Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації звернувся з позовом до [PERSON], за участі третіх осіб - Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Київської місцевої прокуратури № 10, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, у якому просив відібрати без позбавлення батьківських прав неповнолітніх та малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягнути з [PERSON] аліменти для утримання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що до Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації 04.09.2017 року надійшло клопотання спеціалізованої школи № 102 Шевченківського району м. Києва та заява громадянки [PERSON] від 05.09.2017 року про усунення причин та умов, що сприяють загрозі життю та здоров'ю дитини. У вказаних зверненнях зазначається, що малолітні діти з 01 вересня не відвідують навчальні заклади, життю та здоров'ю дітей йде загроза від матері, яка поводить себе неадекватно. В квартирі за місцем проживання дітей антисанітарні умови для проживання, діти голодні та неохайні, відсутні елементарні умови для проживання. Батько дітей [PERSON] помер [INFO]. Розпорядженням Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації № 548 від 06.09.2017 року Службою у справах дітей Шевечнківської районної в м.Києві державної адміністрації спільно з сектором ювенальної превенції Шевченківського УПУГНП в м.Києві здійснено заходи щодо негайного відібрання дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від матері [PERSON] у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я дітей та влаштовано дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Оскільки протягом тривалого часу відповідач не створила належні умови для проживання та виховання синів, діти не відвідували та не відвідують дошкільні навчальні заклади, у дітей відбувається затримка розвитку, позивач був вимушений звернутись до суду задним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року відкрито провадження. Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Слід зазначити, що на даний час законом визначений певний перелік процесуальних дій, які суд може вирішити лише в підготовчому судовому засіданні, але таке засідання у справі не призначалось, оскільки провадження у справі було відкрито до набрання чинності 15.12.2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з чим протокольною ухвалою від 19.02.2018 року у справі призначено підготовче судове засідання на 14.06.2018 року. Ухвалою суду від 14.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що позов визнає частково, однак щодо відібрання дітей заперечила. Надала пояснення, що не в повному обсязі здатна забезпечити дітям належні умови проживання та зробити ремонт у квартирі, так як перебуває у скрутному матеріальному стані. Також зазначила, що на даний час влаштувалась на роботу та у випадку відмови у задоволенні позову діти будуть проживати з бабусею. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник третьої особи - Київської місцевої прокуратури № 10 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку пр очасткове заддоволення позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджуєься копіями свідоцтв про народження дітей, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 6-11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], батько дітей [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис №10843. У відповідності до Наказу № 58-од від 06.09.2017 року Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 06.09.2017 року перебувають на обліку служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації як діти, які опинились в складних життєвих обставинах. На підставі Розпорядження №548 від 06.09.2017 року Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації дітей було відібрано від матері в зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я дітей та влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу КМР. У відповідності до акту обстеження умов проживання дитини від 11.09.2017 року, що проведено головними спеціалістами Служби у справах дітей Шевченківської РДА Ольховською О.В. та [PERSON] встановлено, що за адресою: [ADDRESS] не створено належних умов для проживання та розвитку дітей. В кімнаті з меблів лише двоповерхове ліжко, письмовий стіл, полиця для книжок та комп'ютер. В кімнаті брудно, брудна підлога, стоять пакети з сміттям та мішки з одягом на яких спали діти. З іграшок є лише конструктор. В коридорі стоїть розібрана стінка. В квартирі не створено умов для проживання дітей. Окрім того, існує загроза життю та здоров'ю дітей. Згідно довідки ТМО "Психіатрія" від 02.11.2017 року, [PERSON] перебувала на лікуванні в ТМО "Психіатрія" у м.Києві у відділенні № 24 з 06.09.2017 року по 06.11.2017 року. Відповідно до листа Київсього міського психоневрологічного диспансеру від 02.01.2018 року, [PERSON] 1983 р.н. на обліку в диспансері не перебувала. Вперше звернулась за психіатрчною допомогою 26.12.2017 року. Згідно акту обстеження умов проживання дитини від 01.02.2018 року в квартирі по час проведення обстеження не проводились ремонтні роботи. З матір'ю дітей проведена профілактична бесіда про створення належних умов для проживання дітей. Відповідно до ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 150 СК України, встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.. За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 29.11.2017 року, орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне відібрання у громадянки [PERSON] її дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків № 147/2487, [PERSON] має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків. Частиною 2 ст. 155 СК визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дітей, матір'ю яких є відповідач, дійсно є небезпечними для їх життя та здоров'я, оскільки відповідач не здійснює належного догляду за дітьми, не забезпечила їм належні умови проживання, діти не відвідують дошкільних навчальних закладів, а відтак суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітніх та неповнолітніхдітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. З приводу позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За умовами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відібрання дітей від матері не позбавляє її обов'язку утримувати дітей, між тим, як вбачається з матеріалів справи Органом опіки та піклування не визначено закладу в якому будуть проживати діти відовідача, суд вважає, що вимога про стягнення аліментів є передчасною, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial