Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

Заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого 23.01.1998 року, виконавчим комітетом Новокаховської міської ради, на підставі розпорядження [NUMBER], оскільки в ньому вказано її ім`я « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] » . В судове засідання заявниці не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Новокаховської міської ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві, надісланій на адресу суду, також просив розглянути справу без його участі, відповідно до чинного законодавства, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів, а також, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.1976 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.200 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла її мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2017 року. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 від квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на праві спільної сумісної власності у рівних частинах: [PERSON] , [PERSON] та заявниці [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 23.01.1998 року. Разом з цим, при оформленні спадщини було виявлено розбіжності в написанні імені [PERSON] ): замість вірного [PERSON] , в свідоцтві про право власності [NUMBER] від 23.01.1998 року вказано «[PERSON]» Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки орган, який здійснював видачу та оформлення вказаного державного акту такі повноваження, відповідно до норм чинного законодавства, не здійснює, вбачається обмеження можливості заявниці в оформленні належним чином своїх прав та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, факт належності вказаного свідоцтва на право власності на житло заявниці підтверджується співпадіннями особистих даних зазначених у вказаному свідоцтві про право власності [NUMBER] від 23.01.1998 року та інших документах заявниці, які додані до матеріалів справи, в яких збігається прізвище, по-батькові, дата, місяць та рік народження заявниці та в яких її ім`я заявника зазначено « [PERSON] », а саме: паспорті громадянки України серії [NUMBER] від 07.02.2001 року, картці фізичної особи-платника податків від 16.10.2003 року, свідоцтві про право на спадщину за законом від 03.01.2019 року №5, Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.01.2019 року, атестаті про повну загальну середню освіту та додатку до нього від 12.06.1993 року. Вказані вище докази дають суду підстави вважати, що матеріали справи та доводи заявниці є належними та стверджені відповідними доказами, які містять інформацію, достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги [PERSON] . Судом також достовірно встановлений факт допущення помилки в написанні імені заявниці в правовстановлюючому документі. Таким чином, суд дійшов до висновку, що заявниця звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою належного оформлення своїх прав на майно та вільного розпорядження ним, оскільки на даний час є необхідність в оформленні своїх прав. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні імені заявниці в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації її, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та,

Outcome: approved