Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO], який народився в м. Антрацит, Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є родичкою [PERSON], отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у неї не має можливості, оскільки народження відбулося на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження в органах РАЦС України. Дитина чоловічої статі [PERSON] народився [INFO] в м.Антрацит Луганської області. Заявник звернулася до суду із заявою про те що заявлені вимоги підтримує, просила суд розглянути справу у її відсутності. Представник зацікавленої особи до зали судового засідання не звився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, допитавши заявника, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів диспозитивності цивільного судочинства, визначив що правовідносини регулюються нормами СК України та Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Згідно медичного свідоцтва про народження № 105, виданого «Державною установою «Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної Республіки» від [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [INFO], о 11-03 народила дитину чоловічої статті. Вказаний документ складений на бланку форми № 103/у, затвердженого «Наказом» «Міністерства охорони здоров'я Луганської народної республіки» 28.08.2015 року № 591, підписаний лікарем установи ОЗ та [PERSON] В лікарському свідоцтві також зазначено, що [PERSON] не перебуває в зареєстрованому шлюбі 10.05.2017 року Скасаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженого [PERSON], [INFO] в «Державній установі «Антрацитівської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської народної Республіки» з мотивуванням, що представлене до відділу медичне свідоцтво про народження не має юридичної сили на території України, оскільки було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII (далі - Закон) тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 2-3 статті 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, медичне свідоцтво про народження № 105 від [INFO], що видане [INFO] «Державною установою «Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної Республіки» , є недійсне і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Оскільки медичне свідоцтво про народження № 105 від [INFO], що виданий 14.04.2017 р. видане [INFO] «Державною установою «Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної Республіки», відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження [PERSON], [INFO] дитини хлопчика о 11-03 год., вагою 3020 грамів у м. Антрацит Луганської області, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і його матері. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, народженої [PERSON], суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження дитини, та вважає що реєстрація народження на тимчасово окупованій території дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved