Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], яка межує із земельною ділянкою, що перебуває в користуванні відповідачки. Проте відповідачка на самій межі, яка розділяє їхні земельні ділянки, встановила тимчасову споруду, чим порушила вимоги ДБН. На зауваження позивача щодо перенесення цієї споруди на відстань не менш ніж 1 м від межі відповідачка не реагує. Оскільки зазначена тимчасова споруда перешкоджає позивачеві в користуванні належної йому земельної ділянки, він просить суд зобов'язати відповідачку демонтувати(перенести) вказану тимчасову споруду на відстань не менше ніж 1 м від межі земельних ділянок. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, з мотивів викладених у позовній заяві. Крім того позивач пояснив, що розташування вказаної тимчасової споруди на межі земельних ділянок порушує його права як власника земельної ділянки, оскільки стічні води з даху цієї споруди стікають на його земельну ділянку, а також вона затіняє його земельну ділянку і гризуни, які розводяться у ній, вільно перебігають в його господарство. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проте просить суд відстрочити перенесення вказаної споруди на декілька місяців. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. 2 Судом встановлено та не заперечується сторонами те, що позивач [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №217095 є власником земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS], яка межує із земельною ділянкою відповідачки. На межі вказаної земельної ділянки відповідачкою встановлено тимчасову споруду, яка не має фундаменту. Вказане не заперечується сторонами, а також підтверджується повідомленнями Роставицької сільської ради Ружинського району від 19.07.2014р. №120 та Ружинської райдержадміністрації від 28.09.2014р. №02-к/26/2492, з яких вбачається, що за заявою позивача проводилась перевірка дотримання відповідачкою Державних будівельних норм при встановленні тимчасової споруди. За результатами перевірки було виявлено, що вказана тимчасова господарська споруда побудована на межі земельної ділянки позивача, що суперечить вимогам п.3.25 ДБН 360-92**, оскільки розташована менш ніж за 1 м від межі, і відповідачці пропонувалась добровільно перебудувати(перенести) її у відповідності до діючого містобудівного законодавства. Статтею 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. За позовом громадянина таке рішення може бути ухвалено на підставі ст.391 ЦК України, у разі доведеності ним відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійснення права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод у інший спосіб. Пунктом 3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні своєю земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідачки демонтувати (перенести ) зведену нею тимчасову споруду на відстань не менше одного метра від межі. Представник відповідачки, повноваження якої посвідчені відповідно до ст.42 ЦПК України, в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснивши, що відповідачка погоджується перенести спірну тимчасову споруду на відстань не менше ніж 1 м від межі земельної ділянки, належної позивачеві. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, положення якої були судом роз'ясненні сторонам, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача позовні вимоги визнала повністю і вказане визнання не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, суд задовольняє позовні вимоги повністю з цих підстав. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. 3 Частиною 3 вказаної статті передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі оглянутого в судовому засіданні оригіналу посвідчення серії [NUMBER] судом було встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, а тому, відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. Доказів наявності пільги щодо сплати судового збору відповідачкою суду не надано, а тому судові витрати суд покладає на неї. На підставі доручення представника відповідачки вбачається, що дійсне прізвище відповідачки згідно паспорта - [PERSON], а не [PERSON], як зазначено в позовній заяві.

Outcome: approved