Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У червні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 27.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0202/82/0174538. Пунктом 1.1.1. Кредитного Договору встановлено, що сума кредиту складає 38950,04 грн. Пунктом 1.1.5. Кредитного Договору визначено, що дата остаточного повернення Кредиту є 27.08.2019 р. Відповідно до п. 1.1.8. Кредитного Договору, процентна ставка становить 38,3% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 38950,04 грн. Щодо права вимоги заборгованості за Кредитним договором зазначає, що 20 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №114/2-19-F, відповідно до якого AT «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 014/0202/82/0174538 від 27.08.2013 року, укладеного між ПАТ «айффайзен Банк Аваль» та Боржником. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а АТ «Райффайзен Банк Аваль» втратив такі права. За період користування кредитними коштами відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, але заборгованість за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 18.05.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 44205,03 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 23084,48 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 3375,40 грн. Заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 12846,17 грн. Заборгованість з пені - 4898,98 грн. Посилаючись на статті 525, 526, 611, 625, 1049, 1054, позивач вважає, що з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов`язання по поверненню кредитних коштів, також необхідно стягнути 3% річних та інфляційні втрати, які є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 18.05.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 50994,58 грн., з яких: нараховані 3% річних - 2079,50 грн.; втрати від інфляції - 4710,05 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 23084,48 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -3375,40 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) -12846,17 грн., заборгованість з пені - 4898,98 грн. Посилаючись на викладені обставини позивач просить: стягнути з відповідача на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість за Кредитним договором № 014/0202/82/0174538 від 27.08.2013 року у розмірі:50994,58 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" понесені витрати на сплату судового збору у розмірі: 2 270,00 грн. та понесені витрати на правочинну допомогу у розмірі: 20 000,00 грн. Відповідач [PERSON] 20.09.2021 року на електронну адресу суду надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якої зазначив, що 27.08.2013 року між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»» був укладений кредитний Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування. Згідно до умов цього договору (пункт 1.1.2.1) кредит було надано на споживчі цілі у розмірі 10 390, 72 грн, а сума 26 409,28 грн - була надана на погашення заборгованості за кредитним договором. Строк кредитування складав відповідно до умов договору 6 років (72 місяці) з моменту надання йому кредитних коштів з датою закінчення дії договору - 27 серпня 2019 року (пункт 1.1.5 цього Договору). Згідно до умов кредитного Договору та додатком 1 до нього (графік погашення кредиту) сплата повинна здійснюватися рівними платежами у розмірі 1387,66 грн щомісяця. Згідно до додаткової угоди від 19.01.2015 року, підписаного особами без зазначення посад та зазначення ПІБ та інших обов`язкових реквізитів, які повинен містить кредитний договір (або змін до нього) із зазначеним строку зміни основного зобов`язання та зазначення осіб (ПІБ осіб, які підписали таку додаткову угоду із зазначенням їх повноважень на підписання цієї додаткової угоди вбачається строк надання мені додаткового строку для погашення кредиту з підвищеними відсотками (без підписання додаткової угоди щодо цього), при наданні йому кредиту розмір відсотків складав, що є суттєвим порушенням його прав споживача банківських послуг. У зв`язку з цим вважає, що строк закінчення кредитного договору сплив саме 27.08.2019 року, а додаткова угода є угодою про розстрочення платежу без зміни строку закінчення основного договору у зв`язку з тим, що зміни до основного договору в належній формі підписані обома сторонами договору не були. Свої обов`язки перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» він виконував частково, але у розрахунку заборгованості поданого з боку Позивача - ТОВ «Вердикт Капітал» взагалі не зазначено, які суми заборгованості він погашав, але з цього розрахунку можна дізнатись, що сума за тілом кредиту зменшилась з 38 950,00 грн до 23 084, 48 грн. Як вбачається з тексту позовної заяви та доданого до нього Договору від 02.09.2019 року про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»» та ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що невід`ємними частинами цього Договору є додатки до нього, які визначені у пункті 9 цього Договору - додатки , підпункт 9.4 - додаток № 3 - Реєстр Форма реєстру Боржників та п.п. 9.4 - форма повідомлення боржника про відступлення права вимоги, які не були додані Позивачем до цього позову, а тому виходячи з цього неможливо зробити висновок щодо мого відношення до цього Договору у зв`язку з цим права ТОВ «Вердикт Капітал» звертатись з позовом до нього, як до Боржника. Як вбачається з власного розрахунку Позивача ТОВ «Вердикт Капітал» проценти за користування кредитом та інші штрафні санкції нараховувались ним вже після закінчення строку кредитного Договору, навіть у 2021 році, що є безпідставним. Вважає, що з боку Позивача ТОВ «Вердикт Капітал» суду при зверненні не було надано доказів того, що він був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні. Він до нинішнього часу не був повідомлений Позивачем про заміну боржника у зобов`язанні за кредитним договором від 28.08.2013 року. Крім того, вважає, що строк за цим Кредитним договором сплинув 27 серпня 2019 року (пункт 3.1.5 кредитного Договору), а тому стягнення заборгованості за ним могло відбуватися за строк з 01.06.2018 року по 01.06.2021 року (час звернення до суду) в межах трирічного строку позовної давності за укладеним Кредитним договором від 27.08.2013 року, строк якого закінчився 27.08.2019 року і лише за умови надання Позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» доказів переходу до нього зазначеного кредитного зобов`язання, які матеріали справи не містять і за умови повідомлення його про перехід права вимоги за цим кредитним договором. Також просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Зважаючи на те, що строк виконання боргового зобов`язання настав 13.12.2017 року, нарахування Банком відсотків, комісії і пені після цієї дати не відповідають вимогам закону. Позивач звернувся до суду з позовом у червні 2021 року та нарахував йому грошові зобов`язання по 18.05.2021 року, кредитний договір від 27.8.2013 року припинив свою дію - 27.07.2019 року, а тому нарахування процентів та штрафів після закінчення терміну договору з боку Позивача є безпідставним та необґрунтованим. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем порушено строки зверненні до суду за захистом своїх прав - позовну давність, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, а також відсутність у нього права для звернення до суду саме до нього за відсутності належних та допустимих доказів надання документального підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором від 27.08.2013 року. Заявлені ТОВ «Вердикт Капітал» витрати в розмірі 20 000 грн не відповідають обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та не підтверджені належними доказами. Представник з боку ТОВ «Вердикт капітал» не приймає участь в жодному судовому засіданні, про що свідчить написана ним заява від 27.05.2021 року, додана до позову. Вважає, що позов задоволенню не підлягає, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, застосувати трирічний строк позовної давності до спірних правовідносин про стягнення заборгованості за тілом кредиту, та річний строк позовної давності щодо стягнення пені. 04.10.2021 року представник позивача надав суду відповідь на відзив, згідно змісту якого зазначив, що підтримує позовні вимоги викладені у позовній заяві, заперечує проти змісту відзиву відповідача. Також, зазначає, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем було долучено вказаний Договір, а також витяг із вказаного договору, в якому вказано про перехід права вимоги, власне, за даним кредитним договором, тому позивач належними та допустимими доказами довів набуте правого грошової вимоги до відповідача. Відповідач свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконує ані первісному кредитору, ані новому, що свідчить про його небажання взагалі виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором та спростовує твердження про порушення його прав за Кредитним договором через укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги. З урахуванням вищевикладеного, Договір про передачу прав вимоги за кредитами відповідає усім вимогам ст. ст. 203, 215, 513 ЦК України. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача - адвокат Медведєва Л.В. надала суду заяву про розгляду справи без її участі та фіксації процесу технічними засобами. Просила відмовити у задоволенні позову на підставі наданих заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 27.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0202/82/0174538. Пунктом 1.1.1. Кредитного Договору встановлено, що сума кредиту складає 38950,04 грн. Пунктом 1.1.5. Кредитного Договору визначено, що дата остаточного повернення Кредиту є 27.08.2019 р. Відповідно до п. 1.1.8. Кредитного Договору, процентна ставка становить 38,3% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши позичальнику кредит у зазначеному розмірі (а.с.9-13, 73-77). Згідно до умов цього договору (пункт 1.1.2.1) кредит було надано на споживчі цілі у розмірі 10 390, 72 грн, а сума 26 409,28 грн - була надана на погашення заборгованості за кредитним договором. Строк кредитування складав відповідно до умов договору 6 років (72 місяці) з моменту надання йому кредитних коштів з датою закінчення дії договору - 27 серпня 2019 року (пункт 1.1.5 цього Договору). 20 вересня 2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №114/2-19-F, відповідно до якого AT «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 014/0202/82/0174538 від 27.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Боржником (а.с.27-34). Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» стверджує, що має право вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 014/0202/82/0174538 від 27.08.2013 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , яке позивач набув згідно Договору факторингу №114/2-19-F. Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог через їх необґрунтованість та вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно позовних вимог, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 10 390, 72 грн, а сума 26 409,28 грн - була надана на погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач за період користування кредитними коштами здійснював часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте заборгованість ним в повному обсязі не погашена, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підтвердження права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0202/82/0174538 від 27.08.2013 року позивач надав суду: копію договору № 014/0202/82/0174538 від 27.08.2013 року (а.с.9-13, 73-77), копію договору про відступлені права вимоги № 114/2-19F від 20.09.2019р.(а.с.27-35), копію реєстру боржників до Договору відступлення неналежної якості, що унеможливлює з`ясування змісту документу (а.с.37-39), Витяг з Додатку№1 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-19F від 20.09.2019 р. складений ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.42), копію Статуту ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.43-47). Проте, суд вважає, що вказані вище докази не підтверджують виникнення у позивача права вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, укладеним ним 27.08.2013 року з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Так, наданий Витяг з Додатку№1 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-19F від 20.09.2019р. складений ТОВ «Вердикт Капітал», без підпису ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», тобто є одностороннім правочином. З матеріалів справи вбачається, що Додаток № 1, який містить перелік боржників за кредитними договорами, наданий позивачем суду, унеможливлює встановлення змісту документу, а Витяг з Додатку 1 складено позивачем в односторонньому порядку. Таким чином, вказаний договір про відступлення права вимоги з Додатком № 1 до цього договору, та Витяг з Додатку, не приймається судом як доказ на підтвердження наявності у позивача права грошової вимоги на стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0202/82/0174538, укладеним ним 27.08.2013 року з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки позивачем, як було вказано вище, за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» права грошової вимоги за цим кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Також, позивачем не надано жодного платіжного доручення, за договором відступлення права вимоги № 114/2-19F від 20.09.2019 року, або іншого фінансового документу про перерахування новим кредитором на рахунок попереднього кредитора грошових коштів за придбані активи, при тому, що право вимоги вважається відступленим фактору з дати повної (остаточної) плати фактором ціни прав вимоги. Крім того, суд враховує і те, що, позивачем не додані докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи). Вказані документи повинні бути оформлені згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову діяльність» та згідно Постанови НБУ «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України» від 30 січня 1998 року № 566, оскільки лише первинні бухгалтерські документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Також суд враховує, що згідно умов Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0202/82/0174538 укладеного 27.08.2013 року між ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 27.08.2019 року. Отже, після закінчення строку дії договору, тобто після 27.08.2019 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та треті особи, яким банк міг передати право грошової вимоги за цим кредитним договором, втратили право нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами, а також обумовлену в договорі неустойку. Проте, відповідач, в порушення умов кредитного договору, додатково нараховує відповідачу проценти за користування кредитними коштами після закінчення дії кредитного договору. Зазначене узгоджується з правовою позицією, що викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2020/4494/16-ц, такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не надано достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги на стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості у зазначеному позивачем розмірі за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0202/82/0174538 укладеного 27.08.2013 року, укладеним ним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі. Суд враховує заяву відповідача про застосування позовної давності, однак в даному випадку суд не вирішує застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки позовна давність застосовується до обґрунтованого позову. Так, пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, судам роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд встановлює обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивує свої висновки. Таким чином, у випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судові витрати сплачені позивачем не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed