Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворої можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, депресивний тип, через що вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. 27.07.2017 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дала усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо її госпіталізації в стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на шизоафективний розлад, депресивний тип. У хворої критика до власного стану відсутня, хвора напружена, підозріла, тривожна, імпульсивна. Під час обстеження хвора усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, через що хвора виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 27.07.2017, поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 4727 від 26.07.2017, відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу. Тому хвора потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. В той же час, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що строк госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу може бути обмежений одним місяцем. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved