Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON] до ПАТ Харківгаз, Зміївського управління експлуатації газового господарства ПАТ ,,Харківгаз,, про захист прав споживача, в якому зазначив, що він є абонентом ПАТ Харківгаз: Зміївського управління експлуатації газового господарства ПАТ ,,Харківгаз,, , особовий рахунок [NUMBER], відповідно до типового договору від 30.05.2012 року. На протязі всього терміну дії договору з 30 травня 2012 року обсяг спожитого газу визначався представником відповідача, шляхом особистого знімання показників спожитого газу. В березні місяці 2015 року показники обсягу спожитого газу представником відповідача не знімалися , та не був наданий платіжний документ для сплати за послуги газопостачання в березні місяці 2015 року. Обсяг спожитого газу був визначений відповідачем на підставі знятих показників лічильника за квітень місяць. Відповідач порушив умови договору та самостійно визначив обсяг спожитого газу в березні та квітні місяці 2015 року, при цьому за квітень місяць був визначений обсяг спожитого газу в березні , але за ціною, встановленою з 01 квітня 2015 року, в зв'язку з чим відповідачем проведені неправомірні нарахування за використаний природний газ в квітні 2015 року в сумі 7237,14 гривень. Позивач просив зобов'язати відповідача , прийняти до розрахунку обсяг спожитого газу [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER], в березні 2015 року 1200 куб.м. природного газу, здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу [PERSON], особовий рахунок [NUMBER] за березень 2015 року - 1200 куб м. газу за ціною 1,7880 за 1 куб. м. спожитого газу за квітень 2015 року - 493 куб.м. газу за ціною відповідно до постанови НКРЕ № 583 від 03.03.2015 року, стягнути з відповідача по справі витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2000 (дві тисячі ) гривень,моральну шкоду в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень та поштові витрати. В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначила , що відповідач порушив права [PERSON], як споживача природного газу, неправомірно провів нарахування за використаний природний газ в квітні 2015 року в сумі 7237,14 гривень. В досудовому порядку спір між сторонами не вирішений , на звернення позивача з претензією про проведення перерахунку об'єму та вартості спожитого газу в березні та квітні 2015 року , відповідач направив відповідь, в якій відмовив в проведенні перерахунку неправомірних нарахувань та в порушення умов договору [NUMBER] від 30.05.2012 року про надання населенню послуг з газопостачання включив зазначені нарахування в рахунок до сплати, попередив про відключення від газопостачання в разі непогашення заборгованості. Зазначеними неправомірними діями відповідач по справі спричинив моральну шкоду [PERSON], яку позивач оцінює в 5000,00 гривень . Не вирішення питання в добровільному порядку відповідачем спричинило позивачу матеріальну шкоду , а саме позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 гривень та поштові витрати, які представник позивача вважає також підлягають стягненню з відповідача по справі через неправомірні дії відповідача по справі. Представник позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача по справі , ПАТ ,,Харківгаз,, в особі Зміївського УЕГГ ПАТ ,,Харківгаз,, надав до суду заперечення на позовну заяву про захист прав споживача, зазначив , що відповідно до Правил надання послуг населенню з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 , зняття показань лічильників природного газу проводиться споживачем станом на 01 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах, а плата за надані протягом розрахункового періоду послуги, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, нарахування обсягу спожитого газу позивачем в березні 2015 року проведене на підставі переданих позивачем показань лічильника газу по телефону та зафіксованих оператором, в квітні 2015 року показники лічильника були зафіксовані представником відповідача під підпис абонента. Представник відповідача вважає що відомість зняття показань лічильника за квітень 2015 року є доказом спожитого природного газу позивачем за період з 31 березня по 26 квітня 2015 року . Обґрунтовуючи неправомірність позовної вимоги представник відповідача посилався на постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики /НКРЕ/ № 583 від 03.03.2015 року, відповідно до якої з встановлено ціни для споживачів природного газу з 01 квітня 2015 року.Представник відповідача також заперечував проти стягнення витрат , пов'язаних з оплатою правової допомоги, посилаючись на відсутність належних доказів проведення таких витрат, зазначив, що нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі неправильного нарахування обсягів спожитого газу, заперечував також проти стягнення з відповідача поштових витрат. Суд, заслухав пояснення представників позивача та відповідача по справі, розглянув письмові заперечення відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], є абонентом ПАТ Харківгаз: Зміївської філії за адресою [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER], відповідно до типового договору від 30.05.2012 року (далі - Договір). Між позивачем, [PERSON], інвалідом першої групи , та ПАТ ,,Харківгаз,, в особі начальника Нововодолазької філії 30 травня 2012 року укладений типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання. Згідно п. 1 Договору Виконавець - ВАТ «Харківгаз», зобов'язується безперервно надавати споживачеві послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 9 Договору визначено, що постачання природного газу здійснюється безперервно у потрібному споживачеві обсязі відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246 (далі - Правила). Згідно п. 17 Правил та п. 16 Договору - розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідно до п. 22 Договору - за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Відповідно до п.п.п.12 Договору Споживач зобов'язаний вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги відповідно до умов цього договору. Відповідно до п.п. 12 п.28 договору споживач зобов'язаний знімати фактичні показання лічильника газу. Відповідно до п.п.4 п.30 договору виконавець зобов'язаний видавати споживачеві платіжні документи встановленого зразка. Судом встановлено, на протязі всього терміну дії договору з 30 травня 2012 року обсяг спожитого газу визначався представником відповідача, шляхом особистого знімання показників з лічильника газу. Позивачем, як споживачем природного газу в березні 2015 року спожито 1200 куб. м. газу. Показання лічильника на 01.03.2015 року становили 55813 куб. м, показання лічильника станом на 01.04.2015 року становили 57013 куб м., Всього спожито 1200 куб.м.газу. 1200 х 1,788 = 2145,60 грн. - 894,00 грн субсидія = 1251,60 грн. В березні місяці представник відповідача знімання показників лічильника за спожитий газ не проводив. Позивачем обсяг спожитого газу в березні місяці за телефоном відповідачу по справі не передавався. Судом встановлено, в порушення умов договору Відповідачем не був наданий позивачу платіжний документ для сплати за послуги газопостачання в березні 2015 року з урахуванням встановленої мені субсидії в розмірі 830,32 гривень або 500 кубічних метрів газу за ціною 1,7880 грн за 1 куб м газу. Оплата послуг з газопостачання за березень 2015 року в сумі 1252,00 гривень позивачем проведена відповідно до об'єму та вартості спожитого газу по квитанції № 0.0.394349863.1 08 червня 2015 року № чека 08062015122909 . Позивачем, як споживачем природного газу в квітні 2015 року спожито 493 куб.метрів газу. Показання лічильника на 01.04.2015 року становили 57013 куб. м, показання лічильника станом на 01.05.2015 року становили 57506 куб м., Всього спожито 493 куб.м.газу. із них: ( 200 х 3,60) + ( 293 х 7,188) = 2826,08 грн. - 782,14 грн субсидія = 2043,94 грн. В квітні місяці представник філії провів знімання показників лічильника за спожитий газ. Судом встановлено, відповідачем позивачу наданий для оплати платіжний документ № 35012443 на оплату послуг з газопостачання за квітень 2015 року з зазначенням обсягу спожитого мною газу в березні місяці 2015 року за ціною, встановленою з 01 квітня 2015 року з урахуванням субсидії на загальну суму 7237,14 гривень, при цьому обсяг газу, спожитий позивачем в квітні місяці в зазначений платіжний документ включений не був. Оплата послуг з газопостачання за квітень 2015 року в сумі 2080,00 гривень позивачем проведена відповідно до об'єму та вартості спожитого газу по квитанції № 0.0.394352091.1 08 червня 2015 року № чека 08062015123359 . Судом встановлено, оплата за спожитий газ в березні та квітні 2015 року позивачем проведена 8 червня 2015 року в зв'язку з тим, що потягом часу з моменту отримання квитанції від відповідача про сплату послуг за спожитий газ 10 травня 2015 року протягом місяця позивачем вживались заходи щодо урегулювання питання з відповідачем щодо проведення перерахунку обсягу та вартості спожитого загу в березні та квітні 2015 року. В обґрунтування правомірності позовних вимог позивач , споживач газу зазначив, що протягом опалювального періоду 2014 року-2015 року споживання газу становило 450 - 550 куб. метрів за місяць. Збільшення обсягу споживання газу в березні місяці мало місце в зв'язку з народженням внучки, моя донька після пологового будинку протягом березня місяця знаходилася з немовлям в будинку, який належитьпозивачу на праві власності. Зазначений факт можуть підтвердити свідки в судовому засіданні. Суд зазначає, спірні відносини між сторонами по справі виникли в зв'язку з використанням відповідачем ситуації, в зв'язку зі значним підвищенням цін на природний газ з 01 квітня 2015 року. Відповідачем по справі позивачу не був наданий відповідно до Постанов КМУ №2246 від 09.12. 1999 року та № 74 від 02.03.2015 року п.п.4 п.30 договору платіжний документ встановленого зразка за березень 2015 року, з зазначенням фактичного обсягу спожитого газу в березні місяці 2015 року, в зв'язку з чим у позивача була відсутня можливість провести оплату за спожитий обсяг газу. Вирішуючи даний спір суд враховує положення п. 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання, в якому зазначено, що "контрольне зняття показань лічильника газу - фіксація показань лічильника газу споживача представником газопостачального/газорозподільного підприємства у відомості про контрольне зняття показань лічильника газу або акті про контрольне зняття показань лічильника газу, або розрахунковій книжці, абонентській картці обліку газу тощо, які підтверджуються підписом споживача (власника або наймача) об'єкта;". Судом встановлено, що відповідачем в березні 2015 року зняття показань лічильника не проводилось, тому відповідно до п.п. 12 п.28 договору у відповідача відсутні будь-які підстави не приймати до уваги зняті споживачем, позивачем по справі, фактичні показання лічильника газу за березень 2015 року. З огляду на зазначене суд не приймає до уваги надані відповідачем по справі , як доказ правомірності проведених нарахувань , відомість показань газових лічильників, повідомлених по телефону, оскільки відповідно до умов договору [NUMBER] від 30.05.2012 року такий порядок встановлення обсягу спожитого газу , як фіксування по телефону , не передбачений. Відповідно до п. 32 Правил зі змінами внесеними Постановою КМУ № 174 від 02.03.2015 року, газопостачальне підприємство зобов'язане: забезпечити безперервне постачання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором; надавати споживачам інформацію щодо тарифів на постачання газу, ціни газу, порядку плати за спожитий газ тощо; надавати споживачеві безоплатно бланки договорів, розрахункові книжки з бланками квитанцій та платіжні документи встановленого зразка; розглядати в установленому порядку претензії споживача щодо нарахувань за надані послуги з газопостачання і за наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги. Суд зазначає, що позивачем використаний досудовий порядок урегулювання спору. На претензію позивача, направлену на адресу відповідача 08 червня 2015 року, відповідачем направлена відповідь, лист № 01-1754 від 23.06.2015 року, про відмову в проведенні перерахунку заборгованості за спожитий газ. Суд вважає, що відповідачем допущене порушення умов договору [NUMBER] від 30.05.2012 року та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, зазначені в наданих запереченнях обґрунтування правомірності дій відповідача та надані докази суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують правомірність позовних вимог позивача. Нарахування відповідачем за використаний природний газ в березні 2015 року за ціною , встановленою з 01 квітня 2015 року не відповідає фактичним даним про споживання природного газу, позивачем, споживачем за договором, що порушує право позивача на визначення ціни газу при споживанні природного газу в березні 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі не виконав як умови договору про надання послуг з газопостачання так і вимоги листа НКРЕ від 16.01.2013 року , які передбачають право та обов'язок відповідача проводити контрольні зняття показань лічильника. Не надав до суду доказів , які б підтверджували відсутність можливості у відповідача по справі здійснити контрольне зняття лічильника у березні місяці 2015 року. Відповідачем необгрунтовано при відсутності законних підстав проведені нарахування позивачу за спожитий природний газ в квітні 2015 року в сумі 3941,60 гривень, , а дії, щодо здійснення такого нарахування є протиправними, в зв'язку з чим відповідач по справі повинен провести перерахунок спожитого позивачем природного газу за березень, квітень 2015 року, виключити з розрахунку на сплату суму 3941,60 гривень, як необґрунтовано нараховану, відповідно до ст.4 Закону України "Про захист прав споживачів", Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246, Постанови КМУ № 74 від 02.03.2015 року. Судом встановлено, відповідачем порушені норми с.15 Закону України ,,Про захист прав споживачів,, , відповідно до якої не надані споживачеві - позивачу по справі, необхідної, достовірної та своєчасної інформації. Відповідно до ч.1,2,3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачем по справі не було надано суду доказів на підтвердження того, що непроведення перерахунку нарахування вартості спожитого позивачем газу проведене правомірно. Враховуючи, що позивач по справі не є фахівцем у сфері права , що позивач самостійно, без отримання належної правової допомоги не мав можливості захистити свої порушені права, що позивачем надані докази щодо понесення матеріальних витрат на правову допомогу, а саме на отримання необхідної юридичної консультації , підготовки позовної заяви до суду в сумі 2000,00 гривень, які відповідно до ст.84,88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між сторонами за договором відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» . Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пленум Верховного суду України у постанові від 31.03.1995 року №4 ,,Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди,, , зазначив що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких особа зазнала унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії боржника. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. З огляду на зазначене суд вважає недоведеним спричинення моральної шкоди відповідач позивачу по справі.Відповідно до ст. 22 ЗУ ,,Про захист прав споживачів,, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної /немайнової шкоди. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України ,,Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів № 5 від 12.04 1996 року зі змінами та доповненнями при вирішенні вимог споживачів про відшкодування моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного суду України дав у постанові від 31.03.1995 року №4 ,,Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди,,. Зокрема під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Суд вважає що вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, а відповідач та його представник, як на підставу своїх заперечень, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON]

Outcome: partial