Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивують тим, що 06 липня 1999 року позивач уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у Чопській міській раді, запис №33. Від шлюбу у сторін народилося двоє синів - [PERSON], 1999 р.н. та [PERSON], 2008 р.н. Натомість, відповідач ухиляється від фінансової допомоги сім'ї, як і від будь-якої іншої. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає. Однак, спільні з відповідачем діти постійно потребують нормального харчування, одягу. Крім того, старший син вже ходить до школи. А молодший цього року йде до першого класу. Усе це потребує значних коштів і сама позивач не здатна в повній мірі цього забезпечити. Тимчасові доходи, які позивач отримує не дає їй можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Неодноразові прохання позивача надати матеріальну допомогу є без результативними. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання спільних синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі по 900 грн. щомісяця, але не менше ? частини усіх видів його заробітку починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і досягнення синами повноліття, а вразі навчання до 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07 березня 1998 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Чопській міській раді Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис №33. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 06.07.1999 року, виданого Чопською міською радою Ужгородського району, Закарпатської області народився [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 29.07.2008 року, виданого Чопською міською радою Ужгородського району, Закарпатської області народився [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 12 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком 6 до 18 років з 1 січня 2014 року становить 1286 гривень. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків. Згідно ст. 12 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2014 - 31.12.2014 р. становить 1032 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, з урахуванням положень статті 199 Сімейного кодексу України, суд оцінюючи надані докази, вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі по 700,00 гривень щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 11.06.2014 р., а тому позов підлягає до часткового задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial