Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач 18.10.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.2,3), який уточнював (а.с.32). Остаточно позивач просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року у справі № 2-5333/10 на користь доньки [PERSON], [INFO], в особі матері [PERSON], з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, на 1/6 частку заробітку (доходу) щомісячно або на тверду грошову суму 972,00 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог посилався на такі обставини. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року у справі № 2-5333/10 з нього стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів кожного місяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку. 31.01.2009 року він уклав шлюб з [PERSON], від цього шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт народження другої та третьої дитини впливає на розподіл його доходів з урахуванням обовязку утримувати дітей. З 03.10.2011 року по теперішній час він не працевлаштований. З огляду на зміну його сімейного та матеріального стану, занадто великий розмір аліментів, у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості № 485/7 від 15.09.2016 року. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 року по вказаній справі було відкрито провадження у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час). 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій редакції. У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ\~Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що [PERSON] на даний час не працює, не може знайти роботу. Позивач трьох дітей, одну дитину від першого шлюбу та двох дітей від другого шлюбу, аліменти за рішенням суду сплачує тільки на старшу доньку [PERSON]. Аліменти на інших дітей в судовому порядку не стягуються, але він надає їм матеріальну допомогу. На утримання батьків позивач аліменти не сплачує, у нього залишилась тільки матір, батько помер. Позивач має заборгованість по аліментам, але частково її сплачує. У звязку зі скрутним матеріальним становищем та зміною сімейного стану позивача просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, була повідомлена про день, час і місце розгляду справи належним чином за місцем реєстрації (а.с.22). До суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.31). Судова повістка вручена відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд на підставі\~ст.280 ЦПК України\~розглянув справу заочно. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги на підставі ст.192 СК України підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.1\~ст.192 Сімейного Кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності зі ч.1\~ст.273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 31.01.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року, ухваленому у справі № 2-5333/10, стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на доньку [PERSON], [INFO], на її користь до повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів кожного місяця, починаючи з 20.09.2010 року, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, в особі матері [PERSON] (а.с.7,8). Згідно копії трудової книжки позивача, [PERSON] був звільнений з останнього місця роботи 03.10.2011 року за власним бажанням (а.с.10-12). 24.10.2017 року від Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя до суду надійшов розрахунок заборгованості по аліментам (а.с.15-19). Заборгованість нарахована за виконавчим листом № 2-5333, виданого 06.12.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів боржника на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 20.09.2010 року. Станом на 01.09.2017 року заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим документом складає 31371,00 грн. У відповідності зі ч.1\~ст.273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з наведеного, враховуючи, те, що у позивача склалася інша родина, в якій народились двоє дітей, суд прийшов до висновку, що у позивача змінився сімейний та матеріальний стан, а зазначений розмір аліментів дійсно ставить його у скрутне матеріальне становище. Позивач у заяві про уточнення позовних вимог просив змінити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину або на тверду грошову суму 972 грн. На думку суду, для захисту прав позивача та недопущення порушення прав осіб на користь та утримання яких стягнуто аліменти, достатнім буде: зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.12.2010 року у справі № 2-5333/2010 у розмірі 1/4 частини на 1/6 частину та стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь в особі матері [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. Вказане буде відповідати положенням ч.1 ст.192 СК України, ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Outcome: approved