Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Заявник звернулася з заявою до суду про встановлення факту, що в [PERSON], громадянки України, яка народилася [INFO] та [PERSON], громадянина України, який народився [INFO] [INFO], в місті Ялта Автономної республіки Крим народилася донька [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначено, що дочка [PERSON], 22 листопада 2014 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Ялтинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис№576, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER], виданим 22.11.2014 року. [INFO] в дочки народилася дівчинка, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 09 липня 2015 року, Ялтинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. А також підтверджується довідкою про народження № 149 від 13.11.2015 року та медичною довідкою серія 35МЛ8369 від 21.03.2016 року. На даний час АР Крим є окупованою територією та фактично перебуває у складі Російської Федерації, дитина не має свідоцтва про народження , виданого державними органами України. В березні 2016 року звернулась до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з метою отримання свідоцтва про народження дитини українського зразку, яке необхідне було для їхнього повернення у м. Кіровоград, однак усно було роз'яснено, що дане питання необхідно вирішувати в судовому порядку, а тому просить задовільнити заяву. До судового засідання представником заявника надано заяву про повне підтримання поданої заяви та розгляд справи у їх відсутність ( а.с. 19) Від заінтересованої особи в судове засідання надано заяву про розгляд поданої заяви без участі їх представника та без висловлення правової позиції щодо позову (а.с.25). Згідно ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Судом встановлено наступні факти, що [PERSON], 22 листопада 2014 року уклала шлюб з [PERSON], , що підтверджується свідоцтвом [NUMBER], виданим 22.11.2014 року (а. с.3 ). [INFO] в [PERSON] народилася дівчинка, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою про народження (а. с.4,5 ). В березні 2016 року заявник звернулась до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з метою отримання свідоцтва про народження дитини українського зразку, яке необхідне було для їхнього повернення у м. Кіровоград. Разом з тим повідомлено, що відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19.1-32/481-11-15 від 06.07.2015 року та статті Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та абзацу а) п. 2 розділу 1 глави III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5) (зі змінами) підставою для реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованого у Міністерства юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я. Пункт 1.4 Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження будь-кому з батьків, або іншим особам для проведення державної реєстрації народження. У разі втрати медичного свідоцтва про народження видається нове свідоцтво з поміткою «дублікат» п. 1.6 Інструкції. Свідоцтво посвідчується підписом лікаря, одержувача та круглою печаткою закладу, де приймали пологи п. 2.13 Інструкції. За відсутності документа закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт народження (форма 103/о), підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; Статтею 144 СК України визначений порядок реєстрації народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до вказаної норми права батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. У разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження дитини реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно принципу 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження внука. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], про встановлення факту народження дитини, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. Відаповідно до ст. 88 ЦПК України , судові витрати суд вирішує залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: approved