Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про скасування наказу про скорочення штатної одиниці, скасування наказу про скорочення його із займаної посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 січня 2020 року він був звільнений з займаної посади аудитора згідно з наказом №КЗ-01-А-00000228 у зв`язку з скороченням штату, що вважає незаконним у зв`язку з порушенням процедури звільнення, оскільки при звільненні з посади йому не було запропоновано, на його думку, вакантні на той момент посади охоронника та документознавця. Окрім цього, зазначає також, що йому не були запропоновані посади комірника, помічника адміністратора та бухгалтера, хоча, на його думку, такі були вакантними на момент його звільнення. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ №6-ШК від 22.11.2019 року про скорочення штатної одиниці - посади аудитора Курії ЛА УГКЦ, визнати незаконним та скасувати наказ №КЗ-01-А-00000228 від 30 січня 2020 року про його скорочення з посади аудитора Курії ЛА УГКЦ, поновити його на займаній посаді аудитора Курії ЛА УГКЦ, стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 30.01.2020 року по день поновлення. Не погоджуючись з вказаним позовом, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якій просить відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивує тим, що Курія ЛА УГКЦ є юридичною особою, відтак голова Курії як її керівник може визначати штатну структуру такої, в тому числі й приймати рішення про скорочення чисельності або штату працівників. На підставі цього 22.11.2019 року головою Курії прийняте рішення та видано наказ про скорочення штатної одиниці - посади аудитора Курії ЛА УГКЦ, про яке позивач був повідомлений не пізніше ніж за два місяці до моменту звільнення. Вказує, що на момент такого повідомлення та до дня звільнення в Курії не було вакантних посад, які б відповідали професії чи спеціальності та які можна було запропонувати позивачу, відтак головою Курії було прийнято рішення про звільнення [PERSON] з посади аудитора з 30.01.2020 року, після чого з ним проведено розрахунок у порядку, визначеному чинним законодавством та видано трудову книжку. Вважають також безпідставною вимогу позивача про визнання незаконним та скасування наказу №6-ШК від 22.11.2019 року, оскільки це питання відноситься до компетенції голови Курії ЛА УГКЦ і не може оскаржуватись працівником. 15.05.2020 року представником відповідача Курії ЛА УГКЦ - адвокатом Працьовитим А.В. подано до суду доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких вказує про те, що станом на день прийняття Головою Курії ЛА УГКЦ Архиєпископом і Митрополитом Львівським рішення про скорочення посади аудитора, в Курії ЛА УГКЦ діяв штатний розпис, який був затверджений та вступив в дію 18.11.2019 року. З 02.01.2020 року вступив у дію новий штатний розпис, у зв`язку з підвищенням розміру посадових окладів працівників відповідача. У зв`язку із скороченням посади та звільненням 30.01.2020 року аудитора Курії ЛА УГКЦ, 31.01.2020 року був затверджений та вступив у дію новий штатний розпис Курії ЛА УГКЦ. Вказують, що з дня попередження позивача про звільнення та до самого звільнення з посади аудитора в Курії було звільнено двох працівників - документознавця канецлярії Курії та охоронника, однак такі також не пропонувались позивачу оскільки він не відповідав вимогам для цих посад, не мав відповідних кваліфікаційних характеристик. Таким чином, відповідачем було дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку та процедури звільнення позивача у звязку із скороченням посади за п.1 ст.40 КЗпП України. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснили, що позивач міг зайняти посади документознавця, охоронця, бухгалтера і адміністративного помічника, які були вакантними на момент його звільнення. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив та надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до п.п.1.1, 1.2, 2.1 Статуту, Курія Львівської Архиєпархії УГКЦ є юридичною особою, завданням якої є допомога Архиєпископу і Митрополиту Львівському управляти дорученою йому Архиєпархією. Згідно п.п.4.1, 4.2 Статуту Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ, Голова Курії (Львівський Архієпископ) має повну і безпосередню владу над всіма структурами і посадовими особами Курії та має право: засновувати, реорганізовувати, поділяти або об`єднувати внутрішні структури Курії, а також ліквідовувати їх при потребі чи створювати нові; призначати та звільняти керівників та інших посадових осіб, що входять до структури Курії; вирішувати всі інші питання, які стосуються життя і діяльності УГКЦ в межах Архиєпархії. Таким чином, до повноважень Голови Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ як керівника такої, входить право визначати штатну структуру Курії , в тому числі приймати рішення про скорочення чисельності або штату працівників. Як вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] та наказу вих.№ЛВ 19/57 від 22.01.2019 року, [PERSON] працювавна посаді аудитора Курії ЛА УГКЦ з 14.09.2018 до 30.01.2020. Наказом №5Ш-к про внесення змін до штатного розпису від 18.11.2019 року внесено зміни до штатного розпису Курії ЛА УГКЦ, затвердженого наказом від 01 липня 2019 року №4-ш, який зокрема діяв на момент прийняття Головою Курії ЛА УГКЦ рішення про скорочення посади аудитора (а.с. 45). Відповідно до наказу вих. №ЛВ 19/1921 від 22.11.2019 року про проведення аудиту фінансової звітності Курії ЛА УГКЦ, з 01.01.2020 року проведення аудиту фінансової звітності Курії ЛА УГКЦ здійснювалось шляхом залучення на договірній основі аудиторів та/або аудиторських фірм, які діють у відповідності до Закону України "Про аудит фінансової звітності та аудиторську діяльність". 22.11.2019 року Головою Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ Ігорем Возьняком видано Наказ №6-ШК про скорочення штату працівників Курії ЛА УГКЦ у зв`язку із прийнятим рішенням про проведення аудиту фінансової звітності Курії ЛА УГКЦ шляхом залучення на договірній основі аудитора та/або аудиторських фірм, а також у зв`язку з відсутністю потреби в штаті посади аудитора (а.с.7). 27.11.2019 року інспектором з кадрів Курії ЛА УГКЦ Левандовською С. повідомлено аудитора Курії ЛА УГКЦ [PERSON] про заплановане звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 30.01.2020 року та про те, що станом на день цього повідомлення, Курія ЛА УГКЦ не має можливості запропонувати іншу роботу за професією чи спеціальністю останнього (а.с.6). З наказу №1ш, вих.№ЛВ 20/08 про затвердження штатного розпису від 02.01.2020 року вбачається, що з 02 січня 2020 року затверджено і введено в дію новий штатний розпис Курії ЛА УГКЦ в кількості 41,50 штатних одиниць (а.с. 47). Наказом Голови Курії ЛА УГКЦ Архиєпископа і Митрополита Львівського Ігора Возьняка, за вих. №ЛВ 20/78 від 20.01.2020 року, [PERSON] звільнено з посади аудитора Курії ЛА УГКЦ з 30.01.2020 року у зв`язку із скороченням штату працівників та неможливістю подальшого працевлаштування за п.1 ст.40 КЗпП України. На підставі зазначеного Наказу, бухгалтерією Курії ЛА УГКЦ виплачено [PERSON] вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку, проведено повний розрахунок та видано трудову книжку (а.с.33). 30.01.2020 року Керівником Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ Возьняком І.М. видано Наказ (Розпорядження) №КЗ - 01 - А - 00000228 про припинення трудового договору (контракту) та звільнення з посади аудитора [PERSON] на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників (а.с.8). З наказу №2ш, вих.№ЛВ 20/128 про затвердження штатного розпису від 31.01.2020 року вбачається, що з 31 січня 2020 року затверджено і введено в дію новий штатний розпис Курії ЛА УГКЦ в кількості 41,00 штатних одиниць у зв`язку з виведення 0,5 ставки посадового окладу "Аудитор" з відділу управління (а.с. 49). Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч.2, 3 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у п.1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Відтак, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний в разі зміни в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить власнику або уповноваженому ним органу. При припиненні трудового договору з підстав, зазначених в п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середньомісячного заробітку, що визначено у ст.44 КЗпП України. У відповідності до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджається не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, організації, установі. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Таким чином, підстави для визнання незаконним та скасування Наказу №КЗ - 01 - А - 00000228 про припинення трудового договору (контракту) та звільнення [PERSON] з посади аудитора відсутні, оскільки звільнення відбулось у встановленому законодавством порядку з дотриманням двомісячного строку, визначеного у ст.49-2 КЗпП України та з повідомленням працівника перед звільненням про наступне вивільнення. Крім цього, як на підставу своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що незаконне звільнення полягає в тому, що після його попередження про скорочення штату, йому не були запропоновані відповідачем наявні вакантні посади. Однак, суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи, з моменту повідомлення позивача про скорочення його посади по день звільнення останнього, в Курії ЛА УГКЦ не створювались нові посади, робочі місця та були відсутні вакантні посади, які б відповідали професії чи спеціальності позивача і яку можна було б запропонувати позивачу, враховуючи його освіту, кваліфікацію та досвід. Так, власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільняється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. Як вбачається з долученої до матеріалів справи Посадової інструкції документознавця канцелярії Курії ЛА УГКЦ, на дану посаду може претендувати особа, з наступними кваліфікаційними вимогами: вік не менше 25 років, віруючий УГКЦ, закінчена вища богословська освіта, загальне розуміння, латинської мови та законодавства Католицької Церкви, володіння сучасною іноземною мовою (однією із: італійська, іспанська, французька, німецька, англійська мови), стаж роботи - не вимагається. Згідно з посадовою інструкцією охоронника Курії ЛА УГКЦ, на вказану посаду може претендувати особа, в якої професійно - технічна освіта або повна загальна середня освіта, така знає та застосовує у діяльності: чинне законодавство, стандарти, накази, розпорядження, інструкції та іншу організаційно - розпорядчу документацію щодо охорони Курії ЛА УГКЦ, основи кримінального та адміністративного законодавства, порядок застосування та використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, охоронно - технічних засобів забезпечення безпеки; індивідуально - психологічні риси та особливості поведінки правопорушників, основи службової поведінки, етикету, тактико - технічні характеристики та правила використання спеціальних засобів охорони зв`язку, сповіщення, попередження про небезпеку, правила та норми з охорони праці, екологічної та пожежної безпеки; порядок надання першої медичної допомоги, місця розташування правоохоронних органів, порядок та способи встановлення з ними зв`язку. Наказом Міністерства соціальної політики України від 25 вересня 2013 року внесено зміни до кваліфікаційної характеристики професії «Охоронник». Так, тепер охоронникам присвоюють один із чотирьох розрядів, що різняться за ступенем ризику об`єкта, який вони охороняють, а також змінено й вимоги щодо освіти охоронників. Загалом, розділ «Кваліфікаційні вимоги» кваліфікаційної характеристики професії «Охоронник» викладено у такій редакції: 1-й розряд - повна загальна середня освіта та професійно-технічна освіта або повна загальна середня освіта та професійна підготовка на виробництві, без вимог до стажу роботи. Або стаж роботи за професією (службовою діяльністю), пов`язаною із захистом громадського порядку, боротьбою зі злочинністю, охороною об`єктів та майна, - не менше 1 року. Надається право охорони об`єктів з низьким ступенем ризику. 2-й розряд - повна загальна середня освіта та професійно-технічна освіта або повна загальна середня освіта та професійна підготовка на виробництві. Підвищення кваліфікації та стаж роботи за професією охоронника 1 розряду - не менше 1 року. Або стаж роботи за професією (службовою діяльністю), пов`язаною із захистом громадського порядку, боротьбою зі злочинністю, охороною об`єктів та майна, - не менше 2 років. Можуть охороняти об`єкти із середнім ступенем ризику. Вимоги до кваліфікаційних та спеціальних знань працівників, їх завдання, обов`язки та спеціалізація визначають за професійними стандартами або кваліфікаційними характеристиками професій працівників (ч. 8 ст. 96 КЗпП, ч. 8 статті 6 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР). Вимоги до освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня, до післядипломної освіти й мінімальні вимоги до стажу роботи визначено у розділі «Кваліфікаційні вимоги» кваліфікаційної характеристики. При складанні посадової (робочої) інструкції роботодавець не може змінювати вимоги до рівня освіти, проте може за потреби збільшити стаж. При цьому, слід зазначити, що Курія ЛА УГКЦ знаходиться на території Комплексу Собору Св.Юра, який є пам`яткою архітектури національного значення і знаходиться під охороною ЮНЕСКО, а тому, вказаний об`єкт може охороняти особа, яка займає посаду «Охоронник 2 розряду». В свою чергу, за вказаною професією може працювати особа, яка підтвердила результати неформального професійного навчання згідно з Постановою КМУ від 15.03.2013 року №340 та Наказом Мінсоцполітики України від 23.12.2013 року№886. В свою чергу, з диплому [PERSON] вбачається, що такий закінчив повний курс Тернопільського фінансово-економічного інституту за спеціальністю «Фінанси та кредит» та останньому присвоєно кваліфікацію економіста. Відтак, враховуючи, що в структурі Курії ЛА УГКЦ були відсутні вакантні посади, які б відповідали кваліфікації [PERSON] , у роботодавця не було підстав пропонувати вказані вище посади позивачу. Окрім цього, позивач посилається на те, що йому не запропоновано, на його думку, вакантних на момент його повідомлення про звільнення та самого звільнення посад помічника адміністратора у економічно-господарському відділі, комірника, бухгалтера. Відповідно до Наказу (Розпорядження) №К-00000015 - А - 00000253 від 19.11.2019 року [PERSON] прийнята на роботу адміністративного помічника завідувача економічно-господарського відділу з 20.11.2019 року, тобто до моменту попередження про звільнення (а.с.131). Як вбачається з матеріалів справи, на посаду комірника економічно-господарського відділу за сумісництвом з 19.11.2019 року (тобто до попередження про скорочення позивача) прийнято [PERSON] на підставі наказу (розпорядження) № К-00000014 - А - 00000255 від 16.10.2019 року (а.с. 91). Окрім цього, відповідно до наказу №29а-к від 03.05.2016 року [PERSON] , головному бухгалтеру, з 04 травня 2016 року доручено виконання посадових обов`язків бухгалтера в порядку суміщення посад без звільнення від виконання основної роботи (а.с. 92). Наказом №113-к від 29.12.2017 року [PERSON] доручено виконання обов`язків бухгалтера (0, 25 ставки) з 29 грудня 2017 року без відриву від основного місця праці (а.с.93). Як вбачається з Наказу (Розпорядження) №К-00000005 - А - 00000242 від 17.01.2019 року [PERSON] прийнята за сумісництвом на роботу бухгалтера з 18.01.2019 року (а.с.94). Окрім цього, з довідки №20/1463 від 27.10.2020 року вбачається, що у період з 27 листопада 2019 року по день звільнення 30.01.2020 року [PERSON] з посади аудитора Курії ЛА УГКЦ - посада бухгалтера Курії ЛА УГКЦ Курії ЛА УГКЦ не були вакантними: на посаді бухгалтера за сумісництвом працювали [PERSON] (0,5 посадового окладу), [PERSON] (0,25 посадового окладу), [PERSON] (0,25 посадового окладу) (а.с. 193). В судовому засіданні, представник відповідача пояснив, що посаду бухгалтера [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] займали в порядку сумісництва, а не суміщення посад. В первинному наказі від 03.05.2016 №29а-к допушено описку в частині зазначення, що особи працюють за «суміщенням», замість вірно «за сумісництвом». В подальшому така помилка була виправлена, що підтверджується довідкою №20/1463 від 27.10.2020, якої вбачається, що посада бухгалтера займалась працівниками в порядку сумісництва, а не суміщення. Також про це свідчить і наказ №К-00000005 - А - 00000242 від 17.01.2019, щодо прийняття [PERSON] за сумісництвом на роботу бухгалтера з 18.01.2019 (замісь [PERSON] ) (а.с.94). Окрім цього, сумісництво визначається як виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачувальної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому чи на іншому підприємстві, в установі, організації або у суб`єкта господарювання фізичної особи по найму. Суміщення професій (посад) - виконання працівником поряд зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією, посадою без звільнення від своєї основної роботи. Як вбачається з наказу №29а-к від 03.05.2016 посаду бухгалтера обіймали працівники цієї ж професії (головний бухгалтер, старший бухгалтер, касир), що також свідчить про те, що в даних правовідносинах мало місце не суміщення, а сумісництво посад. Відповідно до частини другої статті 21 КЗпП працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, якщо інше не передбачено законодавством, колективним договором або угодою сторін. Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або на іншому підприємстві, в установі, організації чи у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. Відтак, важливо відрізняти суміщення посад від роботи за сумісництвом, оскільки трудові відносини у цих випадках регулюються різними нормами права, по-різному оплачуються і оформляються. Сумісництво передбачає виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві. З працівником, який працює за сумісництвом, укладається окремий трудовий договір. На відміну від сумісництва, суміщення посад або професій здійснюється за одним трудовим договором, завжди на одному підприємстві та в межах встановленої тривалості робочого дня. У разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників трудовий договір із працівником-сумісником може бути припинено з ініціативи роботодавця на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП. Відповідно до статті 492 КЗпП сумісників, як й інших працівників підприємства, необхідно персонально повідомити про наступне вивільнення не пізніше ніж за 2 місяці. При скороченні чисельності та штату працівників особам, які потрапили під скорочення, відповідно до ст. 44 КЗпП виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, або сум, визначених у колективному договорі чи інших локальних актах роботодавця. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що однією з основних ознак сумісництва є укладення окремого трудового договору, відтак попередження про вивільнення має проводитися за загальними правилами. Разом з тим, суд не бере до уваги Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі №127/26237/17, на яку покликається позвач, у зв`язку з тим, що в даній Постанові мова йде про суміщення професій (посад), а, як вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] та встановлено судом в процесі її розгляду мало місце саме робота за сумісництвом, а звільнення з роботи сумісника проводиться за загальними правилами, оскільки такі посади не вважаються вакантними. Відтак, судом встановлено, що посади комірника, адміністративного помічника і бухгалтера в Курії ЛА УГКЦ на момент попередження [PERSON] про звільнення та самого звільнення з посади не були вакантними. Оскільки, в судовому засіданні не встановлено порушення відповідачем прав позивача в частині звільнення із займаної посади, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного та встановивши, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації праці, зокрема відбулося скорочення чисельності працівників та таким було додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а також враховуючи наявні допустимі, достовірні та належні докази того, що позивач про майбутнє вивільнення попереджений завчасно, повідомлений про відсутність вакантних посад, що відповідають його професії, кваліфікації та спеціальності, які б могли бути йому запропоновані, суд приходить до висновку, що відповідач, видаючи наказ №КЗ-01-А-00000228 від 30.01.2019 року про звільнення [PERSON] із займаної посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, дотримався процедури звільнення, не допустивши порушення вимог трудового законодавства. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed