Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 07.02.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. У 2017 році вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася у встановлений законом порядок. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.02.2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 96, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER], виданим повторно 07.12.2018 року /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.6,8/. З позову вбачається, що сторони шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved