Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в сумі 18440 грн. 98 коп. за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснювало забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житла, яке займає [PERSON] . Відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків по оплаті за спожиті послуги, внаслідок чого за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 18440,98 грн. Добровільно ліквідувати борг відповідач відмовляється. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 18440,98 грн. та понесені судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який є власником особового рахунку, зареєстрований та проживає в квартирі за [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою ДП 2 «ЖЕК13 ЖБК» за №1376 від 17 жовтня 2017 року. КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією та гарячою водою житлового будинку по [ADDRESS] . Постановою національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року за №1171 затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення. У період з 2015 року по 2018 рік КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» надавались послуги з централізованого опалення по [ADDRESS] , що стверджується актами про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період 2015/2016 р.р., 2016/2017 р.р., 2017/2018 р.р. Відповідач належним чином не виконує свої обов`язки щодо щомісячної плати за надані послуги , внаслідок чого утворилась заборгованість. 21 березня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про те, що станом на 01 березня 2018 року відповідачем заборговано 18440,98 грн. за послуги з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. З повторної виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення по [ADDRESS] від 20 червня 2018 року вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року складає 18440,98 грн. На даний час, заборгованість відповідачем не сплачена. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 7 ч. 2 ст. 68 ЖК України Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ №572 від 08 жовтня 1992 року, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями ст. 322 ЦК передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як слідує з вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що позивач на протязі періоду з 01 січня 2016 року по 02 березня 2018 року фактично надав відповідачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Дані обставини стверджуються актами про запуск системи опалення та випискою по особовому рахунку. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з 01 січня 2016 року по 02 березня 2018 року фактично були надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на суму 18440,98 грн., яких відповідач не оплатив. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" ТМР заборгованості по оплаті за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 18440,98 грн., за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року. В судове засідання відповідач не з`явився, відзив не подавав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме 1921 грн. судового збору.

Outcome: approved