Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок та земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Позивачка є спадкоємцем майна після її смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Соколянська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, проти позову не заперечив. Третя особа - відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, надала заяву про слухання справи у відсутності представника, у вирішенні справи покликається на рішення суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08.08.2001 року Соколянською сільською радою Буського району Львівської області [PERSON] померла [INFO]. Спадкове майно, що залишилось після смерті матері позивачки складається із житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS], земельної ділянки загальною площею 2,4425 га, зокрема земельної ділянки № 1 площею 1,5196 га, земельної ділянки № 2 площею 0,9229 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Соколянської сільської ради Буського району Львівської області. Як вбачається із довідки № 277, виданої 07.03.2018 року Соколянською сільською радою Буського району Львівської області, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS], належав [PERSON]. Факт належності спадкодавцю [PERSON] земельних ділянок стверджується державним актом серії [NUMBER], виданого 24.03.2000 року головою Буської РДА Львівської області, копія якого мається в матеріалах справи. Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 03.08.2001 року секретарем Соколянської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом ст. 549 ЦК УРСР 1963 року діями, які свідчать про прийняття спадщини є такі, якщо спадкоємець фактично вступив в управління спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини в шестимісячний термін. Поряд з цим за п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.1983 року презюмується про те, що якщо позивач у шестимісячний строк вступив у управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини. З огляду на те, що позивачка є спадкоємцем за законом, те що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності, відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Ураховуючи викладене, на підставі ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.4-5,10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,--

Outcome: approved