Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та витребування безпідставно здобутого майна, у якому просить стягнути зТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на його користь безпідставно здобуте майно, а саме грошові кошти у сумі 35700 грн. 00 коп., три відсотки річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розмірі 49 грн. 89 коп. моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., суму одержаних доходів чи доходів які могли бути отримані ТОВ «Ліхзингова компанія «Ваш авто»» за час користування грошовими коштами в розмірі 1800 грн. 00 коп. та судові витрати, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] та його представник подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, в якій вказав про те, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти задоволення позову, посилаючись на мотиви викладенні в запереченні. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково, оскільки судом встановлено наступне : 31 жовтня 2015 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір Фінансового лізингу № 001889 з додатками, згідно якого предметом Лізингу по даному договору є: «Кіа ceed». Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно п.1.1 предметом лізингу по даному договору є «Кіа ceed». Відповідно до умов договору лізингодавець- відповідач бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу «Кіа ceed» зазначений у специфікації, що є додатком № 2 у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу - позивачу на умовах, передбачених договором. Також договором передбачено, що порядок та розмір сплати обсягу фінансування визначається у договорі та додатку № 3. Згідно п.8.5 договору всі планові платежі, які визначаються у додатку №1 та №3 до даного договору сплачуються Лізингоодержувачем згідно вказаних додатків на підставі рахунків виставлених Лізингодавцем. Відповідно до п. 17.2 Прикінцевих положень вказаного договору підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього. Згідно п.17.4 Договору підписанням даного договору та додатків до нього Лізингоодержувач заявляє, що отримав усі конкретно викладені пояснення від представника ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», що стосуються змісту договору та додатків, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв'язку із укладенням та виконанням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього. Як вбачається з позовної заяви позивач на сайті АВТО РІА знайшов вищевказаний транспортний засіб за ціною 175350 грн., та зателефонував до продавця (автосалон Ваш авто), де йому роз'яснили, що дійсно такий транспортний засіб є і зараз на нього акційна ціна 175350 грн. Приїхавши до салону компанії у м. Луцьк, в усній формі представник відповідача роз'яснила, що дійсно такий транспортний засіб є за ціною вказаною на сайті, і що він повинен спочатку сплатити передплату за транспортний засіб в сумі 35700 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. А також він написав заяву, в якій вказав, який транспортний засіб йому потрібно. В той же день позивачем було сплачено на рахунок суму 35700 грн. (копія квитанції а.с.15). Представником не було роз'яснено призначення платежу в сумі 35700 грн., який виявився адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору. В договорі № 001889 це передбачено, але у нього не було можливості детально ознайомитися з умовами договору до його підписання, так як представник відповідача не надала достовірної інформації, завірила в тому, що всі істотні умови договору представник пояснила. Крім цього, протягом обіцяних днів предмет лізингу так і не був переданий. Після вивчення змісту договору стало зрозуміло, що сплачені кошти не повернуть, та можливості розірвати договір немає, оскільки договір зовсім не передбачає можливості розірвання з ініціативи лізингоодержувача, що є порушенням моїх прав як споживача. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України про «Фінансовий лізинг» визначено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Також ч. 2 ст. 6 Закону України про «Фінансовий лізинг» визначено, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування, предметом лізингу (строк лізингу), розмір лізингових платежів, інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги» встановлено, що фінансовими вважаються такі послуги, зокрема фінансовий лізинг. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги» визначено, що фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: назву документа, назву, адресу та реквізити суб'єкта господарювання, прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу, найменування, місцезнаходження юридичної особи, найменування фінансової операції, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків, строк дії договору, порядок зміни і припинення дії договору, права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту, інші умови за згодою сторін, підписи сторін. А відтак з урахуванням положень ст. 806 ЦК України, ч. 2 ст. 6 Закону України про «Фінансовий лізинг» та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги», до істотних умов договору фінансового лізингу, щодо яких має бути досягнуто згоди сторонами окрім розміру лізингових платежів, є їх кількість та період в продовж якого здійснюється оплата за користування предметом лізингу, тобто період впродовж якого здійснюється сплата лізингових платежів, розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. Відповідно до розділу «Визначення термінів» у Договорі № 001889 фінансового лізингу терміни вживаються в наступному значенні, зокрема: Комісія за супроводження Договору - грошові кошти сплачені за послуги супроводження Договору, які сплачуються Лізингоодержувачем у складі лізингового платежу. Розмір Комісії за супроводження Договору відображається у Додатку №3 до Договору та становить погоджений Сторонами відсоток. Обсяг фінансування - сума грошових коштів, що становить різницю між Вартістю Предмета лізингу, на момент його передачі та сплаченим Лізингоодержувачем Авансовим платежем та можливою доплатою у відповідності до умов Договору. На суму Обсягу фінансування нараховуються відсотки (проценти), обсяг фінансування та відповідні відсотки підлягають сплаті Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця. Порядок та розміри сплати Обсягу фінансування визначається у Договорі та Додатку № 3 до Договору. Лізинговий період - період за який Лізингоодержувач здійснює оплату за користування Предметом Лізингу. Відповідно до п. 8.1 Договору № 001889 фінансового лізингу передбачено, що сторони погоджуються, що Лізингові платежі та інші платежі, що підлягають сплаті за цим договором на користь лізингодавця, відображають справедливу вартість предмета лізингу та забезпечують отримання лізингодавцем суми очікуваної на дату виконання Договору відповідно до чинного курсу обміну долара США до української гривні за готівковими операціями, встановленого КБ «[PERSON] Аваль» при продажу долара США станом на дату, коли кожен платіж підлягає оплаті. Відповідно до п. 10.1. Договору № 001889 фінансового лізингу передбачено, що Лізинговий платі: це платіж, що сплачується кожного місяця Лізингоодержувачем на користь Лізингодави відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Додаток №3 Договору). Кожний лізинговий платіж включає - відсотки (проценти) за користування Обсягом фінансування в розмірі 21 % річних на залишок частини від обсягу фінансуванн (винагорода лізингодавця за отримане у лізинг майно) - частина від обсягу фінансуванн (сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу) - комісія за супроводження Договору в розмірі 7%. Відповідно до п. 10.3. Договору №001889 фінансового лізингу на момент укладання даного договору попередній розмір щомісячного лізингового платежу, у разі залишення вартості предмета лізингу на рівні, який було визначено на момент підписання даного договору становить 608,85 доларів США, згідно обмінного курсу доларів США до української гривні на фактичну дату укладання даного договору, що відповідно становить 14612 грн. 40 коп. У випадку залишення вартості предмета лізингу на рівні, який було визначено на момент підписання даного договору, та до передачі предмета лізингу Лізингоодержувачу сторони зобов'язані підписати Додаток № 3 до даного договору (Графік сплати лізингових платежів або План відшкодування або Додаток №3 до Даного договору). Відповідно до п. 17.2. Договору №001884 фінансового лізингу передбачено, що підписання договору та додатків до нього є свідчення факту ознайомлення, розуміння сторонами ті згоди сторін з усіма визначеними, умовами та змістом Договору та додатків до нього. Також статтею 17 Договору №001889 фінансового лізингу «Прикінцеві положеннях визначено, що додатками до даного договору є: додаток №1 - Графік сплати авансового внеску; додаток №2 - специфікація; додаток №3 - Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів. Однак, як вбачається з позовної заяви додаток № 3 - графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між ТОВ «Лізингова Компанія «Ваш авто» та [PERSON] підписано не було. Оскільки положеннями Договору №001889 фінансового лізингу передбачено, ще сплата лізингових платежів, винагороди Лізонгоодержувача за надання послуг фінансового лізингу, комісія за супроводження договору, в продовж лізингового періоду, проводиться відповідно до встановленого Додатком №3 до Договору №001889 фінансового лізингу - «Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів», який є невід'ємною частиною основного Договору та містить істотні умови договору фінансового лізингу, які підлягають обов'язковому погодженню сторонами. Також ні змістом основного тексту Договору №001889 фінансового лізингу, ні підписаними Додатками №1 та №2 не встановлено у грошовому виразі розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода Лізингодавця, та не встановлений строк їх сплати. Як слідує із змісту основного тексту Договору №001889 фінансового лізингу розмір фінансових активів, якими є Обсяг фінансування та винагорода Лізингодавця, у грошовому виразі, та строк і сплати визначається Додатком №3, який підписаний так і не був. Розмір лізингових платежів є істотною умовою Договорі фінансового лізингу, а відсутність підписаного сторонами Додатку №3 свідчить про недосягненням сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов договору, а тому він не може вважатись укладеним. Ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Також в ч. 2 ст. 627 ЦК України передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Так ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію зокрема повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються, дані про основні властивості продукції, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт, дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов'язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції. Написи щодо ціни реалізації продукції мають бути чіткими і простими для розуміння. Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов'язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції. Згідно ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом), обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Зміст основного тексту Договору №001889 фінансового лізингу та Додатків №1 та №2 не містить повної та достовірної інформації про фінансової послуги, що надаються ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» відповідно до основного тексту Договору №001889 фінансового лізингу та Додатків №1 та № 2. При підписанні вищевказаного договору фінансового лізингу сторонами не було підписано та не узгоджувався Додаток №3 "Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів між сторонами", який на думку суду, є істотною умовою вищевказаного Договору фінансового лізингу, з чого суд робить висновок, що позивач не був чітко ознайомлений із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. Дана обставина знайшла своє підтвердження поясненнями позивача, які дані ним в позовній заяві, та не заперечує у своїх письмових поясненнях відповідач. При цьому будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06 листопада 2009 року №9 не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). При визнанні правочину (договору) неукладеним можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК України. Окрім того ч. 1 ст. 1214 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Також ч. 2 ст. 1214 ЦК України передбачено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, є підстави до застосування положень ст. 625 ЦК України в частині стягнення з ТОВ «Лізингова Компанія «Ваш авто» трьох процентів річних від простроченої суми, яка становить на день подачі позову 49 грн. 89 коп. При цьому суд не приймає до уваги аргументів відповідача щодо відмови в задоволенні позову, які викладені у письмовому заперечені, так як вони стосуються вимог щодо визнання договору недійсним, а позивач з такими позовними вимогами до суду не звертався. Позивач [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» в його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. так як дізнався, що його ввели в оману та почувався ошуканим. Після того, як він зрозумів, що його обманули, він не міг нормально відпочити після роботи, постійні переживання весь час, спричинили у нього погіршення сну, викликали роздратованість та погіршення стану здоровя. Однак, на думку суду, не належать до задоволення позовні вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» в його користь моральної шкоди, виходячи з наступного. Так, як відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Однак, позивачем [PERSON] суду не представлено жодних доказів, а суду не виявилося можливим у судовому засіданні здобути достатніх доказів, які б вказували та свідчили про заподіяння позивачу моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, умовами договору № 001889 фінансового лізингу від 31 жовтня 2015 року укладеного між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах не передбачено і діючим цивільним законодавством (ст. 626, 1050 ЦК України). За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачу [PERSON] слід відмовити у задоволенні його позову до відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про відшкодування моральної шкоди, у звязку з недоведеністю вказаних позовних вимог. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково стягнувши Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» в користь [PERSON] безпідставно здобуте майно, а саме грошові кошти в розмірі 35700 грн. 00 коп. та три відсотки річних за час користування безпідставно збереженими грошовими коштами в розмірі 49 грн. 89 коп. У решті позову слід відмовити у звязку з безпідставністю позовних вимог. Також слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» в користь [PERSON] судовий збір в розмірі\~ 425 грн. 49 коп.

Outcome: approved