Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просив стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. На підтвердження вимог вказав, що син навчається в Гірничо-електромеханічному технікумі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на 3 курсі денного відділення, строк закінчення навчання - 30 червеня 2016 року. Зазначив, що повнолітня дитина не працює, стипендію не отримує. На сьогоднішній день, син перебуває на його утриманні, при цьому відповідач працює, має дохід, однак допомоги дитині добровільно не надає. Позивач самостійно утримувати дитину не має змоги. Позивач підтримав свої позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON]визнала позовні вимоги, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання сина, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], який навчається в Гірничо-електромеханічному технікумі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на 3 курсі денного відділення, строк закінчення навчання - 30 червеня 2016 року. Повнолітній син [PERSON]не працює, стипендію не отримує, інших джерел для існування не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, однак мати матеріальної допомоги сину не надає. Відповідачка працює та має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини в період її навчання. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини на термін її навчання, і аліменти у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на час навчання повнолітнього сина, але не більше, ніж до досягнення дитиною віку 23 років. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved