Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з останнього на його користь грошові кошти в розмірі 149765 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 22250 грн та 1496 грн 65 коп. судових витрат по справі. \~\~\~\~\~\~ В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що 08.05.2021 [PERSON] позичив відповідачеві [PERSON] грошові кошти в сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США, що станом на день звернення з позовом до суду по курсу НБУ складає 149765 грн та відповідно підтверджується розпискою, згідно якої відповідач зобов`язався повернути борг до 26.05.2021. Однак, у зазначений термін [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав. На неодноразові звернення до відповідача, кошти [PERSON] до теперішнього часу не повернув, а тому для захисту своїх прав позивач вимушений був звернутись в суд з цим позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.08.2021 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22.09.2021, розгляд справи було відкладено на 19.10.2021. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явились, представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання суд не повідомив. Тому суд у відповідності до\~статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої\~статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно розписки, складеної 08.05.2021 та долученої до матеріалів справи, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути цю суму коштів до 26.05.2021. Отже, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики грошових коштів. Згідно\~статей 1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено\~статтею 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Як встановлено судом, боргова розписка про отримання коштів підписана власноручно відповідачем, є документом, який виданий боржником кредитору, тобто позивачу, за договором позики, що підтверджує його укладення і умови цього договору, засвідчує отримання відповідачем від позивача певної грошової суми. Зазначена правова позиція висловлена в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31.10.2018 в справі № 707/2606/16-ц. Судом встановлено, що оригінал боргової розписки від 08.05.2021 на час розгляду справи в суді знаходився у позивача та доданий до матеріалів справи, що підтверджує те, що відповідач [PERSON] не повернув позивачу [PERSON] як станом на 26.05.2021, як зазначено у розписці, так і на час прийняття рішення по справі кошти у сумі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США. Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики. Відповідно до статей\~525,\~526,\~530 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. За загальним правилом (частиною першою\~\~статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що відповідно до позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти у національній валюті з розрахунку за офіційним курсом НБУ станом на день звернення з позовом до суду, що складав 27,23 грн. за 1 долар США, таким чином сума боргу в гривневому еквіваленті складає 149765,00 грн. (5500 х 27,23). З цього приводу суд зазначає наступне. Згідно зі\~статтею 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті\~524\~та частина друга статті\~533 ЦК України\~допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 по справі № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19), зроблено правовий висновок про те, що позикодавець за договором позики в іноземній валюті має процесуальне право обирати валюту зобов`язання та пред`явити позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у гривнях, як того просить позивач, в сумі\~149765 грн 00 коп. Позивач [PERSON] \~\~ також просить стягнути з відповідача [PERSON] \~ судові витрати по справі, зокрема, 22250 грн витрат на правову допомогу та 1496,65 грн сплаченого судового збору. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~статтею 137 ЦПК України. Відповідно до частини третьої\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду ордер на надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги від 13.07.2021, попередній розрахунок суми судових витрат по справі та платіжне доручення від 15.07.2021, згідно якого [PERSON] сплатив АО "Інвікта" 2000 грн відповідно до договору про надання правничої допомоги від 13.07.2021. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи те, що на підтвердження реальності понесених позивачем витрат на правову допомогу свідчить лише платіжне доручення від 15.07.2021, згідно якого [PERSON] сплатив АО "Інвікта" 2000 грн, суд вважає, що саме сплата такої суми є підтвердженою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з урахуванням вимог частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1496 грн 65 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved