Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дитини - [PERSON] , [INFO] , та стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач посилається на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Зазначає, що до служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради надійшла інформація з Миколаївської загальноосвітньої школи № 27 про невідвідування ученицею 3-А класу [PERSON] , [INFO] , занять у школі. З інформації навчального закладу стало відомо, що дівчинку мати залишає вдома по догляду за молодшим братом [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2019 року спеціалістами служб було здійснено виходи за адресою: [ADDRESS] де проживають відповідачі з дітьми. Обстежені умови проживання були незадовільними, про що був складений відповідний акт. В ході обстеження з`ясовано, що у дітей відсутнє ліжко, немає чистої постільної білизни, чистого одягу, відсутні продукти харчування, в квартирі брудно, скрізь покрито пліснявою. У зв`язку з неможливістю перебування дітей в таких умовах, було викликано медсестру ЦПМСД № 2 та карету швидкої допомоги. У [PERSON] було виявлено гостре вірусне респіраторне захворювання, у зв`язку з чим разом з матір`ю влаштовано до міської дитячої лікарні № 2. Через деякий час мати покинула лікарню та пішла додому вирішувати свої особисті проблеми. Батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідачі у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 13.02.2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Космонавтів, 140" від 19.11.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що до служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради надійшла інформація з Миколаївської загальноосвітньої школи № 27 про невідвідування ученицею 3-А класу [PERSON] , [INFO] , занять у школі. З інформації навчального закладу стало відомо, що дівчинку мати залишає вдома по догляду за молодшим братом [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2019 року спеціалістами служб було здійснено виходи за адресою: [ADDRESS] де проживають відповідачі з дітьми. З акту обстеження умов проживання від 19.11.2019 року за вих. № 2085/04-07-01-16, встановлено, що головним спеціалістом служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради Петроченко О.О., зав. сектором ССД адміністрації Інгульського району ММР Шаріковою О.В., медсестрою ЦПМСД Мануйленко С.В., ст. ДОП СП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області Сандуцою В.П., головою правління ОСББ Осіповим О.П. було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що умови проживання є незадовільними: підлога, двері та стіни брудні; на підлозі купа брудних розкиданих речей; не викинуті використані дитячі памперси, над якими літали мухи; у кімнаті дитяча ванночка, в якій брудна вода з дитячими фекаліями. Ліжка у дітей немає, немає чистої постільної білизни, відсутня їжа, діти були голодними, на кухні брудно, купа немитого посуду, на столі попіл та окурки від цигарок, в квартирі стояв стійкий запах диму. Ванна кімната не обладнана. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради "Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2" від 25.11.2019 року, за вих. № 1-8-922, встановлено, що [PERSON] до липня 2019 року спостерігався лікарем педіатром [PERSON] . З травня 2019 року мати [PERSON] на дитину декларацію з лікарем не заключала, до серпня 2019 року на прийоми не з`являлася, додому лікаря не впускала, на телефонні дзвінки не відповідала. Мати з батьком [PERSON] не виконують батьківські обов`язки, залишають дитину без медичного спостереження, що є загрозою для життя. Відповідно до характеристик від Ст. ДОП СП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області В. Сандуца, [PERSON] та [PERSON] за час проживання за адресою: [ADDRESS] , характеризуються з посередньої сторони. До адміністративної відповідальності не притягувалися. Заяви та скарги від сусідів на адресу останніх не надходило. В квартирі брудно (антисанітарні умови для проживання), відсутні умови для проживання дітей, відсутні ліжка, постіль, їжа, по квартирі розкидане сміття. Наказом Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради № 82 від 19.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] постановлено на облік за категорією: проживання в сімї, у якій батька або особи, які їх заміняють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Згідно висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09.12.2019 року за вих. № 6672/020201-22/25/14/19, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження по справі є смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін по справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Таким чином, оскільки позовні вимоги до [PERSON] не допускають правонаступництва, у разі смерті однієї із сторін, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] . Щодо позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, винна поведінка відповідачки та її свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до наступного. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідачка ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп..

Outcome: approved