Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В заяві до суду позивач вказала, що від спільного проживання з відповідачем в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають, дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з нею. Відповідач останні два місяці виділяв незначну суму коштів на утримання дитини. А тому, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду i до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без її участі. Відповідач по справі [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що він увесь час, з дня народження дитини не припиняв її утримувати та матеріально забезпечувати. Постійно приймає участь у її вихованні, надає повноцінне батьківське піклування. До травня 2016 року дружина та дитина перебували на його утриманні. З 25.05.16 по 30.09.2016 він перебував в зоні АТО де проходив військову службу. В цей час дружина користувалася його карткою та повністю отримувала його заробітну плату, що загалом склало 22 300 грн. З 21.11.2016 він придбав путівки до санаторію у якому разом з дружиною та дитиною оздоровлювалися виключно за його рахунок до 05.12.2016 року. Після того, дитина перебувала з ним до 21.12.2016 та перебувала на його утриманні. Після сварки відповідача з тещею дружина звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Про позов [PERSON] стало відомо 14.02.2017 року, коли він отримав копію позовної заяви та документів. До того часу він продовжував піклуватися про дитину та надавати її матеріальну допомогу. А тому, просив суд стягувати з нього аліменти саме з 14.02.2017 року. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного. Так, відповідач являється батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки Балківської сільської ради № 2102 від 16.12.2016 року неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів "вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення." Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Судом встановлено, що до 14.02.2017 року відповідач надавав допомогу на утримання дитини, а тому аліменти слід стягувати з вказаної дати. На підставі викладеного,

Outcome: partial