Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання спадкового договору. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 17.02.2010 року укладено договір довічного утримання (далі - Договір) між [PERSON] (помер [INFO].), нею та відповідачем [PERSON]. Відповідно до п.1 Договору вона та [PERSON] передають у власність відповідачу [PERSON] належну їм на праві власності квартиру загальною площею 34,7 кв. м, що знаходиться за адресою по [ADDRESS], після їх смерті. В свою чергу у відповідності до п. 4 Договору відповідач [PERSON] зобов'язалась довічно повністю утримувати нас, забезпечувати продуктами харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою, з визначеним матеріальним забезпеченням щомісяця в 500 гривен. За життя [PERSON] відповідач [PERSON] частково виконувала своє зобов'язання, проте після його смерті [INFO] відмовилась від своїх договірних обов'язків. Через це позивач [PERSON] переїхала жити до своєї доньки в м. Дніпропетровськ. Відповідач [PERSON] відмовляється розірвати спадковий договір в добровільному порядку в частині належній [PERSON] ? квартири. Просила суд розірвати частково договір довічного утримання від 17.02.2010 року між [PERSON] та [PERSON], а саме щодо набуття останньою права власності після смерті [PERSON] на ? частину квартири загальною площею 34,7 кв. м, що знаходиться за адресою по [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка також в судове засідання не з"явилась , попередньо подавши до суду заяву , якою позовні вимоги визнає повністю , просить розглянути справу без її участі . Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж кодексу . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Так з матеріалів справи встановлено, що 17.02.2010 року укладено договір довічного утримання (далі - Договір) між [PERSON] (помер [INFO].), нею та відповідачем [PERSON]. Відповідно до п.1 Договору вона та [PERSON] передають у власність відповідачу [PERSON] належну їм на праві власності квартиру загальною площею 34,7 кв. м, що знаходиться за адресою по [ADDRESS], після їх смерті (а.с. 9). Належність цієї квартири [PERSON] та [PERSON] стверджувалось свідоцтвом про право власності, виданим Кам'янською міською радою 25.07.1997 року (а.с. 9). В свою чергу у відповідності до п. 4 Договору відповідач [PERSON] зобов'язалась довічно повністю утримувати нас, забезпечувати продуктами харчування, одягом, доглядом, необхідною допомогою, з визначеним матеріальним забезпеченням щомісяця в 500 гривен (а.с.9). За життя [PERSON] відповідач [PERSON] частково виконувала своє зобов'язання, проте після його смерті [INFO] відмовилась від своїх договірних обов'язків. Через це позивач [PERSON] переїхала жити до своєї доньки в м. Дніпропетровськ. Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок , квартиру або її частину , інше нерухоме майно або рухоме майно , яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов"язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно . Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи , на користь якої він був укладений , у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов"язків , незалежно від його вини . Статтею 747 ЦК України передбачено , що майно яке належить співвласникам на праві спільної сумісної власності , зокрема майно , що належить подружжю , може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду). У разі смерті одного із співвласників майна , що було відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду) , обсяг зобов"язання набувача відповідно зменшується Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно п. 7 Договору довічного утримання його може бути розірвано у судовому порядку у випадку невиконання його умов або відмови від добровільного розірвання. Таким чином виходячи з того , що за життя [PERSON], відповідачка [PERSON] виконувала свої зобов'язання за договором , проте після його смерті [INFO] відмовилась від своїх договірних обов'язків. Факт невиконання своїх обов'язків відповідачка підтвердила у наданій суду заяві про визнання позову. Внаслідок істотного порушення відповідачем умов договору позивач тривалий час не отримує допомогу, необхідне утримання та догляд, у зв'язку з чим суд вважає необхідним припинити бездіяльність відповідача шляхом часткового розірвання спадкового договору, а тому ці вимоги підлягають задоволенню. Оскільки в спільній сумісній власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , а тому суд вважає за можливе розірвати договір довічного утримання , в частині набуття відповідачкою права власності на ? частину квартири , яка б належала [PERSON] , у разі розподілу спільної сумісної власності подружжя Враховуючи викладене та

Outcome: approved