Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зазначаючи, що за час перебування з [PERSON] у шлюбі з 27 лютого 2009 року ними було придбано як нерухоме так і рухоме майно. На даний час сім'я розпалась і вона бажає поділити спільне майно подружжя. Просила суд поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнавши за [PERSON] право особистої власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], однокімнатну квартиру [ADDRESS], однокімнатну квартиру [ADDRESS], автомобіль Тайота «Ауріс» державний номерний знак [NUMBER], автомобіль Мазда СХ7 державний номерний знак [NUMBER], автомобільний гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Ветеран» по вул. Б.Хмельницького, 20А в м. Кременчуці. [PERSON] виділити земельну ділянку 0,45 га з будинком розташованим за адресою Кременчуцький район [ADDRESS], моторний човен «Сарепта» номер судна [NUMBER] з двигуном Меркурій [NUMBER]. В свою чергу [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зазначаючи, що [PERSON] в своєму позові поставила вимоги про поділ спільного майна, але при цьому до його складу внесла частину майна, яке не може вважатись спільною сумісною власністю, також без врахування боргових зобов'язань, що існують у них (ними було отримано в позику кошти на придбання нерухомого майна, про що [PERSON] достовірно знає, оскільки ні він, ні вона не мають та не мали ніколи доходів, достатніх для придбання такої кількості нерухомого майна), а також включила до складу спільного сумісного майна не все їхне майно. Діючи недобросовісно, [PERSON] було при зверненні до суду приховано від суду наявність депозитного вкладу на рахунку [NUMBER] в ПАТ АБ «ПриватБанк», грошові кошти на які є спільною сімейною власністю подружжя. Ці кошти внесені на вищезазначений рахунок для забезпечення майбутніх потреб їхнього малолітнього сина - [PERSON], 2009 року народження. Але [PERSON] нехтуючи правами та інтересами власної малолітньої дитини та нормами чинного сімейного законодавства, після того, як в грудні 2012 року пішла з сім'ї та почала проживати окремо від нього, незважаючи на вчинені з його боку спроби примирення, самовільно, без його відому зняла з депозитного рахунку грошові кошти в розмірі 4000 доларів США та витратила їх на власні, особисті потреби, розпорядившись ними без його відому. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] грошова сума в 2000 доларів США. Просив суд поділити спільне сумісне майно подружжя з урахуванням знятих самовільно [PERSON] з банківського рахунку 4000 доларів США спільних сумісних коштів та стягнути при поділі спільного сумісного майна з [PERSON] на користь [PERSON] 2000 доларів США за курсом НБУ на день винесення судового рішення. 24 грудня 2013 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позов було заявлено [PERSON] як третьою особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. При цьому [PERSON] просив розглянути його позов спільно з позовом [PERSON] та [PERSON]. Свої позовні вимоги [PERSON] у позовній заяві обґрунтовував тим, що 02 квітня 2010 року [PERSON] отримав від нього в борг грошову суму в 50 000 Євро під 5% річних строком на 3 роки для придбання нерухомого майна в Україні з метою, як він пояснив йому, для подальшого зайняття готельним бізнесом в Україні. Зазначений факт підтверджується розпискою від 02 квітня 2010 року, але в установлений в розписці строк грошову суму та проценти за її користування [PERSON] не повернув. Як пояснив [PERSON], з наданням копій відповідних документів, кошти він витратив на придбання двох квартир в м. Кременчуці: квартири [ADDRESS] у вересні 2010 року та квартири [ADDRESS] та ремонт в цих квартирах. Неповернення коштів [PERSON] пояснював кризою в Україні та різким падінням попиту на послуги квартир - готельних номерів у зв'язку з падінням ділової активності. Між ним та [PERSON] було досягнуто домовленість про те, що [PERSON] продасть протягом 2013 року придбану нерухомість та поверне йому кошти і проценти за користування ними, але влітку 2013 року [PERSON] пояснив, що не має змоги продати придбану ним нерухомість та повернути кошти у зв'язку з тим, що його дружина [PERSON] почала з ним шлюборозлучний процес, а відповідна нерухомість виявилась оформленою на її імя, та надав копію відповідної позовної заяви до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Вважає, що маються підстави для звернення з позовом до відповідачів про стягнення з них боргу в солідарному порядку. Просив суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [ADDRESS] та [PERSON], [ADDRESS] грошову суму в 59375 Євро в гривнях за офіційним курсом НБУ на день винесення судового рішення, що на день звернення з цим позовом становить загальну суму в 650275.53 гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві просили суд їх задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] та позов [PERSON] не визнали посилаючись на обставини викладені в запереченні на позовну заяву просили суд відмовити у задоволені позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] з позовом не погодився, вважає, що все нерухоме майно яке придбано сторонами їм не належить, оскільки у них не було достатніх коштів для придбання цього майна, а тому їх їм надавали стороні особи, а борги потрібно повертати. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і просила суд їх задовольнити. В позові [PERSON] просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 27 лютого 2009 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 89. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] і який проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] За період шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 29 грудня 2009 року придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] за 99704 грн. і яка оформлена на [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2010 року придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] за 61406 грн. і яка оформлена на [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 09 липня 2011 року придбано однокімнатну квартиру [ADDRESS] за 233883 грн. і яка оформлена на [PERSON], згідно довідки-рахунку № 911006 від 28 січня 2010 року придбано автомобіль Мазда СХ7 державний номерний знак [NUMBER] за 339900 грн. і який зареєстровано на [PERSON], згідно довідки - рахунку № 749942 від 08 липня 2011 року придбано автомобіль Тайота «Ауріс» державний номерний знак [NUMBER] за 179798 грн. і який зареєстровано на [PERSON], автомобільний гараж [NUMBER] в гаражному кооперативі «Ветеран» по вул. Б.Хмельницького, 20А в м. Кременчуці і який оформлено на [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 29 грудня 2011 року будинок з господарськими будівлями на земельній ділянці 0,45 га за адресою [ADDRESS] за 837725 грн. і який оформлений на [PERSON], згідно договору купівлі-продажу № СБ00001452 від 18 грудня 2012 року придбано моторний човен «Сарепта», номер судна [NUMBER] з двигуном Меркурій [NUMBER] за 23290 грн. і який зареєстровано за [PERSON]. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10/15-13 від 04 грудня 2013 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] станом на дату проведення експертизи складає 685160 грн., ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] станом на дату проведення експертизи складає 270040 грн., ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] станом на дату проведення експертизи складає 188570 грн., ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] станом на дату проведення експертизи складає 189680 грн., ринкова вартість автомобільного гаражу [NUMBER], розташованого в гаражному кооперативі «Ветеран» по вул. Богдана Хмельницького, 20А у м. Кременчуці станом на дату проведення експертизи складає 79160 грн.. Згідно висновку експерта № 10/447/13 судової автотоворазнавчої експертизи від 23 жовтня 2013 року ринкова вартість Тайота «Ауріс» державний номерний знак [NUMBER] становить 144892,80 грн.. Згідно висновку експерта № 10/450/13 судової автотоворазнавчої експертизи від 23 жовтня 2013 року ринкова вартість Мазда СХ7 державний номерний знак [NUMBER] становить 209740,00 грн.. Згідно висновку звіту про оцінку майна від 10 січня 2014 року ринкова вартість моторного човна «Сарепта», номер судна [NUMBER] з двигуном Меркурій [NUMBER] становить 35600 грн.. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дане положення також закріплено в ст. 368 ЦК України. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 лютого 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, місце проживання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] народження визначено з матір'ю [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] є громадянином Королівства Нідерландів, що підтверджується копіями довіреності від 20.04.2013 року та паспорту Королівства Нідерландів на ім»я [PERSON] Суд на підставі частини 3 ст. 70 СК України та враховуючи, що [PERSON] фактично мешкає в Голландії, малолітня дитина проживає в Україні з матір»ю [PERSON], аліменти на утримання дитини останнім не сплачуються, приходить до висновку щодо збільшення частки майна [PERSON] в спільному майні подружжя. Також, згідно вимог ст. 71 СК України та ст. 370, ст. 364 ЦК України, позивачка вправі вимагати розділу майна в натурі. Відповідно до змісту роз"яснень, що містяться у пунктах 22-24 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 21.12.2007року, № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи зак оном. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Що стосується поділу автомобільного гаражу [NUMBER] в гаражному кооперативі «Ветеран» по вул. Б.Хмельницького, 20А в м. Кременчуці, зазначеного у позові, то суд вважає, що позивач [PERSON] не надала суду доказів, що він придбаний подружжям під час шлюбу та є спільнім майном подружжя. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" п.30 - рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України. У випадках коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Представник відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] не надав суду доказів того, що гроші з депозитного вкладу на рахунку [NUMBER] в ПАТ АБ «ПриватБанк», які начебто було знято з рахунку у грудні 2012 року позивачем-відповідачем [PERSON] та використані на свій розсуд проти волі відповідача-позивача [PERSON] і не в інтересах сім'ї, а тому позовні вимоги в частині стягнення з позивача-відповідача [PERSON] 2000 доларів США, знятих з рахунку у грудні 2012 року, задоволенню не підлягають за недоведенністю. Крім того в судовому засіданні достовірно встановлено, що 02 квітня 2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] в борг грошову суму в 50 000 Євро під 5% річних строком на 3 роки для придбання нерухомого майна в Україні. Зазначений факт підтверджується розпискою від 02 квітня 2010 року. В установлений в розписці строк грошову суму та проценти за її користування [PERSON] не повернув. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] досягли згоди зі всіх істотних умов договору позики. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник позичені грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором, позичальнику у повному обсязі не повернув, тому вимога про стягнення боргу підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог не надала належних та достовірних доказів щодо укладення договору позики в інтересах сім'ї і гроші використанні на її потреби. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити частково позов [PERSON] про стягнення боргу за договором позики.

Outcome: partial