Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. У травні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті її покійного чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, і складається з житлових будинків по [ADDRESS]. Земельна ділянка під забудову була спочатку в 1936 році надана покійному батьку її покійного чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] року на підставі договору забудови, а у 1965 році земельна ділянка була зареєстрована за покійним на підставі рішення Словянського міськвиконкому. Вказала, що з 1936 року родина її покійного чоловіка, а потім і її з чоловіком родина мешкали по [ADDRESS]. В 1936 році було побудовано дерев'яний будинок, а в 1963 році побудовано новий цегляний будинок. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її покійний чоловік [PERSON] Покійна сестра її покійного чоловіка [PERSON] від спадщини відмовилась, та з 1985 року в будинку мешкає тільки її родина. В 2017 році позивач звернулась до нотаріальної контори з метою отримання документів на право на спадщину за законом, так як спадщину вона в силу ст.549 ЦК України в редакції 1963 року прийняла, однак документи не оформила. 27.03.2018 року державним нотаріусом Першої Словянської нотаріальної контори Макаровою Н.І. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивувала тим, що позивач не надала документів, які б підтверджували, що покійний [PERSON] був батьком [PERSON], та не надала правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на будинок. Зазначила, що отримати дублікат свідоцтва про народження її покійного чоловіка вона може тільки в архівній установі, який знаходиться у м. Донецьку. Просить суд, встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, та його покійним батьком [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] 2. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві,просила задовольнити позовну заяву. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, довіряє ведення своєї справи [PERSON] (а.с.57). 4. Представник відповідача Словянської міської ради в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, рішення просив винести на розсуд суду (а.с.49). ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4.Ухвалою суду від 02.07.2018 року по справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, витребувано з Першої Словянської державної нотаріальної контори довідку про рух спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, а також відомості про те чи звертався хто-небудь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини чи з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті вищезазначеної особи, а також запросити інформацію про те чи є заборона на відчуження спадкового майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] що залишилась після померлого, та чи було розпорядження спадкодавця на зазначене майно на момент смерті (а.с.53). ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] уклав зі Словянським комунальним відділом Словянської міської ради 11.11.1936 року Договір забудови № 418, відповідно до якого забудовнику було відведено земельну ділянку у [ADDRESS] 6. В 1936 року [PERSON] на вказаній вище земельній ділянці побудував будинок, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] 7. [INFO] року помер [PERSON], який постійно мешкав у будинку [ADDRESS] 8. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] 9. Спадкову справу після смерті [PERSON] було заведено 28.09.1985 року за № 710/1985 за заявою доньки [PERSON], яка відмовилась від спадщини після смерті батька (а.с.8). 10. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] став його син [PERSON], який прийняв спадщину фактично, згідно із ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с.8). 11. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.05.2017 року, 29.12.1959 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Виконкомі Андріївської селищної ради Слов'янського району Донецької області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 44, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с.11). 12. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.12.1997 року (а.с.12). 13. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 27.03.2018 року (а.с.10). 14. З копії Паспорту громадянина України серії [NUMBER], який видано 09.12.2002 року на ім'я [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 15. 27.03.2018 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої слов'янської державної нотаріальної контори з метою отримання документів на право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] 16. Постановою державного нотаріуса Першої слов'янської державної нотаріальної контори від 27.03.2018 року № 882/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з тим, що [PERSON] не надала правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], а також документи підтверджуючі родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). 17. Згідно Звіту про оцінку майна від 27.03.2018 року, оціночна вартість спірного нерухомого майна становить 89 300,00 грн. (а.с.22-23). V. Оцінка Суду. 18. Вирішуючи питання про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], суд виходить з наступного. 19. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. 20. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. 21. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. 22. У відповідність до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. 23. Встановлення даного факту для [PERSON] має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 24. На підтвердження факту родинних відносин позивачем надано: акт про фактичне проживання № 1207 від 27.06.2017 року з якого слідує, що [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] зі своїми батьками: [PERSON] та [PERSON], та помер за вказаною адресою [INFO] року (а.с.14); довідку № 1208 від 27.06.2018 року з якої вбачається, що [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми батьками - [PERSON] та [PERSON], та помер за вказаною адресою [INFO] року (а.с.13. 25. Крім того, у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що знайома з родиною [PERSON] з 1972 року, оскільки мешкає по сусідству. Вказала, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом із батьками у будинку, відносини між ними були родинні. [PERSON] називав сином [PERSON], а [PERSON] називав батьком [PERSON] Додала, що коли помер [PERSON], похованням займався його син та позивачка. 26. У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона була знайома з дитинства з померлим [PERSON], останній відносився до [PERSON], як до батька, та відповідно [PERSON] відносився як до сина до [PERSON] Після смерті батька, похованням займалися син та [PERSON] 27. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). 28. Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі суд, вважає, що вимога [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню. 29. Вирішуючи питання про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок, який розташований за [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці Словянської міської ради, площею 871 кв.м., слід зазначити наступне. 30. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. 31. Отже за змістом вказаних норм застосування ЦК України 2003 року до спадщини, яка відкрилася до набрання ним чинності можливе за двох умов: по-перше спадщина відкрилася і шестимісячний строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, і по-друге з моменту її відкриття і до 1 січня 2004 року спадщина не була прийнята ніким із наявних тоді на цю спадщину спадкоємців , яких як спадкоємців визначав ЦК України 1963 року. 32. Аналогічні роз'яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. 33. Таким чином, оскільки часом відкриття спадщини після померлого [PERSON] є [INFO] року, спадкові відносини в даному випадку регулюються положеннями ЦК УРСР (1963 року). 34. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. 35. Судом встановлено, що померлий [PERSON] заповіту не залишав, а тому спадщина після його смерті відкрилася за законом. 36. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. 37. Згідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. 38. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. 39. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. 40. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 41. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: -якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 42. Як було встановлено у судовому засіданні, [INFO] року помер [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його діти - [PERSON] та [PERSON] 43. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] 44. Донька померлого [PERSON] - [PERSON] після смерті батька звернулась з заявою про відмову від спадщини після смерті [PERSON] Однак, його син - [PERSON] в свою чергу від спадщини, яка залишилась після смерті батька не відмовився, а одразу після смерті батька вступив в управління та володіння спадковим майном, як того вимагає ст. 549 ЦК УРСР, однак за життя не оформив належним чином своїх спадкових прав на житловий будинок. 45. Після смерті [INFO] року [PERSON], позивачка, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із чоловіком, та після його смерті продовжила користуватись житловим будинком. 46. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. 47. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. 48. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). 49. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 50. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). 51. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 52. З врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що хоча [PERSON] у відповідних органах право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, не зареєстрував, однак з урахуванням того, що він фактично вступив в володіння спадковим майном, тобто фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] в розумінні ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), та до моменту своєї смерті користувався спадковим майном, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який складається з будинку А-1 загальна площа 77.1 кв.м., житлова площа 46.4 кв.м., будинку Б-1 загальна площа 45,5 кв.м.,житлова площа 18.5 кв.м., та господарських будівель та споруд: сараї, навіс - літера В,Г - г, вбиральня - літера Д, літній душ - літера Е, альтанки - літера Ж, гаражу - літера З, розташований за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці Словянської міської ради, площею 871 кв.м., як на майно, отримане в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, який належним чином не оформив своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. 53. При цьому, спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01.01.2004 року, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 54. Позивач, відповідно до позову не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати по справі.

Outcome: approved