Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Степівської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, що знаходиться за адресою: с. Степове Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Вишнева,11. Мотивує позов тим, що даний будинок з надвірними спорудами належав її батькові [PERSON], який помер 26.04.2011 року, а після його смерті - матері [PERSON], яка померла 25.07.2017 року. Позивач\~\~є спадкоємцем за заповітом прийняла спадщину, оскільки подала \~ у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права по тій причині, що на будинок відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право померлої на це майно. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Степівської сільскої ради в судове засідання не зявився. 05.03.2018 року до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позов визнають. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач є дочкою [PERSON] та [PERSON]Ф (копії свідоцтв про народження та про одруження, а.с. 10,11). 26 квітня 2011 року [PERSON], а 25 липня 2017 [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серія 1-СР № 165376 та І-СР № 308183 (а.с. 8,9). Як вбачається з довідки Степівської сільської ради Чорнобаївського району № 132 від 05.02.2018 року (а.с.17), за померлою [PERSON] рахується жилий будинок з надвірними спорудами за № 11 по вулиці Вишнева в с. Степове Чорнобаївського району. Оскільки [PERSON] як до так і після смерті чоловіка проживала у його будинку (довідка Степівської сільської ради № 441 від 07.12.2017 р., а.с. 18), відповідно вона прийняла спадщину. Крім цього, нею подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 40). За життя мати позивача як спадкоємець не отримала правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А відтак, суд приходить до висновку, що будинок в с. Степове по вул. Вишнева, 11, після смерті [PERSON]П належав [PERSON] як спадкоємцю. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] 31 березня 2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем Ленінської сільської ради та зареєстрований в реєстрі під № 120, яким заповіла все своє майно позивачу (а.с. 16). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чинним, не змінено (а.с. 43-46). Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 ЦПК у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З довідки Степівської сільської ради від 07.12.2017 року № 440 вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO] одиноко (а.с.19). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 280-01/16 від 16.03.2018 та доданих документів вбачається, що після смерті [PERSON] його спадщину прийняли дружина [PERSON] та дочка [PERSON], позивач по справі. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем, яка в 6-місячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є позивач. Нотаріусом [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.(а.с. 38-46). Відповідно [PERSON] є спадкоємцем по заповіту, у встановлений законом строк спадщину прийняла. Інших спадкоємців померлої, які прийняли спадщину та мають право на обов"язкову частку у спадщині, судом не встановлено. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 60/02-16 від 02.02.2018, а.с. 12). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved