Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітніх покликаючись на те, що згідно з рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2006 року він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 100 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття, а за рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2009 року він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. Виконавчі листи знаходяться на виконанні у бухгалтерії по місцю роботи, де проводиться своєчасне стягнення аліментів. Через те, що розмір відрахувань перевищує 70 відсотків його щомісячного заробітку, йому залишається сума менша за прожитковий мінімум, а тому просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на неповнолітніх. У позові позивач посилається також на погіршення економічного стану в державі, вважаючи, що ця обставина повинна бути врахована при вирішенні позову про зміну розміру аліментів. \~\~ В судовому засіданні представник позивача \~позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх за рішеннями суду, посилався на погіршення матеріального становища позивача, його стану здоров'я, а також на недостатню суму коштів для проживання після відрахування з нього аліментів. \~ \~\~Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в 2 обґрунтування своїх заперечень вказували на відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], у зв'язку з чим просили суд відмовити в задоволенні \~позовних вимог, посилаючись на те, що батько зобовязаний брати участь в утриманні неповнолітніх. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та розгляд справи, в судове засідання не з'явилася. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов \~задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають окремо від позивача, разом з відповідачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] ([PERSON]) [PERSON] і знаходяться на їх утриманні та вихованні. За рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2006 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] \~щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 100 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття (а.с.5).\~ Згідно з рішенням Воловецького районного суду від 24.02.2009 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття (а.с.36). \~Відповідно до\~ч.1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Як вбачається з довідки про доходи з місця роботи позивача (а.с. 6, 37), позивач працює у філії "Воловецьке лісове агропромислове господарство" \~і\~ \~\~розмір його щомісячної заробітної плати за період з січня 2015р. по червень 2015 року складає 7283,58 гривень з помітною тенденцією до зростання, що спростовує доводи представника позивача стосовно погіршення матеріального становища [PERSON] Довідкою Філії "Воловецьке лісове агропромислове господарство" 3 підтверджується, що станом на 28.07.2015 року із заробітної плати позивача утримуються аліменти згідно виконавчих листів (а.с. 6). Відповідно до ч.2\~статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю. Частинами 1, 2 статті 128 Кодексу законів про працю України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. \~Разом з тим, частина третя цієї ж статті визначає, що обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Аналогічні положення викладені і у ч. 4\~ \~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до вимог ч.1 статті 60 ЦПК України\~ \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ \~статтею 61 цього Кодексу. Суд визнав, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження\~обставин, на які він посилається в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог. Позивачем не доведено також обставини, які свідчили б про зміну його матеріального або сімейного стану, чи погіршення здоровя, яке впливає на його спроможність сплачувати аліменти у розмірах визначених рішеннями судів. З врахуванням викладеного, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, які позивач зобовязаний сплачувати на утримання своїх неповнолітніх дітей, які проживають окремо від нього.

Outcome: dismissed