Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Деревнянська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на середню земельну частку (пай) площею 1,45 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Деревня, Деревнянської сільської ради, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката серії [NUMBER] , виданого Деревнянською сільською радою 30.05.1997 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що своє дівоче прізвище [PERSON] вона змінила, коли 20 листопада 1997 року у Деревнянській сільській раді Жовківського району Львівської області зареєструвала шлюб з [PERSON] .Її батько, [PERSON] , працював та був членом сільськогосподарського підприємства і тому мав право приватної власності на земельну частку (пай). Деревнянська сільська рада, на території якої знаходиться земельна ділянка, рішенням від 28.05.1997 року передала йому у приватну власність земельну ділянку без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості площею 1,45 га, що підтверджується сертифікатом зразка Львівської області серії [NUMBER] . Стверджує, що її батько, [PERSON] , помер [INFO] , але ще під час свого життя, а саме 11 серпня 2016 року у виконкомі Деревнянської сільскої ради Жовківського району Львівської області на випадок своєї смерті склав заповітне розпорядження, яким все своє майно заповів їй, [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на право при\-ватної власності на земельну частку (пай). Зазначає, що вона як спадкоємець за заповітом звернулася з заявою до Жовківської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріальна контора своїм листом № 2400/01-16 від 20 листопада 2018 року відмовила їй у зв`язку із неподанням нею оригіналу правовстановлюючого документу нового взірця на земельну частку (пай). Вказує, що у зв`язку із змінами в законодавстві батькові необхідно було за час свого життя отримати (обміняти) в Жовкіській районній державній адміністрації сертифікат зразка Львівської області на сертифікат єдиного зразка для України, однак чому він цього не зробив їй невідомо. На її звернення у Жовківську районну державну адміністрацію Львівської області про видачу сертифіката на земельну частку (пай) нового зразка на ім`я померлого батька їй відмовлено. Отже своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом вона може захистити лише в судовому порядку, атому просить задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення рішення у її відсутності. Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Деревняської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підоготове судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Деревнянської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позову. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією сертифікату серії [NUMBER] , виданого Деревнянською сільською радою 30.05.1997 року, стверджується, що [PERSON] на підставі рішення VII сесії Деревнянської сільської ради від 28.05.1997 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,45 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території села Деревня Деревнянської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано виконавчим комітетом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області 05.04.2018 року, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 06. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ще протягом життя, а саме 11.08.2016 року, [PERSON] склав заповіт, із змісту якого вбачається, що він на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на час його смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] , 1960 року народження. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області Пенцак Русланом Васильовичем та зареєстровано в реєстрі за № 174. Відомостей про зміну чи скасування даного заповіту в матеріалах справи немає. Навпаки чинність даного заповіту підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53729862 від 19.10.2018 року. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копії довідки № 763, виданої виконкомом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається про те, що гр. [PERSON] , 1960 року народження, проживала без реєстрації разом із своїм батьком [PERSON] до дня його смерті, [INFO] , і вели спільне госпордарство в [ADDRESS] . А тому позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька, [PERSON] , оскільки проживала з ним на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті та не заявила про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку після її відкриття, тобто після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] 19.10.2018 року звернулася із заявою у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області про видачу свідоцтва про право на спащину, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходится в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,4913 га, що розташована на території Деревнянської сільської ради, Жовківського району Львівської області та право на земельну частку (пай) площею 1,45 га, що розташований там же після смерті її батька, [PERSON] , який помер [INFO] , тобто в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Внаслідок подання [PERSON] заяви у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області було зареєстровано спадкову справу 568/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53730112 від 19.10.2018 року. Суд враховує, що позивачу [PERSON] вже видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , земельну ділянку, площею 0,4913 га, що розташована на території Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я. листом від 20.11.2018 року № 2400/01-16 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на право на земельну частку (пай) площею 1,45 га, що розташований на території Деревняської сільської ради Жовківського району Львівської області і належав [PERSON] , померлому [INFO] , оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового взірця, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючих документів нового взірця на вищевказані земельні паї. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Листами від 12.03.2019 року № 02-30/455 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою [PERSON] цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати йому не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала з ним на час смерті та не відмовилася протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,45 умовних кадастрових гектара, яке належало померлому батькові згідного сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved