Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] У шлюбі в них народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. У 2017 році шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не надає позивачу допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. У звязку з цим у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо утримання синів, тому вона просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відзив на позов не подав і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про час, день і місце проведення даного судового засідання [PERSON] був повідомлений належним чином. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак скерувала до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 093346, виданого 10 березня 2009 року, свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 129973, виданого 12 січня 2011 року, свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №209554, виданого 10 жовтня 2014 року Перемильською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] народився 14 лютого 2009 року, [PERSON] народився 27 грудня 2010 року, [PERSON] народився 27 вересня 2014 року, їх батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. Заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 23 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час діти проживають разом із позивачем за адресою: с.Марковичі Горохівського району Волинської області, та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Скобелківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 15 січня 2018 року № 70. Як вбачається з довідок Берестечківської АЗПСМ неповнолітні діти є здоровими. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітніх дітей та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 600,00 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з врахуванням індексації відповідно до закону. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI. Згідно п. 1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved