Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] « [PERSON] компанія «Україна» , в якому просить стягнути із [PERSON] компанії «Україна» 87096 гривень 56 копійок страхового відшкодування. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 25 липня 2015 року приблизно о 2-й годині 20 хвилин на автошляху Київ-Ковель в Бородянському районі Київської області з вини [PERSON] було скоєно дорожньо - транспортну пригоду, в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. [PERSON] мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ №5633401 і звернувся до страхової компанії із заявою про страховий випадок. Однак, по даний час страхові виплати відповідачем проведені не були. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав викладені вимоги, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] компанія «Україна» в засідання на неодноразові виклики не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. Суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 25 липня 2015 року приблизно о 2-й годині 20 хвилин на 37км+900м автодороги Київ-Ковель в Бородянському районі Київської області [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїжджаючи із другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю « Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] (керував за дорученням) , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 21 серпня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортним засобом на строк шість місяців. Оскільки винуватець вказаної пригоди мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ/5633401, то про дану пригоду було повідомлено ПРАТ «[PERSON] компанія «Україна». Однак, по даний час позивачу не виплачено страхового відшкодування . Статтями 1 та 5 Закону України « Про страхування» визначено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обовязковим. Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обовязковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст.7 Закону України «Про страхування»). Відповідно до вимог ч.4ст.9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, яка діє у редакції наказу від 24 липня 2009 року №1335/5/1159, ринкова вартість транспортного засобу враховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, в яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон'юнктури ринку регіону. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (ст.30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача не перевищують ринкової вартості до ДТП, то його не можна вважати фізично знищеним, а тому підлягає відшкодуванню матеріальний збиток, який має бути розрахований за формулою:вартість ремонтно-відновлювальних робіт + вартість необхідних для ремонту матеріалів + вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу + величина втрати товарної вартості. Згідно звіту №22 від 01.09.2015 року (а.с.21) матеріальний збиток завданий власникові автомобіля « Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] складає 87096,56 гривень. Встановлений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 100 тисяч гривень (а.с.11). За правилами частини 1 статті 37 Закону України «Про старування» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. Відповідно до вимог ст.979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона ( страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Оскільки відповідач не провів виплату страхового відшкодування, то суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved