Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою 17 січня 2020 року, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення: встановити факт наявності між нею та [PERSON] , померлою [INFO] , родинних відносин, а саме, що вони є рідними донькою та матір`ю. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй за життя 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Будучи рідною донькою [PERSON] та єдиною спадкоємицею в порядку спадкування за законом, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Железної О.В. із відповідною заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом відмовлено у зв`язку з суперечливістю в документах, наданих [PERSON] в підтвердження родинних відносин між нею та померлою [PERSON] , у тому числі у даних, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, де у відомостях про дитину зазначено « [PERSON] », у відомостях про батьків « [PERSON] », « [PERSON] », в той час як у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] ». Дійсно, документи, що підтверджують їх родинні відносини, хоча й збереглися, однак містять розбіжності в прізвищі спадкодавиці та дошлюбному прізвищі спадкоємиці, які обумовлені допущенням помилки під час перекладу прізвища з російської мови на українську. Оскільки усунути виявлені розбіжності не має можливості, в той час як підтвердити факт родинних відносин між заявником та [PERSON] в позасудовому порядку є виключеним, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав після смерті матері заявник вимушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.35). В ході розгляду справи заявлялись наступні клопотання: про витребування доказів (а.с.33-34, 43-44), які ухвалами суду від 17 лютого 2020 року, 27 лютого 2020 року задоволені. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Правом на участь в судовому засіданні учасники справи не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Представник заявника адвокат Морозов Є.Є. вимоги підтримав, представник заінтересованої особи [PERSON] при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. \~ \~ \~ \~За даних обставин, з урахуванням позиції представників заявника та заінтересованої особи, суд вважає за можливе справу розглянути за їх відсутності з урахуванням їх позиції по справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (згідно з паспортними даними рос. [PERSON] ) народилася [INFO] в с. Єлизаветівка Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.9). Дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON] , її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що слідує зі свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 15 липня 1950 року (а.с.30). 16 вересня 1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (рос. [PERSON] ), зареєстрований в м. Дніпродзержинськ, актовий запис №1121 (а.с.31). У свідоцтві про одруження відомості про чоловіка та дружину зазначені російською мовою, спільне їх прізвище « [PERSON] » (рос.). У шлюбі [INFO] у них народилась донька [PERSON] (рос. [PERSON] ). У свідоцтві про її народження серії [NUMBER] від 21 серпня 1973 року та актовому записі про народження №2282 від 21 серпня 1973 року (а.с.87), складених російською мовою, відомості про її батьків зазначені російською мовою: мати « [PERSON] », батько « [PERSON] » (а.с.62). 05 серпня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Відділом РАГС Жовтневого РУЮ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №550; змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.66, 67-68). Мати [PERSON] [PERSON] померла у 1980 році, а батько [PERSON] помер у 1982 році (актові записи про смерть №10 від 01 березня 1980 року та №43 від 21 жовтня 1982 року відповідно, складені виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області), що слідує з відповіді Саксаганського відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 20 лютого 2020 року №478/20.28-35 (а.с.42). [INFO] чоловік [PERSON] [PERSON] помер, свідченням чому є свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 08 жовтня 1999 року Відділом РАГС виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.32). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом та свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим 05 грудня 2016 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.10, 11). За життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] (заявник по справі) та [PERSON] належала 3-х кімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №С-1213 від 28 червня 2000 року та технічним паспортом (а.с.12, 13). Право спільної сумісної власності за ними зареєстроване КП «Криворізьке БТІ» ДОР у реєстровій книзі за №199п-6-6 (архівна довідка від 10 січня 2019 року №167531, а.с.78). За життя [PERSON] заповітів та спадкових договорів не складала, у зв`язку з чим спадкування належного їй за життя майна здійснюється за законом в порядку черговості, визначеної у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Дослідженням витребуваної судом спадкової справи №17/2017, заведеної 13 липня 2017 року на майно [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.52-83) встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Нотаріусом заведено спадкову справу, встановлено обсяг спадкового майна, місце відкриття спадщини, коло спадкоємців. Натомість постановою від 14 січня 2020 року (а.с.82) у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємиці [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин, а саме виявленням розбіжностей в прізвищі спадкодавиці « [PERSON] » та дошлюбному прізвищі спадкоємиці « [PERSON] », у наданих спадкоємицею документах в підтвердження родинних відносин, де прізвище її матері зазначене як « [PERSON] ». Як вказувала заявник, що не спростовано в ході судового розгляду, саме при зверненні до нотаріуса було встановлено наявність розбіжностей у відомостях про матір з її анкетними даними, де в одному випадку мати заявника зазначена як « [PERSON] », а в іншому « [PERSON] », як і безпосередньо в документах, що стосуються спадкодавиці. Заявник вказує, що виявлені розбіжності унеможливлюють встановлення між ними родинних зв`язків як між матір`ю та донькою. Спотворення прізвища спадкодавиці в документах ставить під сумнів наявність між ними споріднення, кровного походження. Встановлення даного факту в судовому порядку надасть їй можливість довести дійсність наявності між ними родинних стосунків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. У розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року, мати, батько та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник та [PERSON] є донькою та матір`ю підтверджується обсягом наданих заявником та витребуваних судом документів, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про смерть [PERSON] , укладення шлюбу з [PERSON] , інших документів стосовно [PERSON] (копії паспорта, свідоцтв про смерть батьків [PERSON] ) в своїй сукупності із встановленими обставинами приводять суд до переконання про доведеність факту родинних відносин між ними. Відмінність в\~зазначенні дошлюбного\~прізвища заявника\~та її\~матері [PERSON] \~(в\~окремих випадках\~ [PERSON] )\~має місце\~в документах,\~що стосуються\~ [PERSON] ,\~у тому\~числі у\~даних,\~що містяться\~в Державному\~реєстрі актів\~цивільного стану\~громадян щодо\~актового запису\~про народження,\~де матір\~ [PERSON] \~зазначена як\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Аналізом документів,\~що видавались\~як на\~ім`я [PERSON] ,\~так і\~на заявника,\~суд приходить\~до висновку,\~що відмінності\~у написанні\~прізвища [PERSON] \~виникли в результаті помилкового перекладу її прізвища з російської мови на українську та допущення описки в прізвищі « [PERSON] » « [PERSON] ». При цьому суд зауважує, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а розбіжності в прізвищі обумовлені допущенням помилки в зазначенні прізвища. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених\~судом обставин\~справи та\~доказів,\~наданням їм\~оцінки в\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку\~про доведеність\~факту родинних\~відносин між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавицею суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення\~\~вказаного факту необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав\~\~після смерті матері на належне їй за життя майно, а встановити даний\~\~факт в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved