Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Керівник Каховської місцевої прокуратури Херсонської області С`єдін Дмитро Володимирович в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, [PERSON] про визнання недійсним наказу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та зобов`язання повернути земельну ділянку. Позов обґрунтований тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастр у Херсонській області) від 31.05.2018 р. № 1986-СГ затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 6522987000:02:001:0120, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області. На підставі вказаного наказу державним реєстратором Херсонської міської ради в Херсонській області Остапенко С.М. 06.06.2018 року за №26551787 зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Позивач вважає, що зазначений наказ прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки [PERSON] вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2015 № 22-7289-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 6821280400:03:001:0003) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бедриковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] 28.01.2016 року за №13110154. Таким чином, відповідач [PERSON] повторно звернувся до органу виконавчої влади за отриманням безоплатно з земель державної чи комунальної власності земельної ділянки одного і того ж виду призначення, при цьому вже скориставшись раніше таким правом, а відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області, не перевіривши використання [PERSON] раніше цього права, безпідставно передало у власність [PERSON] земельну ділянку для особистого селянського господарства площею 2,0 га, що є порушенням ч.1 ст.121 ЗК України. Оскільки право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 6522987000:02:001:0120, набуто з порушенням вимог ст.ст.116, 118, 121 ЗК України, тому просить визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 31.05.2018 року № 1986-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельної ділянки. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 26551787 на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6522987000:02:001:0120 (реєстраційний номер нерухомого майна 1573070665229), власником якої є [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] повернути на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 6522987000:02:001:0120, для ведення особистого селянського господарства, нормативно грошовою оцінкою 34688,98 грн, що розташована за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 6306 грн. 20.02.2020 року представник відповідача - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Глібова О.Д. надіслала до суду відзив на позовну заяву (а.с.60-61), згідно якого вимоги прокурора визнала частково, посилаючись на те, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області є територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, на який покладено функції щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населених пунктів. [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою від 01.02.2018 року про надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, розташованої на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, одночасно підтвердивши, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним видом цільового призначення не використав. Про те, що [PERSON] реалізував своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2016 № 22-7289-СГ стало відомо із позову прокурора. Вважає, що наказ від 31.05.2018 року № 1986-СГ про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки прийнятий Головним управлінням під впливом навмисного, цілеспрямованого введення в оману щодо фактів та обставин, які мають істотне значення та які вплинули на його прийняття. Вимоги прокурора в частині скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку заявлені до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області безпідставно, оскільки відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ГУ Держгеокадастру у Херсонській області не є органом реєстрації прав на нерухоме майно. Вимоги прокурора в частині зобов`язання [PERSON] повернути на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 6522987000:02:001:0120), розташовану за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, є законними та обґрунтованими (а.с.60-61). Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 28 лютого 2020 року, за клопотанням представника ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Остапенка Сергія Миколайовича. Представник позивача - Каховської місцевої прокуратури Херсонської області Кутіщева І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Глібова О.Д. в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, крім того вважає, що оскільки зазначений спір виник внаслідок неправомірних дій [PERSON] , тому судові витрати про справі має бути в повному обсязі покладено на відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.135), відзив на позов до суду не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову -державний реєстратор Херсонської міської ради Херсонській області Остапенко С.М. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, письмових пояснень на позов до суду не направляв. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Згідно ст. ст. 14, 13, 19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позовна заява прокурора містить обґрунтування підстав для здійснення прокурором представництва інтересів в суді, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, зокрема у зв`язку з тим, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області чи інший державний орган не може здійснювати захист інтересів держави через відсутність повноважень щодо звернення до суду у даних правовідносинах. Суд вважає, що прокурор набув статусу позивача на підставі ч. 5 ст. 56 ЦПК України у зв`язку з відсутністю органу, який може здійснювати захист інтересів держави у правовідносинах, що виникли, та відсутності у ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повноважень щодо звернення до суду. Згідно з ч. 2, п. «в» ч. 3, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст.118 Земельного кодексу України, який передбачає: подачу заяви до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Постановою Кабінетів Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 «Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» закріплюється першочерговість забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції. Відповідно до положень зазначеної постанови Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність у межах норм безоплатної приватизації повинні визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія пунктів 19 і 20 частини першої статті 6, пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (учасникам антитерористичної операції). За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання. Таким чином, надання у власність земельних ділянок учасникам АТО здійснюється у порядку, визначеному ст. 118 ЗК України, за умови, що учасник бойових дій не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер 6821280400:03:001:0003, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Бедриковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, право власності на яку отримав на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.12.2015 року № 22-7289-СГ. Право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] - 28.01.2016 року за № 13110154 (а.с.9-11,98). Отже, з моменту реєстрації права власності на земельну ділянку 28.01.2016 року відповідач [PERSON] 28.01.2016 року реалізував своє право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, передбачене ст. 116 Земельного кодексу України. Таким чином, [PERSON] в повному обсязі, використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної власності або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в межах граничних норм, передбачених ст. 121 ЗК України. Разом з тим, 01.02.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності в межах території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області. В заяві [PERSON] , крім іншого зазначив, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ним не використовувалось (а.с.17, 62). В подальшому, 16.05.2018 року [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою для передачі у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.15). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 31.05.2018 року № 1986-СГ затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6522987000:02:001:0120 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області (а.с.18). 06.06.2018 року державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Остапенко С.М. зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 6522987000:02:001:0120) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області /запис про право власності №26551787/, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.12-14). Згідно ч. 1 ст. 15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Суд вважає, наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області № 1986-СГ № від 31.05.2018 року про надання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер 6522987000:02:001:0120) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради, Іванівського району, Херсонської області необхідно визнати недійсним, оскільки в порушення норм ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій», видаючи наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області не перевірило відсутність перешкод для надання у власність відповідачу [PERSON] земельної ділянки за даним видом використання, не відмовило у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та у передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] . Суд не приймає до уваги заперечення відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області в тій їх частині, що відповідач [PERSON] ввів в оману ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та повинен повністю нести відповідальність за позовом, оскільки на ГУ Держгеокадастру у Херсонській області законом покладено обов`язок здійснювати контроль за дотримання земельного законодавства фізичними особами під час реалізації права на землю. Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 6522987000:02:001:0120, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області був наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 31.05.2018 року № 1986-СГ. Тобто реєстрація права власності є похідним від спірного наказу, а тому із визнанням даного наказу недійсним, підлягає скасуванню і проведена за ним державна реєстрація речових прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 2,0 га (кадастровий номер 6522987000:02:001:0120), розташована за межами населених пунктів на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання; визнана недійсною правова підстава набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку (наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області № 1986- СГ від 31.05.2018 року про надання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер 6522987000:02:001:0120)), то земельна ділянка підлягає поверненню до державної власності. Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з 01.01.2020 року за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру становить у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2102 грн. При зверненні 08.01.2020 року до суду з даним позовом прокуратурою Херсонської області, згідно платіжного доручення №2051 від 23.12.2019 року, сплачено судовий збір в розмірі 6306,00 грн. (а.с.1), тобто по 2102,00 грн. за кожною з вимог (три позовні вимоги немайнового характеру). Оскільки позов задоволено повністю, тому судовий збір в розмірі 6306,00 грн. слід стягнути з відповідачів [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у рівних частках, тобто по 3153,00 грн. з кожного.

Outcome: approved