Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 22.06.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з жовтня 2013 року як сім'я припинили відносини та проживали окремо. Від [INFO] позивачка народила дитину - сина [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду від 24 лютого 2015 року шлюб з відповідачем було розірвано. З народження дитини та на теперішній час відповідач не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його розвитком та здоров'ям, від сплати аліментів ухиляється. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису № 11 про народження [PERSON], від 09.01.2014 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції, виключивши з графи «батько» дані щодо [PERSON] та змінивши прізвище дитини з "[PERSON]" на "[PERSON]". Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання до суду позовної заяви. Сторони були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи, позивачка [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти винесення якого не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутність не просив. Представник органу опіки та піклування виконкому Чорносморської міської ради Одеської області надав заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 20 лютого 2017 року, відповідно до ст. 225 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 22 червня 2013 року до 24 лютого 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб та рішенням Іллічівського міського суду Одеської області про розірвання шлюбу від 24.02.2015 року (а.с. 6, 8-9). Також встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 7). У позовній заяві позивач зазначає, що з народження дитини та на теперішній час відповідач не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його розвитком та здоров'ям, від сплати аліментів ухиляється. Відповідно заяви представника органу опіки та піклування Виконкому Чорноморської міської ради Одеської області відповідач не з'являвся на комісію до органу опіки (а.с. 44). У результаті розгляду матеріалів, зібраних щодо [PERSON], органом опіки та піклування виконкому Чорноморської міської ради Одеської області було складено відповідний висновок № 1-17-156 від 17.02.2017 року, в якому Орган опіки та піклування Виконкому Чорноморської міської ради Одеської області вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та протокол (а.с.57-59). Під час розгляду справи з'ясувалося, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини, що узгоджується з роз'ясненнями, наведеними у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Згідно з ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Відповідно до ст. 166 СК України, відповідач втрачає особисті немайнові права щодо дітей та звільняється від обов'язків щодо їх виховання; перестає бути їх законним представником; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дітьми. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якими передбачений обов'язок відповідача відшкодувати позивачеві понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 551,20 грн., та витрати на оголошення в пресі у розмірі 120,00 грн. (а.с. 1, 51). Викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виховання дитини, з нею постійно не спілкується, не проявляє відносно неї належної батьківської турботи, хоча має таку можливість з огляду на його вік і позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved