Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

До Генічеського районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власницею нерухомого майна, яке знаходиться за адресою м. Генічеськ, вул. Куйбишева, 64 на підставі свідоцтва про право власності від 23.08.2006 року на 73/100 частки та на підставі рішення Генічеського районного суду від 04.02.2010 року. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2013 року було встановлено порядок користування земельної ділянкою розташованого за адресою м. Генічеськ, вул. Куйбишева, 64. Другий користувач порушивши вимоги суду самовільно без будь-якого дозволу почав будівництво прибудови (заклав фундамент) на території земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача, чим порушив її права на вільне користування земельною ділянкою. Крім того, відповідач, будучи власником житлового будинку, який знаходиться за адресою м. Генічеськ, вул. Куйбишева, 64а, який межує з земельною ділянкою позивача самовільно справив будівництво туалету та душу на межі дільниць замість забору. Ці споруди знаходяться на межі ділянок, що є порушення вимог «Планування та меж ділянок міських та сільських поселень». По факту порушень позивач звернулась до Генічеської міської ради для перевірки порушень, в результаті комісією складено акт, де встановлено, що відповідач самовільно справив будівництво, порушивши права позивача. У звязку з тим, що відповідач не реагує на зауваження, позивач вимушена була звернутись до суду, в якому просить зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою м. Генічеськ, Херсонської області, вул. Куйбишева, буд. 64 шляхом знесення самовільно побудованої прибудови (фундаменту), а також туалету і душа, розташованих за адресою м. Генічеськ, Херсонської області, вул. Куйбишева, 64а та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні адвокат позивача за договором про надання юридичних послуг. [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідачем порушено законні права [PERSON]. просить задовольнити рішення та зобовязати відповідача усунути незаконні перешкоди. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю, [PERSON] пояснила, що вважає, що позивачкою взагалі не законно отриманий план технічної документації на її житловий будинку та по цьому факту подана заява, яка розглядається органами прокуратури. В судовому засіданні представник третьої особи, Генічеської міської ради, [PERSON] пояснив, що актом міської ради встановленні порушення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає сторін давно, вони є сусідями. Вказує, що буває там та у 2011 році будучи у дворі бачила як [PERSON] зняли частину забору та будували щось. Заслухав позивача та його представника,\~\~свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] є власницею 73/100 частки домоволодіння за адресою м. Генічеськ, вул. Куйбишева, буд. 64, Херсонської області на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради від 17.08.2006 року, №340. На підставі рішення Генічеського районного суду від 04.02.2010 року, за [PERSON],А та [PERSON] визнано право приватної спільної часткової власності на 27/200 частки домоволодіння на домоволодіння, розташоване в м. Генічеськ, по вул. Куйбишева, 64. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 03.12.2013 року, вищезазначене рішення було змінене, визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою Куйбишева, 64 у м. Генічеську за іншим варіантом, згідно до якого у користування [PERSON] надається земельна ділянка, площею 440,50 кв.м., відповідно до її частки у домоволодінні 27/200 та 73/100, а [PERSON] надається земельна ділянка площею 83,50 кв.м., відповідно до його частки у домоволодінні 27/200, залишивши в загальне користування сторін земельну ділянку площею 13,0 кв.м. Варіанти користування були визначені та запропоновані висновком експерта № 6, який міститься в матеріалах справи до вищевказаних рішень. 19 грудня 2014 року на підставі звернення позивача, Генічеською міською радою було проведено обстеження земельної ділянки по вулиці Куйбишева, 64 та складено акт, згідно до якого встановлено, що земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] та виявлено встановленні огороджувальні конструкції, цегляну конструкцію перед частиною житлового будинку [PERSON] частина якої знаходиться на земельній ділянці [PERSON] В судовому засіданні беззаперечно судом встановлено і сторони погодились з тим, що протягом тривалих років, між сторонами тривають земельні спори. В матеріалах справи міститься також постанова по закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 42015230140000033 від 25.11.2015 року за ст. 385 ч. 1 КК України, згідно до якого кримінальне провадження, що було відкрите за заявою [PERSON] про факт фальсифікації документів закрито за відсутністю складу злочину. Відповідно до ч.1\~ст. 41 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, збереженні й відтворенні родючості ґрунтів, захисті їх від псування і забруднення, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону. Важлива роль у захисті прав і законних інтересів громадян, юридичних осіб та держави в земельних і пов'язаних із ними майнових правовідносинах належить судам. Статтею 14 Конституції України\~передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно\~статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. У відповідності до\~статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.2\~ст. 158 Земельного Кодексу України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з нормами ст. ст.\~125,\~126 Земельного кодексу України\~право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. За\~статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з частини другої\~статті 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За ч.1.\~статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди\~у судовому порядку. У відповідності з частини другої\~статті 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7\~(із змінами, внесеними згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою\~статті 152 Земельного кодексу України\~шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 17 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами\~статті 376 Цивільного кодексу України\~(про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року, позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями\~391,\~396 ЦК України,\~статтею 103 ЗК України. Частиною 1\~ст. 376 ЦК України\~закріплено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Так,\~\~самочинним\~\~вважається\~\~будівництво\~\~житлового\~\~будинку,\~\~будівлі, на ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил (п. 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами\~статті 376 Цивільного кодексу України\~(про правовий режим самочинного будівництва)». В даному випадку ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 19.12.2011 року [PERSON] заборонено проводити будівництво будь-яких об*єктів на земельній ділянці вул. Куйбишева,64 в м. Генічеську. Також постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 19.11.2013 року( набула законної чинності) було вирішено : визнати протиправним та скасувати п.1.3 п.1 рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області від 17.03.2011 року №78 , яким надано містобудівні умови на проектування та будівництво літньої тераси [PERSON] Тобто будівництво фундаменту, туалету та душа проведено без відповідних документів. Крім того, відповідно до ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженого Державним комітетом України у справах містобудування і архітектури, п. 3.25* Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки" та СНІП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, а також враховуючи докази, які сторонами були подані та здобуті в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, так як позивачем доведено те, що він повинен користуватися спірною земельною ділянкою, а відповідач в цьому йому чинить перешкоди, а тому суд приходить до переконання, що в даному випадку наявні порушення прав позивача. Таким чином, відповідно до ст.ст.79,\~81,\~88 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним при зверненні до суду та документально підтверджені судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору - в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved