Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Згідно позовної заяви, уточнень до позову, пояснень позивача та його представника в судовому засіданні, [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок 1956 року побудови, що розташований по [ADDRESS], Власником будинку є його батько [PERSON], який помер [INFO], однак правовстановлюючих документів на майно не виготовив. На день смерті батька в будинку проживали та були зареєстровані він і мати, тому у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, проте спадкове майно не оформили та не виготовили документи на своє ім'я. За життя мати заповіт не складала, він фактично є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Має ще рідного брата [PERSON], який проживає у [ADDRESS], однак з ним останній раз спілкувався 8 років назад. При зверненні до державного нотаріуса за його заявою була відкрита спадкова справа після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. На даний час виготовив технічний паспорт на вказаний житловий будинок у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації. Крім того, при оформленні документів виявилось, що в свідоцтві про смерть матері допущена помилка і її прізвище записано як «[PERSON]», а у всіх інших документах - його свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження батьків «[PERSON]». Можливо помилка виникла при оформленні паспорта матері або з інших незалежних від нього причин, бо прізвище "[PERSON]" і "[PERSON]" є співзвучними. Враховуючи те, що без правовстановлюючих документів на житловий будинок неможливо оформити спадкові права та одержати свідоцтво про право на спадщину, а також допущену помилку у прізвищі матері в її свідоцтві про смерть, порушується його право як спадкоємця, а в позасудовому порядку оформити право власності на спадкове майно та встановити юридичний факт неможливо, тому просить: встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], була рідною матір'ю [PERSON], [INFO]; визнати за ним - [PERSON] право власності на житловий будинок, як на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] Представник Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просять справу розглядати у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549, 553 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини; спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини (ст. 549 Кодексу). У п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року за № 152/361 вказано, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У ч. 4 ст. 3 означеного Закону вказано, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» №19-32/319 від 21 лютого 2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до змісту ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 12 жовтня 1948 року, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, [PERSON] народився [INFO] в смт. Меджибіж Летичівського району, його батьками є [PERSON], [PERSON]. З архівного витягу з рішення 17 сесії 23 скликання Меджибізької селищної ради №74 «Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність та в користування» від 02 лютого 1994 року вбачається, що вирішено надати безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам смт. Меджибіж - [PERSON], [ADDRESS] земельну ділянку в розмірі 0,06 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] у віці 75 років в смт. Меджибіж Летичівського району. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років в смт. Меджибіж Летичівського району. 05 серпня 2013 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори повідомлено [PERSON], що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] в смт. Меджибіж, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] тому, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Рекомендовано звернутись до суду для встановлення права власності на це майно. Згідно технічного паспорта на одноквартирний (садибний) житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], який виготовлений Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 17 лютого 2014 року, де замовником є [PERSON], будинковолодіння складається з: житлового будинку (А-1), 1956 року побудови, площею основи (забудови) 50,2 кв.м., загальною площею приміщень 33,8 кв.м., в тому числі житловою площею 18,2 кв.м., допоміжною площею 15,6 кв.м.; хліва (Б), 1971 року побудови, площею основи (забудови) 27,0 кв.м.; хліва (В), 1971 року побудови, площею основи (забудови) 8,4 кв.м.; погріба (Г), 1961 року побудови, площею основи (забудови) 5,7 кв.м., огорожі (1-2). Із довідок Меджибізької селищної ради Летичівського району від 05 лютого 2015 року, від 09 лютого 2015 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], проживав та був зареєстрований по [ADDRESS], разом з ним проживали та були зареєстровані [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - син. [PERSON] померла [INFO], була зареєстрована та проживала у вказаному будинку одна. Відповідно до листа Летичівської державної нотаріальної контори від 26 травня 2015 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 26 травня 2015 року, після смерті [INFO] [PERSON] відкрита [INFO] спадкова справа [NUMBER] по заяві про прийняття спадщини від сина померлої [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Свідки [PERSON], [PERSON] показали, що є сусідами [PERSON] Його батьками є [PERSON] та [PERSON], яких знали ще з 1950 років. Батьки виховували його, а він в подальшому доглядав за ними, піклувався про них, здійснив похорон матері. Батьки почали будувати будинок орієнтовно у 1958 році і там проживали до своєї смерті. Аналіз досліджених документів та норм діючого на час відкриття спадщини законодавства дають суду підстави для висновку, що [PERSON] належав на праві приватної власності житловий будинок, господарські будівлі і споруди по [ADDRESS], хоча належним чином він не оформив своє право власності, однак такі були побудовані на земельній ділянці, яка йому була надана у власність. Після смерті [INFO] його дружина [PERSON], у відповідності до вимог ст. 549 ЦК Української РСР, прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, в житловому будинку проживала до дня своєї смерті. Досліджені докази в їх сукупності та взаємному зв'язку також дають суду підстави для висновку, що [PERSON], [INFO], є рідним сином по відношенню до [PERSON], яка померла [INFO]. Враховуючи те, що [PERSON] був власником житлового будинку, проте належним чином не оформив своє право власності, після смерті [INFO] його дружина [PERSON] успадкувала житловий будинок і стала його власником, однак [INFO] померла і також не оформила своє право власності, а їх син [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги не може оформити своє право власності на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про право власності на житловий будинок, тому його права підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved