Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

позивач [PERSON] 09 вересня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до Дружківської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку [ADDRESS]. Вказаний будинок на праві власності належав [PERSON], яка склала заповіт щодо будинку на ім'я позивачки. Таким чином, вона є спадкоємцем після смерті матері. В установлений законом строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що має заповіт, тому не треба звертатись до нотаріальної контори. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] з'явилася у судове засідання, просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису № 446 від 15 липня 1959 року, зробленого відділом бюро запису актів громадянського стану м.Дружківка [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 10) 08 вересня 1979 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] про що було зроблено актовий запис № 467 Дружківським міським відділом запису актів громадянського стану, та після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище "[PERSON]" (а.с.11) [PERSON] померла [INFO], що підтверджується актовим записом № 1142 (а.с. 12 ). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] (а.с. 13 ). Даний будинок належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухове майно від 31 травня 2005 року № 7386272 (а.с.13). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, позивачка є спадкоємцем померлого другої черги за законом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивачка вказаних дій не виконала. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно рішення Дружківського міського суду від 08 лютого 2005 року позивачці вже було надано додатковий строк для прийняття спадщини (а.с. 14 ). Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed