Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27.11.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, постійного доходу чи заробітку не має. На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, заперечень проти заочного розгляду справи, в разі повторної неявки відповідача в судове засідання, суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням у ЗМІ «Луганщина.ua» від 29.11.2017 р. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 27.12.2012 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6), в якому зазначені відомості про батька, тобто [PERSON] Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї №135 від 22.02.2017 року, виданою Дмитрівською сільською радою (а.с. 8), та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] працює в Дмитрівському обласному психоневрологічному інтернаті, на посаді молодша медична сестра, загальна сума доходу за період з 01.08.2016 року по 31 січня 2017 року складає 15\~749,19 грн. (а.с. 7). З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач [PERSON] не працює, постійного заробітку не має. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При ухиленні батьків від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей кошти на їх утримання стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу (заробітку) або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років з розрахунку на місяць з "01" грудня 2017 року становить 1492 грн., тому, з урахуванням приписів ст.180 СК України, суд вважає, що обов`язок по утриманню дітей є рівним, як батька, так і матері. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, оскільки на момент предявлення позову до суду, що встановлено з пояснень позивача, відповідач не працював, постійного доходу чи заробітку не мав. Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби малолітньої дитини, позивача та відповідача у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1000 грн., щомісячно, на думку суду, такий розмір утримання є співмірним з матеріальними можливостями відповідача, тому позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищенаведеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved