Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: Орган Опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради про призначення недієздатній особі опікуна, мотивуючи заяву тим, що її батько [PERSON] , [INFO] , внаслідок захворювання є інвалідом І групи, підгрупа А, загального захворювання, безтерміново та на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.04.2019 року визнаний недієздатною особою. Виконавчий комітет Чернівецької міської ради рішенням №436/17 від 13.08.2019 року надали суду подання щодо доцільності призначення її опікуном недієздатного батька [PERSON] , [INFO] , а тому просить призначити її опікуном недієздатного батька.Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить заяву задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа - представник виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви, вважає за доцільне з метою соціального захисту інтересів недієздатного [PERSON] , [INFO] призначити заявника опікуном. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками у відповідності до свідоцтва про народження зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.16); зареєстрував шлюб 24.09.1982 року з громадянкою [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.15); згідно рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.02.2016 року розірвано шлюб з громадянкою [PERSON] (а.с.39); уродженець м.Чернівці, зареєстрований за адресою [ADDRESS] , згідно паспорта громадянина України (а.с.21). У відповідності до довідки №2418 від 16.07.2019 року КЖРЕП №6, за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають: заявник [PERSON] , як дочка; власник [PERSON] , чоловік власника [PERSON] , дочка [PERSON] , внуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.20), що також підтверджується копіями паспорта громадянина України (а.с.22, 24, 30-32). Заявник [PERSON] народилася [INFO] в м.Чернівці та її сестра [PERSON] народилася [INFO] в м.Чернівці, їх батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.25 - 26). У відповідності до свідоцтва про шлюб, заявник [PERSON] , зареєструвала 25.05.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №619 шлюб з громадянином [PERSON] (а.с.29), під час перебування у зареєстрованому шлюбі у заявника народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.27-28). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.07.2019 року, проведеного за адресою: [ADDRESS] », заявник із сім`єю проживають у будинку з усіма зручностями, загальною площею 370,40 кв.м., санітарний стан приміщення хороший; [PERSON] відведено окрему кімнату, потребує соціально-правового захисту, догляд за яким здійснює [PERSON] (а.с.7). Власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9-11). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.04.2019 року, визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлено над ним опіку (а.с.35-37). Громадянин [PERSON] , [INFO] , є інвалідом І групи безтерміново, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.18). З довідки Управління соціального захисту населення від 29.07.2019 року вбачається, що громадянин [PERSON] , [INFO] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам І групи (а.с.8). Заявник [PERSON] у відповідності до характеристики характеризується з позитивної сторони, зауважень та скарг на її поведінку не надходило, працює лікарем ультразвукової діагностики (а.с.17), її дохід з червня 2018 року по лютий 2019 року склав суму в розмірі 22380,00 грн. (а.с.34); станом на 25.06.2019 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.19), за станом здоров`я придатна, може бути опікуном (а.с.14); чоловік заявника - [PERSON] та сестра заявника [PERSON] не заперечують проти призначення заявника [PERSON] опікуном над її батьком [PERSON] (а.с.12-13). Доцільність призначення заявника [PERSON] , опікуном над хворим батьком [PERSON] , підтверджується Витягом з рішення №437/17 від 13.08.2019 року про надання суду подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення громадян опікунами (делеговані повноваження) (а.с.5) та поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 15.08.2019 року за №01/02-22/2117 (а.с.6). Згідно ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У відповідності до ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Передбачено ст. 292 ЦК України, що малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування. Визначено ст.300 ЦПК України встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ст. 63 ЦК України). Обставини, що виключають призначення опікуном заявника [PERSON] , передбачені ст.63 Цивільного кодексу України відсутні. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 14 жовтня 2010 року (справа «Щокін проти України» зазначив, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. На основі всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved