Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] в місті Макіївка Донецької області. В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області померла рідна сестра заявниці - [PERSON], [INFO]. Причиною смерті була інтоксикація, периферична пухлина лівої легені. [INFO] центром первинної медично-санітарної допомоги № 6 м. Макіївки «Міністерства охорони здоров'я ДНР» видано лікарське свідоцтво про смерть № 240. На підтвердження її смерті 01 червня 2018 року Совєтским відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка «Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовлено у поновленні актового запису про смерть, так як свідоцтво видано на тимчасово окупованій території України і тому відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно, виходячи з вимог ст. 317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду даної справи. Вислухавши показання [PERSON], дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження від 06.06.1937 року [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], її батьком вказаний [PERSON], матір' ю [PERSON]. У відповідності до копії свідоцтва про народження від 06.06.1937 року [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], її батьком вказаний [PERSON], матір' ю [PERSON]. На підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу від 19.12.1958 року між [PERSON] та [PERSON], остання змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 11.041984 року шлюб між гр. [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.04.1984 року. Прізвище дружини після припинення шлюбу - [PERSON]. Таким чином, наведеними доказами підтверджено факт родинних відносин між заявницею та померлою. 01 червня 2018 року у місті Макіївка Совєтским відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка «Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» на бланку «Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 240 від 29.05.2018 року, [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS], від інтоксикації, периферичної пухлини лівої легені. На підставі п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується також положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Однак, враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м. Макіївка Донецької області. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце) які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, так як наведені обставини смерті особи також підтверджуються показаннями заявника, допитаного як свідка. Показаннями [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка підтверджено, що її рідна сестра [PERSON] сильно хворіла, про її смерть вона дізналася від родичів, перебуваючи в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області. Після цього заявниця поїхала до м. Макіївка Донецької області, де особисто була присутньою на похованні [PERSON] Листом від 27.07.2018 року № 363/17.27-06-106 Приазовським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті рідної сестри через недійсність свідоцтва про смерть, виданого на тимчасово окупованій території України. Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті [PERSON] [INFO] в місті Макіївка Донецької області, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне їй для отримання соціальної виплати допомоги на поховання. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved