Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 900 грн. 00 коп. щомісяця, та на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900 грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 20.02.2014 року та до повноліття дітей. Постановою державного виконавця Комінтернівського районного відділу органу державної виконавчої служби Харківського уравління юстиції від 08.08.2016 року відкрито виконавче провадження № 51891931. Відповідач не сплачує аліменти, внаслідок чого за період з 20.02.2014 року по 18.11.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 131 677 грн. Також представник позивача у позовній заяві наводить власний розрахунок заборгованості, що утворилася за прострочення сплати аліментів відповідачем, та згідно розрахунку представника позивача заборгованість складає 141 833,93 грн. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 червня 2010 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 08 червня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 381. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 30вересня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 613. Постановою державного виконавця від 08.08.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51891931 на підставі виконавчого листа № 641/4411/15-ц виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 900,00 грн. т на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмір 900,00 грн. щомісяця, починаючи з 20.02.2014 року та до повноліття дітей. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 18.11.2020 року складеного старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Галиною Чуріною, борг по сплаті аліментів станом на 18.11.2020 року складає 131 677, 00 грн. Згідно частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження, про що свідчать виплати по аліментам згідно розрахунку заборгованості державного виконавця. Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання неповнолітніх дітей. Діти весь час перебувають на утриманні позивачки.Відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та знав про свій обов`язок з їх сплати. У Постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 СК України. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяцьта кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановахвід02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який було надано представником позивача, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на день звернення до суду складає 141 833,93 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів 18.11.2020 року складеного старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Галиною Чуріною, борг по сплаті аліментів станом на 18.11.2020 року з урахуванням сум виплачених боржником у жовтні 2019 року - 3000,00 грн., січня 2020 року - 2800,00 грн., червень 2020 року - 1180,00 грн., серпень 2020 року - 3000,00 грн., листопад 2020 року - 2300,00 грн., складає 131 677, 00 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань перевищує 100 % заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, суд вважає за необхідне стягнути пеню в межах наявної заборгованоcті по аліментам. Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що стягненню на користь позивача з відповідача підлягає пеня саме в розмірі 131 677,00 грн. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial