Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви від 22.02.2021, просить стягувати з відповідача на свою користь та на своє утримання аліменти в розмірі 1500, 00 грн щомісячно й до досягнення ним 23 років або до закінчення навчання. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.10.2008 шлюб між його батьками було розірвано. Вказаним рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на користь матері - [PERSON] на його утримання та до його повноліття в розмірі 200,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [INFO] позивачу виповнилося 18 років, проте у зв`язку із тим, що останній є студентом 1 курсу 2 групи денної форми навчання Поліського національного університу IV рівня акредитації, навчається за рахунок коштів фізичної особи (за контрактом), він не має можливості влаштуватися на роботу та забезпечити собі належний рівень життя самостійно, через що змушений звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на себе, як на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Зазначає, що проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні; мати повністю оплачує його навчання, надає кошти на харчування, одяг, канцелярію, та інші засоби необхідні для повноцінного життя. Крім того, вказує, що станом на сьогоднішній день мати не працює. Відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину на час навчання, оскільки він є працездатним чоловіком та має гарний стан здоров`я; добровільно надавати матеріальну допомогу на час навчання відмовляється. 19.01.2021 ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.02.2021 на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності; згоден платити аліменти у розмірі 1500,00 грн, оскільки ніде не працює та має на утриманні двох малолітніх дітей (копії свідоцтв про народження, витягу трудової книжки (а.с.24). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.11.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №698; йогої батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). З рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.10.2008 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). З довідки МКВЖРЕП №7 від 15.12.2020 №1463 вбачається, що позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] разом з матір`ю (а.с.7). Мати позивача перебуває на обліку в Бердичівському МЦЗ як безробітня з 02.04.2020; її дохід за період з 01.09.2020 по 30.11.2020 становить 18473,31 грн (довідки Бердичівського МЦЗ №№ 15/2, 15/3 від 17.12.2020, а.с.17,18). Як вбачається із довідки №484 від 02.12.2020, виданої Поліським національним університетом, [PERSON] є студентом 1 курсу 2 групи факультету права, публічного управління та національної безпеки денної форми навчання спеціальності "Право" за освітнім ступенем "Бакалавр"; термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024 (а.с.14). Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти №046 від 10.09.2020 фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб (а.с.10-13). Відтак, судом встановлено, що повнолітній [PERSON] має потребу у матеріальному забезпеченні на період навчання. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей Сімейний кодекс не встановлює. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами той факт, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги від відповідача; відповідач є працездатним, фізично здоровим, погодився платити аліменти у розмірі 1500,00грн, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved