Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад, а її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №3 зазначив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію безперервного типу перебігу, стоїть на обліку як соціально небезпечна особа, визнана недієздатною, опікуна не має. 16.08.2017 року [PERSON] була оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №3, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та її лікування в умовах стаціонару, однак [PERSON], яка є недієздатною, не взмозі дати усвідомлену згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні головний лікар ХОПЛ №3 Спекторук Л.В. заяву підтримала пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічній розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради в судовому засіданні проти вимог заяви не заперечував. [PERSON] в судовому засіданні проти госпіталізації її до ХОПЛ №3 не заперечувала. Прокурор Гнатко О.С. не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] доставлена в ХОПЛ №3, знайомою, яка про неї піклується за проханням дочок, які постійно проживають за кордоном. Оскільки напередодні вона змінилася в психічному стані, стала тривожною, підозрілою, часом злобною, не виконувала інструкцій, відмовлялась приймати підтримуючу терапію. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 16.08.2017 року, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію безперервного типу перебігу, перебуває на обліку як соціально небезпечна особа, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №3 від 16.08.2017, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатна критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, рішенням Славутського міськрайонного сулу про визнання [PERSON] недієздатною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 3 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved