Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В якій прохав: відкрити провадження у справі за позовом та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Стягнути з [PERSON] на його, [PERSON] користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що 30.04.2010 між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом РАЦС Полтавського МУЮ, актовий запис № 366. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] З грудня 2017 року спільне сімейне життя не складається і сторони проживають окремо. За домовленістю, діти проживають разом зі позивачем в належній позивачеві на праві особистої приватної власності квартирі [ADDRESS]. Відповідачка з грудня 2017 року проживає в будинку [ADDRESS] (в будинку своїх батьків). Шлюб між сторонами не розірвано. На даний час відповідачка не надає коштів на утримання дітей, черещ що звертається до суду з цим позовом (а.с.1-3). 21 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження в справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду в засіданні на 18 квітня 2019 року (а.с.14). В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду та ухвалення зочного рішення не заперечує (а.с.26). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов [PERSON] визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та стягнення аліментів на утримання дітей. (а.с.25). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 30 квітня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що складено відповідний актовий запис №366 від 30 квітня 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] зареєстроване та видане центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 30 квітня 2010 року. (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 14.11.2005 року та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстроване та видане Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 01.02.2011 року (а.с.9,10). Таким чином, батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є : [PERSON] - батько; [PERSON] - мати. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Частина 1 ст.18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, мати [PERSON] зобов'язана сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей. Як слідує із матеріалів справи, матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, п ри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує із п.17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» : що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Відповідно до вимог ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 грн. щомісячно, починючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття Також, стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач звільнений від судових витрат.

Outcome: approved