Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії. Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.02.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 57 295,07 грн., яка складається з: 4\~887,44 грн. заборгованість за кредитом; 45\~777,12 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 425,98 заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 704,53 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 57 295,07 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1\~600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав заперечення на позовну заяву, в якому вказав, що 11 жовтня 2010 року він отримав кредитну карту із встановленим лімітом у розмірі 5000 гривень. Зазначена карта дійсна до 2013 року і до цього часу він має погасити усю заборгованість. У 2013 році зазначена карта була заблокована у зв'язку із закінченням строку її дії. У зв'язку з пропуском строку позовної давності відповідач просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії. Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 28.02.2017 року за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 57 295,07 грн., яка складається з: 4\~887,44 грн. заборгованість за кредитом; 45\~777,12 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 425,98 заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2 704,53 грн. штраф (процентна складова) (5-8). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору ... . Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України у справі № 6-154цс15. Таким чином, оскільки строк позовної давності встановлено у три роки, строк дії картки скінчився, позивачем пропущено строк позовної давності. Клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності не заявлено. Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином суд приходить до висновку про наявність умов для винесення рішення про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed