Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.У травні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи: Відділу опіки і піклування виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.10.2019 року між нею - [PERSON] та [PERSON] рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області було розірвано шлюб укладений 14.03.2014 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №112. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] відповідач - батько дитини [PERSON] , з грудня місяця 2018 року, проживає окремо в іншому місті та з того часу жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. З грудня місяця 2018 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується їх дитина та ніякої матеріальної підтримки дитині не здійснює. Усі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Позивач піклується про розвиток дитини і самостійно сплачую за додаткові навчання у студії раннього розвитку дитини "Clever kids", зазначені обставини підтверджуються Актом про фактичне проживання від 28.04.2021 року № 103, характеристикою на дитину, довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні №109543 від 26.04.2021 року. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхом, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до навчання та до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею в подальшому освіти. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 13 вересня 2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50%. На теперішній час на примусовому виконанні Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження АСВП №-60427925 відкрите на підставі виконавчого листа за №2/243/2791/2019 від 25.10.2019 року. Згідно матеріалів виконавчого провадження, за весь період сплати аліментів, а саме з 08.08.2019року по 31.03.2021 року включно, заборгованість складає у сумі 45216 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про заборгованість по аліментам від 01.04.2021 року №АСВП-60427925/25114.У зв`язку з вищевикладеним просить суд постановити рішення суду, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 2. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Скляров С.Д., що діє на підстав ордеру серія ДН №129310 від 14.06.2021 року (а.с.19) ,у судовому засіданні не з`явились присутня, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.27-31). 4. У судове засідання представник третьої особи Відділу опіки і піклування виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, при винесені рішення просив врахувати поданий Висновок. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 5. Ухвалою судді від 31.05.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.16). 6. Ухвалою суду від 12.07.2021 року (а.с.27) закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 8. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 9. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.2015 року, [PERSON] , народилась [INFO] в м. Москва, РФ, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 10. Згідно до заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду від 30.10.2019 року, шлюб укладений 14.03.2014 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №112 - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON]. відновлено її дошлюбне прізвище - [PERSON] . 11. З Виконавчого листа, вбачається, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 13 вересня 2019 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50%. (а.с.9) 12. На теперішній час на примусовому виконанні Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження АСВП №-60427925 відкрите на підставі виконавчого листа за №2/243/2791/2019 від 25.10.2019 року. Згідно матеріалів виконавчого провадження, за весь період сплати аліментів, а саме з 08.08.2019року по 31.03.2021 року включно, заборгованість складає у сумі 45216 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про заборгованість по аліментам від 01.04.2021 року №АСВП-60427925/25114 (а.с.10). 13. Згідно до Акту про фактичне проживання від 28.04.2021 року (а.с.11) та Довідкою №109543 від 26.04.2021 року (а.с.12) вбачається, що [PERSON] проживає зі своєю донькою [PERSON] , яка перебуває на її утриманні. У дитині є своя кімната, в кімнаті ліжко, шафа з одягом, є книги, розвиваючи іграшки. Дитина відвідує дитячий садок, для неї створені усі умови для належного розвитку. 14. У відповідність до Характеристики на [PERSON] , наданою студією раннього розвитку дитини "Clever kids" (а.с.13) вбачається, що дитина третій рік відвідує зазначену установу. Дитина добре засвоює програмний матеріал, запас знань та уявлень про навколишнє середовище, природі, сім`ї про себе сформований в межах вікової групи. Темп роботи дитини середній, дівчинка виявляє інтерес до навчання, легко засвоює новий матеріал, на заняттях активна, вміє порівнювати. [PERSON] дуже любить малювати, грати в сюжетно-рольові ігри. Дівчинка обережна та красиво ліпить вироби, охоче грає в рухомі ігри. Мати [PERSON] активно приймає участь в розвитку та вихованні дитини, виконує поради та рекомендації педагогів. Плату за дитячий садок здійснює мати. В дитячий садок приводять та забирають [PERSON] мати або дідусь, батька ніколи у садку не бачили. 15. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав №29/03-1219 від 14.06.2021 року (а.с.24), вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка займається її вихованням та утриманням, захищає права та інтереси дитини. Батько малолітньої - [PERSON] , 1986 року народження, мешкає окремо. Вихованням, утриманням малолітньої не займається. В телефонному режимі не спілкується, родині відносини не підтримує. Має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 45 216 грн., станом на 31.03.2021 року. Місцеперебування батька невідоме. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання малолітньої дитини - [PERSON] . Не створив належних умов для розвитку дитини, дитина виховується без догляду батька, не надає ніякої допомоги, не займається її вихованням та утриманням. На засідання комісії з питань захисту прав дитини були враховані усі факти щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] , щодо виховання та утримання малолітньої - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 09.06.2021 року, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає, що [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої - [PERSON] , [INFO] . V. Оцінка Суду. 16. Відповідно до статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. 17. Статтею 163 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. 18. Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. 19. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. 20. Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. 21. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789- XII (далі - Конвенція про права дитини), зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 22. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 23. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року § 54). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року § 100). 24. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). 25. Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. 26. Аналіз наведеного законодавства свідчить про те, що сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей з батьками всупереч їх волі можливо тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. 27. Згідно з частиною першою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. 28. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. 29. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). 30. Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. 31. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 32. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач свого батьківського обов`язку, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. 33. Статтею 150 СК України, закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. 34. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 35. Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 36. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав №29/03-1219 від 14.06.2021 року (а.с.24), орган опіки вважає, що [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої - [PERSON] , [INFO] . 37. В силу положень Закону і роз`яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 38. Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. 39. Проаналізувавши надані сторонами в силу ст.81 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] маючи можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні своєї дитини. Тому суд визнає позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 40. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved