Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач, [PERSON], подав до Семенівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до відповідачів, Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], у якій позивач просив визнати за ним, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай), розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» села Машеве Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] від 17 грудня 1996 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] послався на те, що він, [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] матері, [PERSON]. Звернувшись до Семенівської районної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті матері та при ознайомленні з правовстановлювальними документами на майно, яке він бажає переоформити, нотаріус повідомила його, що на право на земельну частку (пай), розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Україна», села Машеве Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) втрачений і оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно довідки відділу Держгеокодастру у Семенівському району видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Крім нього іншими спадкоємцями після смерті матері є його рідні брати: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не заперечують щоб право на земельну частку (пай) після матері було визнане за ним. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК У PCP. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Він не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертаєся з цією позовною заявою. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Машівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Машівські й сільський голова Семенівського району Чернігівської області Коленченко Д. М. у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги визнає у првному обсязі, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі. Відовідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити в повному обсязі. Відовідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити в повному обсязі. Відовідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду для участі в судових засіданнях, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської області, завідувач сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Семенівському району Чернігівської областіЗдота Олексій Володимирович у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо визнання права власності позивача на спадкові земельні ділянки, у зв'язку з тим, що немає іншого способу ніж у судовому порядку вирішити це питання. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач, [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] матері, [PERSON]. Звернувшись до Семенівської районної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті матері та при ознайомленні з правовстановлювальними документами на майно, яке позивач бажає переоформити, нотаріус повідомила позивача, що на право на земельну частку (пай), розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності КСП «Україна», села Машеве Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) втрачений і оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно довідки відділу Держгеокодастру у Семенівському району видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Крім позивача іншими спадкоємцями після смерті матері є рідні брати позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не заперечують щоб право на земельну частку (пай) після матері було визнане за позивачем. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК У PCP. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Він не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертаєся з цією позовною заявою. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved