Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів. Свої вимоги мотивував тим, що відповідачка двічі зверталась до позивача з заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, а саме 15.07.2015 року та 06.01.2016 року. До заяв додавала декларацію про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї, в яких зазначала про відсутність зареєстрованих у встановленому законом порядку автомобілів у членів її сім`ї. На підставі поданих заяв та документів, відповідачу рішеннями позивача від 20.08.2015 року та від 20.01.2016 року призначалась державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, розмір якої в період 07.2015 року по 06.2016 року склав 27548,88 грн., яку відповідач рахує як переплату, оскільки згідно з інформацією Територіального сервісного центру 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України від 28.03.2016 року з`ясовано, що у володінні чоловіка відповідача [PERSON] є автомобілі УАЗ 33031, 1986 року випуску, та УАЗ 469, 1986 року випуску, наявність яких не було задекларовано під час надання документів для оформлення зазначеного виду допомоги. Враховуючи викладене 31.08.2016 року позивачем було направлено відповідачу лист повідомлення щодо стягнення коштів державної допомоги виплаченої надміру, однак обов`язку з повернення переплачених коштів в розмірі 27548,88 грн. відповідачем не виконано. Враховуючи наведені обставини позивач посилаючись на ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» № 250 від 24.02.2003 року, ст. 400 Цивільного кодексу України просив стягнути з відповідача переплату коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 27548,88 грн.\~ В судовому засіданні 27.02.2017 року представник позивача [PERSON] повідомив, що внесений на розгляд суду цивільний позов він підтримує з тих же підстав, що наведено у позові, додатково зазначив, що під час подання відповідачем заяв про призначення допомоги та відповідних декларацій відповідач вказала недостовірні відомості в частині, що у власності заявника та членів її родини відсутні автомобілі. Передача автомобілів по довіреностях не позбавляє чоловіка відповідача права власності на автомобілі. Як було встановлено в ході перевірки відомостей, що наведено у деклараціях заповнених відповідачем, у власності чоловіка відповідача є два автомобіля, це і обумовило звернення позивача до суду з вказаним позовом. На запитання суду повідомив, що рішення позивача про призначення допомоги не скасовані, однак виплату допомоги припинено з 29.07.2016 року у зв`язку з встановленням наведених обставин. По своїй правовій природі довіреність не обумовлює переходу права власності на вказані автомобілі, а вказує на представництво, особами, на яких видано довіреність інтересів чоловіка відповідача з реалізації вказаних автомобілів та користування ними. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] зазначив, що позов стороною відповідача не визнається в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні. Вказав, що відповідачем у деклараціях, що подавались позивачу зазначено про відсутність у неї та членів її сім`ї у власності двох автомобілів марки УАЗ 1986 року випуску, у зв`язку з необізнаністю відповідача про обставини реєстрації вказаних автомобілів на чоловіка відповідача. Вказані два автомобілі ніколи не перебували у реальному та фактичному володінні членів її сім`ї, зокрема чоловіка. Про реєстрацію вказаних автомобілів на ім`я чоловіка відповідача [PERSON] дізналась з повідомлення позивача про повернення безпідставно сплачених коштів. Як вона дізналась в послідуючому, ці два автомобілі були формально зареєстровані на її чоловіка його двоюрідним братом [PERSON] , який є військовослужбовцем, та який мав змогу придбати з торгів два списаних автомобіля, які свого часу обслуговували військову частину. Ці два автомобілі УАЗ були придбані за кошти [PERSON] та відповідач, як і члени її сім`ї ніколи цими автомобілями не користувались. Також представник відповідача в своїх поясненнях посилався на письмові заперечення проти позову, що наявні в матеріалах справи та зміст яких зводиться до того, що п. 28 Порядку передбачає повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги у разі навмисного подання недостовірних відомостей або у разі їх приховування. Позовні матеріали не містять жодних доказів та доведеності того, що [PERSON] на момент подання заяв про призначення соціальної допомоги було відомо про наявність у реальному та фактичному володінні [PERSON] двох автомобілів УАЗ і ці відомості [PERSON] було свідомо приховано при поданні заяв про призначення державної соціальної допомоги 15.07.2015 року та 06.01.2016 року. Коли вона дізналась від посадових осіб Департаменту про ситуацію, що склалась, нею було подано відповідні письмові пояснення, згідно яких вона повідомляла відповідача, що вказані два автомобілі були відчужені в 2009 2010 роках за довіреностями на користь третіх осіб. Вказувала також, що у реальному та фактичному володінні вказаних автомобілів у її родини немає. Звертала увагу суду на ту обставину, що документи на оформлення допомоги подавались [PERSON] і їй не було достеменно відомі деталі оформлення та відчуження вказаних УАЗів в 2009 2010 роках, що були зареєстровані на її чоловіка, а тому умисно ввести в оману позивача відповідач наміру не мала. Враховуючи те, що в сім`ї відповідача виховується троє дітей віком до 18 ти років, наявність ознак малозабезпеченості на підставі отримуваних доходів та наявного майна, а також у зв`язку з відсутністю в діях відповідача (при поданні заяв на призначення допомоги та відповідних декларацій) ознак навмисного подання недостовірних відомостей чи їх умисне приховування, просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що відповідач по справі є його дружиною. Йому достовірно відомо, що його дружині на час звернення з відповідними заявами на призначення допомоги до позивача не було відомо, що за ним зареєстровано вказані два УАЗи 1986 року випуску. В 2009 та 2010 роках вказані два УАЗи були передані по дорученнях [PERSON] , який є його двоюрідним братом, а інша машина на користь третіх осіб, кому саме він не пам`ятає (про це зазначено в довіреності). [PERSON] з 17.03.2017 року перебуває в АТО, оскільки він є військовослужбовцем, а [PERSON] помер [INFO] . УАЗ 469 він бачив неодноразово, оскільки ним користувався [PERSON] , на даний час [PERSON] є власником вказаного ТЗ. Інший УАЗ він бачив один раз, а саме в день видачі довіреності. Ці автомобілі придбавались його братом [PERSON] та за його ж кошти з біржових торгів, як списана техніка військової частини. Вказані УАЗи дефакто ніколи в користуванні його сім`ї не були. Вказав, що його дружина не працює, так як перебуває у декреті. Він працює менеджером з оренди у [PERSON] , та отримує мінімальну заробітну плату. Згідно надісланих на адресу суду письмових пояснень [PERSON] , які засвідчені ТВО заступника командира військової частини [NUMBER] майором [PERSON] . [PERSON] суду пояснив, що в 2009 року у нього з`явилась можливість за прийнятною ціною придбати списаний транспортний засіб УАЗ [NUMBER] , 1986 р.в. для використання у веденні власного присадибного селянського господарства батька [PERSON] , за місцем його проживання в смт. Літин Вінницької області. Проте, в подальшому, в силу того, що при використанні в господарстві вказаного автомобіля виникли складнощі, вказаний автомобіль був відчужений за довіреністю третім особам, які приїхали з Буковини (Чернівецька області) і були задіяні для виконання підрядних робіт на сільгосппідприємстві в Літинському районі. В 2010 році у нього знов з`явилась можливість придбати за прийнятною ціною транспортний засіб УАЗ 469, 1986 р.н. Оскільки [PERSON] є військовослужбовцем офіцерського складу, а зазначені транспортні засоби мають подвійне призначення як цивільного так і військового характеру, з метою уникнення нездорового ажіотажу, пліток, а також інших людських факторів, які могли негативно вплинути на його службу, він попросив свого двоюрідного брата [PERSON] , придбати ці транспортні засоби за кошти [PERSON] від власного імені та тимчасово зареєструвати їх на себе. З тих же міркувань, для узаконення користування УАЗ 469, 1986 р.в., його батьком [PERSON] , для власних господарських потреб за місцем проживання, його брат [PERSON] в 2010 році оформив довіреність на тривалий термін на право користування цим ТЗ [PERSON] та [PERSON] . Повідомив, що вказані транспортні засоби жодного дня не знаходились у фактичному та реальному володінні чи користуванні його брата [PERSON] , будь якого доходу з них ні від свідка ні від будь яких інших осіб [PERSON] не отримував. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, сприйнявши покази свідка та письмові пояснення [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 15.07.2015 року та 06.01.2016 року зверталась до позивача із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї (а. с. 92,106). До заяв надавались декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. (а.с. 93, 107). Членами сім`ї у поданих деклараціях зазначено [PERSON] чоловік заявниці, [PERSON] син заявниці, [PERSON] син заявниці, [PERSON] дочка заявниці. Діти заявниці є неповнолітніми (а.с. 114 116). При цьому, в розділі IV декларації відповідачка зазначала про відсутність транспортних засобів, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї (а.с. 93, 107). На підставі поданих заяв та документів відповідними рішеннями, а саме: від 20 серпня 2015 року відповідачці призначено соціальну допомогу на період з 01 липня 2015 року по 31.12.2015 року включно, від 20 січня 2016 року - призначено соціальну допомогу на період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року включно.(а.с. 90,104). В цілому відповідачу виплачено 27548,88 грн. (а.с. 20). За повідомленням Територіального сервісного центру № 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України від 28.03.2016 року № 31/22526 встановлено, що за чоловіком відповідача [PERSON] станом на час призначення допомоги зареєстровано два автомобілі, а саме УАЗ 33031, 1986 р.в., та УАЗ 469, 1986 року випуску, реєстрація яких за [PERSON] проведена 05.04.2006 року та 18.04.2007 року відповідно, та наявність яких не було задекларовано відповідачем під час надання документів для призначення соціальної допомоги. (а.с. 61, 63, 64). Згідно доводів позивача умисне повідомлення відповідачем недостовірних відомостей щодо наявності у власності члена її сім`ї чоловіка [PERSON] вказаних автомобілів та свідоме приховування цих відомостей від позивача призвело до надмірної виплати відповідачу соціальної допомоги в сумі 27548,88 грн. Згідно повідомлення про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру від 31.08.2016 року позивач просив відповідача в добровільному порядку сплати суму переплати в наведеному вище розмірі (а.с. 57). Відповідачка заявою від 27 квітня 2016 року та поясненням від 21 вересня 2016 року повідомила позивача про те, що а ні їй особисто а ні її чоловіку [PERSON] станом на момент подання документів для оформлення державної соціальної допомоги не було відомо, що вказані автомобілі були зареєстровані за [PERSON] (а.с. 53, 60). Як вбачається з копії нотаріально посвідченої довіреності від 12.10.2009 року [PERSON] для виконання договору доручення, укладеного в усній формі уповноважив [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] розпоряджатись від його імені автотранспортним засобом марки УАЗ 33031, випуску 1986 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 54). Як вбачається з копії нотаріально посвідченої довіреності від 15.09.2010 року [PERSON] для виконання договору доручення, укладеного в усній формі уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатись від його імені автотранспортним засобом марки УАЗ 469, випуску 1986 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 55). \~ \~ \~ \~Згідно преамбули Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. В ст. 1 цього Закону зазначено, що малозабезпечена сім`я це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Статтею 3 вказаного Закону право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України. Відповідно до положень ст. 7 вказаного Закону державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли, зокрема у власностічи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). Як встановлено судом за чоловіком відповідача [PERSON] [PERSON] станом на час призначення позивачем соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї [PERSON] (20.08.2015 року та 20.01.2016 року) зареєстровано два автомобіля, що з огляду на положення ст. 7 Закону України "Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям" могло бути підставою для відмови в призначенні соціальної допомоги. Разом з тим, згідно із тією ж ст. 7 Закону України "Про державну допомогу малозабезпеченим сім`ям", за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті (навіть за наявності двох автомобілів), державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім`ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Крім того, на виконання вимог Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» діє Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250, відповідно до якого, за наявності обставин, передбачених в абзацах другому - шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена у разі, коли у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). Як встановлено судом [PERSON] є матір`ю трьох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , а відтак на останню розповсюджується виплата державної соціальної допомоги, як малозабезпеченій багатодітній сім`ї. Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та п. 12 наведеного вище Порядку дійсно визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. З аналізу ст. 7 вказаного Закону та п. 12 наведеного Порядку, у взаємозв`язку зі ст. 60 ЦПК України випливає, що обставина навмисності подання недостовірних відомостей чи їх умисне приховування відповідачем, входять в предмет доказування по вказаній категорії справ, і для прийняття рішення про задоволення позову позивач має довести належними та допустимими доказами наявність вказаних (вказаної) обставини у кожному окремому випадку. Тобто судом має бути встановлено в діях зазначених осіб (відповідачів по справі при зверненні за отриманням соціальної допомоги) прямий умисел, намір ввести в оману орган державної влади, приховати дійсний майновий стан. З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів судом поза будь яким розумним сумнівом встановлено, що вказані два автомобілі УАЗ 33031, випуску 1986 року, реєстраційний номер [NUMBER] та УАЗ 469, випуску 1986 року, реєстраційний номер [NUMBER] ніколи не перебували у фактичному та реальному володінні сім`ї відповідача, вони були передані за відповідними нотаріально посвідченими довіреностями від 12.10.2009 року та від 15.09.2010 року у володіння, користування та розпорядження третім особам чоловіком відповідача [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] згідно показів свідка [PERSON] та письмових пояснень [PERSON] , які суд враховує в якості доказів, не була обізнана з деталями оформлення автомобілів на [PERSON] та послідуючої передачі вказаних УАЗів за довіреностями в 2009 та 2010 роках відповідно, за довгостроковими генеральними довіреностями (10 років) на користь третіх осіб, а тому у суду відсутні підстави стверджувати, що [PERSON] при зверненні до позивача за призначенням допомоги як малозабезпеченій сім`ї, мала прямий умисел на приховування вказаних відомостей (свідоме їх замовчування) чи свідоме повідомлення завідомо недостовірних відомостей. Встановивши вказані фактичні обставини справи суд констатує, що позивачем при прийнятті рішення про звернення до суду для стягнення надміру виплачених коштів з відповідача не враховано всіх наведених істотних обставин справи а також не враховано, що навіть і при наявності у сім`ї двох автомобілів, допомога може бути призначена за певних умов (обстеження матеріально побутових умов). Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем перед судом не доведено обставини умисного та свідомого приховування відомостей чи свідомого повідомлення недостовірних відомостей відповідачем при зверненні до позивача з відповідними заявами про наявність у члена її сім`ї двох автомобілів марки УАЗ 1986 року випуску, що вплинуло б або могло вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру. Жодних доказів щодо цього суду не надано. При прийнятті вказаного рішення суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 09 червня 2015 року (справа № 21 201а15), в якій Верховний Суд України зазначив: в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 7 Закону №\~1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах IIV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті. Повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та зібраної інформації про сім`ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги. З урахуванням всіх обставин справи та наведеного висновку Верховного Суду України в аналогічній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Враховуючи те, що суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed