Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Просто-страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] о 18 год. 30 хв. на 71 км + 930 м автодороги Солобківці-Нова Ушиця сталася ДТП, в якій водій автомобіля «NISSAN-SANNI», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], рухаючись по правій смузі в напрямку смт.Віньківці, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Через загибель батька позивачу була заподіяна матеріальна шкода, яка виразилась в витратах на поховання батька в сумі 19210 грн., а також моральна шкода, яку позивач просить стягнути у розмірі 5%-го ліміту, тобто 5000грн. Ухвалою суду від 20.01.2014р. до участі в справі залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, які наведені у ньому. Представник відповідача ПрАТ «Просто-страхування» в судове засідання не з»явився, до суду направив заперечення проти позову, в якому вказує, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не встановлено вини [PERSON] у скоєному ДТП, в зв»язку з чим не настає цивільно-правова відповідальність страхової компанії і не підлягає відшкодуванню матеріальна та моральна шкода, заявлені у позові, також просив справу розглянути у відсутності представника ПрАТ «Просто-страхування». Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, до суду направив заперечення проти позову, в якому вказує, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не встановлено його вини у скоєному ДТП, в зв»язку з чим не настає цивільно-правова відповідальність страхової компанії і не підлягає відшкодуванню матеріальна та моральна шкода, крім того вказує, що 10.12.2010р. ним повністю компенсовано витрати на поховання позивачу, його братові та дружині загиблого в свумі 10тис. грн. Також вказує, що згідно п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір відшкодування на поховання стосовного одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Також [PERSON] у запереченнях на позов вказує, що позов задоволенню не підлягає з підстав, передбачених ч.5 ст.1187 ЦК України, оскільки потерпілим було грубо порушено правила дорожнього руху та просив справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] о 18 год. 30 хв. на 71 км + 930 м автодороги Солобківці-Нова Ушиця сталася ДТП, в якій водій автомобіля «NISSAN-SANNI», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], рухаючись по правій смузі в напрямку смт.Віньківці, скоїв наїзд на пішохода [PERSON], який від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ УМВС України підполковника міліції Пілявського Є.А. від 16.11.2012 р. кримінальну справу (№12/0753) щодо [PERSON] закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст.6 КПК України (в ред. 1960 року) у зв'язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК Ураїни. Дана обставина в судовому засіданні визнається представником позивача та представником відповідача та третьою особою у своїх запереченнях. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] - володільця джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «NISSAN-SANNI», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Просто-страхування», що підтверджується страховим полісом № ВЕ/4810811 від 27.11.2010 року. Згідно страхового полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. При цьому відсутність в діях відповідача складу кримінально-караного діяння та відсутність його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не свідчить про відсутність підстав для цивільно-правової відповідальності ПрАТ «Просто-страхування» за завдану позивачу шкоду. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому частиною п'ятою вказаної статті визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст.1167 ЦК України якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала. В силу ч. 2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Статтею 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону станом на 08.12.2010р.) визначено, що при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.23 вказаного Закону шкодою заподіяною життю та здоров'ю потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна), пов'язана зі смертю потерпілого. В силу ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 27.1 ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Пунктом 27.2 цієї статті визначено, що у зв'язку із смертю годувальника в результаті дорожньо-транспортної пригоди право на страхове відшкодування мають: діти (в тому числі усиновлені) - до досягнення ними повноліття; непрацездатна вдова (вдовець), непрацездатні батьки - до відновлення ними працездатності, а також працездатна вдова (вдовець), якщо у сім'ї є діти віком до восьми років; інші члени сім'ї, які знаходилися на утриманні потерпілого. Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що він перебував на утриманні свого батька, а також щодо того, що він є непрацездатним. Таким чином, позивач не має права на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок загибелі батька, а тому вимоги його в цій частині до ПрАТ «Просто-страхування» є безпідставними і не підлягають задоволенню. Однак позивач має право на отримання за рахунок страховика понесених ним витрат на поховання батька. При цьому матеріальна шкода, яка завдана позивачу і яка полягає у витратах на поховання, становить 19210 грн., в тому числі, на придбання труни та ритуальної атрибутики - 7910 грн., на виготовлення надгробного пам»ятника - 11300 грн. Дані обставини підтверджуються: накладною від 09.12.2010р. на ім»я [PERSON] на придбання ритуальних товарів на суму 7910грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру на ім»я [PERSON] від 09.12.2010р. на суму 7910грн. за придбання ритуальних товарів; товарним чеком від 06.07.2013р. на ім»я [PERSON] на придбання надгробного пам»ятника та його встановлення на суму 11300грн.; квитанцією до прибуткового касового ордера від 06.07.2013р. на ім»я [PERSON] на суму 11300грн. Оскільки представник позивача в судовому засіданні визнав, що позивачем дійсно отримано від [PERSON] 10000грн. відшкодування витрат на поховання батька, суд вважає, що позовна вимога щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 9210грн. (19210грн.-10000грн.). Суд вважає необґрунтованим посилання третьої особи [PERSON] у запереченнях на п. 27.4 ст.27 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. П.27.4 ст.27 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведений третьою особою в редакції ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012р., відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого, норми цього закону не застосовуються до договорів обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим законом. Як встановлено судом, договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] укладений 27.11.2010р. Відповідно до п. 27.5 ст.27 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на момент укладення договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «Просто-страхування» та [PERSON] - витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати, - тобто без будь-якого обмеження розміру відшкодування. Крім того, суд не бере до уваги і посилання третьої особи [PERSON] на ч.5 ст.1187 ЦК України з наступних підстав. Згідно ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Однак, в судовому засіданні не встановлено умислу потерпілого у ДТП, такого умислу і не встановлено у постанові про закриття кримінальної справи від 16.11.2012р., у якій лише зазначено, що причиною ДТП та смерті потерпілого [PERSON] стало грубе порушення останнім вимог ПДР України. Крім того, відповідно до ч.3 ст.1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування … витрат на поховання. Отже, на користь [PERSON] підлягає стягненню з ПрАТ "Просто-страхування" 9210грн. понесених ним витрат на поховання. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь держави підлягають стягненню з ПрАТ "Просто-страхування" 243грн. 60 коп. судових витрат. На підставі ст.ст.979,1167,1168,1187,1193,1201ЦК України, ст.ст. 22,23,27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial