Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до Дзержинського районного суду м.Харкова з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесені витрат в сумі 6 210,08 грн. та судові витрати по справі в розмірі 964,60 грн. В обґрунтування позову МТСБУ посилається на те, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль "ГАЗ", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. У зв'язку з настанням події передбаченої 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6 010,08 грн. Крім того позивач поніс витрати на аварійного комісара у розмірі 200 грн. Позивач звернувся до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, але відповідач відшкодування не здійснив, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Неодноразово судові засідання відкладались за клопотання представника відповідача - [PERSON] Оскільки відповідач отримував судові повістки, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 59, 72), представник відповідача - [PERSON] приймав участь в судовому засіданні 17.10.2013 р. та неоднаразово під розписку (а.с. 61, 74, 78, 83) був повідомлений про наступні дати судових засідань, суд вважає неявки в судове засідання відповідача та його представника зловживанням своїми процесуальними обов'язками та затягуванням розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2009 року була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «ГАЗ» номерний знак [NUMBER]. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.12.2009 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стягнуто з останнього в дохід держави штраф в сумі 340 грн. (а.с. 5). Згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження № 164 від 05.12.2009 року, розмір матеріального збитку завданого ГАЗ 24 д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає: 7212,09 грн. (а.с. 7). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, а тому останній з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст. 41.п. 41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Матеріали справи не містять відомостей про наявність у [PERSON] на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з чим, шкоду завдану відповідачем відшкодував потерпілій особі позивач. Відповідно до платіжного доручення № 703 від 22.02.2010 р. позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 6010 грн. 08 копійок, на підставі наказу № 424 від 19.02.2010 року, за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу (а.с.10). З рахунку-фактури № 100 від 29.12.2009 р. вартість послуг ФОП [PERSON] за збір документів по ДТП від 21.10.2009 р. з учасником ГАЗ держ. № [NUMBER] водій [PERSON] та Містубісі водій [PERSON] складає 200 грн. (а.с. 30). Відповідно до платіжного доручення № 258 від 22.01.2010 р. ФОП [PERSON] за послуги аварійного комісара сплачено 200 грн., згідно рахунку - фактури № 100 від 29.12.2009 р. (а.с. 25). На підставі ст. 1191 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Моторно (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, але до цього часу відповідач відшкодування не здійснив та відповіді на зазначені листи не надав. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовні вимоги до [PERSON] - винного у завданні шкоди автомобілю "ГАЗ", державний номерний знак [NUMBER] суд вважає обґрунтованими, доведеним та такими, що підлягають у задоволенні на суму 6210 грн. 08 коп. Позивач просив суд стягнути судові витрати по справі в розмірі 964,60 грн., до яких також входять послуги з надання правової допомоги у розмірі 750 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до платіжного доручення № 26976 від 16.01.2013 р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Так, витрати по сплаті судового збору підлягають задоволенню на суму 229 грн. 40 коп. Витрати на правову допомогу, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до контракту про надання правової допомоги № 62 від 27.09.2012 р. укладеного між позивачем та ФОП [PERSON] позивач доручає, а ФОП [PERSON] за винагороду приймає на себе зобов'язання надавати правову допомогу позивачу у частині стягнення заборгованості, представництва позивача в судах усіх інстанцій у справах, пов'язаних з проведенням регламентних виплат, а також представництва позивача на стадії виконавчого провадження у справах в яких позивач є стягувачем. Статтею 11 цього контракту передбачено, що виконані роботи оформлюються шляхом підписання Сторонами Актів про виконані роботи. З додаткової угоди № 14 до Контракту про надання правової допомоги № 62 від 27.09.2012 р. позивачем передано, а ФОП [PERSON] прийнято завдання на ведення від імені позивача справи відносно [PERSON] , справа № 9824. З платіжного доручення № 5325 від 27.12.2012 р. вбачається, що позивач перерахував ФОП [PERSON] передплату (50%) у розмірі 750 грн. за надання правової допомоги (спр. 9824) згідно додаткової угоди № 14 від 10.12.2012 р. до контракту № 62 від 27.09.2012 р. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Матеріали справи не містять ані Акту про виконані роботи ФОП [PERSON], ані інших підтверджень, які б свідчили яку саме роботу з надання правової допомоги позивачу виконав ФОП [PERSON] та скільки останній витратив часу на цю роботу. Так, сума 750 грн. сплачена позивачем ФОП [PERSON] є необґрунтованою та не доведеною матеріалами справи, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial