Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] та визнання опікуном малолітнього [PERSON] [INFO] його бабу [PERSON] [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] у сім`ї доньки позивача народився син [PERSON] . Чим хлопчик ставав старшим, тим більше позивач помічала, що його вихованням батьки не займаються, і дитина все більше часу проводила у бабусі (позивача). З вересня 2019 року, коли дитина пішла до школи, то почала проживати разом з позивачем. [PERSON] купувала дитині всі книги, одяг та їжу, виконувала з ним домашні завдання та ходила на батьківські збори до школи, тобто своєму внукові замінила повністю батьків. [INFO] померла мати [PERSON] , донька позивача, [PERSON] . Так як батько хлопчина не працює, є наркозалежним, хворіє на гепатит, позивач почала займатись вихованням онука та зареєструвала його місце проживання за своєю адресою. Позивач має самостійний заробіток, власне житло, судимості не має та в розшуку не перебуває. Водночас батько дитини вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги не надає. Таким чином оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького (а.с.47). Разом з позовною заявою позивачем подано заяву (вх. № 30353 від 11.09.2020 року) про забезпечення доказів (а.с. 39). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 жовтня 2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення доказів, відмовлено (а.с.54-55). Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда представником позивача подано клопотання (вх. № 8168 від 02.03.2021 року), про залишення без розгляду однієї позовної вимоги первісного позову, а саме щодо визнання опікуном малолітнього [PERSON] [INFO] його бабусю [PERSON] [INFO] (а.с.86). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 березня 2021 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання опікуном малолітнього [PERSON] [INFO] його бабусю [PERSON] [INFO] , залишено без розгляду (а.с.89). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 березня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання викликано свідків (а.с.103). Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяви (вх. № 5501 від 11.02.2021 року; вх. № 22384 від 10.06.2021 року) про визнання позовних вимог про позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] , та не заперечував проти їх задоволення (а.с.85, 114) Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького в судовому засідання підтримала висновок органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького щодо доцільності позбавлення [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] , та просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд встановив таке. Батьками дитини, [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 11.07.2012 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (актовий запис за № 1261) (а.с. 8). Мати [PERSON] , [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.06.2020 року виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис № 1669; а.с.16). [PERSON] є матір`ю померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Кіровським ЗАГС від 17.04.1986 року (а.с.23). Отже, позивач, [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки № 1600 від 24.06.2020 року виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 3 міської ради міста Кропивницького» [PERSON] дійсно проживає разом з онуком, [PERSON] 2012 року народження, за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1998 року записане в реєстрову книгу за № 24971 (а.с.27) квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначене підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.28 на звороті). За свідоцтвом про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі № 2-1777 посвідченого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Шполянською А.О., [PERSON] заповіла [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с.28). Відповідно до договору дарування зареєстрованого в реєстрі № 2057 та посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєховою С.В. [PERSON] передає у власність [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с.29-30). Таким чином [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] працює в Колективному підприємстві «ПВК Геркон» на посаді головного бухгалтера. Характеризується як добра, порядна, чесна, доброзичлива людина, має загострене почуття справедливості та завжди доводить до кінця розпочату справу, що підтверджується характеристикою Колективного підприємства «ПВК Геркон» (а.с.18). За довідкою виданою Комунальним закладом «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» Психоневрологічне диспансерне відділення [PERSON] 1964 року народження на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не зверталась (а.с. 33). Відповідно до сертифіката про проходження профілактчиного наркологічного огляду серії 12ЯЯТ № 364718 у [PERSON] [INFO] нарокологічних захворювань не виявлено (а.с.34). Малолітній [PERSON] [INFO] за станом здоров`я, фізичним та розумовим розвитком є абсолютно здоровою дитиною, вказані обставини підтверджуються висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини (а.с.12), та довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу (а.с.13). Згідно довідки Комунального закладу Навчально-виховне об`єднання I-III ступенів «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, [PERSON] дійсно навчається в 2-VI класі Комунального закладу Навчально-виховне об`єднання I-III ступенів «Мрія» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Бабуся [PERSON] приділяє належну увагу вихованню онука, цікавиться шкільним життям, навчальними досягненнями, постійно контактує з класним керівником. Мати померла. Батько, [PERSON] , батьківські збори не відвідіує, з класним керівником не контактує (а.с. 15). Батько малолітнього [PERSON] , [PERSON] 1979 року народження знаходиться на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, та алкоголю з 2020 року, вказані обставини підтверджуються довідкою № 2325 від 06.10.2020 року виданою Комунальним некомерційним підприємством «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» (а.с.97). Відповідно до пояснень сусідів позивача, [PERSON] порядна, не конфліктна людина, проживає з своїм онуком [PERSON] . Забазпечує онука належним рівнем життя який необхідній дитині. Батько дитини, [PERSON] до хлопчика не навідується, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає (а.с.99-101). Також, обставини, щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, та неналежного способу життя, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які зазначила що вихованням та розвитком дитини [PERSON] займається виключно [PERSON] , самостійно без допомоги та участі батька дитини. Батько дитини не працює та веде аморальний спосіб життя. За висновком № 5695/49-05-24 від 23.11.2020 року Органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького під час бесіди з працівником управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького [PERSON] пояснив, що про нього піклується лише бабуся [PERSON] , яка купує йому одяг, шкільне приладдя, готує їжу, контролює навчання. Зі слів [PERSON] , батько [PERSON] не пропонував йому проживати разом з ним після смерті матері. У колективному поясненні, адресованому компетентним органам, мешканці будинку [ADDRESS] повідомляють, що їх сусідка [PERSON] виховує та утримує малолітнього онука [PERSON] без участі батька дитини. Громадянкою [PERSON] створені належні умови для проживання, виховання, навчання онука. Дитина доглянута, забезпечена одягом, шкільним приладдям. Батька за місце проживання [PERSON] не бачили. В беседі з працівником управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького 09.11.2020 року [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] [INFO] , про що заявив письмово. Батькові дитини роз`яснено правові наслідки позбавлення батьківських прав відповідно до статті 166 Сімейного кодексу України. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання та утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , винну поведінку батька та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками (а.с. 81-82). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої-третьої статті 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В пунктах 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За приписом пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 11.11.2020 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (висновок № 5695/49-05-24 від 23.11.2020 року, а.с. 80-82). Доказів щодо належного утримання та виховання свого сина відповідач до суду не подав та пояснення позивача не спростував. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно з частиною четвертою статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки піклувальника, що передбачено частиною четвертою статті 63 Цивільного кодексу України. Частиною четвертою статті 167 Сімейного кодексу України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають , за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Статтею 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюються над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно частини першої та другої статті 244 Сімейного кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення опікуна малолітньому [PERSON] , [INFO] , а також у [PERSON] на даний час відсутній статус дитини, позбавленої батьківського піклування, суд вважає за доцільне передати малолітнього [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved