Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що вона народилась [INFO] в с. Верхня Омра Тр.-Печорського району, АР Комі. У 1969 році вона з матір'ю [PERSON] переїхали до України в м. Кролевець Сумської області. У м.Кролевець Сумської області вона здобула повну загальну середню освіту та розпочала свою трудову діяльність. З 15 вересня 1980 року по 29 листопада 1980 року вона працювала санітаркою ЛОР-відділення у Кролевецькій центральній районній лікарні. З 02 лютого 1981 року по 16 грудня 1988 року працювала на різних посадах у Кролевецькому ГОРПО, у цей період проживала за адресою: [ADDRESS] та по [ADDRESS] в м. Кролевець Сумської області, що підтверджується записами в будинкових книгах. З 23 грудня 1988 року почала працювати продавцем дирекції №5 «Ковпаківского комбінату громадського харчування»; з 06 лютого 1989 року працювала на комбінаті № 10 виробничо-торгового об'єднання громадського харчування. З 30 квітня 1991 року по 09 січня 1991 року працювала на комбінаті громадського харчування «Центроліт». З 01 червня 1992 року по 03 вересня 1993 року працювала на Сумському державному заводі «Цетроліт». Починаючи з 1988 року, близько півроку проживала без реєстрації [ADDRESS], а потім вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], м. Суми, але дані про її реєстрацію не збереглись. У 1989 році її син [PERSON] почав навчатися у школі в м. Суми, а з 3 класу він здобував освіту в Кролевецькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №5, яку закінчив у 2000 році, у вказаний період проживав із бабусею [PERSON] Вона (заявниця) в цей час працювала в м. Суми. У 1993 році вона переїхала до м. Кролевець Сумської області і проживала у будинку матері [PERSON] по [ADDRESS] м. Кролевець без реєстрації. Навесні 1994 року поїхала до м. Москва, де проживала без реєстрації в гуртожитку на фабриці. 11 лютого 1997 року вона одружилась із [PERSON], після реєстрації шлюбу в м. Кролевець вони переїхали до м. Москва, де стали проживати за адресою [ADDRESS]. За час проживання в Україні вона мала паспорт радянського зразка, який втратила у 1993 році, та оформила новий паспорт. Після переїзду до м. Москва і отримання громадянства Російської Федерації вона здала український паспорт радянського зразка. Відповідно до листа Кролевецького РС УДМС України в Сумській області №23/1598 від 17.11.2017 р. вона була документована 25.09.1986 року Кролевецьким РВ УМВС паспортом громадянина колишнього СРСР [NUMBER]. Відповідно до листа №20-12/42 від 20 травня 2016 року Департаменту з питань громадянства Адміністрації Президента України матеріали справи стосовно припинення нею громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили. 08 листопада 2017 року вона звернулась до Кролевецького РС УДМС України в Сумській області з питанням щодо належності до громадянства та можливості отримання громадянства України. У відповідь отримала лист №23/1535 від 08 листопада 2017 року, за змістом якого особа, яка постійно проживала на території України до 24 серпня 1991 року має право на набуття громадянства України за територіальним походженням (згідно ст. 8 ЗУ «Про громадянство України»). Відповідно до довідки голови вуличного комітету вона проживає за адресою: [ADDRESS], та здійснює догляд за матір'ю згідно медичних рекомендацій. Встановити факт її постійного безперервного проживання на території України з 1988 року по 1997 рік, в тому числі 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, можливо лише в судовому порядку, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Встановлення зазначеного факту необхідно їй для встановлення належності до громадянства України. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.49). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання заявниці, суд вирішив можливим розглянути справу за її відсутності. Представник заявниці в судове засідання з'явилась, заяву підтримала з вищезазначених підстав та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Кролевецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Білогруд О.М. у судовому засіданні щодо встановлення факту постійного безперервного проживання заявниці на території України, в тому числі 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Верхня Омра Тр.-Печорського району, АР Комі. ЇЇ матір'ю є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 03.06.1963 року (а.с.14). Заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], та на [PERSON] (а.с. 15, 16, 17). У 1969 році заявниця разом з матір'ю переїхала на проживання до м.Кролевець Сумської області, з 11.10.1983 року по 18.11.1986 року була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] м. Кролевець Сумської області, та з 18.11.1986 року по 27.09.1988 року по [ADDRESS] в м. Кролевець Сумської області, що підтверджується записами будинкових книг для прописки громадян (а.с.31-33, 34-36). Починаючи з 15 вересня 1980 року по 03 вересня 1993 року заявниця працювала у м.Кролевець та у м.Суми на різних посадах, зокрема у м.Суми з 23 грудня 1988 року по 01 червня 1992 року у закладах громадського харчування м.Суми, з 01 червня 1992 року по 03 вересня 1993 року на Сумському державному заводі «Центроліт», зокрема у період з 30 квітня 1991 року по 09 січня 1991 року працювала на комбінаті громадського харчування «Центроліт», що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (а.с.19-21). Дані про реєстрацію місця проживання заявниці в м.Суми не збереглись. Згідно повідомлення Кролевецького РС УДМС України в Сумській області №23/1598 [PERSON], [INFO], була документована 25.09.1986 року Кролевецьким РВ УМВС паспортом громадянина колишнього СРСР [NUMBER] (а.с.26). За змістом пояснень представника заявниці [PERSON] у 1993 році переїхала до м. Кролевець Сумської області і проживала без реєстрації у будинку матері [PERSON] по [ADDRESS] м. Кролевець. У 1997 році [PERSON] виїхала до м.Москва Російської Федерації. Із виписки з будинкової книги №4575027 будинку [ADDRESS] Лосіноостровського району м. Москви вбачається, що [PERSON] 21 березня 1997 року прибула до м. Москви з м. Суми, отримала паспорт громадянки РФ [NUMBER], виданий 20.08.2002 року ОВД МО «Лосіноостровський» м.Москви, її місце проживання зареєстроване за вище вказаною адресою, з 27.01.2005 року - [ADDRESS] (а.с.30). Із закордонного паспорта заявниці [NUMBER], виданого 05.04.2014 року УФМС 932, вбачається, що вона є громадянкою Російської Федерації, також, в паспорті міститься відмітка про те, що [PERSON] повернулась в Україну 14.07.2015 року (а.с. 8-12, 13). На даний час вона проживає на території України в м. Кролевець Сумської області, [ADDRESS] у будинку матері [PERSON], згідно медичної рекомендації на підставі довідки 51/284 від 06.05.2017 року здійснює догляд за матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою голови вуличного комітету Велесь І.О. (а.с.37). Заявниця має намір встановити належність до громадянства України, у зв'язку з чим звернулась до Кролевецького РС УДМС в Сумській області. За змістом листа Кролевецького РС УДМС України в Сумській області від 08.11.2017 року відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-ІІІ на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» (а.с. 25). Згідно листа Департаменту з питань громадянства Адміністрації Президента України від 20.05.2016 року матеріали справи стосовно припинення [PERSON] громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили (а.с.28). Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України (п.1); особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав (п.2). Згідно п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] з 1988 року постійно безперервно проживала на території України, в тому числі 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Однак, судом не встановлено та не підтверджено наявними в справі доказами, що заявниця постійно безперервно проживала на території України саме по 1997 рік, тому суд вважає, що підлягає задоволенню факт її постійного безперервного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Оскільки встановлення факту постійного безперервного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року тягнуть для заявниці юридичні наслідки, а саме: необхідно для встановлення належності до громадянства України, цей факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді і дані, які його спростовують відсутні, тому на підставі ч.2 ст.315 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] і встановлення факту, що вона постійно безперервно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Outcome: partial