Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до ПрАТ «СК»Таст-Гарантія», [PERSON], у якому просить стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 19800,52 грн. (Дев'ятнадцять тисяч вісімсот гривень, 52 коп.), стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст- Гарантія» на користь [PERSON] суму пені у розмірі 1368,13 грн. (Одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 13 копійок), стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень, стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія» та з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1500,00 гривень, стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія» та з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2 923,20 гривень, стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія» та з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на оплату судового збору в розмірі 301,69 грн. (триста одна гривень 69 копійок). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія» у судове засідання не з'явився, надав до суду свої заперечення, у яких просив відмовити [PERSON] у стягненні моральної шкоди та судових витрат. [PERSON] до суду не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15.04.2013р. о 23 год. 50 хв., водій [PERSON] (далі-Відповідач 2), керуючи транспортним засобом автомобілем "DACIA LOGAN", реєстраційний номер [NUMBER], в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, рухаючись по автодорозі Одеса-Чорноморка не обрав безпечну швидкість руху, відволікся та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з рухаючимся на зустріч автомобілем «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місце дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) були викликані співробітники ДАІ, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду та видали відповідні довідки. 28.05.2013р. суддею Іллічівського міського суду Одеської області Пушкарським Д.В. було ухвалено постанову у справі №501/2064/13-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Таст- Гарантія», що підтверджується Полісом №АЕ/1782536 від 06.12.2012р. Відповідно до 4.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 16.04.2013 року власник транспортного засобу марки «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний [NUMBER], [PERSON] (далі-Позивач), який є потерпілим за вищезазначеною подією повідомив страхову компанію ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» (далі-ВідповідачІ) про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1782536, що підтверджується відповідним повідомленням, зареєстрованим у Відповідача за № 336- 04/13. 21.06.2013р. Позивач звернувся до ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» з заявою на виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою, зареєстрованою у Відповідача за № 336-06/13 разом з якою було надано реквізити карткового рахунку. Тобто станом 21.06.2013р. Відповідачу 1 були надані усі необхідні документи, що передбачаються ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Після чого між Позивачем та Відповідачем 1 було погоджено розмір збитків, базою якого стало проведене дослідження щодо визначення матеріальних збитків, які зазнав Позивач внаслідок ДТП, що трапилась 15.04.2013р., а саме у сумі 20800,52 грн. (Двадцять тисяч вісімсот гривень, 52 кой.) за винятком франшизи у розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн., сума якої сплачується винуватцем ДТП. Вищезазначена матеріальна шкода визначається Аварійним сертифікатом №336- 04/13. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Тобто, відповідно до зазначеної норми крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 20.09.2013р. Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування Відповідач не здійснив. Таким чином, станом на теперішній час минуло 194 (сто дев'яноста чотири) дні (на дату 02.04.2014р.), протягом яких Відповідачем 1 порушується зобов'язання за вищезазначеним договором страхування. Не виконуючи у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів. Відповідач допустив прострочення грошового зобов'язання. Таким чином його бездіяльність призвела до порушення зобов'язання (ст. 610 ЦК України), і з 21.09.2013 року ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» вважається такою, що прострочила виконання зобов'язання (ст. 612 ЦК України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності. Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013 р. № 315 облікову ставку НБУ з 09.08.2013 року та станом на теперішній час встановлено у розмірі 6,5%. З моменту невиплати та до дня подачі позову минуло 32 дні. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не може перевищувати розмір подвійної облікової ставки НБУ. Згідно з ч. З ст. 549 Цивільного кодексу України: "Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання." Таким чином, пеня, яку повинен сплатити Відповідач складає 1368,13 грн. (Одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 13 копійок). Відповідно до п. 3 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Однак після закінчення вищевказаного строку і по даний час виплата страхового відшкодування Відповідачем не проведена. Таким чином Відповідачі порушує свої зобов'язання за Договором страхування, що суперечить нормам ЦК України. Так, згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач не зазначив, в чому саме полягає завдана йому моральна шкода та не надав доказів на підтвердження зазначеної шкоди, відтак суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Представником позивача на даний звіт про виконану роботу, на підставі чого суд приходить до висновку про задоволення вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial