Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила у суд даний позов і просила змінити розмір аліментів з ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] на ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2018 року; стягнути з [PERSON] на її користь несплачену суму аліментів в сумі 12763,96 грн; стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 4587,75 грн; стягнути з [PERSON] на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5800 грн; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені. Свій позов позивач мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї і знаходиться на її повному утриманні. Згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 19.08.2015 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, до Сімейного кодексу України внесені зміни, згідно яких, починаючи з 03.07.2018 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для зміни розміру аліментів. Виконавчий лист про сплату аліментів перебуває на виконанні у Корсунь-Шевченківському РВ ДВС, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 12763,96 грн, яку просить стягнути. Наявність заборгованості зі сплати аліментів надає їй право на стягнення пені відповідно до ст.196 СК України, розмір якої нею визначений в сумі 4587,75 грн. У судове засідання позивач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] з`явилися, позов підтримали та надали пояснення аналогічні до змісту позову. У судове\~засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Суд,\~вислухавши пояснення\~позивача та\~її представника, з`ясувавши обставини\~справи та\~перевіривши їх\~доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно довідки № 855 від 15.08.2018 року, виданої виконавчим комітетом Селищенської сільської ради, [PERSON] проживає разом з матір`ю (а.с.13). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 19.08.2015 року, яке набрало законної сили 29.08.2015 року, стягнуто із\~ [PERSON] на\~користь \~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~ [PERSON] ,\~щомісячно,\~до повноліття\~дитини,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку.\~Стягнення \~розпочато з\~часу звернення\~позивачки до\~суду,\~тобто з\~15.07.2015\~року.\~На підставі\~вказаного рішення\~судом був\~виданий виконавчий\~лист,\~який перебував\~на виконанні\~у Корсунь-Шевченківському РВ ДВС (а.с.15-65). 26.08.2015 року державним виконавцем Корсунь-Шевченківського РВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48529199 (а.с.63). 09.11.2018 року виконавче провадження №48529199 передано до Лисянського РВ ДВС (а.с.141-143). Законом України №2017-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» у ч. 2 статті 182 СК України внесені зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, що закріплено у ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Тому у випадку відмови позивачу державним виконавцем у стягненні аліментів в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач може оскаржити дії державного виконавця. Враховуючи вище викладене відсутні підстави для задоволення позову в частині зміни розміру аліментів з ј частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати аліментів сумі 12763,96 грн суд зазначає наступне. В матеріалах справи містяться довідки відділу ДВС, які відрізняються за сумою заборгованості зі сплати аліментів (а.с.а.с.43-45, 52-53, 54-55, 179-180). Проте суд приймає до уваги довідку Корсунь-Шевченківським РВ ДВС від 14.06.2018 року №2535, оскільки в попередніх довідках аліменти державним виконавцем нараховувалися виходячи із середньомісячної заробітної плати по Корсунь-Шевченківському району, починаючи з березня 2016 року по листопад 2017 року, потім здійснено перерахунок, оскільки в період з лютого 2017 року по грудень 2018 року боржник працював у ТОВ «ВМ ТРЕЙД» (а.с.54-55). Згідно довідки, виданої Корсунь-Шевченківським РВ ДВС від 14.06.2018 року №2535 заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 01.06.2018 року становить 4681,46 грн. З матеріалів\~справ вбачається,\~що позивачем\~виконавчий лист\~про стягнення\~аліментів пред`явлений\~до виконання\~до Корсунь-Шевченківським РВ ДВС 26.08.2015 року, про що державним виконавцем Корсунь-Шевченківського РВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.63). 09.11.2018 року виконавче провадження №48529199 передано до Лисянського РВ ДВС (а.с.141-143). За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195 - 197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Також у ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" закріплені дії державного виконавця при наявності заборгованості зі сплати аліментів. Крім цього, на а.а.197 міститься довідка відділу ДВС, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати аліментів відсутні. Крім цього, з довідки Лисянського відділу ДВС, з якої вбачається, що станом на 01.08.2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.186). Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 4587,75 грн. Згідно ст.196 СК України (в редакції на час пред`явлення виконавчого листа до виконання) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності із 08 липня 2017 року частина перша статті 196\~СК України викладена в новій редакції, а саме у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України та ст.\~196\~СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України 15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дітей, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дітей, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дітей, пов`язаних з їх матеріальним забезпеченням. Відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дітей, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів. Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц) вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України, з огляду на таке. Статтею 180\~СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196\~СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножить на кількість днів заборгованості помножить на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. За період з липня 2015 року по березень 2018 року заборгованість зі сплати аліментів становить 4681,46 грн (а.с.54-55). Тобто, заборгованість виникла за період з липня 2015 року по березень 2018 року, що за даний період становить 1004 днів, а право позивача на нарахування пені виникає з 01.08.2015 року по 31.03.2018 року, що становить 973 днів. Розмір щомісячного платежу відповідачем не сплачувався в належному розмірі. 2015 рік серпень 995,20/100%*1%*973 днів =9863,30 грн; вересень 1088,98/100%*1%*942 днів =10258,19 грн; 2016 рік березень 415,03/100%*1%*760 днів =3154,23 грн; квітень 230,25/100%*1%*729 днів =1678,52 грн; травень 230,25/100%*1%*699 днів =1609,45 грн; червень 230,25/100%*1%*668 днів =1538,07 грн; липень 280/100%*1%*638 днів =1786,40 грн; серпень 573,53/100%*1%*607 днів =3481,33 грн; вересень 280/100%*1%*576 днів =1612,80 грн; жовтень 280/100%*1%*546 днів =1528,80 грн; листопад 275,03/100%*1%*515 днів =1416,40 грн; грудень 275,03/100%*1%*485 днів =1333,90 грн; 2017 рік січень 802,30/100%*1%*454 днів =3642,44 грн; 2018 рік січень 144,05/100%*1%*89 днів =128,20 грн; лютий 144,05/100%*1%*58 днів =83,55 грн; березень 144,05/100%*1%*30 днів =43,22 грн. Тому розмір пені за період серпня 2015 року по березень 2018 року становить 42978,80 грн. Проте, відповідно до ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 4681,46 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості. Дана сума є більшою ніж сума, що була заявлена в позовних вимогах при зверненні з позовом. Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Тому суд приходить до висновку, що підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів з відповідача в межах заявлених позовних вимог позивача, а саме в розмірі 4587,75 грн. Відповідачем суду надано довідку Лисянського відділу ДВС, з якої вбачається, що станом на 01.08.2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с.186), проте у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки, а з попередньої довідки вбачається, про наявність заборгованості зі сплати аліментів за період серпня 2015 року по березень 2018 року, що є підставою для нарахування пені. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У даній справі предметом позову не є стягнення аліментів, тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення. Крім цього, позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5800 грн. На а.с.67-71 міститься договір від 21.08.2018 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] про надання правничої допомоги у даній справі. Додатком до вказаного договору є тарифи про надання правової допомоги ФОП [PERSON] (а.с.72). З квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 21.08.2018 року вбачається, що [PERSON] перерахувала [PERSON] кошти в сумі 5800 за правничу допомогу (а.с.66). Згідно ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Проте суду не надано доказів, що [PERSON] є адвокатом. Тому підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5800 грн відсутні. Згідно п.3\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому згідно ч.6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн (в розмірі на час подачі позову).

Outcome: partial