Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2018 року справа за єдиним унікальним номером 754/7615/18, номер провадження 2/754/5097/18 була передана судді Грегуль О.В.. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 червня 2018 року під головуванням судді Грегуль О.В. було заявлено самовідвід. Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2018 року справа № 754/7615/18, номер провадження 2/754/5097/18 була передана судді Бабко В.В. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 червня 2018 року було відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON], посилається на те, що відповідно до ордера № 03175 від 23.05.2008 на сім'ю із шести осіб була надана трикімнатна квартира [ADDRESS] В даній квартирі зареєстровані позивач, її неповнолітня донька - [PERSON], її колишній чоловік - [PERSON], а також [PERSON], її малолітній син - [PERSON], [PERSON]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12.02.2018 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. З жовтня 2017 року відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідачем у встановлений судом строк не надіслано до суду відзиву на позовну заяву, інших клопотань також не надходило. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак судова повістка повернулась до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", тому судом було розміщено оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада". В судовому засіданні треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили суд позов задовольнити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. До суду надійшла заява представника Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Пожар В.М. про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України. Згідно із ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно із ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцязнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи із вимог ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп-2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема, позовна заява) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та їм правовідносини. Відповідно до ордеру № 03175 серія Б від 23.05.2008 року, який виданий [PERSON] на право з сім'єю з шести осіб зайняття жилого приміщення, жилою площею 56,34кв.м., яке складається з трьох кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Ордер виданий на склад сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Актів обстеження квартири від 17 січня 2018 року, 15 березня 2018 року, 18 травня 2018 року, мешканці будинку [ADDRESS] підтверджують факт, що [PERSON], [INFO], зареєстрований, але не проживає в квартирі [ADDRESS]. Даний акт підписаний начальником ЖЕД-319 [PERSON]. Відповідно ст. 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, не надав доказів поважних причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його такими, що втратив право користування квартирою № 121 по вулиці Милославська, 12-А в м.Києві. Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 704, 80 грн.

Outcome: approved