Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Заочним рішенням Жовтневого районного суду від 30.10.2013 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Фідокомбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06.12.2013 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідокомбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто до Жовтневого районного суду м. Харкова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки у мотивувальний частині вказаного рішення судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення строків сплати кредиту у розмірі 1000 грн., але у резолютивній частині зазначеного рішення відсутній будь-який висновок суду першої інстанції щодо вирішення вказаних позовних вимог . У судове засідання 08.01.2014 року сторони не з'явились, про дату,час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з:1) вступної частини із зазначенням:часу та місця його ухвалення;найменування суду, що ухвалив рішення;прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді);прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі;предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням:узагальненого викладу позиції відповідача;пояснень осіб, які беруть участь у справі;інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням:встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин;мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти;чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням:висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року в його мотивувальній частині зазначено, що позовні вимоги щодо стягнення з боржника штрафу у розмірі 1000 грн. задоволенню не підлягають, однак в резолютивній частині вказаного рішення даний висновок суду відсутній ( а.с.73-75). Суд не може погодитись з вимогами позивача щодо стягнення з боржника штрафу за порушення строків сплати кредиту у розмірі 1000 грн. , оскільки п. 3.1 кредитного договору передбачено , що за порушення строків повернення кредиту ( в тому числі частково) , сплати нарахованих процентів , інших платежів, що передбачені договором, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України , що діяла на час виникнення заборгованості , від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту( його частини) , сплати нарахованих процентів, інших платежів , а п. 3.2 договору встановлено , що за порушення позичальником будь-яких інших не грошових зобов'язань згідно з кредитним договором , позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 1% від суми наданого кредиту за кожний факт порушення. Отже, за одне й те саме порушення зобов'язання договором передбачена подвійна відповідальність одного виду. На підставі викладеного вище суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення штрафу за порушення зобов'язань у сумі 1000 грн.

Outcome: dismissed