Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сватівського районного суду з позовом про повернення у користування земельної ділянки власнику у якому просить суд: - зобов'язати СЕЛЯНСЬКЕ ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "СВІТАНОК" повернути йому у користування земельну ділянку площею 4,9259 га, розташований на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, який належить йому на праві власності, згідно державного акту серія І - ЛГ № 070879; - зобов'язати СЕЛЯНСЬКЕ ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "СВІТАНОК" повернути йому у користування земельну ділянку площею 4,9168 га, розташований на території Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, який належить йому на праві власності, згідно виписки з державного реєстру речових доказів на нерухоме майно № 16368131 від 20.01.2014 року. У позові зазначено, що 30 березня 2005 року між сторонами було укладено договір оренди землі відповідно до якого позивачем було передано відповідачу у оренду належну позивачу на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,9259 га строком на п'ять років, тобто до 30 березня 2010 року. Також 30 березня 2005 року між батьком позивача [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі відповідно до якого [PERSON] та було передано відповідачу у оренду належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,9168 га строком на п'ять років, тобто до 30 березня 2010 року. По закінченню дії договору строк його дії не продовжувався та сам договір не переукладався. [INFO] батько позивача [PERSON] помер. Після смерті останнього позивач прийняв та оформив у встановленому порядку право власності на земельну ділянку площею 4,9168 га, яка розташована на території Містківської сільської ради Сватівського району. Позивач звертався до відповідача з вимого повернути йому його земельну ділянку та земельну ділянку, яку він успадкував від батька, оскільки строк дії договорів закінчився, але відповідач відмовився отримувати від позивача будь які заяви посилаючись на те, що він має підписані позивачем зміни до договору, які позивач попрохав пред'явити, але йому було відмовлено. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представник позивача надав суду заяву у якій просить суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходило. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 березня 2005 року між сторонами було укладено договір оренди землі (а. с. 7-8), який було зареєстровано у Сватівському районному комплексному відділі Луганської регіональної філії центру ДЗК за № 240840/040841700294 про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2005 року, відповідно до якого позивачем було передано відповідачу у оренду належну позивачу на праві приватної власності земельну ділянку площею 4,9259 га строком на п'ять років. 30 березня 2005 року між батьком позивача [PERSON] та відповідачем було укладено договір оренди землі (а. с. 9-10), який було зареєстровано у Сватівському районному комплексному відділі Луганської регіональної філії центру ДЗК за № 240840/040841700287 про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.04.2005 року, відповідно до якого [PERSON] було передано відповідачу у оренду належну йому на праві власності земельну ділянку площею 4,9168 га строком на п'ять років. Позивач оформив у встановленому порядку (а. с. 12-17) право власності на земельну ділянку площею 4,9168 га, розташовану на території Містківської сільської ради Сватівського району, яка залишилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 11). У п. 37 вищевказаних Договорів зазначено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Тобто договір оренди землі укладений між позивачем та відповідачем 30.03.2005 року строком на п'ять років та договір оренди землі укладений між [PERSON] та відповідачем 30.03.2005 року строком на п'ять років припинили свою дію 30.03.2010 року. По закінченню дії договорів строк їхньої дії не продовжувався та сам договір не переукладався, що оспорюється відповідачем, але ним не доказано та відповідач продовжував користуватися земельними ділянками тим самим порушував норми ст. 317, 321 ЦК України де вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також позивач у відповідності до ст. 387 ЦК України має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідачу було надіслано копію позовної заяви з додатками (а. с. 21) та він був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи по суті (а. с. 57), то суд розцінює це як визнання відповідачем обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Також згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного

Outcome: approved