Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся [PERSON] (далі - позивач), який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що його дідусеві [PERSON] у період, коли він перебував у зареєстрованому шлюбі з його бабусею [PERSON], 19 листопада 1960 року було виділено під забудову земельну ділянку, на якій вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (будівництво було закінчено 07 червня 1967 року, в результаті чого було видано відповідне реєстраційне посвідчення). Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], складається: А1ж, а,а1 - житловий будинок; Б - літня кухня; В - сарай; Д - сарай; Е - убиральня; Г - погріб; І - навіс; 1-2 - огорожа; 3 - колодязь. Його дідусь помер [INFO]. Так як його бабуся проживала разом з останнім та фактично продовжувала користуватися вказаним домоволодінням, то вважається такою, що фактично вступила у володіння спадком майном. 14 вересня 2011 року його бабуся вчинила заповіт, яким вищевказане домоволодіння після своєї смерті заповіла йому. [INFO] його бабуся померла. Він прийняв спадщину, але оформити її нотаріально не має змоги, оскільки потрібно встановити, що заповіт складено саме його бабусею [PERSON], так як у ньому по батькові вказано «[PERSON]». Також необхідно встановити факт реєстрації шлюбу його бабусі з дідусем в 1953 році. На підставі викладеного просить, встановити факт складання заповіту [PERSON], факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], .будучи попередженими про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, та під присягою засвідчили суду, що факт реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] відбувся у 1953 році в місті Кракові (Польща). Крім того, в смт. Троїцьке Луганської області збудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. За життя [PERSON] вчинила заповіт на користь [PERSON], яким заповіла йому вказаний житловий будинок. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, допитавши свідків, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 19 листопада 1960 року, [PERSON] виділено під забудову земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] було закінчено 07 червня 1967 року, на підставі чого було видано відповідне реєстраційне посвідчення (а.с. 14). Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], складається: А1ж, а,а1 - житловий будинок; Б - літня кухня; В - сарай; Д - сарай; Е - убиральня; Г - погріб; І - навіс; 1-2 - огорожа; 3 - колодязь (а.с. 15-19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 березня 2016 року (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 листопада 2015 року (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2011 року, батько позивача - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Факт родинних відносин між позивачем та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.1985 року, де в графі «Батько» вказано - [PERSON] (а.с. 11). Факт родинних відносин між [PERSON] та його померлим батьком [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.12.1955 року, де в графі «Батько» вказано - [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Толченовою О.В. 14.09.2011 року, житловий будинок з усіма будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с. 21). Як встановлено судовим розглядом, що по-батькові спадкодавець "[PERSON]", що підтверджуєтся матеріалами справи та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], що підтверджує факт складання саме нею вказаного заповіту. Згідно копії заяви від 28.03.2016 року, складеної [PERSON], останній прийняв спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] (а.с. 36) та заведена спрадкова справа №52/2016 від 24.03.2016 в реєстрі за №58756013 (а.с. - 35). Згідно копії заяви від 25.02.2016 року, складеної [PERSON], останній прийняв спадкове майно після смерті його бабусі [PERSON] (а.с. 37), на підставі якої [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.07.2016 року. Спадщина, на яку видане вказане свідоцтво складається з земельної ділянки [NUMBER] площею 5,6774 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER] в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 63). Тобто, спадкоемцем [PERSON] оформлено спадщину, яка не входить до складу майна за заповітом від 14.09.2011 року на житловий будинок з усіма будівлями та спорудами, що належать спадкодавцю. Спадкоємець [PERSON] згідно заяви №83 відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину в межах строку, згідно інформації наданої приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області від 01.03.2017 №82/01-09 та від 20.03.2017 №104/01-09, не вбачається. Судом встановлено, що до цього часу позивач [PERSON] оформити спадщину після смерті [PERSON] нотаріально не має змоги, оскільки потрібно встановити, що заповіт складено саме його бабусею [PERSON], так як у ньому по батькові вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». За змістом п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Одним з предметів розгляду даного позову є встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] у 1953 році, та факт того, що заповіт відносно позивача складено саме його бабусею [PERSON], встановлення яких необхідно заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цих фактів. Оскільки дані факти підтверджуються письмовими доказами по справі та показами свідків, суд вважає, що є підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦКУкраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормативно-правові акти, що діяли на момент створення спадкодавцем житлового будинку, передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦКУкраїни та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до 01 липня 2004 року, тобто, за наявності фактичних та правових підстав виникнення права власності у спадкодавця на житловий будинок, який збудовано до 2004 року та на які відсутні правовстановлюючі документи, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення таких спадкових прав. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1220, 1223 ЦК України,

Outcome: approved