Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому прохав: - рішенням суду визнати погодженою межу в точках В -Г земельної ділянки площею 0,0553 га., виділеної [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] із суміжними землекористувачами [PERSON], [PERSON] без їх підпису в акті про погодження меж земельної ділянкивід 20.11.2013 року; - рішенням суду визнати погодженим Акт погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами від 20.11.2013 року земельної ділянки площею 0,0553 га., виділеної [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] в якому відсутні підписи сусідніх землекористувачів суміжної земельної ділянки в точках В-Г [PERSON], [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомили. Від третіх осіб: Октябрської районної у м. Полтаві ради та Управління Держземагенства у м. Полтаві Полтавської області надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вказували, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.1997 року, реєстровий № 2348 являвся власником 9/20 частин садибного ( індивідуального ) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS] що зареєстровані в законному порядку в органах БТІ ( Реєстровий запис № 12 від 31.10.1997 р.). Рішенням Октябрського районного суду від 26.06.2013 року № 554/6650/13-ц виділено належні [PERSON] 9/20 частин із майна, що перебувало у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомого майна, та визначено порядок користування земельною ділянкою який відбувся між власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS], виділивши [PERSON] частину земельної ділянки площею 553 кв. м. Рішенням Отябрської районної у м. Полтаві ради VІ скликання, тридцять шостої сесії від 22.08.2013 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку пл. 553 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Цим Рішенням даному окремому домоволодінню присвоєно нову адресу: [ADDRESS]. Враховуючи дані обставини, в позивача виникла необхідність приватизувати зазначену вище земельну ділянку на якій безпосередньо і знаходиться саме його частка власного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Тому позивачем було замовлено у ТОВ НВІ "Земресурс" виготовлення зазначеної вище технічної документації, в ході виконання якої, а саме при реєстрації земельної ділянки ( присвоєнні кадастрового номеру), - Рішенням № РВ - 5300060882013 Управлінння Держземагенства у м. Полтаві Полтавській області від 11.12.2013 року відмовлено йому у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, по причині відсутності погодження меж суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON] ( за Кадастровим планом земельної ділянки 2013 р.) від точки В до Г по [ADDRESS]. Згідно Довідки ПП Полтавського БТІ "Інвентаризатор" від 2112.2012 р., № 15896 [PERSON], [PERSON] являються співвласниками домоволодіння розташованого на суміжній земельній ділянці по [ADDRESS]. Позивач, як власник частки а в подальшому окремого домоволодіння що межує з земельною ділянкою його сусідів по [ADDRESS] неодноразово звертався ( Заява від 04.02.2013р.) до останніх з проханням погодити дану межу, шляхом підписання Акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, але йому було відмовлено. Вважаючи таку відмову порушенням свого права на набуття права власності на земельну ділянку позивач також звертався до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекористування по [ADDRESS] неправомірною. Але судом в своєму Рішенні від 04.07.2013 року № 554/1173/13-ц зазначено що такий вид захисту його порушеного права, що полягає у визнанні відмови у погодженні межі неправомірною чинним законодавством не передбачений, при цьому зобов'язувати cуміжного землекористувача вчиняти такі дії суд теж немає правових підстав. Враховуючи таку позицію позивач звернувся до Октябрської районної у м. Полтаві ради з письмовою заявою про погодження цієї межі землекористування, саме створюваною нею у таких випадках комісією. Але у своїй відповіді від 21.01.2014 р., № Є02-32/21/62 остання повідомила що дане питання не відноситься до повноважень ради. Згідно наданої Управліннням Держземагенства у м. Полтаві Полтавській області відповіді від 19.12.2013 року, останнє повідомило що за адресою: [ADDRESS] право власності або користування на земельну ділянку не реєструвалось. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується - Державним Актом..., право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується - Цивільно-правовою угодою, Свідоцтвом про право на спадщину, право оренди земельної ділянки посвідчується Договором - оренди Відповідно до ст. 125 ЗК України - Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Між позивачем і відповідачами спору щодо прав на нерухоме майно і з приводу самих встановлених меж, розмірів ділянок, а також щодо встановлення межових знаків, тощо - не існує. Адже по межі між нашими домоволодіннями встановлена огорожа що по суті являється межовим знаком, яка увесь час задовольняла інтереси всіх користувачів. Відповідно до ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно ст. 81 ЗК Українии, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно ч. 2 ст. 152 ЗК України встановлено що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення буд-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою… Відповідно до п. г ч. 1 ст. 96 ЗК України, землекористувач зобов'язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Outcome: approved