Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач 17.03.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа : Кризька сільська рада Марківського району Луганської області про позбавлення батьківських прав , в якій просив суд винести рішення яким позбавити батьківських прав [PERSON] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09.02.2015 року було обстежене житлово-побутові умови [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , де встановлено, що відповідач знаходиться в Марківському РВ ГУМВС через підозру в крадіжці магазину , а його малолітня донька [PERSON], [INFO] ,вдома знаходиться із [PERSON] (співмешканка [PERSON]) . З речей у [PERSON] нічого немає. Доходів в родині немає, продуктів харчування мало. Санітарний стан приміщення незадовільний. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу , вживає спиртні напої, ніде не працює, оскільки [PERSON] знаходиться в Марківському РВ ГУМВС через підозру в крадіжці , малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування . 09.02.2015 року службою у справах дітей Марківської райдержадміністрації на підставі наказу №6 було тимчасово влаштовано малолітню [PERSON], [INFO] , до сім'ї [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS], з якими у дівчинки склалися близькі відносини. Згідно рішення Марківського районного суду від 02.04.2013 року мати дитини, [PERSON] , позбавлення батьківських прав. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 18.09.2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця , починаючи з 03.08.2015 року і до досягнення нею повноліття. Розпорядженням голови Марківської райдержадміністрації №107 від 05.03.2015 року було встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено опікунами [PERSON] та [PERSON]. До теперішнього часу відповідач жодного разу не звертався до служби у справах дітей . Представник позивача Колодько А.І. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі , надала пояснення ,аналогічні пред'явленому позову та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 26.07.2016 року від дитини відмовився , не надавши при цьому ніяких пояснень. Представник третьої особи, Кризька сільська рада Марківського району , надали заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримуютьв повному обсязі (а.с.35). Суд, вислухавши пояснення представника позивача , думку відповідача ,дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У відповідності зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такому спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Судом встановлено, що 09.02.2015 року було обстежене житлово-побутові умови [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , де встановлено, що відповідач знаходиться в Марківському РВ ГУМВС через підозру в крадіжці магазину , а його малолітня донька [PERSON], [INFO] ,вдома знаходиться із [PERSON] (співмешканка [PERSON]) . З речей у [PERSON] нічого немає. Доходів в родині немає, продуктів харчування мало. Санітарний стан приміщення незадовільний (а.с.6). Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу , вживає спиртні напої, ніде не працює. оскільки [PERSON] знаходився в Марківському РВ ГУМВС через підозру в крадіжці , малолітня [PERSON] залишилась без батьківського піклування (а.с.8,9) . 09.02.2015 року службою у справах дітей Марківської райдержадміністрації на підставі наказу №6 було тимчасово влаштовано малолітню [PERSON], [INFO] , до сім'ї [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS], з яким у дівчинки склалися близькі відносини (а.с.5). Згідно рішення Марківського районного суду від 02.04.2013 року мати дитини, [PERSON] , позбавлення батьківських прав(а.с.10). Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 18.09.2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON],[INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця , починаючи з 03.08.2015 року і до досягнення нею повноліття (а.с.7). Розпорядженням голови Марківської райдержадміністрації №107 від 05.03.2015 року було встановлено опіку над малолітньою [PERSON] та призначено опікунами [PERSON] та [PERSON](а.с.3). До теперішнього часу відповідач жодного разу не звертався до служби у справах дітей при Марківській райдержадміністрації. Відповідно до Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно з ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку служби у справах дітей Марківської райдержадміністрації від 14.03.2016 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] до його малолітньої доньки [PERSON], оскільки він не має змоги належним чином піклуватися про фізичний ,розумовий та духовний розвиток дитини, виховувати її належним чином та забезпечити її всім необхідним для повноцінного проживання (а.с. 57) . Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Марківської райдержадміністрації Луганської області від 14.03.2016 року ,оскільки він є обґрунтованими та прийнятими після ретельного дослідження всіх обставин справи. Таким чином , оцінивши докази по справі, суд приходить висновку ,що відповідач [PERSON] повністю відсторонився від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню дитини ,тривалий час не утримує її , не виховує та не цікавиться життям , здоров'ям та розвитком дитини ,не створив для доньки належні умови для проживання , фактично усунення від дитини, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно рішення Марківського районного суду Луганської області від 18.09.2015 року стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ,[INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 03.08.2015 року і до досягнення нею повноліття, тому на даний час суд не вбачає підстав щодо застосування вимог ч.3 ст.166 СК України . Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При поданні позову позивача звільнено від сплати судового збору у сумі 551,20 гривень , а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави .

Outcome: approved