Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. У жовтні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] за місцем свого мешкання померла його мати [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер: [NUMBER] та квартири по [ADDRESS] , він є єдиним спадкоємцем після її смерті. 07.10.2020 року приватним нотаріусом Таранушенко В.М. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль. В той же час, враховуючи, що оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру у нього не залишилось, постановою приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Таранущенко В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.01.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] . У зв`язку з чим просить суд визнати за собою [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,7 кв.м, житловою площею 25,6 кв.м. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Шевченко С.А., що діє на підставі ордеру про надання юридичної правової допомоги від 09.10.2020 року (а.с.4), в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.48), суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю та за відсутності його представника. 3. Представник відповідача Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, рішення просив винести на розсуд суду (а.с.16). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Ухвалою від 13.10.2020 року по справі призначено підготовче засідання, витребувано від приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М. довідку про рух спадкової справи, що відкрились після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Слов`янськ Донецької області, а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи, а також запросити інформацію про те чи є заборона на відчуження спадкового майна, що залишилось після померлого, та чи було розпорядження спадкодавця на дане майно на момент смерті (а.с.13). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5.Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.5), [PERSON] - померла у м. Слов`янську Донецької області [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина, що складається з автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер: [NUMBER] та квартири по [ADDRESS]. 6 . Спадкоємцем після [PERSON] є її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього від 05.01.1955 року (а.с.6). 7. Постановою приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. від 09.01.2020 року (а.с.9), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , оскільки [PERSON] не надав правовстановлюючий документ на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , а саме на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а також пропустив 6-місячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після померлої.. 8. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.03.2020 року (а.с.75), позов [PERSON] до Слов`янської міської ради про визначення додаткового строку для надання заяви про прийняття спадщини - задоволено, визначено [PERSON] додатковий строк терміном три місяці з набрання чинності рішення суду для прийняття спадщини, що залишилась після [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Слов`янську Донецької області. 9. Приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. від 07.10.2020 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , після смерті [PERSON] , а саме на автомобіль марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8). 10. Згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, 1-675, 26.05.2003, Перша Слов`янська державна нотаріальна контора; свідоцтво про право власності, від 12.04.1994 року Слов`янська міська рада (а.с.7) V. Оцінка Суду. 10. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 11. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 12. У відповідності зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав й обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 13. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 14. У відповідності до норм ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 15. Спадкоємцем після померлої [PERSON] є її син [PERSON] . Позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Відповідно до наданих матеріалів приватного нотаріусу Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. від 23.10.2020 року №514/02-14 (а.с.21-48), вбачається, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа за заявою [PERSON] . Вирішуючи питання про визнання права власності на квартиру, суд виходить з наступного. 16. У відповідність до вимог ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Таким чином, в нього немає іншої можливості оформити право на спадщину, ніж звертатися з цими вимогами до суду. 17. Згідно до статей 1261, 1268 ЦК України, спадкуванням с перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті [INFO] . Згідно із п. 4.14 та п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 19. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 20. Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. 21. У відповідність статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. 22. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). 23. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України, набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. 24. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України, є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. 25. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд приймає визнання представником відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. 26. Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, визнання представником відповідача позову, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем [PERSON] на квартиру, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 27. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: approved