Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В Бродівський районний суд Львівської області звернулась з позовною заявою [PERSON], в якій просить надати дозвіл на тимчасові неодноразові виїзди за межі України та на отримання проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України в країни Шенген Зони, Туреччину та Єгипет у період канікул її сина [PERSON], [INFO], народженого в м. Броди до досягнення ним повноліття, з шістдесяти денним терміном перебування щорічно до досягнення сином повноліття, без згоди та супроводу батька [PERSON], зареєстрованого в [ADDRESS] в супроводі матері [PERSON]. В судове засідання позивач не з?явилася, однак подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з?явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу у 2008 року син [PERSON] постійно проживає з позивачкою. Відповідач після розірвання шлюбу вихованням сина не займається, матеріально допомогу не надає, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, життям дитини не цікавиться, всі питання щодо виховання вирішує позивачка самостійно, повністю самостійно опікується дитиною, виховує та утримує її. Крім цього, 13.11.2008р. Бродівським районним судом Львівської області винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини щомісячно від заробітку боржника і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.03.2014р. заборгованість по сплаті аліментів становить 21 650,16грн. На даний момент, для загального розвитку дитини та з метою розширення дитячого кругозору, позивачка має можливість вивезти сина [PERSON] на відпочинок за кордон, забезпечуючи відповідний належний рівень культурного та духовного розвитку сина в країнах Шенген Зони, Туреччині та Єгипеті під час канікул сина. Однак, позивачка зазначає, що має намір виїжджати за кордон разом з сином [PERSON] на нетривалий час, так як в Україні він навчається в школі, і має всі необхідні умови для нормального життя та розвитку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до змісту пункту 21 Постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків здійснюється за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно п.п. 17, 18 "Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини", в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорт батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини та те, що батько дитини [PERSON] своїми діями безпідставно перешкоджає матері дитини [PERSON] забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved