Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2001/1207/98-021 від 28.12.2007 року, яка складає 31593,98 в США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 252530 гривень 68 копійок;, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 30435,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 243266 гривень 96 копійок; заборгованість за процентами - 1014,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 8104 гривень 90 копійок ; нарахована пеня - 144,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ дату розрахунку складає 1158 грн. 83 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру 7, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ощєпкова, буд.13., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, виселити та зняти з реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.12.2007 року [PERSON] уклав з ПАТ «Сведбанк» кредитний договір № 2001/1207/98-021, відповідно до умов якого Банк зобовязувався надати Позичальнику кредит в сумі 43000,00 USD, а Позичальник зобовязувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав. В забезпечення виконання зобовязань за договором № 2001/1207/98-021 від 28.12.2007 року, Банк та [PERSON], уклав Іпотечний договір № б/н від 28.12.2007 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано 2-кімнатну квартиру№7 за адресою: м. Харків, Ощєпкова, буд.1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10.04.2007 року за реєстрованим № 1137, витяг з Державного реєстру правочинів за №3814412 від 10.04.2007 року, тим же нотаріусом зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14235845 від 13.04.2007 троку, реєстраційний № 17828630, запис № П-8-9496 в книзі №1, предмет іпотеки має загальну площу 47,2 кв м, житлову площу 30,8 кв м і складається з 2 кімнат в придатному для житла стані. 28.11.2012 року Банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу № 15 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Відповідача за зобовязаннями по кредитному договору № 2001/1207/98-021 від 28.12.2007 року та Іпотечному договору № б/н 12/28/2007 року. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.10.2013 р. заборгованість [PERSON] за Кредитним догові становить 31593,98 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку склала 252530,68 гривень, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 30435,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 243266 гривень 96 копійок; заборгованість за процентами - 1014,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 8104 гривень 90 копійок ; нарахована пеня - 144,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ дату розрахунку складає 1158 грн. 83 коп. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, пояснив суду про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] , третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи були попереджені заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явився в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні із наявних матеріалів справи достовірно встановлено, що 28.12.2007 року [PERSON] уклав з ПАТ «Сведбанк» кредитний договір № 2001/1207/98-021, відповідно до умов якого Банк зобовязувався надати Позичальнику кредит в сумі 43000,00 доларів США, а Позичальник, в свою чергу, зобовязувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за договором № 2001/1207/98-021 від 28.12.2007 року, ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], уклали Іпотечний договір № б/н від 28.12.2007 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано 2-кімнатну квартиру№7 за адресою: м. Харків, Ощєпкова, буд.1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10.04.2007 року за реєстрованим № 1137, витяг з Державного реєстру правочинів за №3814412 від 10.04.2007 року, тим же нотаріусом зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14235845 від 13.04.2007 троку, реєстраційний № 17828630, запис № П-8-9496 в книзі №1, предмет іпотеки має загальну площу 47,2 кв м, житлову площу 30,8 кв м і складається з 2 кімнат в придатному для житла стані. Свої зобов'язання Позивач виконав цілком і в обумовлені у Кредитному договорі строк та сумі, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 43000,00 доларів США. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.10.2013 р. заборгованість [PERSON] за Кредитним догові становить 31593,98 USD, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку склала 252530,68 гривень, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 30435,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 243266 гривень 96 копійок; заборгованість за процентами - 1014,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 8104 гривень 90 копійок ; нарахована пеня - 144,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ дату розрахунку складає 1158 грн. 83 коп. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно статті 611 ЦК України одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені). 28.11.2012 року Банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу № 15 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до Відповідача за зобовязаннями по кредитному договору № 2001/1207/98-021 від 28.12.2007 року та Іпотечному договору № б/н 12/28/2007 року. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідно до ч.2 ст.590 ЦКУ заставодержатель набуває право звернення на стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦКУ іпотекою є застава нерухомого майна. Згідно з ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Умовами розділу 4 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за Договором іпотеки або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Підписанням Договору іпотеки Відповідач погодився, що у разі настання зазначених підстав Іпотекодержатель (Позивач) звертає стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст.7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлю основне зобовязання. Згідно ч.2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає початкову ціну для його подальшої реалізації. Згідно ч.1 ст.41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Таким чином, у звязку з непогашенням [PERSON] заборгованості за Кредитним договором, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved