Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач по справі доводиться рідним батьком її сина [PERSON] Відповідач сплачував аліменти на його утримання, як сина до повноліття. [INFO] йому виповнилось 18 років та виплата аліментів припинилась, в звязку з чим позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на період навчання сина. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 20.02.2019 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 заробітку до закінчення сином навчання, тобто до [INFO] року, але на даний час син навчається до Білоцерківського Національного Аграрного Університету, агробіотехнологічного факультету, деної форми навчання. Період навчання триває з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року. Відповідач в добровільному порядку допомоги сину на навчання не надає, тому вона звернувся з даним позовом до суду. 26.09.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду на 11.10.2019 року. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками надсилалися відповідачу за місцем реєстрації, до суду повернулось поштове повідомлення з його підписом про отримання судової повістки. Станом на 11.10.2019 року відповідач відзив до суду не подавав. З клопотанням про надання додаткового часу для подачі відзиву до суду не звертався. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач подав заяву до суду в якій просив розглянути справу у відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч.2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі встановлених обставин. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження відповідач по справі [PERSON] , являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Як зазначає в позові позивач відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.02.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] на період навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, розпочавши стягнення з 27 грудня 2018 року, до закінчення ним навчання 30.06.2019 року, але не довше ніж до досягнення 23-х років - до [INFO] ( а.с.8-11). Вивчивши копію свідоцтва про народження [PERSON] , вбачається, що [INFO] йому виповнилось 18 років, тобто він досяг повноліття та стягнення аліментів припинено. Згідно довідки № 1393 від 02.09.2019 року виданої Білоцерківським Національним Аграрним Університетом, [PERSON] , про те, що він дійсно навчається в Білоцерківському Національному Аграрному Університеті, 2 курс агробіотехнологічного факультету. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року (а.с. 12). Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивачка забезпечує сина грошовими коштами для поїздки до м. Біла церква та зворотньої поїздки до м. Новоукраїки, купує продукти харчування, одяг. Крім того сплачує за проживання в гуртожитку, але доказів не подано. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи, суд враховує можливість утримання й матір`ю повнолітнього сина. Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його син є повнолітнім і працездатним, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує витрат на проїзд, харчування, придбання підручників, але з врахуванням матеріальної спроможності та стану здоров`я відповідача надавати таку допомогу повнолітньому сину. При цьому необхідно зазначити, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи з прив`язкою до прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Враховуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, визначивши стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання з урахуванням індексації слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Індексація грошових доходів проводиться відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078. Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в частині від його заробітку (доходу), вимога позивачки щодо стягнення аліментів з урахування індексації задоволенню не підлягає. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial