Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

В провадженні Коростенського міськрайонного суду перебувала цивільна справа №279/5050/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Кредит Капітал", треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, страший державний виконавець Коростенського міського відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Веренчанська Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням суду від 28.10.2021 року позов задоволено. При ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Представник позивача, [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення у справі, а саме: стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., обгрунтувавши тим, що в при зверненні до суду було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 3000,00 грн. Додатково до справи було долучено копія договору про надання професійної правничої допомоги від 26.07.2021 року, акт наданих послуг від 01.11.2021 року, квитанцію про оплату в розмірі 3000,00 грн. Проедставник позивача [PERSON] в заяві до суду клопотав про розгляд заяви за його відсутності. Сторона відповідача, треті особи до суду не з`явились, що відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Ст.137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Судом встановлено, що 26.07.2021 року між адвокатським об`єднанням "ЛІГА ФОКС" та [PERSON] укладено договір про надання професійної правничої допомоги, а 01.11.2021 року складено акт наданих послуг. Факт надання правової допомоги підтверджено квитанцією про отримання коштів в розмірі 3000,00 грн. від 01.11.2021 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу та сплаченого судового збору, оскільки при постановленні рішенні у справі не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, тому згідно вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України є необхідним ухвалити по даній справі додаткове рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved