Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 травня 2021 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому зазначила, що знаходилась з відповідачем у шлюбі з відповідачем з 20.09.2008 р., від шлюбу має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 14.03.2019 р. шлюб між ними розірвано. До березня 2018 р. вони проживали разом в [ADDRESS] . Відповідач та його мати позбавили мене доступу до будинку та дітей, у зв`язку з цим вона вимушена була звернутися до райдміністрації з заявою про визначення днів побачень з дітьми і їй було встановлено графік. Проживаючи у м.Хмельницькому, вона відвідувала дітей у м.Львові. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.12.2018 р. з неї на користь відповідача було стягнуто аліменти для утримання двох дітей, які вона сплачувала добровільно. За її позовом Хмельницький міськрайонний суд 31.07.2019 р. ухвалив рішення, яким визначено місце проживання дітей разом з нею. Однак відповідач категорично відновився його виконувати і дітей їй не віддав. На початку лютого 2021 р. вона забрала доньку [PERSON] та перевезла її до свого місця проживання у м.Хмельницькому. З того часу дитина проживає нею та перебуває на її утриманні. Старший син проживає у Львові з батьком. Таким чином з лютою 2021 р. її сімейний стан змінився, а аліменти за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.12.2018 р. вона повинна сплачувати на двох дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким звільнити її від сплати аліментів, стягнутих з неї за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.12.2018 р. на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 820 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, додала, що позивач з лютого 2021 року утримує доньку [PERSON] , яку проживає разом з нею. Вона займається розвитком доньки, сплачує витрати за дитячий садок. Відповідач разом з сином інколи відвідує доньку. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що він доглядає старшу дитину. Після рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] він не звертався до виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення. [PERSON] сплачувала аліменти добровільно. З січня 2021 року позивач не сплачує аліменти. Йому відомо про матеріальне становище позивача. З лютого 2021 року донька [PERSON] проживає з позивачем. Він з сином приїздить до позивачки [PERSON] у м. Хмельницкий приблизно 1-2 рази на місяць. Він давав кошти позивачу на утримання доньки, давав кошти в сумі 3500 грн. на велосипед, також на зимові чобітки, плаття. Син [PERSON] повністю знаходиться на його утриманні. Вважає, що слід відмовити у задоволенні позову, оскільки на теперішній час судом вирішується питання про місце проживання дітей. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що донька [PERSON] зареєстрована за місцем проживання батька, відповідача по справі [PERSON] , відповідач не давав згоду на місце проживання доньки з матір`ю. Спір про місце проживання дітей перебуває на розгляді в суді, а тому стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів є передчасним. Просив у позові відмовити. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі 20.09.2008 року, від шлюбу мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21 грудня 2018 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1020 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, на утримання доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 820грн. але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 14.03.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з акту комісії УМК "Центральна" м.Хмельницького від 31.03.2021 р. донька сторін [PERSON] з 7.02.2021 року проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Відповідачем [PERSON] не заперечувалось, що донька [PERSON] [INFO] , дійсно з лютого 2021 року проживає разом з позивачем [PERSON] у м.Хмельницький. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд враховує, що одним із способів захисту сімейних прав згідно із ч. 2 ст. 18 СК України є припинення правовідношення, а також його анулювання, що передбачає і можливість припинення у позивача зобов`язань зі сплати аліментів на доньку у зв`язку із фактичним проживанням дитини із нею, бо у зв`язку із цим змінився її статус з платника аліментів на особу, що утримує дитину. При визначенні часу, з якого [PERSON] підлягає звільненню від сплати аліментів, що стягнуто з неї за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21 грудня 2018 року, суд виходить з основних засад (принципів) цивільного судочинства, зокрема, вимог частини 1 статті 18 ЦПК України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. З огляду на наведене, звільнення [PERSON] від сплати аліментів підлягає з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки донька сторін [PERSON] з 7.02.2021 року проживає разом з позивачкою [PERSON] , а тому відповідач зобов`язаний надавати їй допомогу на її утримання.

Outcome: approved