Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд по [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 150034 грн, на суму 30006, 80 грн, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті [INFO] батька [PERSON] посилаючись на те, що нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Сторони в зал судового засідання не прибули. Позивач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Більче - Золотецької сільської ради в поданій до суду заяві просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. За даними доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг по с.Юр`ямпіль Борщівського району за 1986-1990 рр., 1991-1995 рр., та довідки №191 від 06.02.2020, виданих Більче - Золотецькою сільською радою, видно, що спірне домоволодіння відносилося до колгоспного двору. Членами даного двору станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Законом України "Про власність" від 07 лютого 1991 року N 697-XII) були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 «а» постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій підставі набули право по 1/5 частині кожен зокрема на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , однак у визначеному законом порядку не оформили своє право власності на домоволодіння. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком позивача [PERSON] є [PERSON] . За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] виготовленого суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] 09 грудня 2019 року, зокрема інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, дійсна вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 150034 грн. Згідно рішення одинадцятої сесії двадцять другого скликання Більче - Золотецької сільської ради від 21 серпня 1997 року, передано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0, 80 га в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0, 25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0, 55 га. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] в с.Юр`ямпіль Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Більче - Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 01 лютого 2017 року). Ще за життя, 16 листопада 2000 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Більче - Золотецької сільської ради Борщівського району та зареєстрований за №314, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати йому за законом, заповів своєму сину [PERSON] . Згідно довідки Більче - Золотецької сільської ради від 06.02.2020 року №192, [PERSON] , який помер [INFO] та до дня смерті був зареєстрований в [ADDRESS] , на праві власності належала частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] . На день смерті, разом з ним по [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, обмежено дієздатних спадкоємців у [PERSON] за даними сільської ради немає. Отже судом встановлено, що позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] в розмірі 1/5 частини спірного будинковолодіння, оскільки подав заяву до приватного нотаріуса Пікуль Г.М. на підставі якої заведено спадкову справу №231/2017 (лист №41/02-31 від 29 січня 2020 року). Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно, немає. Приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області листом №41/02-31 від 29 січня 2020 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташовану в [ADDRESS] , що належало його батькові [PERSON] , померлому [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності та рекомендовано звернутися до суду. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем [PERSON] як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно 1/5 частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованого в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі ст.ст.16, 25, 26, 328, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved