Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

На розгляд Красноармійського міськрайонного суду Донецької області пред'явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги стягнення з [PERSON], [PERSON] аліментів на їх малолітню доньку [PERSON], [INFO] на користь Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької області, в якій дитина перебуває на вихованні та навчанні. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 25 червня 2012 року до Маріупольської школи-інтернату № 2 Донецької обласної ради на повне державне утримання влаштована малолітня [PERSON], [INFO], батьки якої [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав, при цьому над дитиною попередньо була встановлена опіка з призначенням опікуна - бабусю [PERSON]. В 2008 році на утримання дитини з [PERSON], [PERSON] стягнуто аліменти на користь опікуна, на той час, [PERSON]. В березні 2012 року судовим рішенням опіка над дитиною припинена, малолітня [PERSON], [INFO] передана органу опіки та піклування для подальшого влаштування в дитячий заклад. Разом з тим, питання щодо припинення стягнення аліментів з батьків дитини на користь [PERSON] не вирішено, тому наразі такі вимоги заявлені Маріупольською школою-інтернатом в позовному судовому порядку. Маріупольською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в відсутність представника позивача, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, шляхом надіслання відповідної заяви з наявним клопотанням розгляду справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 28 грудня 2015 року, 15 січня 2016 року не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи в її відсутність не подано. Згідно ч. 2 ст. 224 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи вказане, розгляд даної справи проведено в загальному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини. Розглядувана позовна заява заявлена в інтересах [PERSON], [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (батьківство підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2007 року [PERSON], [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні їх доньки [PERSON], [INFO] та над малолітньою дитиною призначено опікуна [PERSON]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 лютого 2008 року народження з [PERSON], [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2012 року з [PERSON] знято обов'язки опікуна у відношенні малолітньої [PERSON], дитину передано органу опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради для подальшого влаштування. 20 червня 2012 року виконавчим комітетом Красноармійської міської ради Донецької області прийнято рішення № 229 про влаштування малолітньої [PERSON], [INFO] до державного закладу на повне державне утримання та подано клопотання до управління освіти та науки Донецької облдержадміністрації про надання путівки малолітній до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 25 червня 2012 року управлінням освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації видано путівку № 1480 про направлення [PERSON], [INFO] до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату на навчання в 4 клас. Наказом директора Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів за № 111 малолітня [PERSON] 25 червня 2012 року зарахована на навчання в четвертий клас. Таким чином, на теперішній час малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться на забезпеченні в державному навчальному закладі, тому стягнення з батьків дитини [PERSON], [PERSON] аліментів на користь [PERSON] є безпідставним. Відповідно до ст. ст. 179-181 СК України аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Суд вважає необхідним припинити стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], оскільки від виконання функцій опікуна малолітньої [PERSON], [INFO] її звільнено, дитина з нею не проживає, а отже витрачання аліментів за призначення наразі є неможливим. У відповідності до ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх не повнолітніх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. З урахуванням вказаних правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради щодо встановлення зобов'язань відповідачам [PERSON], [PERSON] з утримання їх малолітньої доньки є обґрунтованими. Згідно ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує: - стан здоров'я платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідачів не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідачі мають працездатний вік, протипоказань відносно умов праці не надано); відсутність у відповідачів грошових зобов'язань. Суд, з урахуванням вказаного, приходить до висновку про стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу останніх. Окрім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За статтею 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивача Маріупольську загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради, в силу Закону України "Про судовий збір", звільнено від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст. 166, 179-181, 193 СК України,

Outcome: approved