Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] загальною площею 117,1 кв.м. в частині площі 74 кв.м., яка виступала предметом іпотеки за Іпотечним договором від 27.02.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н.А. та зареєстрований за №431, що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. в рахунок задоволення вимог АТ «Укргазбанк» за кредитним договором №792008/2л від 27 лютого 2008 року в розмірі 142 961,65 дол.США та пені в сумі 157 715,32 грн. Просили встановити спосіб реалізації предмету іпотеки-нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] загальною площею 117,1 кв.м. в частині площі 74 кв.м., що належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.04.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А., шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною у розмірі 862 000 грн.; стягнути судові витрати з відповідача у виді судового збору у розмірі 1921 грн. Між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 792008/2л від 27 лютого 2008 року, згідно якого надано грошові кошти в сумі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) дол. США 00 центів, строком до 25 лютого 2028 р. зі сплатою процентів за користування кредитом 12,9 % відсотків річних. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань з [PERSON] було укладено договір іпотеки від 27.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н.А. та зареєстрований за № 431. Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS] , загальною площею 74,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат площею 33,7 кв.м., що належала іпотекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим управлінням житлово-комунального господарства 03.10.2006 року, на підставі рішення №659 від 14.09.2006 року та зареєстрованого Хмельницьким БТІ в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 16244024, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12024666 виданим Хмельницьким БТІ 03.10.2006 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, проте [PERSON] в процесі розгляду даної цивільної справи, будучи власником квартири №188 загальною площею 74,0 кв.м. та власником квартири № 189 загальною площею 43,8 кв.м. за тією ж адресою, здійснив їх реконструкцію. На підставі вказаної реконструкції квартир № 188 та №189 [PERSON] було погашено свідоцтво про право власності від 03.10.2006 року, реєстраційний номер №16244024 і свідоцтво про право власності від 03.10.2006 року, реєстраційний номер №16246275 на зазначені дві окремі квартири та отримано нове свідоцтво про право власності від 31.10.2011 року на ім`я [PERSON] . Новоствореній квартирі присвоєно № 189 та зареєстровано її в Реєстрі прав власності за №35016193. Загальна площа квартири після об`єднання становить 117,1 кв.м., житлова 62,8 кв.м.. Надалі [PERSON] , діючи навмисно, з метою уникнення відповідальності щодо звернення стягнення на предмет іпотеки банку, а саме квартири №188 , яка була об`єднана, на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Оксанюк А.А. здійснено відчуження квартири [ADDRESS] загальною площею 117,1 кв.м. [PERSON] . Станом на 08.10.2019 року спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2019 року продана уже [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою №183981825 (копія додається). Таким чином [PERSON] в порушення договору іпотеки здійснено відчуження спірної квартири і виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року стало неможливим, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. За заявою позивача вживались забезпечувальні заходи у виді арешту спірної квартири за ухвалою суду від 17.10.2020 року. Пояснив, що квартира №188 та №189 фактично були однорівневі та за технічними даними можуть бути відокремлені одна від одної без кардинальних конструктивних змін. Відповідач надав письмовий відзив на позов. В судовому засіданні представник відповідача заперечила позов за безпідставністю та необгрнутованістю. Подано заяву про застосування строків позовної давності з посиланням на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року про звернення стягнення на квартиру за адресою [ADDRESS] . Справа знаходилась на виконанні з 2013 року. Звернення позивача до суду за захистом порушених прав відбулося тільки в жовтні 2019 року, тобто з порушенням трирічного строку позовної давності. Представник позивача заперечив можливість застосування строків позовної давності. Мотивував свою позицію, що виконання за рішенням суду відбувалось з незалежних від позивача причин внаслідок дії мораторію на звернення стягнення, виконавчий лист неодноразово повертався позивачу. Після отримання інформації щодо здійсненої реконструкції було здійснено оформлення позовних матеріалів. Треті особи, повідомлені в установленому порядку про час та дату судового засідання, не направили уповноважених представників. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. Між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 792008/2л від 27 лютого 2008 року, згідно якого надано грошові кошти в сумі 120 000,00 (сто двадцять тисяч) дол. США 00 центів, строком до 25 лютого 2028 р. зі сплатою процентів за користування кредитом 12,9 % відсотків річних. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань з [PERSON] було укладено договір іпотеки від 27.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Сорокатюк Н.А. та зареєстрований за № 431. Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS] , загальною площею 74,0 кв.м., що складається з двох житлових кімнат площею 33,7 кв.м., що належала іпотекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим управлінням житлово-комунального господарства 03.10.2006 року, на підставі рішення №659 від 14.09.2006 року та зареєстрованого Хмельницьким БТІ в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 16244024, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12024666 виданим Хмельницьким БТІ 03.10.2006 року. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, проте [PERSON] в процесі розгляду даної цивільної справи, будучи власником квартири №188 загальною площею 74,0 кв.м. та власником квартири № 189 загальною площею 43,8 кв.м. за тією ж адресою, здійснив їх реконструкцію. 17 жовтня 2011 року зареєстровано декларацію про готовність квартири №189 до експлуатації № ХМ14211059203 . На підставі вказаної реконструкції квартир № 188 та №189 [PERSON] було погашено свідоцтво про право власності від 03.10.2006 року, реєстраційний номер №16244024 і свідоцтво про право власності від 03.10.2006 року, реєстраційний номер №16246275 на зазначені дві окремі квартири та отримано нове свідоцтво про право власності від 31.10.2011 року на ім`я [PERSON] . Новоствореній квартирі присвоєно № 189 та зареєстровано її в Реєстрі прав власності за №35016193. Загальна площа квартири після об`єднання становить 117,1 кв.м., житлова 62,8 кв.м. За технічними даними квартири №188 та №189 були однорівневими. Квартира № 188 є конструктивно частиною новоствореної квартири [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2019 року квартира [ADDRESS] продана уже [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою №183981825. Таким чином [PERSON] в порушення договору іпотеки змінено предмет іпотеки та здійснено відчуження спірної квартири, внаслідок чого виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року стало не можливим, що і стало підставою звернення позивача до суду за захистом порушених прав. Про вищезазначені факти позивачу стало відомо з відповіді Хмельницького бюро технічної інвентаризації 03.10.2019 року на запит адвоката. Рішенням суду від 28.03.2012 року підтверджено кредитну заборгованість [PERSON] , яку стягнуто з останнього у розмірі116500 доларів США- заборгованість по кредиту,24461,65 доларів США-заборгованість по процентам, всього142961,65 доларів СЩА та пеню у сумі 157 715,32 грн. Суду не представлено будь-якої інформації на підтвердження погашення кредитної заборгованості. За відповіддю на адвокатський запит, визначено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на примусовому виконанні перебував виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду №2/2218/35/12 від 14.05.2013(28.03.2012) про звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру заг. площею 74 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] в рахунок погашення боргу на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».На підставі чого 16.07.2013 року було відкрито виконавче провадження за №39084810. Виконавчий документ в подальшому неодноразово було повторно пред`явлено до виконання та відкрито відповідні виконавчі провадження: -ВП №425020080 від 13.03.2014 заверешено на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження у зв`язку з дією мораторію про звернення стягнення, виконавчий документ з відповідною відміткою повернено стягувачу. -ВП №52286012 від 21.09.2016 завершено на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження у зв`язку з дією мораторію про звернення стягнення, виконавчий документ з відповідною відміткою повернено стягувачу. -ВП№58432883 від 20.02.2019 року завершено 09.04.2019 року на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження у зв`язку з дією мораторію про звернення стягнення, виконавчий документ з відповідною відміткою повернено стягувачу. -ВП №60390927 від 23.10.2019 року завершено 10.12.2019 на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження у зв`язку з дією мораторію про звернення стягнення, виконавчий документ з відповідною відміткою повернено стягувачу. Таким чином, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року не виконано. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави. За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. У випадку переходу права власності на предмет іпотеки до третьої особи без згоди іпотекодержателя, іпотека зберігає свою силу і для нового власника(Постанова Великої палати Верховного Суду у справі № 668/9978/15-ц від 29.05.2019 року). Велика Палата Верховного Суду вказала, що відсутність запису про іпотеку у реєстрі речових прав за відсутності однієї з підстав припинення іпотеки, передбачених статтею 17 Закону України "Про іпотеку" свідчать про те, що іпотека зберігає свою чинність та є чинною і для наступних власників майна на підставі статті 23 Закону України "Про іпотеку". Зважаючи на викладене, повідомлення [PERSON] в порядку передбаченому З.У Про іпотеку ст.35 є необов`язковим. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України). Проаналізувавши перебіг виконавчого провадження за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2012 року, причини невиконання рішення суду у зв`язку із мораторієм на виконання, з незалежним від позивача причин, отриману позивачем від Хмельницького Бюро технічної інвентаризації інформацію про здійснену реконструкцію восени 2019 року, суд приходить до висновку про безпідставність застосування строку позовної давності до спірних відносин та вважає за можливе задоволити заявлений позов у повному обсязі. Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.141 ЦПК в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved