Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її, [PERSON] , із [PERSON] , який помер [INFO] , з 2000 року і на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , обґрунтовуючи підставність заяви тим, що після смерті діда [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом відповідно до якого спадкодавець заповів усе належне йому майно їй, [PERSON] . Спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості, так як зареєстроване місце її проживання є відмінним від місця проживання спадкодавця, а оскільки від встановлення даного факту залежать спадкові (майнові) права заявника, іншого порядку встановити такий факт чинним законодавством не передбачено, вказане стало підставою звернення до суду із даною заявою. Заінтересованою особою відзиву до суду не було подано в межах визначеного судом строку, утім сільський голова надав до суду заяву, в якій вимоги визнав, не заперечував проти задоволення заяви, а розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника. Ухвалою суду 28.10.2019 за клопотанням заявника було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця. Заявник в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій просила вимоги задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності встановив, що [INFO] в с. Лукашова Липовецького району помер [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із інформації наданої нотаріальною установою встановлено, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заведена. Судом встановлено, що за життя [INFO] [PERSON] на випадок своєї смерті вчинив особисте розпорядження, відповідно до якого заповів усе належне йому майно заявникові [PERSON] . Вказаний заповіт було посвідчено секретарем Лукашівської сільської ради Липовецького району 17.11.1999 та зареєстровано в реєстрі за №179. За відомостями органу місцевого самоврядування заповіт за життя спадкодавця не змінено та не скасовано. Згідно паспортних документів заявника (а.с.3) місце реєстрації [PERSON] значиться [ADDRESS] . Як убачається із Акту складеного депутатом Лукашівської сільської ради та затвердженим сільським головою с. Лукашова 04.07.2019 за №314 (а.с.7), [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , де з ним постійно проживала онука [PERSON] без реєстрації та здійснювала за ним догляд, оскільки [PERSON] хворів і не міг самостійно рухатись. Після смерті [PERSON] його онука проживала за цією ж адресою. Інших зареєстрованих осіб чи таких, які проживали із спадкодавцем не має. Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Outcome: approved