Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

В обгрунтування предявлених вимог вказано, що з травня 2014 року із позивачем постійно проживає її неповнолітній внук [PERSON], [INFO] якого вона (позивач) утримує та виховує. Мати дитини, дочка позивачки - [PERSON] померла [INFO] Батько дитини - [PERSON] життям дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає, матеріально не допомагає, фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Із покликанням на зазначені обставини, та з урахуванням уточнення пред'явлених вимог, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], визнати її опікуном дитинита, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини у в місяць до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, вказуючи на обставини та підстави, наведені в позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Пояснив, що не може сплачувати аліменти в зв'язку з складним матеріальним становищем. Представниками служби у справах дітей Березнівської районної державної адміністрації та орган опіки та піклування Моквинської сільської ради заперечень проти позову не подано, обставини вказані у ньому не спростовувались. Вислухавши пояснення сторні, показання свідка [PERSON], дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO]., його батьками вказано [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Згідно рішення виконавчого комітету Моквинської сільської ради № 46 від 12 серпня 2014 р. ініційовано позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Згідно висновку № 114 від 05 березня 2015 р. того ж виконкому (а.с. 13) визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо вказаної дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] із його бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - для дитини створені належні умови для його проживання (а.с. 9). Згідно повідомлення Моквинського НВК "Гімназія ЗОШ І ступеня" (а.с. 11) уень 7 класу [PERSON] проживає із бабусею [PERSON] та тіткою [PERSON], умови проживання задовілдьні. Відповідно висновку служби у справах дітей Березнівської районної державної адміністрації від 16.07.2015 року № 01-07/264/15, [PERSON] зможе забезпечити необхідні умови для гармонійного виховання, розвитку та утримання дитини та може бути опікуном малолітнього [PERSON] Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобовязані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Приписами ст. 166 СК України встановлено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням наведеного, у сукупності, беручи до уваги встановлені обставини а також і і пояснення позивача, відповідача, свідка [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] (відповідач) як батько самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров'ям та вихованням, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Тому позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно положень ст.ст. 58, 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи зазначене, оскільки суд прийшов до висновку, що малолітній [PERSON], [INFO] позбавлений батьківського піклування, та приймаючи висновок органу опіки та піклування про можливість [PERSON] бути опікуном вказаної дитини, позов в частині встановлення опіки підлягає задовленню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено з 01 січня 2015 р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд визначає розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved