Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 03 червня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту постійного проживання особи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,11 га., у тому числі: 0,46 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:0452; 0,65 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:0833, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №355915 виданого 27.12.2005 року Шумською районною державною адміністрацією, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,62 га., у тому числі: 0,22 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:1396; 0,40 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:1597, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №355916 виданого 27.12.2005 року Шумською районною державною адміністрацією. На випадок смерті [PERSON] зробила розпорядження, згідно якого призначила позивача спадкоємцем належного їй майна, склавши заповіт посвідчений 22 січня 2009 року секретарем Андрушівської сілької ради Шумського району Тернопільської області Гук З.І. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначає, що будучи спадкоємцем за заповітом відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України прийняла спадщину, що відкрилась внаслідок смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживала, допомагала, вела спільне господарство з нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Шумської міської ради Тернопільської області №289 від 27.05.2021 року. Однак, коли позивач звернулась до приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, із рекомендацією звернутися до суду. Вказує, що за таких обставин, вона змушена звертатися до суду для встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації нею спадкових прав після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] та визнати за нею як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала із підстав зазначених у позові та просила їх задовольнити. Пояснила, що до складу спадщини померлої матері окрім земельних ділянок, входить житловий будинок у якому остання проживала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечив, щоб за позивачем було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні, дала покази про те, що вона являється сусідкою позивача. Зазначає, що останні 30 років [PERSON] проживала разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] . ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 06 липня 2021 року, у зв`язку із неявкою сторін підготовчий розгляд справи відкладено на 09 серпня 2021 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 серпня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 25 серпня 2021 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 6. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 13 лютого 2000 року зроблено відповідний актовий запис № 2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 лютого 2009 року Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області. 7. На день смерті померлій належало спадкове майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,11 га., у тому числі: 0,46 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:0452; 0,65 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:0833, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №355915 виданого 27.12.2005 року Шумською районною державною адміністрацією, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,62 га., у тому числі: 0,22 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:1396; 0,40 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:1597, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №355916 виданого 27.12.2005 року Шумською районною державною адміністрацією. 8. Як стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 1953 року Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, позивач [PERSON] , народилась [INFO] в с. Андрушівка Шумського району Тернопільської області та в графі батьки матір`ю зазначено - [PERSON] , батьком - [PERSON] , а/з № 10. 9. Позивач [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », 17 липня 1975 року зареєструвала шлюбі із гр. [PERSON] та їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17 липня 1975 року Андрушівською сільською радою Шумського району Тернопільської області, а.з. №5. 10. Як вбачається із заповіту посвідченого 22 січня 2009 року секретарем Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області Гук З.І., померла [PERSON] , заповіла все своє спадкове майно позивачу по справі - [PERSON] . 11. Із довідки № 289 від 27.05.2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживала, здійснювала догляд та допомагала у веденні господарства дочка [PERSON] , [INFO] . 12. Як вбачається із листа про роз`яснення щодо порядку спадкування №267/01-16 від 26.11.2020 року виданого приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В., позивачу було роз`яснено про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , оскільки нею не підтверджено постійне проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. ІV. Оцінка Суду. 13. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 14. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 15. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 16. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. 17. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 18. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 19. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 20. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 21. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 22. Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 23. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 24. У відповідності до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Щодо вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд зазначає наступне. 25. Згідно ст. 257 ЦК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. 26. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 27. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 28. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» 29. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 30. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 31. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 32. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. 33. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. 34. Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Із довідки № 289 від 27.05.2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживала, здійснювала догляд та допомагала у веденні господарства дочка [PERSON] , [INFO] . Показами свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] останні 30 років проживала разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 35. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (Постанова ВСУ від 10.01.2019 у справі № 484/747/17). Як вбачається з наданих суду доказів, позивачем доведено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. 36. Що стосується позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, а саме права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,11 га., у тому числі: 0,46 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:0452; 0,65 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:0833, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №355915 виданого 27.12.2005 року Шумською районною державною адміністрацією, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Андрушівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,62 га., у тому числі: 0,22 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:1396; 0,40 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880300:01:001:1597, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №355916 виданого 27.12.2005 року Шумською районною державною адміністрацією, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , то суд виходить з наступного. 37. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 38. Спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, як зазначено у ч. 1 ст. 1297 ЦК України. 39. Вчинення нотаріусом нотаріальних дій регламентуються законом України «Про нотаріат» та інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 40. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. 41. Згідно п.2.1 гл. 10 Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), серед інших, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. 42. Пунктом 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. 43. Згідно із п.3 Глави 13 цього Порядку нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 44. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. 45. Доводи позивача зазначені у позовній заяві про те, що приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає безпідставними, оскільки поданий [PERSON] лист про роз`яснення щодо порядку спадкування №267/01-16 від 26.11.2020 року, виданий приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т.В., не є належним та достатнім доказом, який свідчить про відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, яким є належно мотивована постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесена у відповідності до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат». Окрім того, судом встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Оскільки матеріали справи не містять обґрунтованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а також те, що суд дійшов до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що свідчить про наявність у позивача умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 46. Позивачем при подачі позову було сплачено 1816 грн. 00 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: partial