Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що 11 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. В даному шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . З липня 2019 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, позивач зазначає, що донька [PERSON] передчасно народилася та часто хворіє, тому на її лікування вона затрачає додаткові витрати від 900 до 1000 гривень щомісячно. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, то у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо їх утримання. Тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття, а для дитини [PERSON] не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву в якій позовні вимоги визнає частково, а саме щодо стягнення аліментів на утримання дітей не заперечує, однак відносно задоволення вимоги про стягнення додаткових витрат заперечує. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в заяві до суду позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 жовтня 2013 року Скобелківською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого позивач змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , їх батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Із довідки №1150 від 24.07.2019 року Звиняченської сільської ради вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3\~ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ч.1,\~ч.2\~ст.183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із виписки медичної карти стаціонарного хворого №9012 вбачається, що [PERSON] перебувала в неонатальному центрі ВОДКЛ з 18.09.2018 року по 24.09.2018 року. Із консультаційного висновку спеціаліста від 02.07.2019 року, виписки Волинської обласної інфекційної лікарні із медичної карти амбулаторного хворого №2557 вбачається, що [PERSON] хворіє та їй було призначено лікування. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами дітей, зважаючи, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.185\~ЦК України\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналогічна позиція викладене в постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. За приписами ч. 1 ст.\~76, ч. ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже,\~враховуючи вищенаведене, з врахуванням часткового визнання позову відповідачем, зважаючи, що в матеріалах справи відсутні докази про потребу позивача в періодичних додаткових витратах на дитину в розмірі по 700 грн. щомісячно, а також відсутні будь-які докази (квитанції), що б підтверджували додаткові витрати, що несе позивач на лікування доньки [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: partial