Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачці на підставі договору дарування квартири від 06 грудня 2007 року, укладеного між нею з однієї сторони і [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В цій квартирі зареєстровані сторони по справі, які є матір`ю та сином. В 2008 році відповідач виїхав в Італію і з того часу постійно проживає там. На даний час він є громадянином Італійської республіки і останній раз він приїжджав в Україну на декілька днів в 2012 році і з того часу він жодного дня не проживав в цій квартирі. Комісією ТОВ "Житловик-Дубно" складено акти про непроживання [PERSON] з 2008 року. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні та облаштуванні житла участі не бере, його особистих речей в будинку немає і взагалі будинком не цікавиться. Неодноразово зверталась до відповідача із проханням знятися з реєстрації, оскільки це перешкоджає їй у здійсненні права власності на житло, а також у оформленні субсидії на комунальні послуги, однак він не відреагував на її прохання. Вважає, що [PERSON] , який без поважних причин не проживає в квартирі по місцю реєстрації вже більше 13 років, перешкоджає позивачці належним чином розпоряджатись своїм майном, а тому втратив право користування житловим приміщенням. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивача [PERSON] просить розглянути справу у відсутність позивача та його, позовні вимоги повністю підтримує і просить задовольнити (а.с. 43). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, з клопотаннями чи заявами по суті не звертався. Викликаний в судове засідання, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади (а.с.41). У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, з урахуванням положень ст.ст. 280-282 ЦПК України, розгляд справи здійснювався в заочному порядку за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 06 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Стадійчук О.В., зареєстрованого в реєстрі за №7375, укладеного між нею з однієї сторони і [PERSON] та [PERSON] з іншої сторони, на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Комісією ТОВ "Житловик-Дубно" складено акти про непроживання №22 від 27.02.2020 та №99 від 22.09.2021, зі змісту яких встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року (а.с.14, 15). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). V. Мотивована оцінка і висновки суду. Дослідивши докази, суд робить висновок, що факт не проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] понад 6 місяців підтверджується сукупністю письмових доказів. Отже, власник майна [PERSON] не може вільно реалізовувати свої права на розпорядження та користування власним майном. Одночасно зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи усе вищевикладене, суд задовольняє позов.

Outcome: approved