Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за по індивідуальній додатковій угоді №BL 6212/BL6515-K від 22.07.2008 року у розмірі 179 012,70 доларів США, з них: прострочена заборгованість по кредиту 6 332,40 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 142 082,05 доларів США; відсотки 30 268,81 доларів США; підвищені відсотки 329,44 доларів США; а також заборгованості по індивідуальній додатковій угоді №BL 6212/BL6515-K+ від 22.07.2008 року у розмірі 96 226,33 доларів США, з них: заборгованість по сумі кредиту (у тому числі і прострочена заборгованість) 91154,48 доларів США; відсотки 7 737,56 доларів США; підвищені відсотки 225,25 доларів США. Позов мотивує тим, що між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] 22.07.2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 6212, відповідно до умов якого банк зобов`язується надавати позичальнику кредитні послуги у валютах, вказані в цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 283 000,00 доларів США. Згідно п.п. 1.1.1, 1.1.2. Генерального договору, умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додаткової угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід`ємною частиною цього договору. Ліміт Договору розраховується в базовій валюті незалежно від валюти кредитних послуг, що надаватимуться. Валютою кредитної послуги можуть бути: долар США, та/або гривня України, та/або швейцарські франки. Відповідно до п.п. 1.2.1 позичальник повинен виконати свої зобов`язання по поверненню кредиту не пізніше 01.07.2033 року. 22 липня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № BL 6212/BL6212-K до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 - (індивідуальна угода). Відповідно до п.1 даної індивідуальної угоди банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в сумі 165 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується прийняти, належними чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даній Індивідуальній угоді. Згідно п.3.1. за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування цією індивідуальною угодою встановлюєте процентна ставка у розмірі 15,45 % річних. Згідно п. 3.2. за користування кредитним коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений Генеральним договором та/або цією Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 30,9 % річних. 22 липня 2008 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № BL 6212/BL6248-KL+ до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 - (Індивідуальна угода). Відповідно до п.1 даної індивідуальної угоди банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 118 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язується прийняти, належними чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даній Індивідуальній угоді. Згідно п. 5.1. за використання кредитних коштів у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, встановлених цією індивідуальною угодою, встановлюється процентна ставка у розмірі 16,45% річних. Згідно п. 5.2. за користування кредитними коштами понад строк, встановлений Генеральним договором та/або цією Індивідуальною угодою, та/або у разі прострочення термінів сплати процентів та/або винагороди, визначених такими договорами, Банк додатково нараховує пеню, а Позичальник зобов`язується її сплатити. В подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року, які змінювали розмір відсоткових ставок за користування кредитними коштами, що є відображено у розрахунках заборгованості. Відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст.526 Цивільного кодексу України, та умови Кредитного договору, що зумовило утворення заборгованості [PERSON] станом на 12.09.2016 року в сумі 275239,03 доларів США, з них: 1. заборгованість по індивідуальній додатковій угоді № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року у розмірі 179 012,70 доларів США, з них: прострочена заборгованість по кредиту - 6 332,40 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 142 082,05 доларів США; відсотки - 30 268,81 доларів США; підвищені відсотки - 329,44 доларів США; 2. заборгованість по індивідуальній додатковій угоді № BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008 року у розмірі 96 226,33 доларів США, з них: заборгованість по сумі кредиту (у тому числі і прострочена заборгованість) - 91154,48 доларів США; відсотки - 7 737,56 доларів США; підвищені відсотки - 225,25 доларів США. На момент подачі позову дана заборгованість є непогашеною, а отже зобов`язання, які виникли у [PERSON] за кредитним договором є невиконані, на повідомлення відповідач не реагує, а тому позивач змушений звернутись до суду. При визначенні суми позову позивачем бралося до уваги ринкова вартість майна, яке знаходиться в іпотеці, оскільки [PERSON] є майновим поручителем, то було вирішено подати позов про стягнення заборгованості на суму не більшу, ніж ринкова вартість майна, що передане в іпотеку. Ухвалою від 25 липня 2018 року матеріали справи прийнято до свого провадження суддею Личаківського районного суду м. Львова. У зв`язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 та вступом в дію 15.12.2017 нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд завершував розгляд цієї справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов. Відповідач зазначає, що на підтвердження сум заборгованості за цими двома додатковими угодами як докази заборгованості відповідача, позивачем було надано лише Розрахунки заборгованості: Розрахунок заборгованості за Кредитним договором №BL 6212/BL6212-K та Розрахунок заборгованості за Кредитним договором №BL 6212/BL6212-KL+. Однак, вважає ці докази недостовірними та такими, що не відображають інформації щодо реальної заборгованості за кредитними вищевказаними кредитними договорами. Згідно економічного дослідження виконаного спеціалістом Опалко Г.М., розрахунок не містить усіх вихідних даних, згідно яких розраховано заборгованість. У розрахунку відсутня інформація, щодо утворення заборгованості та на який залишок враховуються відсотки. За даними дослідження нарахування відсотків становлено не відповідність у і нарахуванні процентів. Наприклад за період з 01.05.2009р. по 31.05.2009р. Згідно додаткової угоди №1 від 08. 04.2009р. (згідно п. 1.1.1. базова процентна ставка складає 12,00%). При проведені дослідження становлено, що Банком застосовану ставку більшу (15,45%). Таким чином, розрахунок заборгованості Банка містить суперечливі данні з і умовам укладеного договору та додаткових угод до нього.» Зазначена невідповідність Розрахунку заборгованості по Додатковій угоді №BL 6212/BL6212-K підтверджена також Висновком №10 судово-економічної експертизи від 18 липня 2018 року: Дослідженням поданих документів підтверджується невідповідність суми нарахованих відсотків, задокументованої в Розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсал банк» по індивідуальній угоді №BL 6212/BL6212-K до Генерального кредитного договору про надання кредитних послуг №ВL_6212 від 22.07.2008 11 року.» Банком здійснювалось зарахування сплачених Боржником сум, в період з 01.05.2009 по 01.11.2009 року всупереч умовам Додаткової угоди №1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6212 від 22.07.2008р., для прикладу дослідимо період червня 2009 року: замість суми 1623,83 дол. США (що становить 12% за користування кредитом) банком була розрахована до сплаті і зарахована в суму заборгованості суми 2090,68 дол. США. Схожа невідповідність сум зберігається протягом шести місяців - з 01.05.2009 року по 01.10 2009 року, внаслідок чого відбувається зміщення співвідношення сум тіла та відсотків за користування кредитом, так як банком здійснювалось зарахування надмірно сплачених відсотків в рахунок погашення неправомірно нарахованих після цієї дати строкових відсотків (згідно з Розрахунком заборгованості), за користування кредитом, а не на погашення строкової суми основного боргу за Кредитом, як це передбачено п.1.3.6. генерального договору про надання кредитних послуг, тому, визначена банком сума тіла боргу за кредитним договором, не відповідає умовам договору, а відтак, і розрахунок суми тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та пені нарахованої на зазначену суму тіла кредиту є помилковим. Крім цього, у позовній заяві Позивач заявляє вимоги про стягнення заборгованості за період з моменту укладення кредитного договору по 12 вересня 2016 року. Однак, у зв`язку з виникненням заборгованості по Кредитному договору, на адресу Відповідача, було направлено Вимогу про погашення простроченої заборгованості по додатковій угоді №BL6212/BL6212-K від 22.07.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL 6212 від 22.07.2008р. станом на 12.09.2016 року відсотковій ставці, встановленій в додатковій угоді №1 від 08.04.2009 року на період 01.05.2009 по 01.11.2009 року. Згідно Вимоги банку про дострокове погашення кредиту вих. №0742//7 ГО від 1102.03.2016 року: у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким що настав на 31 (тридцять перший) день з моменту отримання цієї вимоги. Вказана вимога була отримана 11.03.2016 року. Таким чином, Кредитний договір припинив свою дію з дати отримання боржником вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу -11.03.2016 року. Згідно висновків Верховного суду кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають. Крім цього, у позовній заяві, позивачем заявлено також вимоги щодо стягнення пені за прострочення сплати кредиту та пені за прострочення сплати відсотків за кредитом. Згідно з долученим до позовної заяви Розрахунком заборгованості як пеня за прострочення сплати кредиту так і пеня за прострочення сплати відсотків нарахована до 12.09.2016 року. Однак, зважаючи на те, що Кредитний договір припинив свою дію з дати отримання боржником вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, а саме з 11.03.2016 року, нарахування пені на нараховані банком відсотки з цієї дати є неправомірним. Враховуючи наведене, так, як Банком здійснювалось зарахування сплачених Боржником сум, після 11.03.2016 року в рахунок погашення нарахованих після цієї дати і строкових відсотків (згідно з Розрахунком заборгованості), за користування кредитом, і а не на погашення простроченої заборгованості за процентами за користування Кредитом, як це передбачено п.1.3.6. генерального договору про надання кредитних послуг, тому, визначена банком сума тіла боргу за кредитним договором не відповідає умовам договору, а відтак, і розрахунок суми пені нарахованої на зазначену суму тіла кредиту є помилковим. Таким чином, зважаючи на те, що банком було неправомірно завищено суму нарахування відсотків згідно Додаткової угоди №1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL6212 від 22.07.2008р., а також нараховано відсотки за його користування після припинення строку дії кредитного договору, внаслідок чого відбулося зміщення співвідношення сум зарахованих за тілом кредиту, відсотками та пенею, вважає, що розрахунок заборгованості Банку не відповідає умовам кредитного договору, а відтак він є недостовірним доказом у справі та не може братись судом до уваги при винесені судового рішення у справі, як в частині суми нарахованих відсотків за користування кредитом так в частині нарахованого до сплати тіла кредиту та пені. Окрім цього, згідно Висновку експерта №1098 судово-економічної експертизи по господарській справі №914/3043/16 від 22.03.2018 року, експертом повідомлено про неможливість встановлення відповідності наявних в матеріалах розрахунків заборгованості по додатковій угоді №BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №ВL_6212 від 22.07.2008р. станом на 12.09.2016р., та додатковій угоді №BL6212/BL6212-K від 22.07.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6212 від 22.07.2008р. станом на 12.09.2016р., однак водночас, у відповіді на перше запитання поставлене на дослідження: «Чи підтверджується документально надання кредитних коштів (траншів), відповідно до умов кредитних договорів (додаткових угод) укладених на підставі Генерального договору №ВL 6212 від 22.07.2008р.», експерт зазначає про наявність різниці між виданими коштами та сумами кредиту зазначеними в досліджуваних договорах. А відтак, це є самостійною та достатньою підставою стверджувати про невідповідність наданого банком розрахунку заборгованості умовам кредитного договору, так як нарахування відсотків за користування кредитом, очевидно здійснювалось не на ті суми, які зазначені у кредитному договорі та додаткових угодах до нього. Отже, так як у Розрахунку заборгованості здійснено нарахування відсотків за користування кредитом на суму, що не була видана Банком, цей розрахунок не відповідає умовам кредитного договору, а відтак не є достовірним доказом у справі. Враховуючи вищевикладене, вважає, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, щодо сум заборгованості щодо обох додаткових угод: Додаткової угоди №BL 6212/BL6212-K до Генерального кредитного договору про надання кредитних послуг №BL6212 (Індивідуальна угода) на суму 165 000,00 дол. США та Додаткової угоди №BL 6212/BL6212-KL+ до Генерального кредитного договору про надання кредитних послуг №BL6212 (Індивідуальна угода) на суму 118 000,00 дол. США, інших доказів щодо розрахунку заборгованості, банком не надано, а відтак відсутні належні та допустимі докази щодо існуючої заборгованості. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав. Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення аналогічні, наведеним в відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із матеріалів справи, між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] 22.07.2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 6212. Відповідно до умов генерального кредитного договору, Банк зобов`язується надавати Позичальнику кредитні послуги у валютах, вказані в цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 283 000,00 доларів США (п. 1.1.). Згідно п.п. 1.1.1, 1.1.2. Генерального договору, умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додаткової угодою до цього Договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід`ємною частиною цього договору. Ліміт Договору розраховується і базовій валюті незалежно від валюти кредитних послуг, що надаватимуться. Валютою кредитної послуги можуть бути: долар США, та/або гривня України, та/або швейцарські франки. Відповідно до п.п. 1.2.1. Позичальник повинен виконати свої зобов`язання по поверненню кредиту не пізніше 01.07.2033 року. 22 липня 2008 року між Банком та гр. [PERSON] укладено додаткову угоду № BL 6212/BL6212-K до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 - (Індивідуальна угода). Відповідно до п.1 даної Індивідуальної угоди Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 165 000,00 дол. США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належними чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даній Індивідуальній угоді. Згідно п.3.1. за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування цією Індивідуальною угодою встановлюється процентна ставка у розмірі 15,45 % річних. Згідно п. 3.2. за користування кредитним коштами понад строк (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений Генеральним договором та/або цією Індивідуальною угодою, процентна ставка встановлюється в розмірі 30,9% річних. 22 липня 2008 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № BL 6212/BL6248-KL+ до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 - (Індивідуальна угода). Відповідно до п.1 даної Індивідуальної угоди Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 118 000,00 дол. США, а Позичальник зобов`язується прийняти, належними чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даній Індивідуальній угоді. Згідно п. 5.1. за використання кредитних коштів у межах ліміту кредитної лінії та строку кредитування, встановлених цією Індивідуальною угодою, встановлюється процентна ставка у розмірі 16,45 % річних. Згідно п. 5.2. за користування кредитними коштами понад строк, встановлений Генеральним договором та/або цією Індивідуальною угодою, та/або у разі прострочення термінів сплати процентів та/або винагороди, визначених такими договорами, Банк додатково нараховує пеню, а Позичальник зобов`язується її сплатити. В подальшому між банком та позичальником було укладено додаткові угоди до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року, а саме: додаткова угода № 1 від 08 квітня 2009 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 2 від 08 квітня 2009 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 3 від 19 травня 2014 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 4 від 19 травня 2014 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 5 від 19 травня 2014 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 6 від 29 жовтня 2014 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 7 від 29 жовтня 2014 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 8 від 29 жовтня 2014 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода № 9 від 18 травня 2015 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода №10 від 18 травня 2015 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6212 від 22.07.2008 року; додаткова угода №11 від 18 травня 2015 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року. Позивач мотивуючи позов зазначає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань по кредитному договору, не здійснивши повної та своєчасної оплати по кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст.526 Цивільного кодексу України, та умови Кредитного договору, що зумовило утворення заборгованості [PERSON] станом на 12.09.2016 року в сумі 275239,03 дол. США, з них: 1. заборгованість по індивідуальній додатковій угоді № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року у розмірі 179 012,70 доларів США, з них: прострочена заборгованість по кредиту - 6 332,40 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту - 142 082,05 доларів США; відсотки - 30 268,81 доларів США; підвищені відсотки - 329,44 доларів США; 2. заборгованість по індивідуальній додатковій угоді № BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008 року у розмірі 96 226,33 доларів США, з них: заборгованість по сумі кредиту (у тому числі і прострочена заборгованість) - 91154,48 доларів США; відсотки - 7 737,56 доларів США; підвищені відсотки - 225,25 доларів США., на підтвердження чого позивач надає Розрахунок заборгованості за Кредитним договором №BL 6212/BL6212-K та Розрахунок заборгованості за Кредитним договором №BL 6212/BL6212-KL+. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог посилається на висновок №10 судово-економічної експертизи від 18 липня 2018 року, проведеного за заявою адвоката Колішенко Л.С., а також висновок експерта №1098 судово-економічної експертизи по господарській справі №914/3043/16/1/17 від 22 березня 2018 року. Згідно висновку №10 судово-економічної експертизи від 18 липня 2018 року, проведеного за заявою адвоката Колішенко Л.С., дослідженням поданих документів підтверджується невідповідність суми нарахованих відсотків, задокументованих в розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсалбанк» по індивідуальній угоді № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016 відсотковій ставці, встановленій в додатковій угоді №1 від 08.04.2009 року на період з 01.05.2009 по 01.11.2009. Враховуючи вищенаведену невідповідність суми нарахованих [PERSON] відсотків Розрахунку заборгованості за кредитним договором №BL6212/BL6212-K від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016 року не відповідає вимогам додаткової угоди №1 від 08.04.2009 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року. Згідно висновку експерта №1098 судово-економічної експертизи по господарській справі №914/3043/16/1/17 від 22 березня 2018 року: 1. Дослідженням поданих документів підтверджується документально здійснення ВАТ «Універсал Банк» операцій з видачі кредитних коштів [PERSON] у наступних сумах: - на суму 165 000 доларів США згідно умов угоди № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року, що відповідає умовам вказаної угоди; - на суму 104706 доларів США згідно угоди № BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008 року, що не відповідає встановленому у ній ліміту кредитної лінії в суму 118000 доларів США. 2. Встановити відповідність наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості [PERSON] (по сплаті процентів за кредит та погашення основного боргу) перед ПАТ «Універсал Банк» умовам укладеної між вказаними сторонами додаткової угоди № BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за вказаною угодою не надається за можливе. 3. Встановити відповідність наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості [PERSON] (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед ПАТ «Універсал Банк» умовам укладеної між вказаними сторонами додаткової угоди № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за вказаною угодою не надається за можливе. 4. Встановити реальну суму заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк» по додатковій угоді №BL6212/BL6212-KL+ від 22.07.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6212 від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016р. (у розрізі: тіло кредиту, відсотки) не надається за можливе. 5. Встановити реальну суму заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк» по додатковій угоді №BL6212/BL6212-K від 22.07.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6212 від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016р. (у розрізі: тіло кредиту, відсотки) не надається за можливе. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Суд приходить до переконання, що дійсно надані представником відповідача докази дають підстави вважати, що надані позивачем розрахунки заборгованості не відповідають умовам Кредитного договору. Зокрема, невідповідність суми нарахованих відсотків, задокументованих в розрахунку заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсалбанк» по індивідуальній угоді № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 6212 від 22.07.2008 року станом на 12.09.2016 відсотковій ставці, встановленій в додатковій угоді №1 від 08.04.2009 року на період з 01.05.2009 по 01.11.2009, документальне підтвердження здійснення ВАТ «Універсал Банк» операцій з видачі кредитних коштів [PERSON] у сумах: 165 000 доларів США згідно умов угоди № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року та лише 104706 доларів США згідно угоди № BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008 року, що не відповідає встановленому у ній ліміту кредитної лінії в суму 118000 доларів США. Отже, з врахуванням вказаних обставин, які підтверджені висновками експертів є очевидним, що розрахунок боргу виходячи із суми отриманого кредиту 165 000 доларів США згідно умов угоди № BL 6212/BL6212-K від 22.07.2008 року та 118 000 доларів США згідно угоди № BL6212/BL6248-KL+ від 22.07.2008 року та застосованих відсотків, які наведені у розрахунку замість тих, які мали застосовуватися по додаткових угодах, не відповідає фактичним зобов`язанням, які виникли у відповідача. Тому суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, щодо сум заборгованості щодо обох додаткових угод: Додаткової угоди №BL 6212/BL6212-K до Генерального кредитного договору про надання кредитних послуг №BL6212 (Індивідуальна угода) на суму 165 000,00 дол. США та Додаткової угоди №BL 6212/BL6212-KL+ до Генерального кредитного договору про надання кредитних послуг №BL6212 (Індивідуальна угода) на суму 118 000,00 дол. США, інших доказів щодо розрахунку заборгованості банком не надано, а тому суд приходить до висновку про те, що позивач належними та допустимими докази розмір заборгованості відповідача перед позивачем не довів. При цьому, на думку суду, як сам відповідач там і суд не може здійснити правильне нарахування розміру заборгованості, оскільки в силу положень укладених договорів саме на банк покладено обов`язок нараховувати до сплати суми кредитних коштів, відсотки та інші складові кредитної заборгованості, якщо вона виникає, і саме у банку зберігається вся інформація для цього: дані про розмір і час оплати, суми сплачених платежів та їх розбиття по складових зобов`язання, дані про прострочені зобов`язання та інше. А тому суд приходить до переконання про те, що позивач не довів наявність заборгованості по кредитному договору та додаткових угодах до нього саме у такому заявленому розмірі і оскільки в силу наведених вище обставин суд позбавлений можливості здійснити правильний розрахунок боргу, тому в задоволення позову слід відмовити. Окрім цього, оскільки суд ухвалює рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, у відповідності до положень ч.9 ст.158 ЦПК України, слід також скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2016 року у виді арешту на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] .

Outcome: dismissed