Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

орган опіки та піклування Миколаївської райдержадміністрації звернувся в суд із позовом до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що в службу у справах дітей Миколаївської райдержадміністрації надійшло повідомлення від сільського голови с. Горішне, Миколаївського району, Львівської області, про те, що за адресою [ADDRESS] проживають діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які опинилися у складних життєвих обставинах. Їхні батьки [PERSON] та [PERSON] в серпні 2016 року залишили дітей на бабусю [PERSON] [INFO] і переїхали проживати в м. Новий Розділ. З того часу до дітей не приїжджають, не піклуються про них, не надають матеріальної допомоги на лікування дітей, на одяг, взуття, на продукти харчування. Відповідно до отриманої інформації працівниками служби у справах дітей здійснено виїзд у сім"ю та обстежено умови проживання дітей. В ході обстеження встановлено, що діти проживають з бабусею [PERSON] та прадідусем [PERSON] [INFO], батьки не проживають з дітьми близько 5 місяців, не приїжджають, не цікавляться їх життям та здоров"ям, не допомагають матеріально, у зв'язку з чим просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідачі ухиляються від виконання батьківського обов'язку, вихованням дітей не займаються, не цікавляться їх розвитком, не підтримують матеріально. Відповідно до розпорядження Миколаївської РДА Львівської області від 03.01.2018 р. [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO].. Суд вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав доведені , а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів не підлягають до задоволення, оскільки позивачем в позовній заяві не вказано на чию користь стягувати аліменти, на даний час не призначено опікуна для неповнолітніх дітей, а тому вказана вимога є передчасною. На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved