Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач 29.10.2015 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Черкаської філії про зобовязання вчинити дії та стягнення неправомірно нарахованої заборгованості, посилаючись на те, що 05.03.2014 року, він направив поштою на адресу ПАТ «Укртелеком» заяву про фактичне припинення ним користування послугою стаціонарним телефоном. Відтоді він не користувався стаціонарним телефоном та взагалі зняв телефонний апарат. 14.07.2015 року він повторно направив лист до ЧФ ПАТ «Укртелеком» з вимогою скасувати безпідставно нараховану абонплату за період після подання ним заяви про припинення користування телефоном. 28.07.2015 року на своє звернення від 14.07.2015 року, він отримав лист від відповідача, в якому зазначено, що письмових звернень від нього не зареєстровано і для припинення надання йому телекомунікаційних послуг, йому необхідно особисто звернутись з відповідною заявою до Центру обслуговування абонентів, маючи при собі документ, що підтверджує особу. Крім того, зазначили, що в березні 2015 року його заборгованість було передано до суду для стягнення її в судовому порядку. Вказує, що він є інвалідом по зору і не має змоги самостійно відвідати ПАТ Укртелеком та особисто написати заяву про припинення надання телекомунікаційних послуг. Крім того, позивач зазначив, що в вересні 2015 року ним була погашена заборгованість в повному обсязі, яка виникла до припинення ним користування стаціонарним телефоном. Просив суд зобовязати ЧФ ПАТ «Укртелеком» розірвати договір надання послуг на 05.03.2014 року та скасувати неправомірно нараховану відповідачем заборгованість з 05.03.2014 року. Позивач та його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що відповідно до п. 55 Правил, які містяться на сайті ПАТ «Укртелеком», припинення надання послуг може здійснюватися оператором за письмовою згодою абонента. Заяви на зняття послуг приймаються особисто у абонента при предявленні документа, що підтверджує його особу, зокрема паспорт, або від довіреної особи, яка повинна при собі документ, що підтверджує його повноваження як представника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. \~ Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа , яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] було укладено типовий договір про надання послуг електрозвязку. Правовідносини, що склались у зв'язку з укладенням угоди про надання послуг доступу до мережі Інтернет урегульовані Цивільним Кодексом України, Законом України "Про телекомунікації", нормами Закону України «Про захист прав споживачів», який визначає відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998р. №15), вирішуючи питання про характер правовідносин між споживачами та виробником (виконавцем), про наявність підстав і умов їх виникнення, про права й обов'язки сторін, суд має виходити як з норм Закону України від 12 травня 1991р. „Про захист прав споживачів", зі змінами внесеними ЗУ від 15.12.1993р. та від 30.06.1999р. (далі-Закону) і прийнятих згідно з ним нормативних актів, так і з відповідних норм Цивільного кодексу та іншого законодавства, що регулюють ті ж самі питання і не суперечать Закону. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з вимогами статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В статті 525 ЦК України констатується, що одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього кодексу, інших актів цивільного законодавства в установлений законом або договором строк. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно п.1 Договору підприємство звязку надає послуги елекрозвязку, перераховані в додатку 1, і безплатні послуги, перераховані в додатку 2. Відповідно до п.3.1.2. Договору споживач має право у разі відсутності потреби в послугах електрозвязку відмовитись від їх отримання та припинити дію Договору. Дату відмови повідомити Підприємству Звязку письмовою заявою не пізніше ніж за 10 днів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 05.03.2014 року, він направив поштою на адресу ПАТ «Укртелеком» заяву про фактичне припинення ним користування послугою стаціонарним телефоном. Однак доказів, які б підтверджували направлення ним заяви про фактичне припинення Договору саме 05.03.2014 року позивачем не надано. Разом з тим, позивачем надано заяву від 14.07.2015 року, адресовану ПАТ «Укртелеком», відповідно до якої він просить зняти нарахування абонентської плати, починаючи з 05 березня 2014 року та телефонний номер 45-74-26. З відповіді ПАТ «Укртелеком» № 71і200-05-716 від 28.07.2015 року на заяву позивача від 14.07.2015 року вбачається, що за зверненням позивача було проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що письмових звернень від нього щодо зняття телефону № 45-74-26 у Центрі обслуговування абонентів (ЦОА) № 1 м.Черкаси не зареєстровано та посилаючись на п. 55 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №295 від 11.04.2012 року, рекомендовано йому особисто звернутись з відповідною заявою, маючи при собі документ, що підтверджує особу, до Центру обслуговування абонентів № 1 ПАТ «Укртелеком» та сплатити заборгованість. Однак, твердження відповідача про те, що позивач повинен був особисто звернутись до Центру обслуговування абонентів з заявою про припинення надання йому послуг суперечить чинному законодавству, оскільки відповідно до п.55 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №295 від 11.04.2012 року припинення надання послуг (послуги) може здійснюватися оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом: за письмовою заявою абонента у строк, що не перевищує семи календарних днів з моменту отримання оператором заяви, якщо більший строк не зазначений у заяві, крім перенесення абонентського номера. Жодних посилань на те, що особа повинна особисто звернутись з заявою про припинення надання їй послуг електрозвязку дані правила не містять. Тому, враховуючи те, що заяву про припинення надання послуг електрозвязку позивачем надіслано 14.07.2015 року, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача розірвати типовий договір про надання послуг електрозвязку укладеного між ВАТ «Укртелеком» та [PERSON] з 24.07.2015 року відповідно до п.3.1.2. Договору та скасувати з 24.07.2015 року нараховану позивачу заборгованість. Згідно п.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial