі сплатою відсотків за користуванн кредитом в розмірі 5,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із неналежним виконанням умов вищезазначеного договору за заявою ЗАТ КБ "Приватбанк" судовим наказом по справі № 2-н-294/09 було стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 4133,32, яка, як вбачається із матеріалів справи № 2-н-294/09, утворилась станом на 04.03.2009 року та складалась із заборгованості за кредитом в сумі 1513, 95 грн, 946 грн 42 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 615 грн 42 коп заборгованості по комісії, 384,51 грн пені та 573 грн 02 коп. штрафу. 20.07.2010 року [PERSON] сплатив 4134 грн заборгованость, стягнута за судовим наказом, що підтверджується копією квитанції (а.с. 37) та випискою по рахунку [PERSON].(а.с. 63 - 76). У відповідності до вимог ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 2 ст. 258 ЦК України,позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Частинами першою - третьою ст.. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості 23.09.2014 року. Отже, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що позивачем не пропущена позовна давність, оскільки п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (стандарт), термін позовної давності за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю в 5 років. Крім того, слід зазначити, що строк позовної давності переривався 14.04.2009 року, у зв'язку із поданням заяви про видачу судового наказу та 20.07.2010 року, у зв'язку із частковою оплату заборгованості. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка за період з 05.03.2009 року по 21.07.2010 року становить по відсоткам - 963,81 грн, заборгованості по комісії - 899, 46 грн та заборгованості по пені за періодз 05.03.2010 року по 21.07.014 року становить 6363,88 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку (а.с. 5-6, 63-76). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки представником позивача подано заяву про зменшення неустойки та з урахуванням того факту, що неустойка значно перевищує суму основному боргу, суд вважає за можливе зменшити неустойку до 500 грн. Отже стягненню підлягають на користь позивача заборгованість по процентам - 963,81 грн, заборгованість по комісії - 284,04 грн та пеня в розмірі 500 грн На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial