Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд зобов"язати Публічне акціонерне товариство «Метабанк» надати інформацію в паперовому або електронному вигляді обсяг та обіг коштів по рахунку фізичної особи - підприємця [PERSON], а саме інформацію про рух грошових коштів на розрахункових рахунках № [NUMBER] в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року в розрізі контрагентів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменуванням, кодів ЄДРПОУ. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до затвердженого плану -графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік запланована перевірка ФОП [PERSON] Відповідно до вимог п.77.4. ст.77 ПКУ на податкову адресу ФОП [PERSON] було направлено копію наказу ГУ ДФС у Запорізькій області « Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 20.02.2018 р. №544 та повідомлення від 21.02.2018 р. №144/934/14/08-01-13-05-05. Згідно наказу ГУ ДФС у Запорізькій області « Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 20.02.2018 р. №544 планова документальна перевірка ФОП [PERSON] розпочинається з 05.03.2018 р. Фахівцями управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Запорізькій області 05.03.2018 року з метою пред'явлення направлення на перевірку від 05.03.2018 року № 85 здійснено вихід за податковою адресою ФОП [PERSON] За фактом виходу 05.03.2018 року на податкову адресу ФОП [PERSON] встановлено його відсутність, про що складено акт про не встановлення місцезнаходження від 05.03.2018 року №75/08/01-13-05/[NUMBER]. Враховуючи той факт, що в ГУ ДФС у Запорізькій області станом на 30.05.2018 року наявна податкова інформація щодо порушення податкового законодавства та у зв'язку неможливістю розпочати проведення документальної планової виїзної перевірки для здійснення контролю за додержанням податкового та іншого законодавства заявник просить зобов'язати ПАТ „ Метабанк" надати інформацію про обсяг і обіг коштів з зазначенням контрагентів по розрахунковим рахункам підприємця № [NUMBER] в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року Представник заявника в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Заінтересовані особа в судове засідання не з"явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до затвердженого плану -графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на 2018 рік запланована перевірка ФОП [PERSON] Відповідно до вимог п.77.4. ст.77 ПКУ на податкову адресу ФОП [PERSON] було направлено копію наказу ГУ ДФС у Запорізькій області « Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 20.02.2018 р. №544 та повідомлення від 21.02.2018 р. №144/934/14/08-01-13-05-05. Згідно наказу ГУ ДФС у Запорізькій області « Про проведення документальної планової виїзної перевірки» від 20.02.2018 р. №544 планова документальна перевірка ФОП [PERSON] розпочинається з 05.03.2018 р. Фахівцями управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Запорізькій області 05.03.2018 року з метою пред'явлення направлення на перевірку від 05.03.2018 року № 85 здійснено вихід за податковою адресою ФОП [PERSON] За фактом виходу 05.03.2018 року на податкову адресу ФОП [PERSON] встановлено його відсутність, про що складено акт про не встановлення місцезнаходження від 05.03.2018 року №75/08/01-13-05/[NUMBER]. У ГУ ДФС у Запорізькій області станом на 30.05.2018 року наявна податкова інформація щодо порушення податкового законодавства та у зв'язку неможливістю розпочати проведення документальної планової виїзної перевірки для здійснення контролю за додержанням податкового та іншого законодавства Відповідно до п.19-1.1.1 - 19-1.1.2. ст.19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Для виконання покладених на контролюючі органи функцій їм надані права, що визначені законодавцем та наведені у статі 20 Податкового Кодексу України. Згідно з п.п.20.1.5 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України, контролюючі органи мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, комерційних банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження у встановлені терміни валютної виручки від суб'єктів підприємницької діяльності». Підстави для отримання інформації, що містить банківську таємницю, передбачені пунктами 1 - 4 ч.1 ст.62 Закону №2121 та п.п.20.1.5п.20.1 ст.20 ПК України. Органи державної податкової служби мають право отримати будь-яку інформацію, віднесену Законом до банківської таємниці на підставі пунктів 1 (з дозволу власника цієї інформації) та 2 (за рішенням суду) ч.1 ст.62 Закону №2121. Окрім цього, відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Зазначені обмеження, у тому числі, викладені в ч. 4 ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність», не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду. Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. № 267 та главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (п. 5 ст. 288, п. 4 ч. 1 ст. 290 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 п.5 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України та комерційних банків у порядку, встановленому Законом України від 12.07.2000 р. №2121-ІІІ та ст.234 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зі змінами та доповненнями, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - про обсяг та обіг коштів на рахунках. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви Головного Управління ДФС у Запорізькій області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, Частиною 3 ст. 350 ЦПК України передбачено, що рішення суду щодо розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, підлягає негайному виконанню. Оскарження такого рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved