Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позову зазначив, що 16 листопада 2013 року близько 16 години в мисливських угіддях на хуторі Промінь в Романівському районі [PERSON] здійснив відстріл його собаки породи західно-сибірська лайка. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що 16 листопада 2013 року він знаходився на полюванні в іншому місці, а тому собаку позивача він не відстрілював. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до перконання про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Для настання відповідальності, передбаченої зазначеними нормами права необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв"язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди, вина. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач був власником собаки породи західно-сибірська лайка, віком 3 роки 8 місяців, що підтверджується паспортом на собаку мисливської породи. 18 листопада 2013 року лікарями Баранівської лікарні ветеринарної медицини було обстежено труп вищевказаного собаки та виявлено вогнепальне поранення в шию, про що складено відповідний акт. Доводи позивача щодо тієї обставини, що відстріл його собаки здійснив саме відповідач, були підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які повідомили суду, що 16 листопада 2013 року знаходились на полюванні разом з [PERSON] та були очевидцями того, як близько 16 години на хуторі Промінь [PERSON] безпричинно здійснив постріл з мисливської рушниці в собаку позивача. В той же час, даючи оцінку показанням свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані за клопотанням відповідача для підтвердження його доводів щодо тієї обставини, що він 16 листопада 2013 року знаходився на полюванні в іншому місці, суд бере до уваги, що пояснення усіх вищевказаних свідків зводяться до того, що [PERSON] в період часу, протягом якого проводилось їх спільне полювання, яке відбувалось приблизно за 10 кілометрів від хутора Промінь, знаходився разом з ними. Однак, показання цих свідків щодо часу закінчення полювання виявились суперечливими та одночасно такими, що не виключають можливість знаходження [PERSON] у вечірній час на вищевказаному хуторі. Окрім цього, присутність [PERSON] на хуторі Промінь 16 листопада 2013 року у вечірній час підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] З урахуванням вищевикладених обставин, суд прийшов до висновку про доведеність тієї обставини, що саме відповідач протиправно здійснив відстріл собаки позивача, заподіявши йому майнову шкоду, оскільки відповідно до статті 180 ЦК України тварини є особливим об"єктом цивільних прав і на них поширюється правовий режим речі. Визначаючи розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем, суд бере до уваги висновок експерта-кінолога, яким встанолена вартість собаки позивача - 4000 грн. Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із того, що відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням її майна. Сам факт знищення майна, а також такий спосіб його знищення, як відстріл тварини в присутності її власника, на переконання суду безумовно свідчить про те, що позивач внаслідок неправомірних дій відповідача переніс душевні страждання. Однак, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає достатньою для компенсації позивачу моральної шкоди суму 2000 грн. Частково задовольняючи позов [PERSON], суд, відповідно до статті 88 ЦПК України, стягує на його користь з відповідача судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial