Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2018 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-159910, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 68 200 грн. З гідно із п. 1 Кредитного договору, банк зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Кредитні кошти надавались в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за його дорученням. Відповідно до п.2.3 договору встановлено термін кредитування. Згідно п.6.3 договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із відсотками за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу. Пунктом 6.2 договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за договором відповідно до графіку платежів. Щомісячні платежі з 28.12.2018 року до 27.12.2023 року. Для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленого графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суму коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу. Пунктом 4.5 Договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки за відсотковою ставкою 67,93 відсотка річних. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. В свою чергу банк вправі вимагати повернення кредиту, відсотків, комісії та інших належних до сплати платежів у разі порушення істотних умов договору, прострочення сплати відсотків та/або повернення кредиту (частину кредиту) щонайменше на один календарний місяць, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором. 04.10.2019 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем отримана особисто, однак повністю проігнорована. Станом на дату подачі позовної заяви до суду заборгованість за Договором не погашена, загальна сума заборгованості становить 75 934,57 гривень, яка складається з: 67106,83 гривень - сума заборгованості за кредитом; 7644,07гривень - сума заборгованості за відсотками; 1183,67 гривень - пеня, які просить стягнути на свою користь, а також судові витрати та витрати на правову допомогу. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задоволити позов з підстав, зазначених у позовній заяві, уточнивши, що відносно стягнення витрат на правову допомогу з [PERSON] вони звернуться протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду подала відзив на позовну заяву АТ "Кредобанк", де зазначила, що вона не погоджується із заявленими позивачем вимогами щодо стягнення витрат на правову допомогу. В судові засідання відповідачка не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи. Представник [PERSON] - [PERSON] 22.09.2020 р. направив на адресу суду письмові пояснення, де зазначив, що вимоги АТ "Кредобанк" не визнає в частині стягнення заборгованості, зокрема 13900- сума за кредитом, 300- сума за відсотками, 1183.67 грн. - пеня, в цій частині просить позову відмовити, в зв`язку з тим, що в розрахунках наданих позивачем не враховано те, що позивачка 10.07.2019 року оплатила 2000 грн. відсотків, та 18.07.2019 року оплатила 1000 грн. відсотків, тому сума відсотків не може становити 7 644,07 грн., а повинна становити - 4644.07 грн. Також зазначив, що в процесі розгляду справи, відповідачка продовжувала сплачувати заборгованість. Так 07.10.2019 року сплатила 2000 грн., 08.11.2019 - 3000 грн., 11.12.2019 р. - 1400 грн., 23.12.2019 р. - 1500 грн., 15.01.2020 р. - 300 грн., 10.03.2020- 1500 грн., 01.04.2020 - 1000 грн., 22.05.2020 р. - 3200 грн. Всього сплачено 13 900 грн., які, відповідно до постанови ВС у справі № 175/4353/15 від 06.02.2019 року є погашенням основної суми кредиту. Також, представник відповідача вважає, після надіслання позивачем вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, необхідно було припинити нарахування відсотків та пені по даному кредитному договору. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] підтримав свої письмові пояснення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, а також надала пояснення в письмовій формі, з яких вбачається, що у зв`язку з ігноруванням умов укладеного договору відповідачці були направлені повідомлення - вимоги від 12.10.2019 року та від 28.10.2019 року, однак вони повернулися на адресу відправника із відміткою про причини невручення. Тому нарахування відсотків продовжувалось, тому вважає, що усі нараховані відсотки слід стягнути. Окрім цього, оплата відповідачкою 10.07.2019 року та 18.07.2019 року була врахована та відображена у розрахунку заборгованості станом на 26.11.2019 року. У розрахунку заборгованості станом на 11.01.2021 року відбражені і інші суми проплати відповідачкою боргу, зокрема ті , що нею здійснені в 2020 році ,зараховані в розрахунок вже 2020 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.12.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №CL-159910, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 68200 гривень, терміном до 27.12.2023 року, зі сплатою 67.93 відсотків річних за користування кредитом. Вказаний договір позивачка підписала власноручно, а також нею були підписані графік платежів з 28.01.2019 року по 27.12.2023 р. за кредитним договором, анкета-заява №CL-159910. Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Пунктом 6.9 Договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ізст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 75 934.57 гривень, яка, згідно розрахунку складається з: 67 106.83 гривень - сума заборгованості за кредитом; 7644.07 гривень - сума заборгованості за відсотками; 1 183,67 гривень - пеня. Позивачем вживались заходи щодо спонукання боржника виконати свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчать повідомлення-вимоги, які відповідачкою були проігнорована, оскільки лист повернувся. Отже, судом встановлено, що відповідачка не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання. Разом з тим, суд погоджується з доводами представника відповідача, щодо зарахування в рахунок погашення заборгованості сплачені відповідачкою кошти 15.01.2020 року в сумі 300.00 грн., 10.03.2020 р. - 1500 грн., 01.04.2020 р.- 1000 грн., 22.05.2020 р.- 3200 грн., 23.06.2020 р. -2800 грн. Всього разом 8800 грн. З розрахунку заборгованості за договором кредиту [PERSON] , наданих банком, вбачається, що вказані вище проплати зараховані та відображені в розрахунку з 28.11.2019 року по 28.05.2020 року. З цим суд не погоджується. Тому сплачені відповідачкою кошти в розмірі 8800 грн. слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Тому, з огляду на те, що відповідачка прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертала отримані кошти, не виконала взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку про задоволення позову Акціонерного Товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № CL-159910 від 28.12.2018 року в загальному розмірі 67134,57 гривень, яка складається: 58306,83 (67106,83 мінус 8800) гривень - сума заборгованості за кредитом; 7644.07 гривень - сума заборгованості за відсотками; 1183,67 гривень - пеня. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог. А тому з відповідачки слід стягнути судовий збір в розмірі в сумі 1698,36 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: partial