Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення правовідносин, припинення договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні. ПАТ «УкрСиббанк» звернулись до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року цивільну справу прийнято в провадження судді Галась І.А. 12 січня 2021 року відновлено провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] про припинення правовідносин, припинення договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з набранням законної сили ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року про залишення без розгляду позову [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] про визнання дій незаконними, захист прав споживача, зобов`язати вчинити дії та внесення змін до договору. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року первісний позов [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] про припинення правовідносин, припинення договору іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду. Представником позивача - ПАТ «УкрСиббанк» було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просили: ?ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №26664 від 20 жовтня 2006 року, укладеного між AT «УкрСиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, код 09807750) та [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. та зареєстрований в реєстрі за № 5152, а саме: квартиру, загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 43,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Відповідачу за зустрічним позовом на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 23.05.2005 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 06.05.2005 року № 819-С, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.05.2005 року за № 611/32576 та встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства.З вартості реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (на рахунок № [NUMBER] , МФО 351005, код СДРПОУ - 09807750) за Договором про надання споживчого кредиту № 11061731000 від 20 жовтня 2006 року в розмірі 58 142 доларів США 55 центів, з яких:: заборгованості за кредитом у розмірі 24 993 доларів США 41 центів; 3 866 дол. США 25 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України); 29 460 дол. США 85 центів - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України); ?стягнути на користь AT «УКРСИББАНК» з [PERSON] суму сплаченого судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом з матеріалів справи встановлено, що 20 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладено Договір про надання споживчого кредиту №11061731000. Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит в ємній валюті в сумі 100 000,00 доларів США, а Відповідач-1 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20 жовтня 2016 року, згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору), та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 11,3% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому Кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також, сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених Договором. Станом на 28.04.2021 року заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором складає 58 142 доларів США 55 центів, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 24 993 доларів США 41 центів; 3 866 дол. США 25 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України); 29 460 дол. США 85 центів - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України). В забезпечення зобов`язань за Кредитним договором №11061731000 від 20.10.2006 року між Банком та [PERSON] укладено Договір іпотеки №26664 від 20 жовтня 2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. та зареєстрований в реєстрі за №5152. Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4 Кредитного договору відбувається з 01 по 20 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти. Відповідно до п.1.4. Договору іпотеки Відповідачем передано в іпотеку наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 76,6 кв. м., житловою площею 43,40 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 23.05.2005 року Головним управлінням житлового забезпеченням Київської міської державної адміністрації на підставі Наказу Головного управління житлового забезпеченням від 06.05.2005 року № 819-С, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.05.2005 року за № 611/32576. Предмет іпотеки забезпечує в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань Третьої особи перед Позивачем за Кредитним договором. Відповідно до п.п.4.1.,4.2 Договору іпотеки у разі порушення будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду. Так, у зв`язку із невиконанням позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу Відповідача було направлено вимогу № 30-11/20563 від 18 грудня 2014 року про неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. У відповідності з даною вимогою, Відповідачу було запропоновано протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги усунути порушення умов Кредитного договору. Крім цього, в вимозі Позивач попередив Відповідача про вимушеність вжиття заходів щодо дострокового повернення суми кредиту, що залишилась, сплати нарахованих процентів та пені шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. При цьому, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону(ст. 39 зазначеного Закону). Пунктом 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз`яснено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається. Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення. Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судових збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved