Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ПАТ "Акцент Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови кредитного договору б/н від 09.09.2008 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 22847 грн. 87 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11248,69 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7035 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 1064,18 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, заявив клопотання про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Акцент Банк" до [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № бн від 09 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості. У зв'язку з чим станом на 19 березня 2014 року має заборгованість в розмірі 22 847,87 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 3000 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11248,69 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7035 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 1064,18 грн. Згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг такий договір діє протягом 12 місяців. Як зазначає відповідач, платежів за картковим рахунком з моменту отримання грошових коштів він не вносив. Зазначені твердження в процесі розгляду справи позивач не спростовував. Позов про стягнення кредитної заборгованості пред'явлено банком у травні 2014 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до п. п. 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. Отже, оскільки платіжна картка діяла 1 рік, відповідач отримав кредит 09.09.2008 р., а кошти від [PERSON] за договором не надходили, то пред'явлення позову у травні 2014 року є порушенням строку позовної давності, про поновлення якого банк не просив. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до ухвалення судом рішення заявив про застосування строків позовної давності, про що подав відповідну заяву (а.с.34). За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності. У відповідності до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає судовий збір.

Outcome: dismissed