Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог У квітні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 гривень, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що протягом двох останніх місяців відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та його дохід за 2020 рік становив 521 060,00 грн., інших утриманців не має, має гарний стан здоров`я, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, а тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. ІІ. Процедура та позиції сторін 23.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник - адвокат Паламарчук С.В. в судовому засіданні позов підтримали та просили позовні вимоги задовольнити. Позивач пояснила, що вони із відповідачем є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Визначений розмір аліментів обгрунтовує потребою дитини у харчуванні, одязі та розвитку. Окрім того, вказала, що кошти необхідні і на придбання ліків, оскільки дитина часто хворіє. Додатково зазначила, що хоча син і відвідує дитячий садочок, проте через його часті хвороби вона не має змоги працевлаштуватись, а дохід відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 10 000,00 грн. Представник позивача - адвокат Паламарчук С.В., просив при визначенні розміру аліментів не брати до уваги посилання відповідача у відзиві на утримання ним непрацездатних батьків, оскільки останні є пенсіонерами за віком та отримують пенсію. Крім того, вказує, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, отримує високі доходи, а тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. У наданому відзиві (а.с.25-34) відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 200,00 грн. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що матеріальну допомогу на утримання сина він надає добровільно, за необхідності купує одяг, продукти харчування, проводить із сином дозвілля за власний кошт. Зазначає, що має непрацездатних батьків, які є пенсіонерами, стан здоров`я яких потребує додаткових витрат на ліки та стаціонарне планове лікування. Також вказує, що оплатив начання старшій доньці у розмірі 32 000,00 грн. Окрім того, відповідно до податкової декларації відповідач є платником єдиного податку. Згідно положень Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці, які є платниками єдиного податку ведуть спрощений облік доходів і витрат, а тому для таких осіб не передбачено визначення у декларації чистого доходу. Тому стверджує, що зазначена сума доходу у декларації вказана без врахування усіх податкових зобов`язань. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2 200,00 грн., з підстав викладених у відзиві. Звернув увагу, що обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків При цьому зауважив, що придбання ліків є додатковими витратами, стягнення яких можливе в порядку ст. 185 СК України. ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7 на звороті) Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно достатті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положеньст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно дост. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України`на відповідний рік. Так, статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" № 1082-IX від 15.12.2020 прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі, ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз.2 ч.2 ст.182 СК України. На момент ухвалення судом рішення неповнолітній дитині - [PERSON] , [INFO] , виповнилось 4 роки, а отже вона потребує від батьків матеріальних витрат на її утримання з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, забезпечення належного рівня її життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку. Позивач у пред`явленому до відповідача позові просила стягувати на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, а саме 10000,00 грн щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів суд вважає необґрунтованим та недоведеними позивачем розмір аліментів у зазначеній вище сумі, оскільки закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів. Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідуванням дитиною гуртків, спортивних секцій тощо. Встановлення цих обставин має суттєве значення у випадках, коли позивач просить стягнути аліменти у розмірі, який перевищує прожитковий мінімум, встановлений в державі для дитини відповідного віку. В такому разі позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі. Позивачем не надано суду жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити дійсну потребу в стягненні заявленого розміру аліментів, крім того, відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу їхніх прав та обов`язків. Суд додатково зазначає, що посилання позивача на понесення нею витрат, зокрема пов`язаних з придбанням дороговартісних ліків не мають правового значення для вирішення даного спору , оскільки стягнення таких витрат можливе в порядку ст. 185 СК України. Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпечення інтересів дитини, які полягають, окрім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини, з урахуванням доцільності, справедливості та з урахуванням визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 2200 грн, вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2200,00 грн. щомісячно і до повноліття дитини, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial