Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 11.12.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти, однак зобов`язання за вказаним договором не виконав та станом на 01.12.2019 року у нього виникла заборгованість в сумі 25962,83 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 11.01.2020 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що між ним та позивачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 11.12.2008 року, заборгованість за якою ним погашена, на підтвердження чого надав копії відповідних квитанцій. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.12.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 41, 43-46), та [PERSON] було укладено договір № б/н (далі Договір) (а.с. 21, 22). При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення даних норм та умов Договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань і станом на 01.12.2019 року у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунків наданих позивачем (а.с. 7-20), становить 25962,83 грн. При цьому, з наданої відповідачем додаткової угоди (копія на а.с. 71) встановлено, що 25.02.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору № SAMDN50OTC001679405 згідно якої сторони встановили на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за Договором у розмірі 22780 грн. Відповідно до наданих позивачем квитанції (копії на а.с. 72) ним сплачено на користь позивача заборгованість за Договором. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що відповідач станом на день розгляду справи, з урахуванням додаткової угоди від 25.02.2020 року повністю погасив заборгованість за Договором, суд приходить до висновку, що даний позов задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати належить залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed