Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворого можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, що проявляється збудженістю, галюцинаторними розладами, тривогою, ляком, агресією, неадекватною поведінкою, що обумовлює небезпеку для оточуючих. 03.09.2019 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні заперечив відносно своєї госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечив проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи\~\~виявляє\~ реальні\~\~наміри\~ вчинити\~дії,\~\~що\~являють собою\~безпосередню\~небезпеку\~для неї\~чи\~оточуючих,\~або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 03.09.2019 року [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 за направленням лікаря швидкої медичної допомоги. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 03.09.2019 року, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, що проявляється збудженістю, галюцинаторними розладами, тривогою, ляком, агресією, неадекватною поведінкою, що обумовлює небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: медичною картою стаціонарного хворого № 6779 від 03.09.2019 року, заявою матері [PERSON] ; висновком комісії лікарів-психіатрів ХОПЛ №1 від 03.09.2019 року, згідно якого на момент огляду у [PERSON] відмічаються ознаки тяжкого психічного захворювання (параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу з стабільним дефектом), внаслідок якого хворий вчиняє дії небезпечні для оточуючих (конфліктує з оточуючими, погрожує, нецензурно виражається, не дотримується дистанції під час спілкування з лікарем, не реагував на зауваження, конфліктує з матір`ю, імпульсивний, непередбачуваний в поведінці, виказує маячні ідеї відношення, ставлення та переслідування, стан нестабільний, критика відсутня), тому потребує госпіталізації в примусовому порядку терміном до 3-х місяців. Крім того, свідок [PERSON] суду повідомила, що є матір`ю [PERSON] , що її син давно лікується, останні дні веде себе неадекватно, обзивав її, з кимось уявним розмовляв, йому кудись треба було бігти. Свідок вказала, що син останнім часом дуже агресивний, вона боїться за його життя і за життя інших людей та просила суд прийняти рішення про його госпіталізацію. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved