Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2019р. у справі № 755/14175/19 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2019 року у справі № 695/3718/19 з нього стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.11.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, загальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання 2-х дітей за судовими наказами, становить 50% його заробітку, тобто його матеріальний стан змінився в бік погіршення. Зважаючи на викладене, він не має можливості сплачувати аліменти в частці від заробітку в указаному розмірі, тому просить зменшити розмір аліментів визначений судовими наказами з 1/4 на 1/6 частини всіх видів його доходів. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 15.01.2020 року відповідачам був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де остання заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовує тим, що твердження позивача є надуманими, таким, що суттєво погіршує матеріальне становище дитини, а отже вже порушує її законне право на належне утримання. Просить суд критично оцінити обставини, повідомлені позивачем про зміну його матеріального та сімейного стану, як указані з метою уникнення від утримання дитини. Підстави для зменшення розміру аліментів вважає штучними, оскільки після видачі Золотоніським міськрайонним судом судового наказу від 02.12.2019р. за заявою його нинішньої дружини, з якою він спільно проживає, відразу 23.12.2019р. він звертається до суду з даною позовною заявою про зменшення розміру аліментів, чим вдається до маніпуляцій за допомогою існуючих правових механізмів. Натомість у неї погіршився матеріальний стан, оскільки крім доньки [PERSON] , [INFO] у неї на утриманні є ще донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач працює вихователем, тому не в змозі утримувати двох доньок без отримання аліментів у розмірі ј частини доходів позивача. Крім того, донька [PERSON] навчається в Навчально-виховному комплексі № 167 з поглибленим вивченням німецької мови м. Києва, у зв?язку з чим вона щорічно несе додаткові витрати на різні фонди, на придбання підручників, на оплату репетиторів. Оскільки позивач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, може і повинен виконувати свій обов?язок по утриманню дітей, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дітей. Справу просила розглядати без її участі. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, натомість надійшла заява про розгляд справи без її участі, де остання позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Вказує, що позивач має постійне місце роботи та стабільний дохід, тому має можливість утримувати своїх дітей. Від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив [PERSON] , де зазначено, що позивач вважає за необхідне відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення виходячи з наступного. Безспірним розміром аліментів на утримання 2-х дітей, який стягується за судовим наказом є 1/3 частина від доходів, що дорівнює 1/6 частині на кожну дитину. Обом відповідачам під час звернення до суду з заявами про видачу про видачу судового наказу достовірно було відомо про наявність у нього двох дітей, але вони умисно приховали даний факт від суду. Оскільки на момент винесення судових наказів його матеріальне становище не встановлювалось та не перевірялось, позивач вважає, що має право на його врахування під час судового розгляду в межах даної справи. Він дійсно має стабільний дохід, близько 10 000 грн. в місяць, однак його місце роботи знаходиться у м. Києві, у зв?язку з чим він несе витрати на проїзд. Крім того, він несе витрати на проживання та харчування. Просив врахувати, що за наявності 2-х судових наказів, він змушений буде сплачувати 50% від свого доходу. Окремо від представника позивача [PERSON] - адвоката Короля О.А. 26.02.2020р. надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Ухвалою від 15.01.2020р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та призначено перше судове засідання на 27.03.2020р., яке не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Дослідивши предмет позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, тому у задоволенні клопотання представника позивача було відмовлено. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 03.10.2019р. у справі № 755/14175/19 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.09.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2019 року у справі № 695/3718/19 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.11.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оскільки аліменти з позивача стягнуті відповідно до судових наказів, вимоги ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні їх розміру враховані бути не могли. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату у середньому розмірі 9 000,00 грн., що підтверджується довідкою № 16 від 28.02.2020р., виданою ТОВ "ІстВан" м. Київ. Також судом встановлено, що на утриманні позивача перебувають дві дитини - [PERSON] та [PERSON] . Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем є доведеними підстави для задоволення позову, передбачені ст.192 СК України, а саме щодо зміни його матеріального стану. Вказані обставини є суттєвими і відіграють значну роль у житті заявника, платника аліментів, тому вважає, що розмір аліментів доцільно зменшити. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 2 статті 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. На час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020р. становить 2218 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з позивача на користь відповідачів на утримання дітей повинен становити по 1/6 частині від доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та не буде надмірним по відношенню до позивача. При цьому суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] стосовно того, що вона не в змозі утримувати двох доньок без отримання аліментів від [PERSON] в розмірі ј частини його доходів, оскільки із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що її батьком є [PERSON] , тому у позивача [PERSON] відсутній обов?язок її утримувати. З приводу доводів відповідача [PERSON] що вона самостійно несе витрати на розвиток їх з позивачем дочки та відсутності його участі у цих витратах, суд зауважує, що відповідач [PERSON] не позбавлена права на звернення до суду з позовом про відшкодування додаткових витрат на дитину відповідно до ч.2 ст. 185 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved