Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Дніпровський державний коледж технологій та дизайну 29 липня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку в сумі основного боргу 10049 грн. 82 коп., пеню та індекс інфляції у період з 01.12.2018 до моменту виконання рішення суду, згідно приписів п.10 ст. 265 ЦПК України та сплачений судовий зббір у розмірі 2102 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що тим, що 23.08.2013 року між вищим навчальним закладом «Дніпропетровський коледж технологій та дизайну» який було переіменовано на Дніпровський державний коледж технологій та дизайну на підставі наказу Міністерства освіти і науки від 20.02.2017 №268 та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з мешкання у гуртожитку в якому замовником виступив ПП [PERSON] - колишній роботодавець [PERSON] . Згідно п.1.1. [PERSON] за клопотанням Замовника - роботодавця [PERSON] відповідачці надано кімнату № [ADDRESS] . Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалась вчасно здійснювати оплату за мешкання у визначеній умовами договору сумі. За несвоєчасну оплату стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день виникнення заборгованості. Договір було укладено на строк до 20.08.2014. Умовами п. 4.3 договору передбачалось, що договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Відповідачу на підставі акту прийманн-передачі від 23.08.2013була надана кімната у гуртожитку. Договір неодноразово переукладався. В період з 20.08.2018 по 01.12.2018 додаткові угоди не укладались, а договір діяв, оскільки заяв про виселення або припинення договору від сторін не надходило. З грудня 2018 року у відповідача почав утворюватися борг за проживання, а згодом відповідач припинила виконувати зобовґзання щодо оплати за проживання у гуртожитку. Позивачем було вручено відповідачу листи-вимоги про погашення боргу від 21.12.2018 № 615/01-04, від 06.02.2019 № 81/01-04 та від 29.11.2019 № 543, однак, відповідач у добровільному порядку суму заборгованості не сплатила, відповіді на листи не надала. Відповідач виселена з гуртожитку з 01.12.2019 р., відповідно до її заяви від 01.12.2019 та акту приймання-передачі орендованого майна від 01.12.2019. згідно цієї заяви [PERSON] зобов`язалась сплатити борг, але зобов`язання не виконала, жодного платежу здійснено не було. Згідно розрахунку проведеного бухгалтерією коледжу 01.06.2020 сума заборгованості [PERSON] станом на 01.06.2020 складає 13 946 грн., 29 коп., з яких основна сума боргу - 10049 грн. 82 коп., індекс інфляції - 768 грн. 27 коп. та пеня - 3 128 грн. 19 коп. Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідач 29 вересня 2020 подала до суду засобами електронної пошти відзив на позовну заяву, однак, доказів підписання відзиву електронним цифровим підписом та належного надіслання (надання) відзиву та доданих до нього документів позивачу на офіційну електронну адресу, зазначену в позовній заяві, відповідачем до суду не надано. За таких обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 23 серпня 2013 року між позивачем та відповідачкою було кладено договір №25 про надання послуг з мешкання у гуртожитку. Предметом укладеного договору є надання відповідачці кіманти № [ADDRESS] з метою проживання двох осіб. Зазначену кімнату передано відповідачці згідно акту прийманн-передачі від 23.08.2013. Відповідно до п. 2.4 Договору відповідачка зобов`язалась вчасно здійснювати оплату за мешкання відповідно до п.п.3.1 та пп.3.2. Підпунктом 3.1 визначено, що оплата за мешкання у гуртожитку встановлена в розмірі 572,82 грн. в зимовий період та 261,51 грн. - в літній період. Підпунктом 3.2 договору визначено, що оплата проводиться до 15-го числа поточного місяця, шляхом внесення готівки в касу чи на рахунок позивача. Дія договору відповідно до додаткових угод неодноразово продовжувалась. В останнє договір було продовжено до 20.08.2018. Згідно листа-вимоги від 21.12.2018 у відповідачки станом на 14.12.2018 утворилась заборгованість в сумі 2525 грн. 174 коп. Згідно листа-вимоги від 06.02.2019 станом на 01.02.2019 заборгованість відповідачки складає 3858 грн. 28 коп. Згідно листа-вимоги від 29.11.2019 станом на 01.12.2019 заборгованість відповідачки складає 10049 грн. 82 коп. Згідно поданої відповідачкою 01.12.2019 заявою, вона просить виселити її з гуртожитку з 01.12.2019 за власним бажанням у зв`язку з сімейними обставинами та зазначає, що борг у сумі 10049,82 грн. зобов`язується виплатити за 10 місяців. Згідно акту приймання-передачі орендованого майна, кімната [ADDRESS]овернуто орендодавцю 01.12.2019. Згідно наданого позивачему розрахунку заборгованості станом на 01.06.2020 відповідач має заборгованість за договором №25 за проживання у гуртожитку від 23.08.2013 в сумі 13946,29 грн., яка складається з основного боргу в сумі 10049 грн. 82 коп., індексу інфляції - 768 грн. 27 коп. та пені - 3 128 грн. 19 коп. Відповідно до Примірного Положення про користування гуртожитками, затвердженого Постановою КМУ від 20 червня 2018 р. № 498, користування жилими приміщеннями в гуртожитках, що перебувають у власності, у процесі реалізації прав та виконання обов`язків їх власників здійснюється відповідно до положень Цивільного кодексу України, Законів України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та інших актів законодавства.. Відповідно до п.11 цього Положення Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.15 цього Положення, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Нормами ст.ст.525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Зазначеною нормою визначено право, а не обов`язок суду щодо нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, тому оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для стягнення заборгованості по оплаті за проживання у гуртожитку в розмірі, визначеному в розрахунку заборгованості станом на 01.06.2020 - 13946,29 грн., яка складається з основного боргу в сумі 10049 грн. 82 коп., індексу інфляції - 768 грн. 27 коп. та пені - 3 128 грн. 19 коп. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути 13946,29 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір - 2102 грн.

Outcome: approved