Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором.\~Свої вимоги\~мотивувало тим,\~що 22 листопада 2018 року [PERSON] \~підписав заяву про приєднання № 6953603/221118 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно умов якої відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету "Мій комфорт" та надано платіжну картку «Моя картка», а також заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), якою встановлені максимальні\~параметри кредитування:\~бажаний кредит\~ 30\~000\~грн, максимальний розмір кредиту 250\~000,00 грн, строк кредитування - 60 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, процентна ставка в розмірі 38 % річних, а в період Грейс-періоду - 0,001 % річних. Позивач вказує, що АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання за вказаним вище договором, однак [PERSON] порушив його умови щодо повернення кредиту, сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 04 жовтня 2021 року становить 33\~510,10 грн, з яких: 29 950,25 грн заборгованість за основним боргом (кредитом), 3\~031,44 грн проценти за користуванням кредитом, 337,98 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 50,25 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 61,27 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 78,91 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Вимога щодо дострокового повернення коштів була направлена відповідачу, однак залишена останнім без реагування. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судовий збір. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач отримав вказану ухвалу та позовну заяву з додатками 01 листопада 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21050 21990420, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Судом установлено, що 22 листопада 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] шляхом підписання заяви про приєднання № 6953603/221118 до Договору комплексного банківського\~обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно умов якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету "Мій\~комфорт" та надано платіжну картку «Моя картка», а також відповідач просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на його картковий рахунок [NUMBER] , в межах встановлення максимальних параметрів кредитування, бажаний розмір кредиту 30\~000,00 грн, максимальний розмір кредиту - 250\~000,00 грн, строк кредитування - 60 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Пунктом 6.6.1 цієї заяви передбачено, що процентна ставка у кредиті є фіксованою та становить 38 % річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п.6.6.3 цієї заяви, процентна ставка становить 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Пунктом 6.7 цієї заяви передбачено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5 % від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також клієнт має право в будь-який час без сплати Банку будь-яких комісій за це, провести дострокове повне чи часткове погашення кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми кредиту, клієнт зобов`язаний надати банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом та іншим сумам, які повинні були сплачені за кредитним договором в день такого дострокового погашення кредиту. Позичальник також підписав паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому зазначено вищевказані умови кредитування. З наданої позивачем виписки про рух коштів по рахунку слідує, що відповідач коштами користувався та здійснював дії по їх погашенню. Однак останнє погашення сум коштів на картрахунок та погашення кредиту відбулося не в повному обсязі 10 листопада 2020 року, відсотків 29 червня 2021 року. Неналежне виконання зобов`язань привело до виникнення заборгованості, яка за розрахунками позивача, станом на 04 жовтня 2021 року складає 33\~510,10 грн, з яких: 29 950,25 грн заборгованість за основним боргом (кредитом), 3\~031,44 грн проценти за користуванням кредитом, 337,98 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 50,25 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 61,27 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 78,91 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Дана сума заборгованості встановлена судом і ніким не оспорюється. При цьому суд звертає увагу, що позивач стягує заборгованість з урахуванням вимоги ст.625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 листопада 2019 року в справі №127/15672/16, вказала, що «статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові». Як вбачається з матеріалів справи відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань, а тому позивач має право на отримання 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до положень ст.625 ЦК України, які відповідно становлять 337,98 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 50,25 грн - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 61,27 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 78,91 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Позивач направляв вимогу відповідачу про повернення коштів, однак вона залишена без задоволення. За викладених обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість заборгованості за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка і підлягає стягненню з відповідача, а позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2270, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved