Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини. Вказала, що 12 серпня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 12 серпня 2016 року, прізвище після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне «Чорненька». Крім цього, позивач зазначила, що їх спільна з відповідачем дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, офіційно не працює. У звязку з важким матеріальним становищем, позивач не має змоги забезпечити дитину самостійно. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути кошти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за позовні вимоги, повязані зі стягненням аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини, позивач просила покласти на відповідача. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№2191 від 03.04.2018, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. Крім цього, на адресу останнього відомого місця проживання відповідача судова повістка надсилалася рекомендованим поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про шлюб, серія І-АМ №209429, виданого 10.01.2018 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 12 серпня 2016 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]О, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №357404, виданого 29.12.2016 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 21.12.2016 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №105714, виданого 30 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, позивач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Чорненька» змінила на прізвище чоловіка «Варгоцька». Позивач заявила вимогу про відновлення її дошлюбного прізвища «Чорненька». Враховуючи ці обставини суд має підстави відновити позивачеві [PERSON] дошлюбне прізвище «Чорненька». Вирішуючи питання заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд оцінює усі докази, що є у справі, у їх сукупності, та вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки донька сторін [PERSON], [INFO], не досягла трьох років, суд має підстави для стягнення коштів на утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 16.02.2018 за вхід.№1123, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 16.02.2018. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є дитина і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоровя, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів 2000 (дві тисячі) гривень на дитину, із якої в рівних частках (по 1000 гривень) кожен із батьків зобовязаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. Заявлену позивачем суму коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює і самостійно утримує малолітню дитину, яка потребує витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивача у сумі 500 (пятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на її утримання, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 (шістдесят) копійок, тобто по 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.4, 84, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial