Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Харківській області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER] від 11.09.1997 року за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 8,50 в умовних кадастрових гектарах (пай № [NUMBER]), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське». [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 14.11.1969 року Краснофлагською сільською радою Ціліноградського району с. Оразак за актовим записом №45. [PERSON] померла [INFO] року. На день смерті [PERSON] проживала разом з позивачем в [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв фактично, а саме шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши її поховання, та вступивши в фактичне управління та володіння спадковим майном. Отримував пай за користування вищевказаною земельною ділянкою. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В.В. відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця. Згідно звіту про грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданого ПП «Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки 8,50 в умовних кадастрових гектарах, земельний пай № [NUMBER] (розміром 6,57 га), розташованої на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області становить 66520 грн. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 11.08.2017 року за № 29-20-0.23.18-839/109-17 встановлено, що відповідно до запису № 276 від 11.09.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Проходянське» на ім'я [PERSON] зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) не зареєстроване. Позивачу необхідно встановити, що сертифікат серія [NUMBER] розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах на право на земельну ділянку (пай) по КСП «Проходянське», зареєстрований та виданий на ім'я [PERSON], належить його матері [PERSON], яка померла [INFO] року, та встановити факт родинних відносин між ним-позивачем у справі та спадкодавцем - його матір'ю, у зв'язку з тим, що його прізвище значиться як «[PERSON]», а прізвище його матері в свідоцтві про смерть та в сертифікаті значиться як «[PERSON]». Вищевказана невідповідність унеможливлює вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку, так як нотаріус видати свідоцтво про право власності на спадщину позбавлена можливості. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе Представник Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову, справу просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - третя особа у справі в поданих до суду запереченнях позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Справу по суті просив проводити у відсутність представника третьої особи, що суд вважає за можливе. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER] від 11.09.1997 року за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 8,50 в умовних кадастрових гектарах (пай № [NUMBER]), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське». [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 14.11.1969 року Краснофлагською сільською радою Ціліноградського району с. Оразак за актовим записом №45. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] за актовим записом про смерть № 14. На день смерті [PERSON] проживала разом з позивачем в [ADDRESS] що підтверджується довідкою Проходівської сільської ради № 495 від 09.08.2017 року.. Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняв у відповідності до ст. 1268 ч. 3 ЦК України, у якій зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з письмової відповіді нотаріуса на адресу суду від 22.10.2017 року. З відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори від 04.09.2017 року за вих. № 1399\\01-16 вбачається, що в державну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, тобто інших спадкоємців, крім позивача не встановлено. Згідно звіту про грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданого ПП «Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки 8,50 в умовних кадастрових гектарах, земельний пай № [NUMBER] (розміром 6,57 га), розташованої на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області становить 66520 грн. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 11.08.2017 року за № 29-20-0.23.18-839/109-17 встановлено, що відповідно до запису № 276 від 11.09.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Проходянське» на ім'я [PERSON] зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) не зареєстроване. Позивач позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку з тих підстав, щосертифікат серія [NUMBER] розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах на право на земельну ділянку (пай) по КСП «Проходянське», зареєстрований та виданий на ім'я [PERSON], тобто в сертифікаті допущена помилка в написанні по-батькові спадкодавиці. Сертифікат належить [PERSON], що померла [INFO] року. Позивачеві необхідно встановити факт родинних відносин між позивачем у справі та спадкодавцем - матір'ю позивача, у зв'язку з тим, що прізвище позивача значиться як «[PERSON]», а прізвище його матері в свідоцтві про смерть та в сертифікаті значиться як «[PERSON]». За ст. 234 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення факту, що має юридичне значення, передбачене ст. 256 ЦПК України. Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту, що має юридичне значення, передбачене ст. 256 ЦПК України. Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України, а саме у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається справа про встановлення факту та про визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов'язане зі спором про право. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Згідно із ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності - є спадкування. В запереченнях до позовної заяви педставник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - третя особа у справі посилався на те, що позивач [PERSON] пропустив строк позовної давності, який з його точки зору розпочався з 08.02.2005 року, тобто зі спливом 6-місячного строку з моменту відкриття спадщини з [INFO] року. З такою позициєю представника 3-ї особи суд погодитися не може, так як [PERSON] прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживав разом з нею, з заявою про відмову від спадщини не звертався. Крім того, як встановлено судом позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері, що передбачено ст. 1261 ЦК України. Стосовно строку позовної давності, то у відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто на дані правовідносини у відповідності до ч. 2 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначений позов пред'явлений в порядку цивільного судочинства на підставі п. 7 постанов Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання визначення юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за яким спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 268, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved