overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON] \~ хворіє\~з 2018\~р.,\~неодноразово лікувався в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на параноїдну шизофренію, епізодичний перебіг. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 10.05.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 11.05.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, епізодичний перебіг ,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 11.05.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №3639 від 10.05.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON] \~ хворіє\~з дитинства,\~неодноразово лікувався\~ в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на виражену розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько двох місяців. [PERSON] в судовому засіданні не міг висловити своєї думки щодо госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 20.06.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 21.06.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на виражену розумову\~відсталість з\~емоційно-вольовою\~нестійкістю,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 21.06.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №4811 від 20.06.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON]\~ хворіє\~з дитинства,\~неодноразово лікувався в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на органічний розлад особистості внаслідок епілептичної хвороби. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. \~ \~ \~ \~[PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 29.03.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 29.03.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на органічний розлад особистості внаслідок епілептичної хвороби ,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 29.03.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №2105 від 29.03.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON] \~ хворіє\~з дитинства,\~неодноразово лікувався\~ в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на параноїдну шизофренію. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 14.05.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 14.05.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію ,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 14.05.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №3715 від 14.05.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] хворіє з дитинства, неодноразово лікувався в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на шизофренію параноїдної форми, безперервний тип перебігу на фоні органічного ураження ЦНС. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько шести місяців. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 17.05.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 17.05.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на шизофренію параноїдної форми, безперервний тип перебігу на фоні органічного ураження ЦНС , внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 17.05.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №3824 від 17.05.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що вона страждає на тяжке психічне захворювання, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, є некритичною до власного стану, а тому її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] вперше захворіла в 2005 р., неодноразово лікувалася в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на пропфшизофренію. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. [PERSON] в судовому засіданні погодилася на госпіталізацію до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 21.03.2019 р. [PERSON] була доставлена в ХОПЛ № 1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвору 21.03.2019 р., прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на пропфшизофренію , внаслідок чого неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 21.03.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатна критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №2282 від 21.03.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що вона страждає на тяжке психічне захворювання, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, є некритичною до власного стану, а тому її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] вперше поступає на лікування в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на параноїдну шизофренію безперервний тип перебігу. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. [PERSON] в судове засідання не доставлена в зв'язку з важкістю стану здоров'я Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 21.03.2019 р. [PERSON] булпа доставлена в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвору 21.03.2019 р., прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію безперервний тип перебігу , внаслідок чого неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 21.03.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №2283 від 21.03.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved