Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.03.2011 року. Від шлюбу у них народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] З початку 2018 року позивач проживає окремо. Весь тягар забезпечення та облаштування побуту дітей лежить на плечах позивача. На момент звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання неповнолітніх дітей. Просить суд стягувати з відповідача на утримання їхніх трьох спільних дітей по 2100,00 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщались належним чином. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено наступне. Сторони, перебуваючи у фактичних сімейних відносинах з 2011 року, народили трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя у сторін не склалося і відповідач залишив сім'ю, проживає окремо. З свідоцтв про народження серії 1-ФМ №211208 від 26.12.2011 року, серії І-ФМ №280977 від 17.03.2014 року та серіїІ-ФМ №346526 від 18.04.2016 року вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не усвідомлює, що піклування про дітей є приорітетом для батьків. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Обовязками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обовязок піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів наявності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей є підставними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина(ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідач не має регулярного доходу, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У разі зміни матеріального або сімейного стану чи погіршення здоров'я має право звернутись до суду для зменшення розміру аліментів у відповідності до ст.192 СК України. Отже, оцінивши подані сторонами та досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звернення позивачки є підставним, а її позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання трьох дітей у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial