Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Кривоозерської РДА Миколаївської області звернувся до суду в інтересах малолітньої з вищезазначеним позовом до [PERSON]. На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON]. Малолітня [PERSON] 12 жовтня 2012 року була влаштована до КЗ "Березківський НВК" ЗОШ І-ІІI ст. Миколаївської обласної ради згідно путівки управління освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації і на даний час там перебуває. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дитини [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти в твердому грошовому розмірі в сумі 385,80 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь закладу, де перебуває дитина. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причини неявки суд не повідомила. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомленні ним причини неявки визнанні неповажними суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України. Прокурор в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки, вказуючи на те, що відповідач по справі - не виконує батьківських обов'язків, а також просив вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Вислухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], та зареєструвала дитину згідно ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00012328711, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 18 червня 2013 року(а.с.15). 12 жовтня 2012 року дитина - [PERSON] згідно путівки управління освіти і науки Миколаївської облдержадміністрації №355 була влаштована до КЗ Березківського НВК ЗОШ І-ІІІ ст., де перебуває і на даний час, що підтверджується довідкою КЗ Березківського НВК ЗОШ І-ІІІ ст. №423-15/07 від 23 червня 2014 року(а.с.12). Відповідач [PERSON] проживає на території Тридубської сільської ради без реєстрації по [ADDRESS], що підтверджується даними довідки Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області №59 від 07 квітня 2015 року(а.с.6). За весь час перебування дитини [PERSON] в КЗ Березківського НВК ЗОШ І-ІІІ ст., її мати - [PERSON] - з квітня 2013 року по 02 березня 2015 року дитину не провідує, не забирає на канікули та вихідні, не цікавиться її життям, здоров'ям, не приймає участі у вихованні дитини, що підтверджується даними довідки КЗ Березківського НВК ЗОШ І-ІІІ ст. №107-15/07 від 02 березня 2015 року(а.с.10). Згідно висновку Кривоозерської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 30 квітня 2015 року №319/02-34-21/15 підтверджується, що Кривоозерська районна державна адміністрація вважає доцільним та таким, що буде відповідати інтересам дитини, винесення рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] та стягнення аліментів з [PERSON] на користь закладу, в якому перебуває дитина(а.с.4). За даними характеристики, виданої Тридубською сільською радою Кривоозерського району від 07 квітня 2015 року №60 підтверджується, що [PERSON], за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, життям дитини не цікавиться, помічена у зловживанні алкогольних напоїв(а.с.9). Згідно даних довідки Управління соціального захисту населення Кривоозерської РДА встановлено, що [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, ніяких виплат не отримує(а.с.14), у власності відповідача на території сільської ради житло чи будь-яке майно - відсутні(а.с.7-8). При розгляді даної справи суд враховує положення ч.8,9 ст.7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положення ст.150 Сімейного Кодексу України передбачають, що батьки зобов'язанні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язанні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ч.1 ст.152 Сімейного Кодексу України регламентовано, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю та встановлена законом. Згідно положень ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України визначено що, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено положеннями ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлені факти ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків та підтверджено відсутність належної участі матері у вихованні та спілкуванні з дитиною. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного: Відповідно до положень п.2 ст.166 Сімейного Кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] на користь закладу, де вона перебуває, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Також, у відповідності з положеннями ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved