Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

До суду 16.06.2017 року надійшов позов [PERSON], пред'явлений до служби у справах дітей Одеської міської ради, згідно якого просила: 1. Визнати материнство [PERSON], [INFO], відносно дитини [PERSON], [INFO]; 2. вилучити із актового запису №59, зробленого в книзі реєстрації народжень 29.12.2014 року Відділом РАЦС у м. Одеса реєстраційної служби Одеської міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO], наступне: - відомості про прізвище, ім'я та по батькові - [PERSON]; - відомості про народження [INFO]; - відомості про мати - [PERSON]. 3. Внести зміни до актового запису №59, зробленого в книзі реєстрації народжень 29.12.2014 року Відділом РАЦС у м. Одеса реєстраційної служби Одеської міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO], наступне: - в графах «Прізвище, ім'я та по батькові» вказати «[PERSON]»; - в графі «народилась» - [INFO]; - в графі «Мати» - «[PERSON], [INFO].». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона 26.06.2014 року разом з народженою дитиною - [PERSON], [INFO]. поїхала до м. Одеси. Того ж дня біля залізничного вокзалу м. Одеси до неї звернулись працівники міліції для пред'явлення її документів та на дитину. Посилалась, що як виявилось у неї та дитини на той час документів на було, на підставі чого працівниками міліції складено акт про знайдену дитину від 26.06.2014 року. Того ж дня дитина була доставлена до міської клінічної інфекційної лікарні м. Одеси. 10.12.2014 року розпорядження №765 Приморської районної адміністрації ОМР знайдену дитину зареєстрували як «[PERSON]» та вказано дату народження [INFO]. Після цього відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ видано свідоцтво про народження [NUMBER] та 29.12.2014 року було зроблено відповідний актовий запис №59, батьками було записано «[PERSON]» та «[PERSON]». Відомості про батьків було зроблені на підставі ч.2 ст. 135 СК України. Розпорядженням №43 Приморської районної адміністрації ОМР дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та того ж дня було видане розпорядження №45 про направлення дитини до медичного закладу. Посилалась на те, що весь цей час вона намагалась повернути дитину собі, однак через відсутність документів, що посвідчують особу, не могла цього зробити. В якості доказів, що підтверджують походження дитини від неї, позивачка надала до суду медичне свідоцтво про народження від 12.03.2015 року [NUMBER], в якому йдеться, що [INFO] у позивача народилась дівчинка. За вказаних обставин звернулась до суду з дійсним позовом. Справа була розподілена до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Тарасова А.В. та ухвалою суду від 19.06.2017 року було відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 29.08.2017 року по справі було призначено судову генетичну експертизу, на час проведення якої провадження по справі було зупинено. 15.11.2017 року матеріали справи були повернуті до суду. У зв`язку з рішенням Першої Дисциплінарної палати від 07.12.2017 року № 3943/1дп/15-17 до ухвалення Вищою Радою Правосуддя рішення про звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати у відношенні судді Тарасова А.В., відповідно до наказу керівника апарату суду № 219/а від 08.12.2017 року та на підставі службової записки помічника судді - Ткаченко О.О., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, здійснено повторний автоматизований розподіл справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 21.03.2018 року справу була прийнята до провадження та призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 14.05.2018 року. 14.05.2018 року розгляд справи був відкладений на 21.06.2018 року у зв'язку з неявкою учасників справи. Ухвалою суду від 21.06.2018 року у справі було закрито підготовче засідання та призначено до розгляду по суті на 23.10.2018 року. Позивачка була присутня в судовому засіданні та позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що три роки тому приїжджала з дитиною до м. Одеси до брата та тоді її доньку у неї забрали. Зазначила, що у доньки не було свідоцтво про народження, оскільки у неї не було паспорту. До суду 23.06.2018 року надійшов висновок експерта №128 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків рідної крові, складений 17.01.2018 року. 23.10.2018 року розгляд справи був відкладений на 27.11.2018 року у зв'язку з перебуванням судді у відпустці. У судове засіданні 27.11.2018 року сторони не з'явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від позивачки та представника відповідача надійшли до суду заяви, згідно яких просили справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідача не заперечувала проти задоволенні позовних вимог. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв'язку з цим, датою складення цього судового рішення є 06 грудня 2018 року. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 26.06.2014 року біля підземного переходу жд вокзалу за адресою: м. Одеса, вул. Привокзальна, 14, було виявлено дівчинку, віком 10-11 місяців, про що працівниками міліції було складено акут органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Того ж дня дитина була доставлена до КУ «Міська клінічна інфекційна лікарня». 10.12.2014 року розпорядження №765 Приморської районної адміністрації Одеської міської ради знайденій дитині було присвоєно прізвище, ім'я та по батькові як «[PERSON]» та дату народження було вказано [INFO]. Із вказаного розпорядження вбачається, що згідно інформації Примосрького РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 25.07.2014 року №4769, за період з 01.06.2014 року по 24.07.2014 року, заяв та повідомлень про зникнення дітей, а саме жіночої статті віком від 5 місяців до 2 років. не надходило. 08.09.2014 року до служби у справах дітей Одеської міської ради звернулась із заявою [PERSON]. [INFO], стосовно повернення в родину її доньки, [PERSON], [INFO], але документів, що посвідчують її особу. Не надала. Відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ 29 грудня 2014 року видано свідоцтво [NUMBER] року про народження дитини - [PERSON] та зроблено відповідний актовий запис №59, батьками дитини було записано «[PERSON]» та «[PERSON]». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00014889504 від 29.12.2014 року, державна реєстрація була проведена відповідно до ч.2 ст. 135 СК України. Розпорядженням №43 Приморської районної адміністрації ОМР від 17.02.2015 року дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та того ж дня Приморською районною адміністрацією ОМР було видане розпорядження №45 про влаштування дитини до медичного закладу на повне медичне державне забезпечення. З пояснень позивачки, вона весь цей час намагалась повернути дитину собі, однак через відсутність документів, що посвідчують особу, не могла цього зробити. В якості доказів, що підтверджують походження дитини від неї, позивачка надала до суду медичне свідоцтво про народження від 12.03.2015 року [NUMBER], в якому йдеться, що [INFO] у позивачки в с. Нестоїта, Котовський р-н. Одеська обл.., народилась дівчинка. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 28 грудня 2017 року строк, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Конвенція ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 798-XII, передбачає з-поміж іншого право дитини знати своїх батьків (ст. 7). Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст. 131 СК України, особа, яка вважає себе матір'ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього Кодексу. Як роз'яснення в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Згідно висновку експерта №128 судово-медичної експертизи зразків рідкої крові, складеного експертами КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» 17.01.2018 року, вбачається, що позивач з ймовірністю 99,98 % може бути біологічною матір'ю дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. За таких обставин, суд приходить висновку про доведеність кровного походження дитини - [PERSON], [INFO], від позивачки та задоволення позову [PERSON], [INFO], у частині визнання материнства. Згідно з роз'ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з абз.9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про мати та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, позовні вимоги у частині внесення змін до актового запису про народження дітей підлягають задоволенню: внести зміни в актовий запис №59, зроблений у книзі реєстрації народжень 29.12.2014 року Відділом РАЦС у м. Одеса реєстраційної служби Одеської міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO], а саме: виключити відомості про прізвище, ім'я та по батькові дитини - [PERSON]; - відомості про народження [INFO]; - відомості про мати - [PERSON]; та внести наступні дані: в графах «Прізвище, ім'я та по батькові» вказати «[PERSON]»; в графі «народилась» - [INFO]; в графі «Мати» - «[PERSON], [INFO].». З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв'язку з чим суд постановляє рішення його задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved