Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Бахмацька районна державна адміністрація звернулася до Бахмацького районного суду в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - [PERSON] мотивуючи тим, що відповідач є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], яка ніякої участі у їх житті не приймає, не цікавиться дітьми, не підтримує їх ні морально, ні матеріально. Ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав щодо дітей [PERSON], [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні представник Бахмацької районної державної адміністрації Соломська С.М. змінила позовні вимоги і просить суд винести рішення яким відібрати малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] строком на один рік без позбавлення батьківських прав, оскільки відповідачка визнала, що не приділяла дітям належної уваги та не займалася вихованням та пообіцяла виправити свою поведінку. Відповідч [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і просить суд не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], оскільки вона виправить свою поведінку та буде належним чином виконувати свої обов»язки. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні погодилася з вимогами позивача та просить суд не позбавляти батьківських прав [PERSON] оскільки вважає, що достатньо лише відібрати дітей у відповідачки і дати можливість виправити свою поведінку. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 00003268184 від 13.05.2010 року, № 00000272881 від 19.03.2009 року (а.с. 5,6,7). Згідно характеристики Бахмацької міської ради від 29.08.2016 року та довідки від 29.08.2016 року № 4459 [PERSON] зареєстрована та проживає у в [ADDRESS] має такий склад сім»ї: [PERSON] та [PERSON], має середню освіту, не одружена, не працює.(а.с.7 зворот, 9). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 03.11.2016 року вбачається, що умови проживання задовільні, квартира складається із двох кімнат - спальня, зал. Для виховання та розвитку дітей створені такі умов: є окремі ліжка, стіл для навчання, одяг, взуття. Стосунки в сім»ї дружні. В сім»ї також проживає мати відповідачки - [PERSON]. санітарно-гігієнічний стан помешкання відповідає нормі.(а.с.11). Відповідно до довідки директора школи №1 [PERSON] та класного керівника [PERSON] виданої [PERSON] вбачається, що мама [PERSON] неповнолітнього [PERSON], учня 7 класу Бахмацької загальноосвітньої школи 1-111 ступенів №1 приділяє недостатньо уваги вихованню свого сина.(а.с.10) Відповідно до інформації про стан навчання і виховання учениці 2-А класу Бахмацької загальноосвітньої школи 1-111 ступенів №1 [PERSON] вбачається що [PERSON] навчається з першого класу в школі №5. За час навчання дитина має низький рівень навчальних досягнень. Мати [PERSON] належної уваги навчанню та вихованню дитині не приділяє. Батьківські збори відвідує рідко, були випадки коли мати залишала дитину без нагляду, дитиною опікувалася бабуся [PERSON] На всі зауваження та рекомендації, які надавали класний керівник та адміністрація школи [PERSON] не реагувала. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства",- кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У частині першій ст. 170 Сімейного кодексу України зазначається, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Суд також враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР №789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в якому зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачка ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню своїх дітей - сина [PERSON] та дочки [PERSON], діє всупереч їх інтересам, тим самим позбавляє їх права на належне батьківське виховання та утримання, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає за необхідне вилучити у [PERSON] неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved