Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

в Острозький районний суд звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 14.07.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 23 043 грн. 09 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) до погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанком» Умови та правилами, Тарифи складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості і третіх осіб, за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед банком. В порушення умов договору відповідач своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та не виконала зобовязання за вказаним договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, частини другої статті 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 19.07.2017 року має заборгованість у розмірі 23681,89 грн., яка складається з наступного: 19985,35 грн. заборгованість за кредитом; 2283,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 436,69 грн. заборгованість за пенею та комісією; 976,50 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача у відкрите судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не заперечує щодо розгляду справи за відсутності його представника. Відповідач подала до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, справу просила розглядати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. Як вбачається із ч.4 сит.174 ЦПК УКраїни, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За правилом ч.3, ч.4 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 14.07.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 23043 грн.09 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості сторони з ціллю виконання боржником своїх зобовязань по кредитному договору №SAMDNWFC 41933272 від 24.04.2014 року, а також умов та правил надання кредитних карт заключили Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за вказаним кредитним договором з кінцевою датою погашення кредиту до 31.07.2019 року. Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, банк надав [PERSON] кредит на суму 23043,09 грн. на строк 36 місяців з терміном погашення з 14.07.2016 по 31.07.2019 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на побутові потреби. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) до погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.8 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості при порушенні позичальником обовязків по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочки. Відповідно до п.2.9 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості процентна ставка по кредиту може змінюватись в залежності від зміни ставки НБУ чи в інших випадках відповідно до Умов та правил. Позичальник дає свою згоду на збір, зберігання, використання, розповсюдження через бюро кредитних історій інформації про його кредитну історію. Відповідач погодилась, що у випадку порушення нею зобов'язань перед банком, по якому вона є поручителем, дає свою згоду банку приймати рішення по розприділенню коштів направлених на погашення заборгованості. Відповідач погодилась на те, що Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом з запропонованим ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Стаття 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі ст. 527 цього кодексу слідує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частина 2 наголошує, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов'язання за Генеральною угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому Генеральною угодою. Відповідач у порушення кредитного договору, а також вимог ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідачка станом на 19.07.2017 року має заборгованість у розмірі 23681,89 грн., яка складається з наступного: 19985,35 грн. заборгованість за кредитом; 2283,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 436,69 грн. заборгованість за пенею та комісією; 976,50 грн. штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.4), яку повністю визнала відповідач. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Таким чином, належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Згідно вимог ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вищевказані обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи, обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 23681,89 грн. Враховуючи викладене вище, визнання позовних вимог відповідачем у повному обсязі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 600,00 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved