Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави посилаючись на те, що прокуратурою Київської області встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення [PERSON] земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Білоцерківського району Київської області. Так, наказами [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року за №№10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг надано дозволи [PERSON] на розроблення проек тів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтовним розміром 24,8915, 38,9965, 45,7155 га, з цільовим призначенням для ведення фермерсь кого господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності. У подальшому, наказами [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №№10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг затверджено: «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 24,8915 га (кадастровий номер 3220486500:01:006:0027) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років; «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 38,9965 га (кадастровий номер [NUMBER]: 01:013:0056) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років; «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано в оренду земельну ділянку, загальною площею 45,7155 га (кадастровий номер 3220486500:01:001:0049) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років. На підставі вказаних наказів між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі виконуючого обов»язки начальника управління Держземагентства у Білоцерківському районі 01.04.2015 року укладено з фізичною особою [PERSON] договори оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220486500:01:006:0027, 3220486500:01:013:0056, 3220486500:01:001:0049 і вказані договори оренди землі 01.04.2015 року зареєстровані приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] Середньовизначена нормативна грошова оцінка 1 га вказаної категорії земель по Київській області з урахуванням щорічної індексації становить 26 641,79 грн. і у свою чергу, вартість земельних ділянок площею 109 га становить 2 903 955,11 грн. Прокурор вказував на те, що питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України Про фермерське господарство. Однак всупереч вимогам ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області прийнято накази від 23.12.2014 року за №№10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, оскільки в поданому [PERSON] клопотанні про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не обгрунтовано розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства. Також наказами [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №№10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг надано в оренду земельні ділянки, які розташовані не єдиним масивом, та на значній відстані одна від одної, що у свою чергу унеможливлює їх раціональне використання, що є порушенням вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство». Також прокурор посилався на те, що ст. 124 Земельного кодексу України передбачена передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності на підставі рішень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями визначеними ст. 122 ЗК України і передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Крім вказаного, прокурор вказував на те, що з огляду на приписи ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або прав на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Без конкурентних засад земельні ділянки можуть передаватися в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам при його створенні, однак [PERSON] 30.12.2008 року здійснено реєстрацію юридичної особи фермерське господарство «Ямбуренко». Оскільки на момент прийняття оскаржуваних наказів [PERSON] управління Держземагентства у Київській області та укладання договорів оренди фермерське господарство Ямбуренко вже набуло статусу юридичної особи, отримання в подальшому трьох ділянок в оренду, яке відбулося без проведення торгів, суперечить вимогам ст. 124 ЗК України, що також є підставою для визнання наказів та договорів оренди недійсними. Прокурор вказував на те, що на підставі ст.ст. 215, 203 ч. 1 ЦК України слід визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 01.04.2015 року, оскільки вони суперечать вимогам ст.ст. 124, 134 ЗК України. Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави просив в судовому порядку визнати недійсними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, про надання дозволу [PERSON] на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтованою площею 24,8915 га, 38,9965 га, та 45,7155 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності; визнати недійсними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року №№10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг, якими затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON], розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 24,8915 га (кадастровий номер 3220486500:01:006:0027), 38,9965 га (кадастровий номер 3220486500:01:013:0056) та 45,7155 га (кадастровий номер 3220486500:01:001:00 49), з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, загальна ринкова вартість яких складає 2 903 955,11 грн.; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі виконуючого обов»язки начальника управління Держземагент ства у Білоцерківському районі Київської області та [PERSON] від 01.04.2015 року, які зареєстровані приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] 01.04.2015 року за номерами 20450588,20450402,20337013; скасувати рішення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію від 01.04.2015 року №№ 20450588, 20450402, 20337013 вказаних договорів оренди землі; зобов»язати [PERSON] повернути [PERSON] управлінню Держземагентства у Київській області земельні ділянки площею 24,8915 га (кадастровий номер 3220486500:01:006:0027), 38,9965 га (кадастровий номер 3220486500:01:013:0056), 45,7155 га (кадастровий номер 3220486500:01:001:0049), які розташовані на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні прокурор прокуратури Білоцерківського району Київської області [PERSON] уточнив позовні вимоги першого заступника прокурора Київської області в частині вищевказаного позову про скасування рішення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію від 01.04.2015 року №№ 20450588, 20450402, 20337013 вказаних договорів оренди землі, та в цій частині прокурор просив скасувати державну реєстрацію договорів оренди від 01.04.2015 року за №№20450588, 20449891, 20450402. Прокурор прокуратури Білоцерківського району Київської області [PERSON] підтримав у суді вищевказані позовні вимоги першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави а також уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов заперечували. Представник [PERSON] управління Держземагентства у Київській області до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 25.06.2015 року представник [PERSON] управління Держземагентства у Київській області [PERSON] надавала суду свої пояснення та позов заперечувала. Представник Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області [PERSON] позов підтримав. Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу [PERSON] до суду не з»явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2014 року [PERSON] звернувся із трьома клопотаннями на ім»я начальника [PERSON] управління Держземагентства у Київській області в яких просив відповідно до ст. 123 ЗК України надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду орієнтовною площею 45,7155 га, 38,9965 га, 24,8915 га, які розташовані на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району на 49 років для ведення фермерського господарства. До кожного клопотання [PERSON] надав до [PERSON] управління Держземагентства у Київській області: обгрунтування; план розміщення земельної ділянки; кадастровий план; копію паспорта; копію ідентифікаційного коду; копію диплому; копію трудової книжки. [PERSON] клопотання були отримані [PERSON] управлін ням Держземагентства у Київській області 24.11.2014 року. Наведене підтверджується копіями клопотань [PERSON] від 21.11.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що 23.12.2014 року [PERSON] управлінням Держ земагентства у Київській області виданий наказ за №10-13285/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» яким було надано дозвіл гр. [PERSON] ренку [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 24,8915 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та копією вказаного наказу. Судом встановлено, що [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області 23.12.2014 року виданий наказ №10-13286/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» яким було надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 38,9965 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарсько го призначення державної власності. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та копією вказаного наказу. Також в судовому засіданні встановлено, що 23.12.2014 року [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області був виданий наказ №10-13290/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» яким було надано дозвіл гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 45,7155 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та копією вказаного наказу. Вищевказані накази були видані [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області відповідно до ст.ст. 15-1,122,123 ЗК України та Положення про Головне управління Держземагентства у Київській області, затвердженого Наказом Держземагентства України від 05.06.2013 року №242. В судовому засіданні встановлено, що наказом [PERSON] управління Держземагент ства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2586/15-15-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» було затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермер ського господарства гр. [PERSON] та надано в оренду гр. [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 45,7155 га (ка дастровий номер 3220486500:01:001:0049), для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років, розташовану на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області. У п. 4 вказаного наказу зазначено, що начальнику управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства укласти договір оренди земельної ділянки від імені [PERSON] управління Держземагентства у Київській області та підписати акт прийому передачі земельної ділянки. А в п. 5 вказаного наказу зазначено, що приступити до використання земельної ділянки після встановлення меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди у Державному реєстрі речових прав. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та копією вказаного наказу. Судом встановлено, що наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2587/15-15-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства гр. [PERSON] та надано в оренду гр. [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 24,8915 га (ка дастровий номер 3220486500:01:006:0027), для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років, розташовану на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області. У п. 4 вказаного наказу зазначено, що начальнику управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства укласти договір оренди земельної ділянки від імені [PERSON] управління Держземагентства у Київській області та підписати акт прийому передачі земельної ділянки. А в п. 5 вказаного наказу зазначено, що приступити до використання земельної ділянки після встановлення меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди у Державному реєстрі речових прав. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та копією вказаного наказу. Також судом встановлено, що наказом [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2588/15-15-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства гр. [PERSON] та надано в оренду гр. [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 38,9965 га (ка дастровий номер 3220486500:01:013:0056), для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років, розташовану на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області. У п. 4 вказаного наказу зазначено, що начальнику управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства укласти договір оренди земельної ділянки від імені [PERSON] управління Держземагентства у Київській області та підписати акт прийому передачі земельної ділянки. А в п. 5 вказаного наказу зазначено, що приступити до використання земельної ділянки після встановлення меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди у Державному реєстрі речових прав. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та копією вказаного наказу. Вищевказані накази були видані [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області відповідно до ст.ст. 15-1,123,124,п.2 ст. 134 ЗК України, Закону України Про оренду землі, Закону України Про фермерське господарство та Положення про Головне управління Держземагентства у Київській області. Судом встановлено, що на підставі наказу [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2586/15-15-сг 01.04.2015 року між Органом державної влади [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області, в особі виконуючого обов»язки начальника Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області [PERSON], та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 633. Наведене стверджується поясненнями учасників процесу та копією договору оренди земельної ділянки від 01.04.2015 року. Згідно до п. 1 вказаного договору оренди, Орендодавець (орган державної влади Головне управління Держземагентства у Київській області) передає, згідно наказу [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2586/15-15-сг, а Орендар ([PERSON]) приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 45,7155 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільська рада. В п. 2 вказаного договору оренди зазначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 45,7155 га, в тому числі ріллі 45,7155 га, з кадастровим номером: 322 0486500:01:001:0049 за рахунок земель державної власності, що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільська рада, цільове призначення: 01.02, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки: для ведення фермерського господарства. А в п. 9 договору оренди зазначено, що договір оренди укладено строком на 49 років. В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2587/15-15-сг 01.04.2015 року між Органом державної влади [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області, в особі виконуючого обов»язки начальника Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області [PERSON], та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 635. Наведене стверджується поясненнями учасників процесу та копією договору оренди земельної ділянки від 01.04.2015 року. Згідно до п. 1 вказаного договору оренди, Орендодавець (орган державної влади Головне управління Держземагентства у Київській області) передає, згідно наказу [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2587/15-15-сг, а Орендар ([PERSON]) приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 24,8915 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухолі ська сільська рада. В п. 2 вказаного договору оренди зазначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 24,8915 га, в тому числі ріллі 24,8915 га, з кадастровим номером: 3220486500:01:006:0027 за рахунок земель державної власності, що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільська рада, цільове призначення: 01.02, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки: для ведення фермерського господарства. А в п. 9 договору оренди зазначено, що договір оренди укладено строком на 49 років. Також в судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2588/15-15-сг 01.04.2015 року між Органом державної влади [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області, в особі виконуючого обов»язки начальника Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області [PERSON], та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 631. Наведене стверджується поясненнями учасників процесу та копією договору оренди земельної ділянки від 01.04.2015 року. Згідно до п. 1 вказаного договору оренди, Орендодавець (орган державної влади Головне управління Держземагентства у Київській області) передає, згідно наказу [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №10-2588/15-15-сг, а Орендар ([PERSON]) приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 38,9965 га, цільове призначення для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухолі ська сільська рада. В п. 2 вказаного договору оренди зазначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 38,9965 га, в тому числі ріллі 38,9965 га, з кадастровим номером: 3220486500:01:013:0056 за рахунок земель державної власності, що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільська рада, цільове призначення: 01.02, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки: для ведення фермерського господарства. А в п. 9 договору оренди зазначено, що договір оренди укладено строком на 49 років. Згідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], як державним реєстратором, проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 38,9965 га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільрада, кадастровий номер: 3220486500:01:013:0056, на підставі договору оренди земельної ділянки, номер 631, виданого 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], орендар [PERSON], орендодавець Головне управління Держземагентства у Київській області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20449891 від 01.04.2015 року. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], як державним реєстратором, проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 45,7155 га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільрада, кадастровий номер: 3220486500:01:001:0049, на підставі договору оренди земельної ділянки, номер 633, виданого 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], орендар [PERSON], орендодавець Головне управління Держземагентства у Київській області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20450402 від 01.04.2015 року. Згідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права сформованого 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], як державним реєстратором, проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 24,8915 га, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Сухоліська сільрада, кадастровий номер: 3220486500:01:006:0027, на підставі договору оренди земельної ділянки, номер 635, виданого 01.04.2015 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], орендар [PERSON], орендодавець Головне управління Держземагентства у Київській області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20450588 від 01.04.2015 року. В матерілах справи також міститься копія клопотання від 25.05.2015 року за №04-11/23 начальника Держсільгоспінспекції в Київській області Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру в якому зазначено, що накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області, якими затверджені проекти із землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області гр. [PERSON] не відповідають вимогам ст. 186-1 ЗК України та п.7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», ДБН Б.2.4-4-97 Планування та забудова сільських поселень. Планування малих сільсько господарських підприємств та селянських (фермерських) господарств, ДБН Б.2.4-3-95 Генеральні плани сільськогосподарських підприємств, ДБН 360-92* Планування і забудова міських і сільських поселень. А тому Держсільгоспінспекцією в Київській області до [PERSON] управління Держземагентства в Київській області направлено клопотання про приведення у відповідність до діючого законодавства прийнятих наказів щодо надання в оренду гр. [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Сухоліської сільської ради Білоцерків ського району Київської області /а.с. 79-81/. При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного. Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до приписів ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Згідно до ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року № 5245-VI внесені зміни до Земельного кодексу України і ст. 122 ЗК України було викладено в новій редакції. [PERSON] набрав законної сили 01.01.2013 року і з вказаного часу припинено повноваження райдержадміністрацій щодо розпоряджання землями сільськогосподарського призначення державної власності розміщених за межами населених пунктів. Так згідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно до ч. 8 ст. 122 Земельного кодексу України, Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря. Отже з вищевикладеного вбачається, що районні державні адміністрації передають у користування земельні ділянки державної власності на території відповідних райдержадміністрацій в межах своїх повноважень. Земельними ж ділянками саме сільськогосподарського призначення державної власності, здійснює розпорядження центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, до складу якого, не входять РДА. Крім того, ст. 122 Земельного кодексу України встановлено виключний перелік земель на яких розповсюджується повноваження райдержадміністрацій. У відповідності з Положенням «Про Державне агентство земельних ресурсів Украї ни» затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 445/2011, Дер жавне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і карто графічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Згідно з підпунктом 11 пункту 11 Положення, голова Держземагентства України затверджує положення про структурні підрозділи апарату Держземагентства України та положення про територіальні органи Держземагентства України. Відповідно до п. 4.29 Положення про Головне Управління Держземагентства у Київській області, затверджене Наказом Держземагентства України від 05.06.2013 року №242, Головне Управління Держземагентства у Київській області відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. Отже з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що саме Головне Управління Держземагентства у Київській області являється належним органом, який уповноважений в даному випадку здійснювати розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Статтею 124 ЗК України визначений порядок передачі земельних ділянок в оренду. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого само врядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. В ч. 2 вказаної статті зазначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. А в ч. 3 цієї ж статті вказано, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Згідно до ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Відповідно до ч. 3 ст. 134 Земельного кодексу України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Згідно до ст. 34 Земельного кодексу України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища. Відповідно до ст. 36 Земельного кодексу України, громадянам або їх об'єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва. Статтею 121 Земельного кодексу України передбачені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Статтею 123 ЗК України визначений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Статтею 135 Земельного кодексу України передбачені земельні торги. Згідно приписів ст. 135 Земельного кодексу України, земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу. Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна [PERSON] Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів. Учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги. Згідно до ст. 1 Закону України Про фермерське господарство (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), фермерське господарство є формою підприєм ницької діяльності із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сімї, відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про фермерське господарство (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користу вання земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Земельні ділянки, розмір яких перевищує розмір, встановлений у частині 5 цієї статті, передаються громадянам у приватну власність для ведення фермерського господарства на підставі цивільно-правових угод. Земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Згідно до ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у по рядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Відповідно до вимог ст.ст. 89, 91, 92 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи. В судовому засіданні встановлено, що на момент прийняття [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області оспорюваних наказів від 23.12.2014 року за №№10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг та від 24.03.2015 року за №№10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг, 10-2588/15-15-сг та укладання оспорюваних договорів оренди земельної ділянки від 01.04.2015 року Фермерське господарство «Ямбуренко», головою якого являється [PERSON] вже набуло статусу юридичної особи, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство «Ямбуренко» серії А01 №194739, з якої вбачається, що 30.12.2008 року проведено державну реєстрацію - Фермерське господарство «Ямбуренко». Крім вказаного, з копії свідоцтва №100199136 НБ №053841 вбачається, що Фермерське господарство «Ямбуренко» - сільськогосподарське підприємство, яке з 01.03.2009 року зареєстроване як суб»єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. Статтею 31 Земельного кодексу України передбачено, що землі фермерського госпо дарства можуть складатися, у тому числі, із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі. Таким чином, суд вважає, що аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отриман ня додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. В своїх обгрунтуваннях, які додавалися [PERSON] до вищевказаного клопотання до [PERSON] управління Держземагентства у Київській області, [PERSON] посилався на те, що він близько 10 років є фермером у с. Чепеліївка і сільськогоспо дарське виробництво є основним видом його діяльності, оскільки він має особисту сільгосптехніку, майстерні для ремонту техніки, зерносховища та овочесховище. Необхідність відведення земельних ділянок орієнтовною площею 45,7155 га, 38,9965 га, 24,8915 га для ведення фермерського господарства обгрунтовував бажанням розширити площу наявного фермерського господарства, щоб отримувати не лише прибуток, а бути корисним селу та громаді. Тобто в своїх обгрунтуваннях [PERSON] вказував на те, що він близько 10 років є фермером у с. Чепеліївка і він бажає розширити площу наявного фермерського господарства і у своїх обгрунтуваннях [PERSON] не посилався на те, що він має на меті створити нове фермерське господарство. Оскільки на момент прийняття оскаржуваних наказів [PERSON] управління Держзем агентства у Київській області та укладення договорів оренди земельних ділянок від 01.04.2015 року Фермерське господарство «Ямбуренко» вже набуло статусу юридичної особи та мало у своїй власності земельну ділянку, то отримання у подальшому земельних ділянок гр. [PERSON], який являється головою Фермерського господарства «Ямбуренко», площею 24,8915 га, 38,9965 га, 45,7155 га в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України та є підставою для визнання наказів [PERSON] управління Держземагентства у Київській області і договорів оренди земельної ділянки недійсними. Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 04.11. 2014 року у справі № 3-157гс14. Згідно зі ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. З урахуванням наведеного, суд вважає, що прийняття [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області наказів від 23.12.2014 року №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, про надання дозволу [PERSON] на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтованою площею 24,8915 га, 38,9965 га, 45,7155 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а також прийняття [PERSON] управлінням наказів від 24.03.2015 року №№10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг, 10-2588/15-15-сг, якими затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON], розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 45,7155 га (кадастровий номер 3220486500:01:001: 0049), 24,8915 га (кадастровий номер 3220486500:01:006:0027), 38,9965 га (кадастровий номер 3220486500:01:013:0056), з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності прямо суперечить вимогам ст. 124 Земельного кодексу України, якою передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, а також вимогам ст. 134 Земельного кодексу України, де передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), однак в даному випадку земельні торги не проводилися. Згідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно визнати недійсними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, про надання дозволу [PERSON] на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтованою площею 24,8915 га, 38,9965 га, 45,7155 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподарського призначення державної власності. Суд також вважає, що необхідно визнати недійсними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року №№10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг, 10-2588/15-15-сг, якими затверджено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON], розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 45,7155 га (кадастровий номер 3220486500:01:001:0049), 24,8915 га (кадастровий номер 3220486500:01:006:0027), 38,9965 га (кадастровий номер 3220486500:01:013:0056), з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (за межами населеного пункту), із земель сільськогосподар ського призначення державної власності, загальна ринкова вартість яких складає 2 903 955,11 грн. Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. В ст. 134 Земельного кодексу України вказано, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах). Судом встановлено, що в даному випадку земельні торги не проводилися. Суд вважає, що договори оренди земельної ділянки від 01.04.2015 року укладені між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі виконуючого обов»язки начальника Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області та [PERSON], які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 01.04.2015 року та зареєстровані в реєстрах №№631,633,635 були укладені на підставі прийнятих з порушенням вищевказаних вимог законодавства рішень органу виконавчої влади і зміст вказаних договорів суперечить вимогам ст.ст.124, 134 Земельного кодексу України. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області в особі виконуючого обов»язки начальника Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області та [PERSON] від 01.04.2015 року, які нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 01.04.2015 року та зареєстровані в реєстрах №№631,633,635, а також суд вважає, що необхідно скасувати державну реєстрацію договорів оренди від 01.04.2015 року за №№20450588, 20449891, 20450402. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що необхідно зобов»язати [PERSON] лія [PERSON] повернути [PERSON] управлінню Держземагентства у Київській області земельні ділянки площею 24,8915 га (кадастровий номер 3220486500:01:006:0027), 38,9965 га (кадастровий номер 3220486500:01:013:0056), 45,7155 га (кадастровий номер 3220486500:01:001:0049), які розташовані на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 11 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень. На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача [PERSON] управління Держземагентства у Київській області на користь держави судовий збір в сумі 1 827,00 гривень, а також слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1827,00 гривень. Суд вважає, що посилання прокурора на ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», а саме, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації є необгрунтованим. Статтею 14 Конституції України, передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Земельний кодекс України є спеціальним кодифікованим правовим актом, який забезпечує детальне правове регулювання сфери законодавства щодо врегулювання земельних відносин в Україні. Таким чином, відносини що виникають в земельному праві в першу чергу регулюються Конституцією України, яка має найвищу юридичну силу (що закріплено в ст. 8 Конституції) та Земельним кодексом України відповідно до ієрархії правових актів. Преамбулою до Закону «Про фермерське господарство» визначено, що цей [PERSON] визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. Закон спрямований на створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України. Таким чином, Земельним кодексом України закріплені чіткі повноваження районних державних адміністрацій з приводу розпорядження землями державної власності, до яких не належить з 01.01.2013 року здійснення розпорядження землями сільськогосподарського призначення. Також згідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про фермерське господарство (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України, тобто після Конституції України встановлено пріоритетність норм Земельного кодексу України, перед положеннями Закону України Про фермерське господарство. В судовому засіданні встановлено, що Київським окружним адміністративним судом 04.06.2015 року в порядку письмового провадження прийнято постанову у адміністратив ній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] управління Держземагентства у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів [PERSON] управління Держземагентства у Київській області №10-13285/15-14-сг від 23.12.2014 р., №10-13286/15-14-сг від 23.12.2014 року, №10-13290/15-14-сг від 23.12.2014 р. та зобовязання вчинити певні дії. [PERSON] постановою у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено і постанова набрала законної сили 15.06.2015 року. Наведене підтверджується копією постанови від 04.06.2015 року. З копії вказаної постанови вбачається, що позивач [PERSON] [PERSON] йович звертався до вищевказаного суду із зазначеним позовом та просив визнати протиправними та скасувати накази [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року №№ 10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким гр. [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розташованих на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області орієнтованим розміром 24,8915 га, 38,9965 га, 45,7155 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності; зобовязати Головне управління Держземагентства у Київській області розглянути питання про поновлення договорів оренди землі від 30.08.2010 року на земельні ділянки розташовані на території Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області площею 48,0289 га, 20,1961 га та 19, 9998 га, про що видати наказ. Позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що суперечать правам та інтересам позивача. Згідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У постанові Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року судом були встановлені обставини, а саме, що відповідно до ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. На підставі наданих матеріалів за відсутності порушень вимог земельного законодавства, а саме: ст. 123, 134 Земельного кодексу України, [PERSON] управлінням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою України. Однак суд не приймає до уваги встановлені постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року вищевказані обставини, оскільки наведене не узгоджується із вищевказаною в рішенні суду правовою позицією, яка наведена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 року у справі № 3-157гс14 і яка згідно з положеннями ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд не приймає до уваги посилання першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави про те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» [PERSON] управлінням Держземагентства у Київській області прийнято накази від 23.12.2014 року за №№10-13285/15-14-сг, 10-13286/15-14-сг, 10-13290/15-14-сг, оскільки в поданому [PERSON] клопотанні про надання дозволу на розробку документації із землеустрою не обгрунтовано розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства, та про те, що наказами [PERSON] управління Держземагентства у Київській області від 24.03.2015 року за №№10-2588/15-15-сг, 10-2586/15-15-сг, 10-2587/15-15-сг надано в оренду земельні ділянки, які розташовані не єдиним масивом, та на значній відстані одна від одної, що у свою чергу унеможливлює їх раціональне використання, що є порушенням вимог ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство». Як вже зазначено вище в рішенні суду, на момент прийняття оскаржуваних наказів [PERSON] управління Держзем агентства у Київській області та укладення договорів оренди земельних ділянок від 01.04.2015 року Фермерське господарство «Ямбуренко» вже набуло статусу юридичної особи та мало у своїй власності земельну ділянку, а тому отримання у подальшому земельних ділянок гр. [PERSON], який являється головою Фермерського господарства «Ямбуренко», площею 24,8915 га, 38,9965 га, 45,7155 га в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України. Також вище в рішенні суду вказаний висновок, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] бажав розширити площу наявного Фермерського господарства Ямбуренко і не мав на меті створити нове фермерське господарство. Суд вважає, що вищевказані положення ч.ч. 1,7 ст. 7 Закону України Про фермерське господарство мають застосовуватися в тому разі, коли створюється фермерське господарство, а не тоді коли фермерське господарство вже створене і в даному випадку мали бути проведені земельні торги в порядку передбаченому ст. 135 Земельного кодексу України. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів, щодо того, що спірні накази і договори оренди земельних ділянок є законними, оскільки наведене спростовується вищевикладеними у рішенні суду обставинами та доказами. Суд також не приймає до уваги заперечення відповідачів, щодо того, що згідно до ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, оскільки наведені заперечення спростовуються вищевикладеними у рішенні суду обставинами та доказами. Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] та критично ставиться до його показів. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 14,19,121 Конституції України, ст.ст. 3,31,34, 36,116,121-124,134,135,152,155 ЗК України, ст.ст. 45,89,91,92,203,215 ЦК України, Закону України Про фермерське господарство, Закону України Про оренду землі,

Outcome: approved