Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову просить визнати недійсним трудовий договір, укладений між ним та Національним університетом водного господарства та природокористування в частині визначення наказом тимчасово виконуючого обов`язки ректора Національного університету водного господарства та природокористування від 26.06.2019 року К №01309 строку трудового договору з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року; визнати трудові відносини між Національним університетом водного господарства та природокористування та [PERSON] безстроковими. Свій позов обґрунтовує тим, що з 1997 року працює на посадах науково-педагогічних працівників у НУВГП та навчальних закладах, правонаступником яких є відповідач. Наказом К №281 від 24.04.2018 року позивача було переведено на посаду доцента кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності на умовах строкового трудового договору. Наказом К№1010 від 28.12.2018 року «Про особовий склад» позивачу - доценту кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності було продовжено трудові відносини за займаною посадою доцента цієї ж кафедри як обраному за конкурсом на умовах строкового трудового договору з 28 грудня 2018 року по 28 грудня 2023 року. Наказом від 26.02.2019 року К №00282 «Про переведення [PERSON] » позивача було переведено в межах строкового трудового договору з 01 березня 2019 року до проведення конкурсу на посаду професора цієї ж кафедри. За результатами проведеного конкурсу на підставі результатів таємного голосування за наявності кворуму вченою радою Університету було ухвалено обрати позивача на посаду професора кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності навчально-наукового інституту економіки та менеджменту. 18 червня 2019 року позивач звернувся до ректора Університету з письмовою заявою у якій просив продовжити йому трудові відносини за займаною посадою професора кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності терміном на 5 років як обраного на посаду за конкурсом. За результатом розгляду вказаної заяви, відповідач наказом від 26.06.2019 року К № 01309 «Про продовження трудових відносин [PERSON] » позивачу-професору кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності, продовжив трудові відносини за займаною посадою професора цієї ж кафедри як обраному за конкурсом на умовах строкового трудового договору з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року. Вказує, що укладення трудового договору на визначений строк у 1 рік суперечить його інтересам та не відповідає його дійсній волі. Окрім того, посилаючись на ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України вважає, що трудовий договір з ним повинен бути укладений на невизначений строк, оскільки неодноразово з ним переукладався. Просить також поновити йому строк звернення до суду, зазначаючи, що вперше до суду звернувся 19.09.2019 року в межах строку, який передбачений ст.. 233 КЗпП, проте через допущені недоліки та не усунення їх в строк, визначений судом з поважних причин позовна заява була йому повернута. Позивач в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити, поновивши йому строк звернення до суду, як такий, що пропущений ним з поважних причин. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги [PERSON] підтримав, дав пояснення згідно позову та заяви про зміну предмета позову, просив їх задовільнити. Представник відповідача Національного університету водного господарства та природокористування Пуха Д.А. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, підтримав поданий до суду відзив. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що згідно записів у трудовій книжці позивача (запис № 25) відповідно до наказу К №281 від 24.04.2018 року [PERSON] було переведено на посаду доцента кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності на умовах строкового трудового договору. (а.с.20). Наказом К №1010 від 28.12.2018 року «Про особовий склад» позивачу - доценту кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності було продовжено трудові відносини за займаною посадою доцента цієї ж кафедри як обраному за конкурсом на умовах строкового трудового договору з 28 грудня 2018 року по 28 грудня 2023 року. (а.с. 7) Наказом від 26.02.2019 року К №00282 «Про переведення [PERSON] » [PERSON] було переведено в межах строкового трудового договору з 01 березня 2019 року до проведення конкурсу на посаду професора цієї ж кафедри. (а.с. 85). За результатами проведеного конкурсу на підставі результатів таємного голосування за наявності кворуму вченою радою Університету було ухвалено обрати позивача на посаду професора кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності навчально-наукового інституту економіки та менеджменту. 18 червня 2019 року позивач звернувся до ректора Університету з письмовою заявою у якій просив продовжити йому трудові відносини за займаною посадою професора кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності терміном на 5 років як обраного на посаду за конкурсом. (а.с. 9) За результатом розгляду вказаної заяви, відповідач наказом від 26.06.2019 року К № 01309 «Про продовження трудових відносин [PERSON] » позивачу-професору кафедри державного управління, документознавства та інформаційної діяльності, продовжив трудові відносини за займаною посадою професора цієї ж кафедри як обраному за конкурсом на умовах строкового трудового договору з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. До спірних правовідносин підлягають застосуванню, окрім положень, закріплених у Кодексі законів про працю України, також норми права, передбачені Законом України «Про вищу освіту» та іншими спеціальними нормативними актами. Частинами першою та третьою статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Статтею 39-1 КЗпП України визначено, що у випадку якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Частинами першою та другою статті 55 Закону України "Про вищу освіту" визначено, що основними посадами науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти є, зокрема профессор, доцент. Частиною одинадцятою цієї ж статті встановлено, що під час заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників - завідувачів (начальників) кафедр, професорів, доцентів, старших викладачів, викладачів укладенню трудового договору (контракту) передує конкурсний відбір, порядок проведення якого затверджується вченою радою закладу вищої освіти. Зміст підписаного між сторонами строкового трудового договору за яким з [PERSON] продовжено трудові відносини за займаною посадою професора цієї ж кафедри як обраному за конкурсом на умовах строкового трудового договору з 01 липня 2019 року по 30 червня 2020 року, що оформлений наказом від 26.06.2019 року К № 01309 «Про продовження трудових відносин [PERSON] » , не суперечить законодавству, позивач після ознайомлення з наказом працював та не мав щодо цього заперечень. Крім цього, обов`язковою умовою для продовження трудових відносин на посаді педагогічного працівника є проходження конкурсного відбору. Відповідно до положень частин дев`ятої статті 55 Закону України "Про вищу освіту" Посади науково-педагогічних працівників можуть займати особи, які мають науковий ступінь або вчене звання, а також особи, які мають ступінь магістра. Згідно з розділом 4,5 Рекомендацій щодо проведення конкурсного відбору при заміщенні вакантних посад науково-педагогічних працівників та укладення з ними трудових договорів (контрактів), затверджених наказом Міністерства науки і освіти України 05 жовтня 2015 року № 1005, конкурс на заміщення посади науково-педагогічного працівника в порядку обрання за конкурсом рекомендовано оголошувати не пізніше, ніж за три місяці до закінчення терміну дії трудового договору (контракту) з науково-педагогічним працівником. При прийнятті на роботу (переведенні на іншу посаду, продовженні трудових відносин)після успішного проходження конкурсу рекомендовано укладати строковий трудовий договір (контракт) строком на 5 років. Строк трудового договору (контракту) рекомендовано установлювати за погодженням сторін, але не більше ніж на 5 років. За змістом наведених норм, із [PERSON] не міг бути укладений безстроковий трудовий договір, оскільки умовою продовження з ним трудових відносин за вказаною посадою є проходження конкурсного відбору. З метою забезпечення позивачу права на справедливий суд, пропущений строк звернення до суду [PERSON] підлягає поновленню, оскільки позивач вперше звернувся до суду за захистом своїх прав 19.09.2019 року ( в межах строку, що визначений ст. 233 КЗпП України), вживав заходи для усунення недоліків неналежно оформленої позовної заяви.

Outcome: dismissed