Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В лютому 2015 року позивач ПАТ КБ "ВТБ Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за Договором № R5370031212ОВ від 28.08.2012 року у розмірі 77525,61грн. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № R5370031212ОВ від 28.08.2012 року [PERSON]. 28.08.2012 року отримав кредит у сумі 50000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31% відсоток річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 28.08.2016 року. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився та погодився. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв'язку з чим у відповідача [PERSON] перед ПАТ "ВТБ Банк" станом на 29.08.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 77525,61грн. у тому числі: - заборгованість за кредитом - 33339,68грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 9875,70грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 10924,96грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відстоків та кредиту - 20964,36грн.; - інфляційні витрати за кредитом - 1068,28грн.; - інфляційні витрати за відсотками - 1008,02грн.; - 3% річних за кредитом - 161,05грн.; - 3% річних за відсотками - 183,56грн Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі і ухвалити заочне рішення по справі ( а.с.31) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про час та день слухання справи - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с. 30), причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав. Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Відповідно до п. 4.1. за користування кредитом Відповідач сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в п. 3.3. цього договору, або у розмірі який змінено відповідно до п.п. 3.3, 5.2.7. цього договору. Згідно п. 4.2. відсотки за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 27 та в останній робочий день кожного місяця. Період за який сплачуються відсотки з 28 числа попереднього місяця по 27 число поточного місяця. Відповідно до п. 4.6. повертати кредит, відсотки, у відповідності до графіку. Сума щомісячного платежу розраховується так, що протягом строку кредитування вказаного в п. 3.2. Кредитного договору, сума кредиту відповідно до п. 3.1. Кредитного договору та нараховані відсотки повертаються в повному обсязі. Згідно п. 7.1. Кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, Відповідач зобов'язується сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Ст. 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст.1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Ст.1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст. 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № R5370031212ОВ від 28.08.2012 року [PERSON]. 28.08.2012 року отримав кредит у сумі 50000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31% відсоток річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 28.08.2016 року. (а.с.9-12). Факт видачі кредитних коштів [PERSON] підтверджується меморіальним ордером № 18744 від 28.08.2012 року ( а.с.15 ). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 29.08.2014 року має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 77525,61грн. у тому числі: - заборгованість за кредитом - 33339,68грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 9875,70грн.; - прострочена заборгованість за відсотками - 10924,96грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відстоків та кредиту - 20964,36грн.; - інфляційні витрати за кредитом - 1068,28грн.; - інфляційні витрати за відсотками - 1008,02грн.; - 3% річних за кредитом - 161,05грн.; - 3% річних за відсотками - 183,56грн.( а.с.17-18) Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 775,26грн.

Outcome: approved