Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.03.2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила суд постановити рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. що підлягають подальшій індексації щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказувала на те, що з 09.11.2005 р. позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13.02.2014 р. шлюб між ними розірвано. Як вказує позивач, після розірвання шлюбу, дитина проживає разом з позивачем. На даний час відповідач допомоги на утримання дитини не надає, оскільки позивачу важко самотужки в повній мірі задовольнити потреби дитини, вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи розмір аліментів які просить стягнути з відповідача на утримання дитини вказувала на те, що дитина двічі на тиждень відвідує секцію футболу, що змушує позивача нести витрати по придбанню необхідного спортивного одягу, інвентаря поїздок на збори тощо. Також дитина двічі на тиждень займається англійською мовою, що потребує додаткових витрат на оплату роботи вчителя. Вказувала, що дана сума аліментів включає в себе і витрати на оздоровлення дитини, одяг, харчування. Відповідно до наданого суду розрахунку зазначала, що витрати на утримання дитини на місяць складають 8000 грн. і скільки як мати так і батько повинні нарівні нести витрати по утриманню дитини, половину даних витрат просила стягнути з відповідача. Посилаючись на ст.ст. 180-185, 191 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, Відповідач та представник відповідача проти задоволення вказаних вимог заперечували, представник відповідача вказував на те, що ті витрати на які позивач посилається як на обґрунтування розміру аліментів які просить стягнути з відповідача, є по своїй правовій природі додатковими витратами на утримання дитини, а тому не можна вважати заявлені позовні вимоги обґрунтованими. Відповідач вказував суду на те, що у нього с позивачем виникають суперечки з приводу зустрічей його з дитиною, тому оскільки з дитиною він не бачиться то і кошти на її утримання не надає. Щодо розміру вважав даний розмір завеликим, оскільки він працює та отримує заробітну плату в середньому розмірі 3000 грн. на місяць. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2005 р. позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 13.02.2014 р. шлюб між ними розірвано. (а.с. 7,8, 50). Неповнолітній [PERSON] 2006 р.н. зареєстрований разом з матір'ю в квартирі [ADDRESS] ( а.с. 9, 10). Дійсно, відповідно до довідки Директора Футбольного клубу «Поділ» від 26.02.2018 р. [PERSON] є вихованцем футбольного клубу та розмір витрат щодо занять дитини в клубі за 2017 р. становить 16300 грн. на рік. ( а.с. 11). Позивачем суду надано квитанції на придбання дитині речей, продуктів харчування, (а.с. 12-14, 35-42, 65-70). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] є керівником та засновником ТОВ «Технобау» з 02.09.2013 р. ( а.с.15-20). Відповідно до довідки про доходи [PERSON]О працює на посаді фахівця з підготовки клінічних досліджень ТОВ «Фармасьютікал Рісерч Ассоушиейтс України» з 01.12.2011 р. ( а.с. 72). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] працює на посаді директора ТОВ « Технобау» з 02.01.2017 р. ( а.с. 78). Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ч.ч.1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, як встановлено в судовому засіданні відповідач працює, отримує стабільний заробіток, а тому суд вважає що в даному випадку немає підстав для застосування положень ст.184 СК України. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, син сторін проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, працює, отримує стабільний дохід, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, розмір яких суд визначає в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial