Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 2,6885 га, з яких: рілля 2,2540 га, сіножать 0,4345 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 014252, розташовану на території Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 2,6883 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 014253, розташовану на території Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулися [PERSON], [PERSON] до Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа Відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивачів про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 25 травня 2004 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 198154. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: - 08 червня 2004 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 25 травня 2004 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 24.10.2016 року, [PERSON] на день смерті (25.05.2004 року) проживала за адресою: [INFO], разом з чоловіком [PERSON]. Тобто, [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлої 25 травня 2004 року. При судовому розгляді цивільної справи також встановлено, що [PERSON] помер 15 вересня 2010 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 143352. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: - 09 березня 2011 року [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 15 вересня 2010 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 24.10.2016 року, [PERSON] на день смерті (15.09.2010 року) проживав за адресою: [INFO], один. Тобто, позивачі є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлого 15 вересня 2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 11 жовтня 2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Сираївської сільської ради було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,68 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 014253. 11 жовтня 2001 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Сираївської сільської ради було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,68 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 014252. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 014253, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,6883 га, з яких: рілля 2,2534 га (кадастровий номер 7422089300:74:081:0045), сіножать 0,4349 га (кадастровий номер 7422089300:74:128:1045). При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 014252, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,6885 га, з яких: рілля 2,2540 га (кадастровий номер 7422089300:74:081:0046), сіножать 0,4345 га (кадастровий номер 7422089300:74:128:1046). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.10.2016 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422089300:74:081:0045, 7422089300:74:128:1045, 7422089300:74:081:0046, 7422089300:74:128:1046) відомості про обмеження у користуванні земельних ділянок не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачами в порядку спадкування підлягає визнанню право власності за кожним по ? частині згаданих вище земельних ділянок.

Outcome: approved