Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою 06 травня 2020 року, уточнивши вимоги, просить суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] , яка померла [INFO] , на рівні племінника та рідної тітки. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла рідна тітка заявника по лінії матері [PERSON] . Після її смерті заявник звернувся до П`ятої Криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки йому було відмовлено та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та [PERSON] . Так, заявник зазначив, що його мати [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] (рос.) була рідною сестрою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] (рос.). Копія свідоцтва про народження матері заявника не збереглась, при зверненні до Державного архіву Кіровоградської області йому було повідомлено, що відсутній архівний запис про народження [PERSON] . Документи, які б підтверджували, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, не збереглись. Оскільки підтвердити факт родинних відносин між заявником та [PERSON] в позасудовому порядку є виключеним, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав після смерті тітки заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 24 липня 2020 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.39). Під час розгляду справи: ухвалою суду від 10 серпня 2020 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів; ухвалою суду від 10 серпня 2020 року задоволено заяву заявника про виклик свідків. Інших заяв, клопотань не заявлено. Інші процесуальні дії по справі судом не вчинялись. Присутні в судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Чепурнов В.І. пред`явлені вимоги підтримали в уточненій редакції, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві та встановити факт\~родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] на рівні племінника та рідної тітки. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку належним чином (а.с.55), причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень стосовно заявлених вимог від заінтересованої особи не надходило. \~ \~ \~ \~За даних обставин, з урахуванням позиції учасників справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності представника заінтересованої особи, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду судом даної категорії справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона мешкала в одному будинку з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та спілкувались раніше. [PERSON] раніше їздила в гості до матері заявника [PERSON] , яка доводилась їй рідною сестрою. Зазначила, що особисто неодноразово бачила матір заявника та знає, що її звуть [PERSON] . Їй відомо, що у [PERSON] було двоє синів та чоловік. Спочатку помер чоловік, потім один за одним померли сини, і у неї більше нікого не лишилось з близьких родичів. сама [PERSON] померла [INFO] . Заявник приходиться [PERSON] племінником. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що з сім`єю [PERSON] знайомий давно, раніше проживав з ними по сусідству. Йому відомо, що [PERSON] розказувала, що мати заявника її рідна сестра, а заявник її племінник. У [PERSON] був чоловік та два сини, вони всі померли раніше за неї. Зазначив, що особисто неодноразово бачив матір заявника, інших родичів не бачив. На скільки йому відомо, [PERSON] була при пам`яті та все добре розуміла до останнього. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Його батьками є [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] (рос.), 1927 року народження, та [PERSON] , 1926 року народження, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 23 лютого 1951 року (а.с.15). Батьки заявника [PERSON] перебували в шлюбі, офіційно зареєстрованому 13 червня 1951 року Дзержинським Райбюро РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №404 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 13 червня 1951 року, а.с.7). Після укладення шлюбу мати заявника [PERSON] (рос.) змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » (рос.) на « [PERSON] » (рос.). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] року від 13 березня 2019 року (а.с.6). Звертаючись до суду, заявник [PERSON] зазначав, що його мати [PERSON] мала рідну сестру [PERSON] , однак докази в підтвердження наявності між ними родинних стосунків не збереглись, відсутність яких позбавляє [PERSON] можливості реалізувати спадкові права на майно тітки як спадкоємцем другої черги за правом представлення за відсутності спадкоємців першої черги за законом. Дослідженням обсягу наданих суду доказів, встановлено наступне. [PERSON] народилася [INFO] в м. Тавда Омської області, Російська Федерація. Батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] (рос.) були [PERSON] (рос.) та [PERSON] (рос.), що слідує зі свідоцтва про її народження №12 від 30 серпня 1932 року (а.с.10). [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , офіційно зареєстрованому 10 січня 1957 року Дзержинським Райбюро РАГС м. Кривого Рогу, актовий запис №43 (а.с.11, 32). Після укладення шлюбу [PERSON] (рос.) змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » (рос.) на « [PERSON] » (рос.), що слідує зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10 січня 1957 року. Від шлюбу у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] (а.с.32), та [PERSON] , [INFO] (а.с.33). [INFO] [PERSON] чоловік [PERSON] помер, свідченням чому є свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] від 03 вересня 2002 року (а.с.34). [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] сини [PERSON] , що слідує зі свідоцтв про їх смерть відповідно (а.с.34-а, 35). [INFO] [PERSON] померла, підтвердженням чому є свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 28 серпня 2019 року (а.с.9). За життя [PERSON] спадкових договорів не складала, у зв`язку з чим спадкування належного їй за життя майна здійснюється за законом в порядку черговості, визначеної у ст.ст.1261-1265 ЦК України. У Спадковому реєстрі міститься запис про наявність заповіту №53372584, посвідченого 12 вересня 2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., який нею ж скасовано за заявою заповідача за №60055228 від 27 грудня 2016 року (а.с.63). Діючих заповітів немає. Дослідженням витребуваної судом спадкової справи №34/2020, заведеної П`ятою Криворізькою державною нотаріальною конторою 03 лютого 2020 року (номер у Спадковому реєстрі 65446658) на майно [PERSON] , померлої [INFO] , встановлено, що після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернувся її племінник [PERSON] . Нотаріусом заведено спадкову справу, встановлено обсяг спадкового майна, місце відкриття спадщини, коло спадкоємців. Натомість постановою від 24 квітня 2020 року (а.с.72) у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин між ним та спадкодавицею [PERSON] , оскільки актовий запис про народження його матері [PERSON] , яка начебто є рідною сестрою [PERSON] , в архіві Кіровоградської області не зберігся. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є племінником та тіткою підтверджується обсягом наданих заявником документів, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними родинних стосунків. Так, по батькові [PERSON] та [PERSON] є єдиним « [PERSON] » (рос.), відмінність є лише в написанні по батькові українською мовою в документах, що стосуються цих осіб ( [PERSON] іївна та [PERSON] івна)\~в результаті\~допущення помилки\~під час\~перекладу з\~російської на\~українську мову.\~Їх дошлюбне\~прізвище також\~є єдиним\~ « [PERSON] »\~(рос.). Факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між племінником та тіткою також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які, кожен окремо, беззаперечно підтвердили, що [PERSON] мала рідну сестру [PERSON] , яка часто до неї приїздила в гості. Проживаючи по сусідству, вони неодноразово її бачили. Також свідчили зазначали, що всі рідні [PERSON] померли раніше за неї, а єдиним родичем залишився її племінник [PERSON] . Крім того, сам факт наявності у заявника документів стосовно [PERSON] (копії паспорта, свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть та свідоцтв про смерть її чоловіка та синів) в своїй сукупності із встановленими обставинами, обсягом наданих доказів, приводять суд до переконання поза розумним сумнівом про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є племінником [PERSON] . Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та [PERSON] суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для отримання свідоцтва на право на спадщину після смерті тітки [PERSON] , тобто створення умов для здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав в рамках спадкових відносин,\~встановити даний\~факт в\~позасудовому порядку\~неможливо,\~тому суд\~приходить до\~висновку про\~необхідність задоволення\~вимог із\~встановленням вказаного\~факту,\~який знайшов\~своє підтвердження\~належними,\~допустимими та\~достатніми доказами\~в їх\~сукупності,\~має для\~заявника істотне\~юридичне значення\~і не визначає наступне вирішення спору про право цивільне. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved