Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 14.09.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїм підписом підтвердив, що Умови надання банківських послуг та Правила користування платіжною карткою складають між ним та банком договір. Відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 15332,79 грн., з яких: 4995,13 грн. - заборгованість за кредитом, 5345,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3785,92 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 706,32 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що договір пролонговувався, картковий рахунок відкритий на невизначений строк, особа особисто подала заяву про підвищення ліміту, отримала картку і користувалася коштами. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відповідач не отримував картку, відповідно не користувався коштами. Разом з тим, просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1055,1066,1069 ЦК України. Відповідно до ст.ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно дост. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін пов'язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 14.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, який складається з заяви, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів. Підписавши зазначену заяву, відповідач погодився з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, видано платіжну картку та надано можливість користуватись кредитними коштами з початковим лімітом в розмірі 1000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості. Суд не бере до уваги твердження відповідача про неотримання ним картки і, відповідно, не користування ним коштами, оскільки як вбачається з його особистої заяви, наявної в матеріалах кредитної справи (а.с.66), відповідач подавав заяву про підвищення карткового ліміту, в якій чітко зазначив номер картки, що свідчить про його поінформованість про картку, рахунок та її наявність в нього. Доказів в підтвердження своїх заперечень відповідач не надав. Відсутність підпису останнього в заяві про отримання картки та ненадання позивачем журналу видачі карток, при наявних доказах, не спростовують факт отримання відповідачем картки. Відповідно до пункту 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, право зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Як вбачається з виписки по особовому рахунку кредитний ліміт був збільшений до 5000,00 грн., про що також подавав заяву позичальник. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, а також з виписки з особового рахунку вбачається, що відповідач користувався карткою та здійснював оплату за товари та послуги протягом 2007-2009 років (а.с.41-64), а внаслідок неналежного виконання умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 15332,79 грн., з яких: 4995,13 грн. - заборгованість за кредитом, 5345,42 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3785,92 грн. - заборгованість по комісії, а також штрафи: 500,00 грн. - фіксована частина, 706,32 грн. - процентна складова. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання. Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст.526,527,530 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень ст.625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530,631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. У випадку виникнення заборгованості по картковому рахунку позичальника останній зобов»язуєтсья погашати заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. За порушення строків платежу за будь-яким грошовим зобов'язанням згідно кредитного договору більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. При укладені сторонами договору фіксована складова штрафу встановлена в розмірі 250 грн. Згідно пункту 5.2. Умов та Правил надання банківських послуг, у випадках порушення Держателем умов даного Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у визначеній Банком частині. Пунктом 2 Умов та Правил надання банківських послуг визначено терміни та поняття, відповідно до яких, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань Держателя, які щомісячно належать до сплати Держателем протягом строку дії Карти. Мінімальний обов'язковий платіж є обов'язковим для Держателя платіжних карт, здійснюючих операції по кредитній схемі. Строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним картам з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем визначений в Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту (пункт 5.3. Розділу ІІ ). В даному випадку таке погашення заборгованості здійснюється щомісячно за попередній місяць в розмірі 7% від заборгованості до 25 числа місяця наступного за звітним. Відповідно до умови Заяви та пункту 4.1 Розділу ІІ Умов та Правил надання банківських послуг, погашення заборгованості по кредиту може здійснюватися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання коштів з інших карт. Згідно наданої Банком виписки по картковому рахунку останнє надходження для поповнення карткового рахунку було проведено 30.06.2009 року (а.с.46), а з 31.07.2009 року виникла заборгованість, яка повинна бути погашена відповідно до умов договору Поряд зі встановленням порядку пролонгації строку дії договору (п.9.12. розділ 9 Умов і Правил надання банківських послуг) сторони встановили порядок і строки виконання боржником зобов'язань (внесення щомісячних мінімальних обов'язкових платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору (п.6.5., 8.6. Умов і Правил надання банківських послуг та п.5.3 Розділу ІІ Умов та Правил). Як зазначено вище, останнє перерахування коштів для поповнення карткового рахунку було проведено 30.06.2009 року. В подальшому, починаючи з липня 2009 року будь-яке погашення або шляхом внесення коштів, або шляхом перерахування Банком коштів з інших карт не здійснювалося. Таким чином, момент виникнення заборгованості слід рахувати з 31.07.2009 року, що також відображено в виписці з карткового рахунку.. Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 21.11.2013 року. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Ст.257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При вирішенні справи суд враховує також правовий висновок Верховного суду України по цивільній справі №6-116цс13, який є обов'язковим відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України. При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача, що картрахунок відкритий на невизначений строк, оскільки відповідно до пункту 9.3 Умов та Правил, картрахунки відкриті на невизначений строк, за виключенням настання умов, викладених в п.п. 9.6,9.7 Умов. Відповідно до пункту 9.6 Умов при відсутності на Картрахунку Карти грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для подовження дії Карти і ненадходження грошових коштів протягом 3 місяців з моменту спливу строку дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючим тарифам. Вказана комісія стягується банком по спливу вказаного в цьому пункті строку щомісячно. В разі, якщо залишок Картрахунку менший розміру комісії, установленої тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється у розмірі залишку коштів на Картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку карти останній закривається. Крім того, суд звертає увагу на пункт 9.1 Умов та Правил, відповідно до якого Держатель картки доручає банку зупинити або припинити дію картки, або відмовити в її продовженні, заміні чи видачі, якщо Держатель допустив більше одного разу прострочку погашення мінімального обов'язкового платежу. До того ж, відповідно до пункту 3.1.3. розділу ІІ договору Умов та Правил по закінчення строку дії картки строк дії продовжується банком на новий строк (шляхом надання картки з новим строком), якщо раніше не надійшло заяви про закриття карткового рахунку, а також при наявності коштів на рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій і при виконанні інших умов продовження, передбачених даним договором. Суд звертає увагу, що відповідач заяви про закриття карткового рахунку не подавав, проте коштів на рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій не було, наявна заборгованість не погашена, доказів надання картки з новим строком не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в позові. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed