Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, надає матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 650 грн., визначену згідно з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2016 року. Крім цього, зазначила, що на даний час змушена витрачати значно більше коштів на утримання їхньої спільної дитини, оскільки з часу визначення розміру аліментів за попереднім рішенням, через значні інфляційні процеси в Україні підвищилась вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим визначена сума аліментів не відповідає належному рівню на утримання їх сина. Також зазначила, що офіційно не працевлаштована, перепоною в її працевлаштуванні є перенесена операція із видаленням пухлини головного мозку, у зв'язку з чим, вона є інвалідом 2-ї групи. Їх спільний син займається в групі початкової підготовки першого року навчання з сумо, у зв'язку з цим, змушена три рази на тиждень супроводжувати його в м. Луцьк та нести витрати на проїзд. Зазначені обставини погіршили її матеріальне становище, а тому просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача, збільшивши його розмір до 2000 (двох тисяч) гривень на місяць. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 16) В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. Додатково пояснила, що до операції по видаленню пухлини головного мозку, вона офіційно була працевлаштована у ТзОВ "Кромбрг енд Шуберт Україна", де отримувала заробітну плату, якої їй вистачало на забезпечення всім необхідним сина, однак з наведених обставин змушена звернутись в суд, оскільки добровільно домовитись з відповідачем про розмір аліментів не змогла. Не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, однак до початку розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи через його від'їзд у пошуках роботи з місця постійного проживання до 03.07.2018 року, та наміру скористатись правовою допомогою у даній справі. В той же час, [PERSON] у встановлений ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року строк, відзиву чи заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про дату і час розгляду справи. (а.с. 17). Крім цього, доказів на підтвердження поважності причин його неявки в судове засідання суду не надав, а тому суд визнає неявку [PERSON] в судове засідання такою, що має місце без поважних на те причин. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді, а причини його неявки судом визнані неповажними, крім цього, відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк, не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] згідно до копї свідоцтва про народження серії І-ЕГ №136860 від 08.08.2011 року. (а.с. 6) Згідно виконавчого листа виданого27.02.2017 року на підставі рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року в справі №161/12387/16-ц, зобовязано [PERSON] сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 650 гривень щомісячно, починаючи з 23 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 5) Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Законом України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. На момент предявлення позову сину [PERSON] випонилось 6 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 6) Крім цього, згідно довідки Волинської обласної дитячо - юнацької спортивної школи з видів боротьби №77 від 21.05.2018 року, [PERSON] займається в групі початкової підготовки першого року навчання з сумо в тренера-викладача з сумо [PERSON]. (а.с. 20) Встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 650 грн. щомісячно, суд приходить до висновку про те, що позивач отримує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст.182 СК України призводить до порушення їхніх прав на належне матеріальне забезпечення. А тому існують правові підстави для збільшення розміру аліментів. Збільшуючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує вищевказані обставини справи, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання, відзиву на позов, своїх заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог, не подав. Будь-яких доказів, на спростування заявленого позивачем розміру аліментів, також не подав і судом таких не здобуто. Також, суд враховує, що [PERSON] перенесла операцію із видаленні пухлини головного мозку через що втратила роботу і на даний час є інвалідом 2-ї групи, що ставить її в скрутне матеріальне становище та підтверджується документально. ( а.с. 9, 11) А тому, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, у зв'язку з чим, рахує необхідним стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved