Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У своїй заяві вказує на те, що його батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] вдома в м. Харцизьк, що підтверджується довідкою № 638 від 05.07.2019 року. Однак, зареєструвати його смерть заявник у встановленому законом порядку не може. [PERSON] звернувся до Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області для того, щоб зареєструвати смерть батька, однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подав лікарське свідоцтво про смерть від 12.07.2019 року № 369, дублікат лікарського свідоцтва про смерть від 05.07.2019 року № 353, видане ЦМЛ № 1 м. Харцизьк(факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України). У зв`язку з наведеним заявник не може зареєструвати смерть батька та реалізувати свої спадкові права. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив встановити факт смерті його батька [PERSON] . Представник заінтересованої особи Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату час та місце розгляду судового розгляду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що були присутні під час поховання [PERSON] у м. Харцизьку, який помер [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть. Суд, повно, всебічно дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази, дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.12.1990 року. Згідно дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 369 від 12 липня 2019 року, [PERSON] помер [INFO] в м. Харцизьк, смерть настала вдома по вул. [ADDRESS] , 5. [PERSON] , [INFO] , місце народження Житомирська область, Ружинський район, с. Белилівка, помер [INFO] в м. Харцизьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 липня 2017 року та свідоцтвом пропоховання серії [NUMBER] від 06 липня 2019 року, однак, відповідні документи на тимчасово окупованій території, які, відповідно до\~ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не є дійсними і не створюють юридичних наслідків, у зв`язку із чим заявник не може зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку. Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі пред`явлених документів, як вбачається з відповіді № 3680/14-01-09.7 від 17.09.2019 року. Відповідно п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 [INFO] №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1\~ст.315 ЦПК України). Згідно\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»\~визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України\~\~"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України.\~\~Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.\~\~Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону). Відповідно до п. 13\~постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5). Враховуючи те, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник [PERSON] не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть батька заявника [PERSON] , для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва та довідки про смерть [PERSON] згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved