Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.02.2017 звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зазначаючи, що в період шлюбу сторонами було набуто у власність спільне майно, а саме: квартиру [ADDRESS] (вартість 1 402 563.75), автомобіль HYUNDAI І30 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску, зареєстрований 11.07.2015 (вартість І57100.00 грн.), холодильник Bosch KGN49SM31 вартістю 15 405,30 гривень, кондиціонер NEOCLIMA NU12AHXI вартістю 9400,00 гривень, телевізор Samsung UE22F5400AKXUA вартістю 2963,20 гривень, матрас Sleep&aу ;Fly Extra 3 шт. загальною вартістю 8786.00 гривень, пилосос Bork V705 із комплектуючими загальною вартістю 4581,66 гривень, телевізор LG 32LA615V із комплектуючими загальною вартістю 6162, 84 гривень., витяжка Piramida Hes 30 (D-600 MM) Black/AJ вартістю 2892,20 гривень., телевізор LG 32LN541V із комплектуючими, загальною вартістю 3615,00 гривень, телевізор Samsung UE42F5300AKXUA вартістю 5999,00 гривень, вбудована посудомийка Piramida DP 10 Premium із комплектуючими, загальною вартістю 3832,30 гривень, вбудована поверхня Electrolux UX EHF96547FK із комплектуючими, загальною вартістю 3089,40 гривень, вбудована духовка Piramida F 64 ЕІХ-Р із комплектуючими, загальною вартістю 3195,60 гривень, пральна машина LG F 1096ND3 із комплектуючими, загальною вартістю 4433,30 гривень, ліжко 160*200, два дитячі ліжка 140*200 загальною вартістю 13000 гривень, ноутбук Acer travelmate tmb 113-e-10174gakk, вартістю 3888 гривень, кухонні меблі вартістю 35000 гривень, меблі до двох дитячих кімнат, загальною вартістю 16000 гривень, облаштування двох ванних кімнат (унітази, душові кабіни, ванна, раковина, дзеркала) загальною вартістю 30000 гривень, бойлери для нагріву води 2 шт., загальною вартістю 4000 гривень. Посилаючись на ст.ст. 68, 69, 70, 71 СК України позивач просить: припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS]; припинити право власності [PERSON] на автомобіль HYUNDAI І30 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], білого кольору 2012 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль HYUNDAI 130 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], білого кольору 2012 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на наступне майно: Холодильник Bosch KGN49SM31; Кондиціонер NEOCLIMA NU12AHXI; Телевізор Samsung UE22F5400AKXUA; Матрас Sleep&a Є;Fly Extra 3 шт.; Пилосос Bork V705 із комплектуючими; Телевізор LG 32LA615V із комплектуючими; Витяжка Piramida Hes 30 (D-600 MM) Black/AJ; Телевізор LG 32LN541V із комплектуючими; Телевізор Samsung UE42F5300AKXUA; Вбудована посудомийка Piramida DP 10 Premium із комплектуючими; Вбудована поверхня Electrolux UX EHF96547FK із комплектуючими; Вбудована духовка Piramida F 64 EIX-P із комплектуючими; Пральна машина LG F 1096ND3 із комплектуючими; Ліжко 160*200, два дитячі ліжка 140*200; Ноутбук Acer travelmate tmb 113-e-10174gakk; Кухонні меблі; Меблі до двох дитячих кімнат; Облаштування двох ванних кімнат (унітази, душові кабіни, ванна, раковина, дзеркала); Бойлери для нагріву води 2 шт. Ухвалою суду від 13.03.2017 відкрито провадження в справі. На час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1999 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2016. Крім того судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, станом на 30.09.2013 [PERSON], на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про реєстрацію, власником транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI», модель 130, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. Крім того, згідно наданих видаткових накладних, договорів та фіскальних чеків сторонами було набуто наступне майно: холодильник Bosch KGN49SM31, кондиційнер: NEOCLIMA NU12AHXI, телевізор Samsung UE22F5400AKXUA, матраци Sleep&aос;Fly Extra 5 кількості 3 шт., пилосос Bork V705 із комплектуючими, телевізор LG 32LA615V з комплектуючими, витяжку Piramida Hes 30 (D-600 MM) Black/AJ, телевізор LG 32LN541V i- комплектуючими, телевізор Samsung UE42F5300AKXUA, вбудовану посудомийку Piramida DI 10 Premium із комплектуючими, вбудовану поверхню Electrolux UX EHF96547FK і: комплектуючими, вбудовану духовку Piramida F 64 ЕІХ-Р із комплектуючими, пральну машин) LG F 1096ND3 із комплектуючими, ліжко 160*200, два дитячі ліжка 140*200, ноутбук Асеї travelmate tmb 113-e-10174gakk, кухонні меблі вартістю 35000 гривень, меблі до двох дитячих кімнат, облаштування двох ванних кімнат (унітази, душові кабіни, ванна, раковина, дзеркала бойлери для нагріву води у кількості 2 шт. Все вище перелічене майно було набуте подружжям за час шлюбу, тому відповідно до ч.2 ст.60 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 08 червня 2017 року заочним рішення, позов було задоволено повністю. Не погоджуючись із заочним рішення суду, відповідач [PERSON] подала заяву про перегляд заочного рішення, яка судом була задоволена, а справу призначено до нового розгляду в порядку загального позовного провадження. Свою правову позицію щодо невизнання позовних вимог, позивачка виклала у своєму Відзиві від 18.01.2018. Свою незгоду з позовом мотивувала тим, що майно, набуте чоловіком, дружиною за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин є їх особистого приватною власністю (ст.57 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо-інше не встановлено законом. На підтвердження чого надала до свого відзиву заочне Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25.07.2016 про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] до [PERSON], яким встановлено, що сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем не підтримуються з 2008 року, а отже, майно, набуте з січня 2009 року, є її особистою приватною власністю, серед якого квартира [ADDRESS]. в м. Київ, що придбана позивачем в 2010-2013 роках, автомобіль HYUNDAI І30 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску та інше майно, що знаходиться у спірній квартирі. Також, відповідачем було додані додаткові письмові докази на придбання інших речей, які перебувають у спірній квартирі, придбані за час шлюбних відносин. Однак, відповідач не звернулась із позовом (зустрічним позовом) до суду про поділ цього майна або про порядок його користування. У судовому засіданні позивач представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши виступи учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЩІК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, з 31.07.1999 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2016. Крім того судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, станом на 30.09.2013 [PERSON], на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію, власником транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI», модель 130, легковий хетчбек-В, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. Крім того, згідно наданих видаткових накладних, договорів та фіскальних чеків сторонами було набуто наступне майно: холодильник Bosch KGN49SM31, кондиційнер: NEOCLIMA NU12AHXI, телевізор Samsung UE22F5400AKXUA, матраци Sleep&asp;Fly Extra 5 кількості 3 шт., пилосос Bork V705 із комплектуючими, телевізор LG 32LA615V і; комплектуючими, витяжку Piramida Hes 30 (D-600 MM) Black/AJ, телевізор LG 32LN541V i- комплектуючими, телевізор Samsung UE42F5300AKXUA, вбудовану посудомийку Piramida DI 10 Premium із комплектуючими, вбудовану поверхню Electrolux UX EHF96547FK і: комплектуючими, вбудовану духовку Piramida F 64 ЕІХ-Р із комплектуючими, пральну машин) LG F 1096ND3 із комплектуючими, ліжко 160*200, два дитячі ліжка 140*200, ноутбук Асеї travelmate tmb 113-e-10174gakk, кухонні меблі вартістю 35000 гривень, меблі до двох дитячш кімнат, облаштування двох ванних кімнат (унітази, душові кабіни, ванна, раковина, дзеркала' бойлери для нагріву води у кількості 2 шт. Все вище перелічене майно було набуте подружжям за час шлюбу, тому відповідно до ч.2 ст.60 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Не погоджуючись з такою позицією відповідачки, позивач [PERSON] надіслав до суду відповідь на відзив, у якому зазначає та пославшись на п. 3 ст. 102 ЦПК України та п.1 ст. 106 ЦПК України. Ним було замовлено висновок експерта, як на спірну квартиру так і на спірний автомобіль. Саме тому, 14.01.2018 позивач звернувся із заявою до експертної установи з приводу проведення експертної оцінки спірного майна, яка була проведена ТОВ «Консалтингова компанія «Центр Оцінки»», якою було складено звіти про оцінку майна, за якими вартість на дату оцінки: Автомобіля HYUNDAI i30 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску, зареєстрований 11.07.2015 року складає 287 900,00 грн. (10 484,00 $ США), а чотирикімнатна квартира [ADDRESS] складає 5 044 210,00 грн. (183 693,00 $ США), оригінали висновків яких разом з відомістю з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01 кварталу 2000р. по 03 квартал 2017р. у відповідності до п. 2 ст. 95 ЦПК України ним були долучені до цієї відповіді на відзив. Що стосується обставин, встановлених заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.07.2016 про розірвання шлюбу, по справі № 755/9379/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], розгляд який проводився без участі відповідача, позивач [PERSON] пояснив, що сторони за час перебування у зареєстрованому шлюбі мали не тільки стосунки між собою, але проживали спільно та вели спільне господарство, що підтверджується письмовими заявами відповідачки до судді Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/27821/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу, у якій остання стверджувала, що сторони проживають спільно та ведуть спільне господарство, а пред'явлений позов її чоловіком є помилкою, після чого позивач [PERSON] подав заяву про залишення позову без розгляду. На час розгляду справи судом відповідачка підтвердила всі ці обставини та повідомила, що вода дійсно зверталась до судді Дніпровського районного суду письмово із заявою про бажання примиритись зі своїм чоловіком, так як вони живуть спільно та ведуть спільне господарство, а пред'явлений позов її чоловіком було подано помилково та не обдумано. У відповідності до п.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. П. 5 цієї статті тлумачить, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені». Таким чином, посилання відповідача на рішення суду по справі про розірвання шлюбу № 755/9379/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про обставину, що з 2008р. сторони не підтримували сімейні-шлюбні відносини, суд до уваги не бере з підстав їх недоведеності відповідачем [PERSON] П. 2 ст. 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 26.06.2018 під час судового засідання, сторони висловили бажання надати їм короткий час для вирішення між сторонами можливі шляхи розподілу майна колишнього подружжя, клопотання яке було задоволено. 09.07.2018 під час судового засідання позивач надав до суду заяву про вирішення спору між сторонами та розподілу спільного майна подружжя, у якому послався, що сторони домовились між собою розділити спірне майно наступним чином: позивач викупає у відповідача (переходить право власності) її ? частину Автомобіля HYUNDAI i30 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску, із вартості його оцінки у 287 900,00 грн. остаточна сума вартості якого буде сторонами узгоджена після його огляду та передачі його відповідачем позивачу. Чотирикімнатна квартира [ADDRESS] разом із рухомим майном (речі, меблі, побутова техніка, ремонт тощо) залишається у спільній власності по ? кожному з колишнього подружжя, а смільне майно, що перебуває у спірній квартирі залишається у їх спільній власності. Однак, відповідач проти цього заперечував та пояснив, що така позиція позивача є прийнятною у випадку, якщо суд, перебуваючи у нарадчій кімнаті під час написання судового рішення, дійде висновку, що спірне майно є спільним майном, а не особистою власністю відповідача з підстав того, що воно оформлено на відповідача [PERSON] Відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Питання поділу спільного майна подружжя регулюється наступними нормами чинного законодавства. На підставі ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. За змістом ч. 1 та 2 ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За змістом ст. ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, спільне майно подружжя набуте позивачем та відповідачкою під час перебування у зареєстрованому шлюбі слід розділити, визнавши за позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності по 1/2 частки квартири кожному, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що в місті Києві, а також по ? частки кожному з них автомобіля HYUNDAI І30 GD 1.6 Comfort 6 AT, реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску, майно яке оформлено на відповідача [PERSON]. Що стосується іншого майна, яке перебуває у квартири [ADDRESS], що в м. Києві, то таке майно є спільною сумісною власністю сторін по справі, як таке, що було ними придбано за час спільного проживання подружжя. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Таким чином, враховуючи, що спірна квартира та автомобіль набуті сторонами за час шлюбу, то таке майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв'язку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частку квартири та автомобіля. В тому числі, враховуючи ті обставини, що рухоме майно, яке є предметом поділу перебуває в квартирі [ADDRESS] є неподільним, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, беручи до уваги поділ майна по ? за кожним із подружжя, вважає за можливе Майно - Холодильник Bosch KGN49SM31; Кондиціонер NEOCLIMA NU12AHXI; Телевізор Samsung UE22F5400AKXUA; Матрас Sleep&a20;Fly Extra 3 шт.; Пилосос Bork V705 із комплектуючими; Телевізор LG 32LA615V із комплектуючими; Витяжка Piramida Hes 30 (D-600 MM) Black/AJ; Телевізор LG 32LN541V із комплектуючими; Телевізор Samsung UE42F5300AKXUA; Вбудована посудомийка Piramida DP 10 Premium із комплектуючими; Вбудована поверхня Electrolux UX EHF96547FK із комплектуючими; Вбудована духовка Piramida F 64 EIX-P із комплектуючими; Пральна машина LG F 1096ND3 із комплектуючими; Ліжко 160*200, два дитячі ліжка 140*200; Ноутбук Acer travelmate tmb 113-e-10174gakk; Кухонні меблі; Меблі до двох дитячих кімнат; Облаштування двох ванних кімнат (унітази, душові кабіни, ванна, раковина, дзеркала); Бойлери для нагріву води у кількості 2 шт., залишити у спільному користуванні позивача та відповідача. Відповідно до положень ст.ст.76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 8 000 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 57 СК України,

Outcome: partial