Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину по закону, яке було видане 27.08.1987 року № 2565 Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком [PERSON] [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, а саме [PERSON]. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з допоміжними господарськими будовами за адресою [ADDRESS]. Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину від 27.08.1987 року № 2565 про те, що спадкоємцями житлового будинку з допоміжними господарськими будовами у рівних частинах являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до архівної довідки від 13.04.2016 року № 23606 ОКП «КООБТІ», житловий будинок належить [PERSON] -1/2 частина та [PERSON] -1/2 частина. 22.08.2016 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу із проханням посвідчити договір купівлі-продажу частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель. Під час звернення нотаріус оглянула представлені документи і виявила, що у свідоцтві про право власності на спадщину допущена помилка. Замість її прізвища за паспортом і свідоцтва про народження - „[PERSON] " у свідоцтві зазначено - „[PERSON] ", а тому просить задовольнити заяву повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованим листом (а. с.25), поважні причини неявки суду не повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.12.1971 року. [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, а саме [PERSON] , згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.01.2000 року шлюб розірвано. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з допоміжними господарськими будовами за адресою [ADDRESS]. Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину від 27.08.1987 року № 2565 про те, що спадкоємцями житлового будинку з допоміжними господарськими будовами у рівних частинах являються [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до архівної довідки від 13.04.2016 року № 23606 ОКП «КООБТІ» , житловий будинок належить [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] - 1/2частина. 22.08.2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу із проханням посвідчити договір купівлі-продажу частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель. Під час звернення нотаріус виявила у свідоцтві про право власності на спадщину помилку замість прізвища заявника за паспортом і свідоцтвом про народження - „[PERSON] " у свідоцтві зазначено - „[PERSON] ". Дослідивши матеріали справи,оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини як особі, яка відноситься до першої черги спадкоємців по закону. Відповідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз»яснення п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, р батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повиш запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В даному випадку , за наданих доказів, вбачається, що правоустановчий документ - свідоцтво про право на спадщину по закону, яке було видане 27.08.87 року на ім»я (російською мовою) «[PERSON]» належить саме [PERSON].

Outcome: approved