Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.11.2016 року між нею та відповідачем в Миколаївському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №85. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 14.11.2016 року вони із відповідачем перебувають в шлюбі, який зареєстрований Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №85. Від шлюбу подружжя дітей не мають. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось. У звязку з погіршенням взаємовідносин та непорозуміннями, з серпня 2018 року вони припинили подружнє життя і з того часу, як чоловік та жінка не мешкають, спільне господарство не ведуть. Поновлювати відносини з відповідачем, [PERSON] бажання не має, вважає, що це суперечитиме її інтересам. Спору про поділ майна між подружжям немає. В звязку з викладеним, позивач змушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв'язку з цим, з огляду на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.11.2016 року, який зареєстрований Миколаївським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області,\~актовий запис\~№85(а.с.5). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, протилежними поглядами на життя. Сторони спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Як видно\~з положень\~ч.3\~та ч.4\~ст.56\~СК України,\~кожен з\~подружжя має\~право припинити\~шлюбні відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин,\~примушування до\~їх збереження,\~є порушенням\~права дружини,\~чоловіка на\~свободу та\~особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Положеннями ст.112 СК України встановлено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, суд вважає за необхідне ухвалити рішення, задовольнивши позовні вимоги [PERSON] та розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 14.11.2016 року Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №85. Окрім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з викладеного та враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved