Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим , що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №3348 від 14.06.2013р. та надано кредит в сумі 5000грн. з зобов'язаністю сплачувати відсоток за користування кредитом в розмірі 70%річних. Також, 14.06.2013р. між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №3348/1 та №3348/2 відповідно, згідно умов яких відповідачі [PERSON], [PERSON] взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями відповідача [PERSON], що випливають з кредитного договору №3348 від 14.06.2013р.. Станом на 11.07.2016р. сума заборгованості відповідача [PERSON] за даним кредитним договором становить 11231,48грн.. Позивачем було надіслано відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] письмові попередження про сплату боргу, неодноразово спілкувався по телефону, однак відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не прийняли заходів щодо погашення заборгованості за кредитом. Тому, позивач КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №3348 від 14.06.2013р. у розмірі 11231,48грн.. В уточненій позовній заяві позивач КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ вказав, що станом на 28.11.2016р. сума заборгованості відповідача [PERSON] за даним кредитним договором становить 9048,05грн., а тому позивач КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №3348 від 14.06.2013р. у розмірі 9048,05грн.. Представник позивача КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ у судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , надав до суду заяву , в якій просив розглядати справу за його відсутності , позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Оскільки представник позивача КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ в поданій до суду заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 19.01.2017р. на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.п. 1.1. , 2.1. , 3.1. , 9.2. , 9.3.1 , 9.5. кредитного договору №3348 від 14.06.2013р. , укладеного між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON], Кредитодавець зобов'язується надати Позичальнику кредит у сумі 5000грн. на засадах строковості , зворотності , цільового характеру використання , платності та забезпеченості , а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах , визначених цим Договором. Кредит надається строком на 24 фактичних місяців від дати надання позичальнику кредиту. Плата за користування кредитом (проценти) становить 70% річних. Цей договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та діє до повного виконання Сторонами власних обов'язків за цим Договором. Дія цього Договору припиняється після повного виконання Сторонами власних обов'язків згідно цього Договору. До правовідносин , пов'язаних з укладанням та виконанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 5 років (ст. 258 ЦК України). Відповідно до графіку платежів, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» по кредитному договору №3348 від 14.06.2013р., [PERSON] зобов'язана погашати виданий кредит у сумі 5000грн. протягом 14.06.2013р.- 14.06.2015р., сума основного платежу становить 400,16грн., яку необхідно внести не пізніше 25 числа кожного місяця, на суму залишку нараховується відсоток, відповідно до умов Договору. З даним графіком відповідач [PERSON] ознайомлена особисто, про що свідчить її підпис. Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 14.06.2013р., [PERSON] отримала в КС «Імперіал ЛТД» грошову суму по договору №3348 від 14.06.2013р. у розмірі 5000грн.. Відповідно до копії Договору поруки №3348/1 від 14.06.2013р., укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] (Поручитель), поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за кредитним договором №3348 від 14.06.2013р.. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором або якщо Кредитор протягом строків позовної давності не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до копії Договору поруки №3348/2 від 14.06.2013р., укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] (Поручитель), поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язання за кредитним договором №3348 від 14.06.2013р.. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором або якщо Кредитор протягом строків позовної давності не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до розрахунку заборгованості , виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість по Договору №3348 від 14.06.2013р. станом на 28.11.2016р. складає в загальному розмірі 9084,05грн. та складається з : заборгованість по сумі кредиту - 4880грн., заборгованість по відсоткам - 5260,14грн.. Будь-які докази щодо належного направлення до відповідачів [PERSON], [PERSON] та отримання ними вимог-претензій в матеріалах справи відсутні. При цьому суд зауважує, що припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати таке. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «пред'явлення вимоги» та «пред'явлення позову», як умови чинності поруки. Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України, стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Таким чином, судом встановлено, що станом на 28.11.2016р. відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором №3348 від 14.06.2013р.. Кредитором КС «Імперіал ЛТД» у відповідності до чинного законодавства України, протягом шести місяців з кінцевої дати погашення кредиту - 14.06.2015р. не пред'явлено вимоги до поручителів - відповідачів [PERSON], [PERSON], а позов до суду пред'явлений лише 21.07.2016р., тобто після спливу одинадцяти місяців з кінцевої дати погашення кредиту. За таких обставин , факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового засідання, а тому суд вважає, що позов КС «Імперіал ЛТД» м. Старобільськ до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі у розмірі 1378грн..

Outcome: partial