Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління сім`ї, молодіжної політки та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не піклується про дітей, не підтримує із ними жодних відносин. Діти проживають разом із позивачем, а тому, він виховує їх, піклується про стан їхнього здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач не цікавиться життям своїх дітей та допустила заборгованість зі сплати аліментів в сумі 16 315,00 грн, сплативши за весь час лише 1 500,00 грн. З цих підстав, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім цього, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2020 у цивільній справі № 607/15211/19, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. Однак, стягуваних коштів недостатньо для належного утримання та виховання дітей, які потребують належного догляду. У зв`язку із цим, позивач просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак просили дану справу розглядати без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі. Крім цього, надіслали до суду висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав, який повністю підтримують. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що 11.12.2014 між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2017 було розірвано. Від даного шлюбу у сторін по справі є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 08.07.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1526, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15.07.2016 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1781. Неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 06.01.2021 № 20/28-03. Відповідно до довідки № 394 від 31.12.2020 педіатричного відділення № 1 поліклінічного відділу КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку дільниці № 16 з 15.05.2019 (Декларація № 0001-20Т9-Т500). Догляд і лікування за дитиною завжди здійснював батько, який постійно супроводжував хлопчика на прийоми. Згідно довідки № 395 від 31.12.2020 педіатричного відділення № 1 поліклінічного відділу КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку дільниці № 16 з 20.06.2019 (Декларація № 0001-К639-НР00). Догляд і лікування за дитиною завжди здійснював батько, який постійно супроводжував дівчинку на прийоми. Відповідно до довідки Тернопільського дошкільного навчального закладу № 25 Управління освіти і науки Тернопільської міської ради від 29.12.2020 № 92 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує середню групу № 4, а [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує старшу групу № 2 даного закладу з 22.05.2019. виховує, матеріально забезпечує, піклується та доглядає дітей виключно батько [PERSON] . Мати [PERSON] у вихованні та забезпеченні дітей участі не приймає. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.02.2020 у цивільній справі № 607/15211/19, вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, наданого старшим державним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марутяком О.І. вбачається, що сукупний розмір заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до виконавчого документа № 607/15211/19, виданого 19.03.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області станом на 01.01.2021 становить 16 315,52 грн. Крім цього, державним виконавцем Миколаївського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Біляк Н.М. винесено постанову про арешт майна боржника від 02.10.2020, постанову про арешт коштів боржника від 02.10.2020 та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 02.11.2020. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не навідується до них, не цікавиться їхнім життям та станом здоров`я, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не спілкуються з дітьми, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню малолітніх дітей, не виявляє до них батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виховання дітей, свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо малолітніх дітей, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. Щодо вимоги про зміну розміру аліментів, суд зазначає наступне. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі від доходу відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: approved