Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 14.01.2011 року між банком та [PERSON] , укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 31.03.2020 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту, а саме: -3805,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; -365127,43 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками; в т.ч., 0,00 грн. - залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість; -365127,43 грн.- залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість; -5193,29 грн. - заборгованість по пені; -0,00 грн. - заборгованість по комісі. Загальна сума заборгованості складає 374125 грн. 89 коп., При цьому, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 136411,62 грн., з яких: -3805,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; -132606,45 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість за період з 14.01.2011 року по 30.12.2018 рік., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2102 грн. 00 коп., сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до матеріалів позовної заяви клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує в повному об`ємі. (а.с.58) Відповідач [PERSON] , в судове засідання не явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, в задоволенні позову просить відмовити та застосувати строки позовної давності, вказавши, що останній платіж нею було здійснено в квітні 2017 року. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.01.2011 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] , укладений кредитний договір б\\н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою», та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договір складається із заяви кредитора, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки, а як зазначено в п. 1.1.7.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. (а.с.20,21-47) Згідно розрахунку та виписки по рахунку наданих позивачем заборгованість за кредитним договором від 14.01.2011 року складає 136411 грн.62 коп., з яких :3805,17 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 132606,45 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість за період з 14.01.2011 року по 30.12.2018 рік. (а.с.8-12,13-17) Згідно довідки про видачу кредитної картки відповідачу 21.01.2011 року видано кредитну картку № [NUMBER] терміном дії до 10/14, та 12.08.2014 року № [NUMBER] терміном дії до 01/18. (а.с.19) Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , - 21.01.2011 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн., 03.03.2011 року збільшено кредитний ліміт до 400,00 грн., з 28.12.2011 року по 25.06.2012 року зменшено кредитний ліміт до 110,00 грн., а 14.102013 року збільшено кредитний ліміт до 4000,00 грн. (а.с.18) Судом встановлено, що відповідач користувалася платіжною карткою та частково здійснювала погашення заборгованості за кредитом, що мається відображення у наданому позивачем розрахунку заборгованості та виписці по рахунку, остання проплата відповідачем здійснена 25.04.2017 року в сумі 500,00 грн.. (а.с.14) Згідно ст.256 та ст.257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як роз`яснив Верховний Суд України в правовій позиції, висловленій в постанові №6-14цс14 від 19 березня 2014 року, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Матеріалами справи встановлено, що першим днем невиконання зобов`язання по поверненню кредиту було 26.04.2017 року, з цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності, він закінчився через три роки - 26.04.2020 року. Згідно штампу поштового відділення (а.с.59-60), вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» пред`явив позов 20.06.2020 року, тобто після закінчення строку позовної давності. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що АТ КБ «Приватбанк» пред`явив позов після спливу строку позовної давності, після 25.04.2017 року. При цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження обставин, які перешкодили АТ КБ «Приватбанк» вчасно пред`явити позов. Зважаючи на це, підстави для поновлення позивачу строку позовної давності відсутні. Крім того позивачем не надано жодного доказу того, що ним була проведена пролонгація кредитного договору від 14.01.2011 року, що кредитна картка перевипускалася на новий строк і була отримана відповідачем. Тому, суд вважає, що у зв`язку зі спливом строку позовної давності належить відмовити АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позовних вимог. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.141 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі в сумі - 2102,00 грн..

Outcome: dismissed