Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1993 року належить 1/10 частина жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] На час укладення вказаного договору [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . [PERSON] . була давньою подругою позивача і дізнавшись від позивача, про те, що остання не спілкується більше зі своїм чоловіком та має намір найближчим часом розірвати шлюб, запропонувала допомогти наступним чином: здійснити обмін 1/10 частини будинку [ADDRESS] належної на праві приватної власності [PERSON] , на квартиру, що знаходиться у [ADDRESS], із відповідною доплатою [PERSON] на користь [PERSON] Позивач погодилась на таку пропозицію, оскільки є людиною похилого віку та доглядати будинок площею 187 кв.м, а також сплачувати комунальні платежі, стало для неї значною проблемою, з чоловіком вона перестала спілкуватись, син [PERSON] також не турбується життям матері, є судимим та на даний час також є обвинуваченим у кримінальному провадженні за фактом посіву або вирощування снотворного маку та конопель. [PERSON] також запропонувала допомогу знайомої для неї юриста [PERSON] , яка нібито знає як провести обмін будинку на квартиру та всі необхідні для цього юридичні дії швидко та правильно, а також, що важливо, має варіант як уникнути претензій на підставі права спільної сумісної власності колишнього чоловіка [PERSON] на частину будинку [ADDRESS] . Для проведення таких дій, позивач надала [PERSON] та [PERSON] свій паспорт та пакет інших особистих документів, необхідних для обміну її будинку на квартиру [PERSON] , а також видала довіреність на ім`я [PERSON] від 11.02.2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Горлач Т.Г. Також для уникнення спорів по спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сказали [PERSON] про те, що необхідно написати розписку про отримання грошових коштів у сумі 23 000 доларів США від [PERSON] для того, щоб у подальшому [PERSON] через суд у рахунок заборгованості переоформила на себе будинок [ADDRESS] , а взамін надала позивачу квартиру по [ADDRESS] та відповідну грошову компенсацію. Однак гроші позивач не отримувала, а відповідна розписка мала стати лише формальним документом для проведення обміну будинку на квартиру. Після проведення вказаних дій громадянки [PERSON] та [PERSON] перестали виходити на зв`язок з [PERSON] та зникли з її паспортом та іншими документами. Як стало згодом відомо позивачу, рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 22.09.2015 року по цивільній справі № 521/12599/15-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 502 668 гривень 36 копійок, стягнуто судові витрати На виконання вказаного судового рішення Малиновський районним судом міста Одеси 12.10.2015р. було видано виконавчий лист № 521/12599/15-ц. 20.10.2015 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Прокопцем Ю.Р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 49101811 по виконанню виконавчого листа, виданого 12.10.2015 року Малиновським районним судом міста Одеси за № 521/12599/15-ц. В матеріалах справи міститься копія довіреності від 11.02.2015 року, якою позивач [PERSON] уповноважує громадянку [PERSON] представляти інтереси та вести справи строком на один рік і дійсна до 11 лютого 2016 року. Надалі 22.11.2016 року позивач [PERSON] подала скаргу начальнику виконавчої служби, де зазначила, що вона була введена в оману і надала довіреність [PERSON] . Вони забрали у неї паспорт і до цього часу не віддають, вона не може в зв`язку з цим відмінити довіреність, позивач не згоден з цим рішенням та буде його оскаржувати, нею подана заява в міліцію про шахрайські дії [PERSON] та [PERSON] ЇЇ інтереси буде представляти адвокат Дергачова А.В. , при необхідності проведення яких-небудь дій спочатку узгоджувати з нею час. 07.12.2016 року державним виконавцем Прокопцем Ю.Р. винесено постанову про опис та арешт майна боржника по вказаному виконавчому провадженні, за яким постановлено описати та накласти арешт на майно: будинок № [ADDRESS] (1/10 частини) загальна площа 141,5 кв.м. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 року по справі № 521/6658/16-ц, було задоволено заяву [PERSON] та відстрочено виконання рішення суду у цивільній справі № 521/12599/15-ц до 01 березня 2017 року. 11.01.2017 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Бодряговою Л.В. було винесено постанову про призначення експерта суб`єкта оціночної діяльності. 28.02.2017 року у Малиновському відділі ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області старшим державним виконавцем було зареєстровано та приєднано до матеріалів виконавчого провадження № 49101811 звіт про незалежну оцінку майна, а саме 1/10 частини будинку [ADDRESS] 09.03.2017 року державний виконавець Васильєва О.В. склала повідомлення про проведення оцінки майна, а саме - 1/10 частини будинку [ADDRESS] В матеріалах виконавчого провадження 13.03.2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] ознайомилась із звітом про оцінку, зазначила, що претензій немає, незважаючи на те, що на той час дія довіреності закінчилася та була подана скарга боржника [PERSON] про шахрайські дії Дідук та [PERSON] Відповідно до протоколу № 250219 від 18.04.2017 року про проведення перших електронних торгів, які були призначені на підставі подання державного виконавця Васильєвої О.В., проводилася реалізація майна, а саме - 1/10 частини будинку [ADDRESS] . При цьому вказане майно не належало боржнику. В результаті електронні торги не відбулись. Відповідно до протоколу № 254766 від 10.05.2017 року про проведення других електронних торгів проводилася реалізація майна, а саме - 1 / 10 частини будинку [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] В результаті електронні торги не відбулись. Відповідно до протоколу № 260098 про проведення третіх електронних торгів від 01.06.2017 року проводилася реалізація майна, а саме - 1/ 10 частини будинку [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] В результаті електронні торги не відбулись. У результаті того, що торги не відбулися, державним виконавцем Васильєвою О.В. було прийнято постанову від 11.07.2017 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, за якою 1/10 частина будинку [ADDRESS] , належна на праві приватної власності боржнику [PERSON] , була передана стягувачу [PERSON] . 11.07.2017 року державним виконавцем Васильєвою О.В. було складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, яким [ADDRESS] , належна на праві приватної власності боржнику [PERSON] , була передана стягувачу [PERSON] . На підставі зазначених документів, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2017 року та оформлення права власності за [PERSON] на 1/10 частину будинку [ADDRESS] та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. було видано відповідачу [PERSON] . свідоцтво про право власності на 1/10 частину будинку [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що при проведенні електронних торгів з приводу реалізації належного позивачу майна були допущені численні порушення вимог діючого законодавства, а саме - державним виконавцем не враховано той факт, що реалізоване майно належить на праві спільної сумісної власності позивачу та її чоловіку, який не був стороною виконавчого провадження, жодного повідомлення про проведення виконавчих дій позивач Не отримувала, протокол про проведення електронних торгів по реалізації 1/10 частини будинку [ADDRESS] не можна вважати дійсним, оскільки майно, яке підлягало реалізації, не належить позивачу, а також допущені інші порушення закону, позивач просила суд визнати недійсними електронні торги, що були організовані Одеською філією Державного підприємства «СЕТАМ» та не відбулися відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 18.04.2017 року; визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 11.07.2017 року за виконавчим листом № 521/12599/15-ц, виданим 12.10.2015 року, по виконавчому провадженню № 49101811; скасувати свідоцтво про право власності № [NUMBER], видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О. С .; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2017 року, прийнятим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові та наданих поясненнях по справі. Представник приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. в судовому засіданні пояснив, що всі дії приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. щодо реєстрації права власності за [PERSON] відповідали діючому законодавству. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином. Одеська філія ДП «СЕТАМ» та державний виконавець Першого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі ГТУЮ в Одеській області надали відзиви, в яких просили відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, наявні у матеріалах справи документи та докази приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.1993 року [PERSON] та позивач [PERSON] уклали договір купівлі продажу, за яким [PERSON] придбала 1/10 частину жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (т.1 а.с.28). На час укладення вказаного договору [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] Цей факт підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23.06.1979 року (т.2 а.с.180 ). Сторонами не заперечувалося, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 22.09.2015 року по цивільній справі № 521/12599/15-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 502 668 гривень 36 копійок, стягнуто судові витрати. На підставі вказаного судового рішення 12.10.2015 року Малиновським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист за № 521/12599/15-ц. (т.1 а.с. 94-95) 20.10.2015 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Прокопцем Ю.Р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 49101811 з виконання виконавчого листа, виданого 12.10.2015 року Малиновським районним судом міста Одеси за № 521/12599/15-ц. (т.1 а.с.96). В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2015 року саме позивачу. В матеріалах справи міститься копія довіреності від 11.02.2015 року, якою позивач [PERSON] уповноважує громадянку [PERSON] представляти інтереси та вести справи строком на один рік і дійсна до 11 лютого 2016 року (т.1 а.с.14 ). Надалі 22.11.2016 року позивач [PERSON] подала скаргу начальнику виконавчої служби, де зазначила, що вона була введена в оману і надала довіреність [PERSON] забрали у неї паспорт і до цього часу не віддають, вона не може в зв`язку з цим відмінити довіреність, позивач не згоден з цим рішенням та буде його оскаржувати, нею подана заява в міліцію про шахрайські дії [PERSON] та [PERSON] . ЇЇ інтереси буде представляти адвокат Дергачова А.В. , при необхідності проведення яких-небудь дій спочатку узгоджувати з нею час (т.1 а.с.100 ). 07.12.2016 року державним виконавцем Прокопцем Ю.Р. винесено постанову про опис та арешт майна боржника по вказаному виконавчому провадженні, за яким постановлено описати та накласти арешт на майно: будинок № [ADDRESS] (1/10 частини) загальна площа 141,5 кв.м.(т.1 а.с.101) Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 року по справі № 521/6658/16-ц, було задоволено заяву [PERSON] та відстрочено виконання рішення суду у цивільній справі № 521/12599/15-ц до 01 березня 2017 року (т.1 а.с.106). 11.01.2017 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Бодряговою Л.В. було винесено постанову про призначення експерта суб`єкта оціночної діяльності ( т.1 а.с.109). 28.02.2017 року у Малиновському відділі ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області старшим державним виконавцем було зареєстровано та приєднано до матеріалів виконавчого провадження № 49101811 звіт про незалежну оцінку майна, а саме - 1/10 частину будинку [ADDRESS] (т.1 а.с.110-111). 09.03.2017 року державний виконавець Васильєва О. В. склала повідомлення про проведення оцінки майна, а саме - 1/10 частини будинку [ADDRESS] (т.1 а.с.112). В матеріалах виконавчого провадження 13.03.2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] ознайомилась із звітом про оцінку, зазначила, що претензій немає, хоча на той час дія довіреності закінчилася та була подана скарга боржника [PERSON] про шахрайські дії [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.110) Відповідно до протоколу № 250219 від 18.04.2017 року про проведення перших електронних торгів, які були призначені на підставі подання державного виконавця Васильєвої О.В., проводилася реалізація майна, а саме - 1/10 частини будинку [ADDRESS] ( т .1 а.с. 209). При цьому вказане майно не належало боржнику. В результаті електронні торги не відбулись.(т.1 а.с.210). Відповідно до протоколу № 254766 від 10.05.2017 року про проведення других електронних торгів проводилася реалізація майна, а саме - 1/10 частини будинку [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] (т.1 а.с.214). В результаті електронні торги не відбулись. (т.1 а.с.215 ). Відповідно до протоколу № 260098 про проведення третіх електронних торгів від 01.06.2017 року проводилася реалізація майна, а саме - 1 /10 частини будинку [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] ( т .1 а.с.219). В результаті електронні торги не відбулись. (т.1 а.с.220). У результаті того, що торги не відбулися, державним виконавцем Васильєвою О.В. було прийнято постанову від 11.07.2017 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, за якою 1/10 частина будинку № [ADDRESS] , належна на праві приватної власності боржнику [PERSON] , була передана стягувачу [PERSON] (т.1 а.с.123-125). 11.07.2017 року державним виконавцем Васильєвою О.В. було складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, яким [ADDRESS] , належна на праві приватної власності боржнику [PERSON] , була передана стягувачу [PERSON] (т.1 а.с.120-122). На підставі зазначених документів, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2017 року та оформлення права власності [PERSON] на 1/10 частину будинку [ADDRESS] та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. було видано відповідачу [PERSON] . свідоцтво про право власності на 1/10 частину будинку [ADDRESS] (т.1 а.с.58-60) За наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] постановою апеляційного суду Одеської області по цивільній справі № 521/12599/15-ц від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу представника [PERSON] задоволено, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22 вересня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу відмовлено, стягнуто судовий збір (т.2 а.с.172-177). Апеляційним судом Одеської області 20.12.2018 року було винесено окрему ухвалу, якою вирішено звернутися до Головного управління Національної поліції України за фактом незаконних дій [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] (т.2 а.с.178-179) Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачем зазначено недодержання державним виконавцем і ДП «СЕТАМ» під час проведення прилюдних торгів норм Закону та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, в результаті яких відбулось відчуження вказаного нерухомого майна. Правила проведення прилюдних торгів у даному випадку визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції від 29.09.2016 № 2831/5. Відповідного до ст. 1 Порядку реалізації арештованого майна, електронні торги - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів; по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, а отже, є правочином. Такий висновок узгоджується з нормами Цивільного кодексу України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна на електронних торгах на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акту державного виконавця про проведення торгів. Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до правочину купівлі-продажу, таке може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених в даному випадку Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції від 29.09.2016 року № 2831/5. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Разом з тим частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). За приписами статті 214 ЦПК України визначення характеру спірних правовідносин відповідно до установлених обставин у справі, а також визначення правової норми, яка підлягає застосуванню, належить до обов`язків суду. Дослідивши у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 49101811 суд встановив наступні порушення. У зв`язку з скасуванням постановою Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року, яка набрало законної сили, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22.12.2015 року по цивільній справі № 521/12599/15-ц на час винесення цього рішення, відсутні повністю правові підстави для стягнення боргу за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22.12.2015 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.10.1993 року вказаний будинок позивач придбала у період перебування у шлюбі з [PERSON] На час виникнення спірних правовідносин вказані відносини регулювалися статтею 22 КпШС України, за якою майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Оскільки будинок був придбаний у період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , [ADDRESS] є спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Надалі з вступом у дію Сімейного кодексу України вказані відносини регулювалися СК України, який в ч. 1 ст. 73 СК України містить норму, за якою за зобов`язання одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Окрім цього, ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу. Відповідно до ст. 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки об?єкт електронних торгів, а саме: 1 / 10 частина [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю, внаслідок чого державному виконавцю необхідно було з`ясувати, перш за все, у боржника правову природу та підстави набуття спільного майна у власність, його правовий режим, наявність спільної власності на вказане майно, вчинити дії, передбачені ст. 73 СК України, ст.ст. 371, 366 ЦК України, і лише після того здійснювати електронні торги в порядку, визначеному законом. На час відкриття виконавчого провадження діяв Закон України «По виконавче провадження» № 606-XIV в редакції, діючій на час виникнення спірних відносин. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Однак всупереч вказаним вимогам в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази надіслання [PERSON], як постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим повідомленням, так і інших постанов державного виконавця. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження без відома [PERSON] у 2015 році отримала [PERSON] Суд звертає увагу на те, що у вказаному виконавчому провадженні наявна копія довіреності від 11.02.2015 року, якою [PERSON] уповноважує громадянку [PERSON] представляти інтереси та вести справи строком на один рік і дійсна до 11 лютого 2016 року. Одночасно позивач до суду надала копію довіреності від 01.12.2016 року, за якою [PERSON] уповноважує [PERSON] вести справи у всіх судових інстанціях строком на один рік, тобто до 01.12.2017 року. Таким чином, [PERSON] одночасно представляла і стягувача [PERSON], і боржника [PERSON] , але фактично вчиняла дії виключно в інтересах стягувача з метою позбавлення права власності боржника, що підтверджується наступним. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження без відома [PERSON] у 2015 році отримала [PERSON] , яка вже у 2017 році одночасно представляла інтереси [PERSON] Вказаний факт підтверджується довіреностями, які позивач надав до суду разом з позовною заявою. Після 05.10.2016р. правові відносини стосовно виконавчого провадження регулювалися Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Відповідно до ч. 2 до п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову. На час зупинення виконавчого провадження виконавець немає права здійснювати жодних дій. Проте, всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» державні виконавці здійснювали виконавчі дії у період з 10 грудня 2016 року по 01 березня 2017 року, зокрема, винесли постанову про призначення оцінки майна, а також було складено висновок про оцінку майна 17 лютого 2017 року, що є незаконним. Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. В матеріалах виконавчого провадження на титульній сторінці звіту про оцінку майна від 17 лютого 2017 року міститься запис Говорової М. Г . наступного змісту: «С экспертизой ознакомлена, претензий не имею», який був нею вчинений 13.03.2017 року, тобто вже після закінчення строку дії довіреності від 11 лютого 2015 року, яка була дійсна до 11 лютого 2016 року. Таким чином, в рамках виконавчого провадження № 49101811 [PERSON]. вчиняла юридично значимі дії від імені [PERSON] без існуючих у неї те повноважень. Державний виконавець в рамках виконавчого провадження дозволила вчиняти дії [PERSON] без існуючих повноважень та не зважаючи на те, що сама боржниця [PERSON] 22.11.2016 року подала скаргу начальнику виконавчої служби, де зазначила, що вона була введена в оману і надала довіреність [PERSON] забрали у неї паспорт і до цього часу не віддають, вона не може в зв`язку з цим відмінити довіреність, відповідач не згоден з цим рішенням та буде його оскаржувати, нею подана заява в міліції про шахрайські дії [PERSON] та [PERSON] . ЇЇ інтереси буде представляти адвокат Дергачова А.В. , при необхідності проведення яких небудь дій спочатку узгоджувати з нею час.. Суд вважає, що досліджуючи в сукупності усі фактичні обставини, слід дійти до висновку, що дії представника [PERSON] , яка одночасно представляла інтереси як стягувача [PERSON] , так і боржника [PERSON] мали виключно формальний характер, і порушення державним виконавцем порядку залучення представника навіть після закінчення строку дії довіреності і скарг самого боржника [PERSON] про введення її в оману та незаконні дії з боку представника, вказують на те, що такі дії були спрямовані на порушення конституційних прав та свобод боржника [PERSON] та фактично направлені на протиправне заволодіння її майном. Окрім цього, суд вказує на те, що фактично не було дотримано процедури проведення електронних торгів, які слід визнати недійсними. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Частиною 5 ст. 48 даного Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Згідно ч. 1 ст. 61 Закону реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Підставою для визнання торгів недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України позивачкою зазначено недодержання державним виконавцем і ДП «СЕТАМ» під час проведення прилюдних торгів норм Закону та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 у результаті яких відбулось відчуження вказаного нерухомого майна. Правила проведення прилюдних торгів у даному випадку визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим Наказом Міністерства Юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Відповідного до ст. 1 Порядку реалізації арештованого майна, електронні торги - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів; по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів; і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Відповідно до п. 1 розділу IX Порядку реалізації арештованого майна не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється організатором на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження". У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється організатором на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження". Організатор після підписання протоколу електронних торгів, що не відбулися, зобов`язаний виставити майно на реалізацію за ціною, яка визначається з урахуванням абзаців першого та другого цього пункту, не пізніше як протягом п`яти робочих днів з дня підписання протоколу. Повторні (треті) електронні торги проводяться у строки, передбачені пунктом 3 розділу III цього Порядку, а майна, що швидко псується, у строки, визначені пунктом 1 розділу VII цього Порядку, згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, визначена за наслідками зменшення ціни, є стартовою ціною реалізації майна на повторних (третіх) електронних торгах. Відповідно до ст. ч. 5-10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Однак в порушення вказаного Порядку проведення електронних торгів та ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» фактично 1/10 частина спірного будинку були передані на підставі других торгів, що є підставою для визнання недійсними результатів цих торгів з наступних підстав. 09.03.2017 року державний виконавець Васильєва О.В. склала повідомлення про проведення оцінки майна, а саме - 1/10 частини будинку № [ADDRESS] . Відповідно до протоколу № 250219 від 18.04.2017 року про проведення перших електронних торгів, які були призначені на підставі подання державного виконавця Васильєвої О.В., проводилася реалізація майна, а саме - 1/10 частини будинку № 8 (всупереч повідомлення про проведення оцінки майна) по вулиці Маршала Бабаджаняна. При цьому вказане майно не належало боржнику. Відповідно до протоколу № 254766 від 10.05.2017 року про проведення других електронних торгів проводилася реалізація вперше майна, а саме - 1 / 10 частини будинку [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] Відповідно до протоколу № 260098 про проведення третіх електронних торгів від 01.06.2017 року проводилася реалізація майна, а саме - 1/10 частини [ADDRESS] , яка належала на праві власності [PERSON] . Виходячи з таких обставин, суд вбачає підстави для визнання недійсними електронних торгів відповідно до протоколу 18.04.2017 року, а отже і визнання недійсним акту про передачу нерухомого майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 11.07.2017 року. Виходячи з вище викладених обставин справи та наявних доказів, суд вважає за можливим задовольнити позовну заяву [PERSON] у повному обсязі, зважаючи на встановлення судом порушення конституційних прав та свобод [PERSON] та порушення процедури проведення електронних торгів, а також наявності численних порушень при проведенні виконавчого провадження № 49101811 та скасування рішення суду, яке стало підставою для видачі виконавчого листа, на підставі якого і було відкрито та проведено виконавче провадження № 49101811. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає їх обґрунтованими та доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved