Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому вказав, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 11.09.2007 року, отримав кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2018 року має заборгованість 65305,22 грн., яка складається з: 6110,89 грн. заборгованість за кредитом; 53106,37 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня і комісія 2502 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3085,96 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 65305,22 грн. станом на 31.03.2018 року, та судові витрати у розмірі 1762 грн., як сплачений судовий збір. 07.06.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2018 року, позовні вимоги задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» заборгованість за договором від 11.09.2007 року у розмірі 61719 грн. 26 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом 6110,89 грн.; заборгованість за процентами користування кредитом 53106,37 грн., пеня 2502 грн., а також судові витрати у розмірі 1665 грн. 09 коп., а в іншій частині позову відмовлено. 15.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись у тому числі на те, що у заяві позичальника процентна ставка не зазначена, у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк не мав права збільшувати відсоткову ставку за кредитним договором оскільки між сторонами був підписаний тільки один документ, який встановлював процентну ставку на рівні 22,8% річних, яка є фіксованою, і відповідно розмір відсотків має бути перерахований згідно до встановлені процентної ставки на рівні 22,8% річних. Пеня і комісія не передбачена підписаною між сторонами довідкою про умови кредитування. Представником АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» до суду наданий письмовий відзив на заяву про перегляд заочного рішення. У відзиві, окрім іншого вказано, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови сплати пені та штрафу. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена наказами банку. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами. Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2020 року, заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2018 року, було скасовано і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До суду від представника відповідача надавались заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнають частково, тільки в частині стягнення тіла кредиту, в іншій частині позову, просять відмовити, фактично посилаючись на мотиві викладені у заяві про перегляд заочного рішення. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 року, витребувано від АК КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.09.2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , виходячи із заборгованості за процентами, у вказаній довідці про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» виходячи з розміру в 1,9% на місяць(22,8% на рік), з моменту укладення договору(11.09.2007 р.) і станом по 31.03.2018 року. 01.07.2020 року до суду, від представника позивача, на виконання ухвали суду від 11.06.2020 року, було надано лист у якому, окрім обґрунтування мотивів стягнення суми заборгованості яка вказана у позовній заяві, вказано, що при укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою", Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, [PERSON] , 11.09.2007 року у ЗАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформив заяву на кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] підписав заяву, та тим самим виявив свою згоду з усіма її пунктами та зобов`язувався їх виконувати. Заява містить вказівку на встановлення кредитного ліміту в 250 грн. з базовою відсотковою ставкою в 1,9% на місяць. Суду також надано довідка від 04.10.2007 року про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, і також містить посилання на базову відсоткову ставку в 1,9% на місяць. Відповідно до позову, [PERSON] не виконував свої обов`язки за договором належним чином, та станом на 31.03.2018 року, сума заборгованості за кредитом становить 65305,22 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 6110,89 грн.; заборгованість за процентами користування кредитом 53106,37 грн., пеня і комісія 2502 грн., а також штрафи: фіксована частина 500 грн., процентна складова 3085,96 грн. Як доказ укладення договору з відповідачем, банк також надав Умови та правила надання банківських послуг, у тому числі в обґрунтування стягнення штрафів і пені. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (постанова Палати від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені і штрафів, надані банком Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Матеріали справи не містять доказів про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Що стосується посилання позивача на заборгованість по комісії. Обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, однак позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу, не вказано, що із суми в 2502 грн. становить комісію, а що пеню. Підписана сторонами заява не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду,враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відповідно до наданої суду виписку по рахунку відповідача, за період з 15.10.2007 року кредитній ліміт змінювався. Так 15.10.2007 року кредитній ліміт складав 250 грн., з 24.01.2008 року складав 500 грн., з 22.03.2008 року складав 7600 грн., з 18.04.2009 року складав 6900 грн., 24.09.2009 року складав 6470 грн., з 19.08.2015 року і по 31.03.2018 року складав 6120 грн. Відповідачем фактично визнається заборгованість за тілом кредиту в 6110,89 грн., яка знаходиться в межах кредитного ліміту, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами. Відповідно до норм ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. В заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем, визначається базова відсоткова ставка за кредитним лімітом в 1,9% на місяць(або 22,8% на рік), з розрахунку 360 днів у рік. Будь яких посилань на можливість збільшення відсоткової ставки заява від 11.09.2007 року, та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 04.10.2007 року, не містять. В розрахунку, наданого позивачем до позовної заяви, нараховується заборгованість по відсоткам за період з 11.09.2007 року по 31.12.2012 року у розмірі 22,8% річних, по 29.08.2014 року у розмірі 30% річних, по 31.01.2015 року у розмірі 34,8% річних, по 31.03.2018 року у розмірі 43,2% річних. Позивачем не надано суду підтвердження про належне повідомлення відповідача про зміну базової % ставки. Таким чином суд вважає, що відсотки за користування кредитними коштами повинна була розраховуватись виходячи з базової відсоткової ставки в 1,9% на місяць за кредитним лімітом. Ухвалою суду було витребувано від позивача розрахунок заборгованості за процентами, виходячи з розміру в 1,9% на місяць(22,8% на рік), з моменту укладення договору(11.09.2007 р.) і станом по 31.03.2018 року. Однак позивачем відповідний розрахунок не надано. При самостійному розрахунку, суд виходить з того, що з 15.10.2007 року кредитній ліміт складав 250 грн., з 24.01.2008 року складав 500 грн., з 22.03.2008 року складав 7600 грн., з 18.04.2009 року складав 6900 грн., 24.09.2009 року складав 6470 грн., з 19.08.2015 року і по 31.03.2018 року складав 6120 грн. За період з 15.10.2007 року по 24.01.2008 року дії кредитного ліміту в 250 грн.(100 днів) при % ставці в 1,9% на місяць(22,8% на рік,з розрахунку 360 днів у рік), відсотки за користування становлять 16 грн.(250 грн. Х 22,8% / 360 Х 100 днів). За період з 24.01.2008 року по 22.03.2008 року дії кредитного ліміту в 500 грн.(57 днів) при % ставці в 1,9% на місяць(22,8% на рік,з розрахунку 360 днів у рік), відсотки за користування становлять 17,67 грн.(500 грн. Х 22,8% / 360 Х 57 днів). За період з 22.03.2008 року по 18.04.2009 року, дії кредитного ліміту в 7600 грн.(391 днів) при % ставці в 1,9% на місяць(22,8% на рік,з розрахунку 360 днів у рік), відсотки за користування становлять 1880,71 грн.(7600 грн. Х 22,8% / 360 Х 391 днів). За період з 18.04.2009 року по 24.09.2009 року, дії кредитного ліміту в 6900 грн.(158 днів) при % ставці в 1,9% на місяць(22,8% на рік,з розрахунку 360 днів у рік), відсотки за користування становлять 690,46 грн.(6900 грн. Х 22,8% / 360 Х 158 днів). За період з 24.09.2009 року по 19.08.2015 року, дії кредитного ліміту в 6470 грн.(2154 днів) при % ставці в 1,9% на місяць(22,8% на рік,з розрахунку 360 днів у рік), відсотки за користування становлять 8809,86 грн.(6470 грн. Х 22,8% / 360 Х 2154 днів). За період з 19.08.2015 року по 31.03.2018 року, дії кредитного ліміту в 6120 грн.(954 днів) при % ставці в 1,9% на місяць(22,8% на рік,з розрахунку 360 днів у рік), відсотки за користування становлять 3691,98 грн.(6120 грн. Х 22,8% / 360 Х 954 днів). Загальний розмір відсотків становить 15106,68 грн. Із розрахунку заборгованості, наданого суду позивачем, вбачається, що за період з 11.09.2007 року по 31.03.2018 року, відповідачем погашено процентів на загальну суму 15221,43 грн. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність заборгованості відповідача зі сплати процентів за користуванням кредитом. Таким чином станом на 31.03.2018 року заборгованість відповідача складає 6110,89 грн., а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial