Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гудвіл 7» про стягнення частини кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свій позов тим, що 14 березня 2007 року між ЗАТ «Банк НБР», правонаступником якого є ВАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого, в свою чергу, є ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Гудвіл 7» укладено договір про відкриття кредитної лінії №60-В/07 в сумі 3 860 000 дол. США. В цей же день, з метою забезпечення своєчасного та повного виконання позичальником ТОВ «Гудвіл 7» зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії, між банком та [PERSON] укладено договір поруки№60-В/07-ПЗ, згідно умов якого поручитель та боржник за несвоєчасне або неналежне виконання зобов'язань несуть солідарну відповідальність. В подальшому до кредитного договору та договору поруки вносилися зміни, відповідно до яких збільшився розмір відсотків з 13,5 % до 15,5% річних за користування кредитом. ТОВ «Гудвіл 7» зобов'язань за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує, а тому позивач - ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» просить стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті процентів за договором про відкриття кредитної лінії №60-В/07 від 14 березня 2007 року та додаткових угод до нього, за період з 01 лютого 2010 року по 08 вересня 2011 року у сумі 916 408 дол. США 87 цен. та пеню за період з 01 лютого 2010 року по 08 вересня 2011 року у сумі 1 070 164 дол. США 87 цен., що загалом складає 1 986 573 дол. США 74 цен., що в еквіваленті становить 15 840 144 грн. 37 коп., як з солідарного боржника. Не погоджуючись з первісним позовом [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" про визнання, укладеного між сторонами, договору поруки №60-В/07-ПЗ від 14 березня 2007 року з внесеними до нього змінами, щодо забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №60-В/07 від 14 березня 2007 року таким, що припинив дію. Посилаючись при цьому на те, що позивачем за первісним позовом пропущено встановлений ч.4 ст.559 ЦПК України шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання для звернення з відповідною вимогою до поручителя, відтак, договір поруки є таким, що припинив дію. Позивач за первісним позовом в судовому засіданні позов підтримав, просив суд первісний позов задовольнити, зустрічний позов вважав необґрунтованим, заперечував проти його задоволення, посилаючись на те, що ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» звертався до відповідача за первісним позовом, як з вимогами, так і з позовом про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії на підставі договору поруки, а тому порука не може вважатися такою, що припинена. Крім того, згідно п. 6.4 договору поруки встановлено, що він припиняється у випадку належного виконання боржником або поручителем усіх зобов'язань передбачених кредитним договором. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом проти первісного позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що згідно з умовами договору про відкриття кредитної лінії №60-В/07 від 14 березня 2007 року з відповідними змінами кінцевий термін повернення кредиту настав 31 жовтня 2010 року, тобто банк мав право звернення до суду про виконання поручителем порушеного зобов'язання боржника щодо повернення частини кредитної заборгованості починаючи з 31 жовтня 2010року, протягом 6 наступних місяців,а саме до 31 квітня 2011 року. Проте банк звернувся до суду 27 вересня 2011 року, тобто поза межами встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України строку, а тому договір поруки №60-В/07-ПЗ від 14 березня 2007 року має бути визнаний таким, що припинив свою дію. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача за первісним позовом - ТОВ «Гудвіл 7» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В ході розгляду справи судом встановлено, що 14 березня 2007 року між ЗАТ «Банк НБР», правонаступником якого є ВАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого, в свою чергу, є ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Гудвіл 7» укладено договір про відкриття кредитної лінії №60-В/07. В подальшому в кредитний договір вносились зміни, договорами про внесення змін №1 від 01 червня 2007 року, №2 від 13 березня 2008 року, №3 від 13 листопада 2008 року,№4 від 29 грудня 2008 року. Відповідно до умов вищевказаного договору про відкриття кредитної лінії (зі змінами) банк відкрив боржнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 3 860 000 дол. США строком до 31 жовтня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідно до п.1.2. договору про відкриття кредитної лінії, передбачалось щомісячне зменшення ліміту кредитної лінії відповідно до встановленого графіку. Згідно п. 1.3 договору про відкриття кредитної лінії розмір процентної ставки за користування кредитом складав 13,5%річних . Починаючи з 01 червня 2007 року розмір процентної ставки за користування кредитом складав 13 % річних. Починаючи з 13 листопада 2008 року розмір процентної ставки складав 15,5% річних. Відповідно до п. 6.6 договору про відкриття кредитної лінії, передбачалося, що ТОВ «Гудвіл 7» зобов'язане щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 3 (трьох) робочих днів місяця, наступного за тим, за який вони нараховані. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №60-В/07 від 14 березня 2007 року, банком було укладено ряд забезпечувальних договорів, у тому числі, договір поруки з [PERSON] № 60-В/07-ПЗ від 14 березня 2007 року (зі змінами, внесеними договорами про внесення змін від 13 березня 2008 року, 13 листопада 2008 року ) посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1197, згідно умов якого [PERSON] зобов'язалася перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ТОВ «Гудвіл 7» зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії (а.с. 34-41). Через неналежне виконання ТОВ «Гудвіл 7» договірних зобов'язань, згідно розрахунку банку, станом на 27 вересня 2011 року, заборгованість боржника по сплаті процентів та пені за договором про відкриття кредитної лінії №60-В/07 від 14 березня 2007 року та додаткових угод до нього, за період з 01 лютого 2010 року по 08 вересня 2011 року загалом складає 1 986 573 дол. США 74 цен., що в еквіваленті становить 15 840 144 грн. 37 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір поруки, як різновид договірних зобов'язань, врегульований ст.553 - 559 чинного Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п. 6.4 договору поруки встановлено, що він припиняється у випадку належного виконання боржником або поручителем усіх зобов'язань передбачених кредитним договором, а також з інших підстав, передбачених законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251 ЦК України, ч.2 с.252 ЦК України). Саме така позиція щодо справ цієї категорії викладена в постанові Верховного Суду України від 18 липня 2012 року №78цс 12. Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За роз'ясненнями Пленуму ВССУ, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, за умовами кредитного договору та договору поруки від 14 березня 2007 року з відповідними змінами, кінцевий термін повернення кредиту в межах кредитної лінії визначений сторонами 31 жовтня 2010 року, що є строком виконання основного зобов'язання за кредитним договором. За таких обставин, у визначенні ч.4 ст.559 ЦК України, у ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» виникло право звернення до суду про виконання поручителем ([PERSON].) порушеного зобов'язання боржника (ТОВ «ГУДВІЛ 7») щодо повернення кредиту, починаючи з 31 жовтня 2010 року протягом наступних 6 місяців. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернувся до суду із позовом до [PERSON] у вересні 2011 року, тобто після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку, який сплив 31 квітня 2011 року. Посилання позивача за первісним позовом на те, що банк звертався 16 листопада 2009 року з позовом до суду про стягнення з солідарних боржників, у тому числі з [PERSON] заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 14 березня 2007 року за інший період, а також направляв 27 січня 2010 року вимогу про дострокове повернення повної суми заборгованості за вказаним кредитним договором, не беруться судом до уваги, так як дані вимоги були пред'явлені ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до закінчення строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, та як вказує представник позивача за первісним позовом - за інший період. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що дія договору поруки №60-В/07-ПЗ від 14 березня 2007, що укдалений між сторонами, припинив свою дію, а тому приходить до висновку про задоволення зустрічного позову, а, виходячи з цього, відсутності підстав для задоволення вимог позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] процентів та пені за договором про відкриття кредитної лінії №60-В/07 від 14 березня 2007 року та додаткових угод до нього, за період з 01 лютого 2010 року по 08 вересня 2011 року в загальній сумі 15 840 144 грн. 37 коп.

Outcome: approved