Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний Банк України» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 18.01.2008 р. між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1337. Згідно пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору. позичальнику банком надано кредит в сумі 375 750.00 грн. на придбання нерухомості, а саме: земельної ділянки, зі сплатою 15,5 % річних, на 7 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.01.2028 р. Згідно пункту 1.5 кредитного договору, позичальник зобов'язався проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 4 473,00 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в банку. Перша сплата процентів в сумі 4 853,00 грн. має бути здійснено в строк до 31.01.2008 р. включно. Останній платіж у рахунок в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18.01.2015 р. Згідно пунктів 4.3.1, 4.3.2 кредитного договору. Позичальник зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором. Повернути кредит в сумі зазначеній в п.1.1 цього договору: своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені цим договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. 18.01.2008 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та позичальником укладено договір іпотеки майнових прав, посвідчений Курановою О.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №258. Згідно пункту 1.1 договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, які передбачені кредитним договором, а також всіма можливими додатковими правочинами до вказаного кредитного договору, які можуть бути укладені до закінчення строку дії останнього укладеними між іпотекодержателем та позичальником, за умови якого позичальник зобов'язаний: до 18.01.2015 року повернути іпотекодержателю кредит в сумі 375 750,00 грн. на умовах визначених кредитним договором; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15,5 процентів річних згідно умов кредитного договору; можливу неустойку (пеню, штраф) у розмірі і у випадках передбачених кредитним та цим договором, відшкодувати збитки, завдані іпотекодержателю іпотекодавцем, у разі невиконання або неналежного виконання останнім своїх зобов'язань - за кредитним договором, а також виконати інші зобов'язання передбачені кредитним договором. Згідно п.1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є майнові права, які належать іпотекодавцю за договором купівлі - продажу земельної ділянки укладеного між [PERSON] - та іпотекодавцем, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. від 18.01.2008 р. за реєстровим №255 на земельну ділянку, площею 0,1519 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно п.4.1.1 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний в строк до 18.06.2008 р. у відповідності до ст. 125,126 Земельного кодексу України отримати Державний акти на право приватної власності на землю на земельну ділянку, зазначену в п.1.2 цього договору та укласти з іпотекодержателем договір вказаної земельної ділянки. Згідно п.5.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках передбачених цим договором. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов'язання (пункти 1.1, 1.2, 1.6, 1.6.1, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 кредитного договору) щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у зв'язку з чим Вінницьким міським судом Вінницької області від 29.03.2016 року задовольнив позов прокурора м. Вінниці в інтересах АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та стягнув на користь банку заборгованість за кредитним договором станом у розмірі 822 578,16 грн. з них основний борг - 344 437,53 грн., відсотки - 242 171,00 грн.. пеня - 240 562,05 грн. Рішення Суду набуло законної сили 17.06.2016 року. (цивільна справа №212/2-5412/11). На сьогодні позичальник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, визначених, зокрема, пунктами 1.1, 1.2, 1.6, 1.6.1, 4.3.1, 4.3.2, 5.2 цього договору щодо повернення кредиту, процентів за його користування та пені. Станом на 12.12.2016 р. 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом та процентами складає 87 341,28 грн., сума інфляційних втрат складає 610 240,73 грн. Загальна сума заборгованості станом на 12.12.2016 р., в рахунок погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки, складає 2 097 642,31 грн., з яких: - основний борг - 344 437,53 грн.; - проценти за користування кредитними коштами - 244 072,48 грн.; - пеня за простроченими основним боргом та процентами - 811 550,29 грн.; - 3% річних - 87 341,28 грн.; - інфляційні втрати - 610 240,73 грн. Зазначені вище дії позичальника щодо невиконання умов кредитного договору і протиправними, оскільки порушують не лише умови цього договору, а й законодавства України про зобов'язання та його виконання. Таке випливає з наступного: в силу статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно пункту 4.3.10 кредитного договору, позичальник зобов'язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього договору. Згідно пункту 4.2.3 кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2(два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Згідно пункту 3.1.5 договору іпотеки, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим та/або за кредитним договором - звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовільнити в повному обсязі свою вимогу, передбачену кредитним договором та визначену на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойку, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з відповідача вищевказану суму боргу. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав суду заяву, за якою просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи (зворотні поштові повідомлення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, 18.01.2008 р. між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1337. Згідно пунктів 1.1, 1.2 кредитного договору. позичальнику банком надано кредит в сумі 375 750.00 грн. на придбання нерухомості, а саме: земельної ділянки, зі сплатою 15,5 % річних, на 7 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.01.2028 року (а.с.5-8). 18.01.2008 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком ВАТ «Державний ощадний банк України» та позичальником [PERSON] укладено договір іпотеки майнових прав, посвідчений Курановою О.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №258 (а.с.9-11). Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки укладеного між [PERSON] - та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. від 18.01.2008 р. за реєстровим №255 відповідачу належать на праві власності земельна ділянка, площею 0,1519 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.12-13). Відповідно до довідок розрахунків за кредитним договором № 1337 від 18.01.2008 року, заборгованість [PERSON], станом на 12.12.2016 р., в рахунок погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки, складає 2 097 642,31 грн., з яких: - основний борг - 344 437,53 грн.; - проценти за користування кредитними коштами - 244 072,48 грн.; - пеня за простроченими основним боргом та процентами - 811 550,29 грн.; - 3% річних - 87 341,28 грн.; - інфляційні втрати - 610 240,73 грн. (а.с.14-28). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2016 року задоволено позов прокурора м. Вінниці в інтересах АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та стягнув на користь банку заборгованість за кредитним договором станом у розмірі 822 578,16 грн. з них основний борг - 344 437,53 грн., відсотки - 242 171,00 грн.. пеня - 240 562,05 грн. Рішення Суду набуло законної сили 17.06.2016 року (а.с.29-34). Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Крім того, згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до інформації та відомостей з реєстрів обтяжень, вищий пріоритет має Позивач. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимогами ст. 346 ЦК України визначено підстави припинення права власності, в тому числі й в разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Та згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому з [PERSON] слід стягнути на користь банку судові витрати в загальній сумі 1 378,00 грн. Враховуючи доведення позивачем наявності боргу за кредитним зобов'язаннями, яке не є погашеним згідно умов договору, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на земельну ділянку.

Outcome: approved