Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту постійного проживання та реєстрації на законних підставах у жилому приміщенні , визнання права користування посилаючись на те, що після реєстрації шлюбу, з жовтня 2001 року він разом з дружиною став проживати в [ADDRESS]. Кімната в гуртожитку була виділена матері дружину [PERSON], яка працювала на ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів». З 2004 року [PERSON] у даній кімнаті не проживає та знята з реєстраційного обліку. З 11 лютого 2004 року позивач зареєстрований у гуртожитку за місцем свого постійного проживання, оплачує комунальні послуги. З метою реалізації права на приватизацію кімнати в гуртожитку просив суд встановити факт, а саме факт проживання та реєстрації на законних підставах з 11 лютого 2004 року в кімнаті [ADDRESS] та визнати за ним право користування даним житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Представники відповідачів Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Представники третіх осіб КП «ЖЕО №2» , Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не з'явились в судове засідання. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2001 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до трудової книжки, [PERSON] з 01 грудня 1992 року по 28 лютого 2002 року перебувала у трудових відносинах з Мало-Будищанського дослідно-експериментального заводу будівельних матеріалів ( з 1995 року Полтавське державне підприємство будівельних матеріалів Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів). З 03 лютого 1993 року по 15 грудня 2004 року [PERSON] проживала та була зареєстрована в гуртожитку за адресою [ADDRESS]. За цією ж адресою проживала та була зареєстрована у період 11 лютого по 15 грудня 2004 року дружина позивача. Згідно відмітки у паспорті позивача, останній зареєстрований з 11 лютого 2004 року за адресою [ADDRESS]. Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 червня 2014 року по цивільній справі за позовом Управлінням майном комунальної власності міста про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади , передано територіальній громаді міста Полтави в особі Полтавської міської ради право власності на нерухоме майно, а саме 49/50 частини гуртожитку А2 по [ADDRESS], загальною площею 914 м2 відповідно до технічного паспорту виготовленого у травні 2011 року. Рішення набрало законної сили. Згідно технічного паспорту на дану будівлю, який виготовлений у травні 2011 року, кімната в якій мешкає позивач має номер 18 та має загальну площу 35,7м2. Рішенням Полтавської міської ради сорок дев'ятої сесії шостого скликання від 23.04.2015 року прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради та закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради гуртожиток по [ADDRESS] з метою його експлуатації. Відповідно до довідки виданої КП «Житлово-експлуатаційна компанія №2» № 6756 від 25 вересня 2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], гуртожиток з 11 лютого 2004 року. Номер кімнати не зазначений. Статтею 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що позивач з лютого 2004 року постійно проживає у [ADDRESS]. Позивач більше п'яти років, а саме з 11 лютого 2004 року на законних підставах зареєстрований за місцем проживання в гуртожитку по [ADDRESS] За таких обставин, для реалізації передбачених законом прав на приватизацію кімнати у гуртожитку, необхідно встановити факт, який має юридичне значення стосовно проживання позивача за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказаний факт має для позивача в силу норм Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків " юридичне значення, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved