Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], в якому вказує на те, що на підставі договору дарування від 18.01.2013 року останній разом з [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] по 1/2 частині кожен. На час набуття права власності на вказану квартиру у ній був зареєстрований [PERSON], який в ній не проживає, жодного разу не з'явився до квартири, не несе витрат з її утримання. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Ухвалою суду від 22.01.2014 року третю особу Ленінський районний сектор у м. Полтави Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області замінено на належну - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області. Ухвалою суду від 11.02.2014 року позов [PERSON] в інтересах [PERSON] в частині позовних вимог про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду за клопотанням позивача та його представника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Третя особа [PERSON] в судовому зсіданні позов [PERSON] підтримала, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення в газеті "Зоря Полтавщини", до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Представник третьої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника, зазначив, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 18.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр. № 86, в рівних частинах по 1/2 кожен. З січня 2013 року позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] володіють та користуються вказаним нерухомим майном, несуть витрати з його утримання, а [PERSON] постійно проживає за даною адресою. Згідно довідки Житлового кооперативу "Комета" № 127 від 11.12.2013 року у квартирі за [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] з січня 2013 року не проживає в [ADDRESS], вказаним житловим приміщенням не користується, жодного разу за цією адресою не з'явився, особистих речей відповідача у квартирі немає, жодної участі в догляді за квартирою та в її утриманні не бере. Згідно Акту від 30.12.2013 року, складеного позивачем [PERSON] в присутності співвласника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON] з 18.01.2013 року в квартирі за адресою: [ADDRESS], не проживає, особисті його речі за даною адресою відсутні, витрати по утриманню даного житлового приміщення не несе. Вищевказані обставини підтвердили в судовому засіданні також позивач [PERSON]., третя особа [PERSON] та свідок [PERSON], які підтвердили, що не знайомі з гр. [PERSON] й ніколи його не бачили, жодного разу в спірній квартирі відповідач не з'явився, його особистих речей немає, усі витрати з догляду та утримання житла несуть його власники, а встановити місцеперебування відповідача немає можливості. Згідно положень ст. 150 ЖК України, які узгоджуються зі змістом ст. 383 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як встановлено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, в разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування житлом. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], за цією адресою не проживає з січня 2013 року, що створює перешкоди в користуванні квартирою її власнику - позивачу по справі [PERSON], який вимушений здійснювати оплату комунальних послуг за вказану особу та не може вільно розпорядитись власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved