Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом останніх 11 років вона проживала однією сімє'ю без шлюбу зі своїм чоловіком [PERSON] З 07 грудня 2004 року чоловік проживав та був зареєстрований у належному їй на праві приватної власності житловому будинку у м. Горохів по вул. Садовій, 24. 05 листопада 2015 року [PERSON] раптово помер, залишивши на її утримання все домашнє господарство, яке вони вели разом та підприємницьку діяльність, якою він займався в якості фізичної особи підприємця, починаючи з 04 вересня 2006 року. Усі витрати як на поховання чоловіка, так і на організацію та проведення традиційних днів вшанування його пам'яті були понесені нею особисто. Відповідачі є батьками [PERSON], тому є спадкоємцями його майна першої черги. За період проживання однією сім'єю спільною працею та спільними коштами вони з чоловіком набули спільне майно, яке є їх спільною сумісною власністю, належить їм в рівних частках та підлягає поділу. Просить встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 07 грудня 2004 року по 05 листопада 2015 року. Визнати спільною сумісною власністю майно, нажите [PERSON] та [PERSON] та поділити його, виділивши у власність [PERSON] ? частку майна загальною вартістю 271\~574,58 грн. У судовому засіданні позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та в позовних вимогах від 01 березня 2017 року просить встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 07 грудня 2004 року по 05 листопада 2015 року. Визнати спільною сумісною власністю майно на загальну суму 1\~007 609 грн., нажите [PERSON] та [PERSON], зокрема: будинок рибалки, розташований в с. Холонів Горохівського району, вул. Набережна, 46, вартістю 137 250 грн.; легковий автомобіль марки Mitsubishi, тип Пікап-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 216 000 грн.; земельну ділянку, площею 1, 4322 га, розташовану на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району, вартістю 84 929 грн.; рушницю МЦ 2112, калібр 12, 1990 року виготовлення, вартістю 8000 грн.; рушицю МОD586 AUTO, калібр 12, 1992 року виготовлення, вартістю 6200 грн.; карабін Browning, калібр 22, 10599, 2010 року виготовлення, вартістю 20000 грн.; пристрій травматичної дії ПМРх9 мм 5ЖК-0104439, 2006 року виготовлення, вартістю 6500 грн.; короп - 9 635,5 кг, вартістю 385 420 грн.; товстолоб - 3 081 кг, вартістю 92 430 грн.; амур, товстолоб, короп (250-350 г) - 1 053,5 кг, вартістю 42 140 грн.; карась - 874 кг, вартістю 8 740 грн. Поділити спільно нажите майно, присудивши [PERSON] ? частку майна, загальною вартістю 503804,50 грн., зокрема: легковий автомобіль марки Mitsubishi, тип Пікап-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 216 000 грн.; земельну ділянку, площею 1, 4322 га, розташовану на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району, вартістю 84 929 грн.; рушницю МЦ 2112, калібр 12, 1990 року виготовлення, вартістю 8000 грн.; рушицю МОD586 AUTO, калібр 12, 1992 року виготовлення, вартістю 6200 грн.; карабін Browning, калібр 22, 10599, 2010 року виготовлення, вартістю 20000 грн.; пристрій травматичної дії ПМРх9 мм 5ЖК-0104439, 2006 року виготовлення, вартістю 6500 грн.; короп 3000 кг на суму 120\~000 грн.; товстолоб 1000 кг на суму 30\~000 грн.; амур, товстолоб, короп (250-350 г) 304,3875 кг, вартістю 12\~175,50 грн. Решту спільного майна в розмірі ? його частки загальною вартістю 503 804,50 грн., зокрема: будинок рибалки, розташований в с. Холонів Горохівського району, вул. Набережна, 46, вартістю 137 250 грн.; короп 6635,5 кг на суму 265 420 грн.; товстолоб 2081 кг на суму 62 430 грн.; амур, товстолоб, короп (250-350 г) 749,1125 кг на суму 29\~964,50 грн.; карась 874 кг на суму 8\~740 грн. присудити відповідачам. Судові витрати у справі покласти на відповідачів. Відповідачі у судовому засіданні заперечували проти позову повністю, мотивуючи, що їх син [PERSON] протягом останнього часу, починаючи з 2010 року, проживав у будинку рибалки в с. Холонів Горохівського району по вул. Набережна, 46, де і помер, а не з позивачем. На придбання вказаного будинку відповідач [PERSON] надав йому кошти в сумі 600 дол. США, де він мав намір зареєструвати своє місце проживання. Він займався підприємницькою рибогосподарською діяльністю, що потребувало значних затрат часу. Вважають безпідставними доводи позивача та просять у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи - ТзОВ "Агропродукт-Горохів" [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що між ТзОВ "Агропродукт-Горохів" в його особі та [PERSON] було укладено договір про спільну діяльність з метою здійснення рибогосподарської діяльності на земельній ділянці із земель водного фонду, що передана в оренду товариству згідно із договором оренди. Керівництво даною спільною діяльністю ним було передано [PERSON], доходи від такої діяльності розподілялися ними за домовленістю. На майно, а саме: рибу, що є предметом спору, він не претендує, не заперечує щодо її поділу між сторонами. Зазначив, що перебував із [PERSON] в дружніх відносинах та вважав [PERSON] його дружиною. Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідачів, їх представника, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2015 року [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЕГ № 177971 від 06 листопада 2015 року (а.с.15 том 1). З 07 грудня 2004 року по день смерті він був зареєстрований за адресою: [INFO] Зазначене підтверджується копією будинкової книги будинку за даною адресою (а.с.13-14 том 1), копією паспорта [PERSON] (а.с.12 том 1), довідкою про склад сім'ї від 22 жовтня 2015 року (а.с.11 том 1). Вказаний житловий будинок за адресою: м. Горохів, вул. Садова, 24 належить на праві приватної власності [PERSON] згідно із договором дарування від 24 вересня 2002 року (а.с.10). Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] у даному будинку спільно в період з 07 грудня 2004 року по 05 листопада 2015 року - день смерті останнього однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу знайшов підтвердження в ході судового розгляду. Так, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні зазначили, що [PERSON] багато часу проводив в с. Холонів Горохівського району у звязку із специфікою підприємницької діяльності, якою він займався, а саме: розведенням риби, однак, проживав він в м. Горохів по вул. Садовій, 24 разом із [PERSON], яку вважав своєю дружиною, та мав намір зареєструвати з нею шлюб, у них був спільний побут та спільне господарство. Заперечення відповідача [PERSON] про те, що його син [PERSON] постійно з 2010 року проживав в [INFO] в будинку рибалки спростовуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що протягом останніх років життя [PERSON] перебували з ним в дружніх відносинах, постійно бачилися та він кожного вечора, окрім деяких днів, коли його присутність на ставках була обовязковою у звязку із здійсненням рибогосподарської діяльності, повертався додому в м. Горохів по вул. Садовій, 24, неодноразово запрошував їх додому. [PERSON] повідомила всіх друзів, що всі борги її чоловіка будуть повернуті, що і було зроблено спільно із [PERSON], позивач провела його поховання та дні, повязані із вшануванням його пам'яті. Свідок [PERSON] зазначив, що він допомагав [PERSON] у веденні рибогосподарської діяльності, в будинку рибалки не було належних умов для постійного проживання, зокрема, санітарно-гігєнічних, з [PERSON] вони були пов'язані спільним побутом та вели спільний бюджет, вона неодноразово надавала йому кошти, продукти харчування, речі для господарства в с. Холонів. Свідок [PERSON] також повідомив, що перебував із [PERSON] в дружніх відносинах, допомагав йому у веденні його рибогосподарської діяльності, зокрема, вів облік виловленої риби, зазначив, що коли [PERSON] позичав йому кошти, він виносив їх з будинку, де проживав з [PERSON] в м. Горохів, вул. Садова, 24. Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] повідомляв йому, що позивач брала кредит для його підприємницької діяльності. Понесення [PERSON] витрат на поховання 05-06 листопада 2015 року підтверджується розрахунковими документами (а.с.18-21 том 1), довідкою [PERSON] храму с. Скобелка (а.с.24 том 1). Згідно із інформацією Горохівської районної державної адміністрації від 13 січня 2017 року позивач [PERSON] з 06 серпня 2002 року працює на посаді директора Горохівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (а.с.189 том 2). Як вбачається із її декларацій про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період 2011-2014 роки як державного службовця, остання вказувала [PERSON] членом своєї сім'ї як чоловіка та зазначала його доходи (а.с.41-60 том 1). Горохівська РДА та районна рада, а також колектив Горохівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді публічно висловлювали співчуття позивачу з приводу смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується копією газети «Горохівський вісник» (а.с.25 том 1). Факт спільного проживання та проведення часу разом [PERSON] та [PERSON] вбачається також із фотокарток (а.с.135-143 том 1), а початок їх відносин з 1998 року стверджується особистим листуванням (а.с. 145-154 том 2). В ході судового розгляду також встановлено, що після отримання [PERSON] тяжких травм в результаті ДТП, його реабілітація відбувалася за місцем їх із [PERSON] проживання в [INFO], що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] не заперечується. Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. В ході судового розгляду справи не здобуто доказів перебування [PERSON] та [PERSON] в будь-якому іншому шлюбі. При цьому встановлено проживання їх однією сім'єю без шлюбу в період з з 07 грудня 2004 року по 05 листопада 2015 року. Отже, майно, набуте ними за цей період належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно із\~ст. 60 СК України\~ майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В період спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07 липня 2015 року [PERSON] придбано земельну ділянку площею 1,4322 га, що розташована на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району Волинської області для ведення особистого селянського господарства вартістю 84\~929 грн., що не оспорюється сторонами. Вказана земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.31-33 том 1). Окрім того, як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, 01 жовтня 2013 року [PERSON] зареєстровано транспортний засіб - автомобіль марки Mitsubishi, тип Пікап-В, 2007 року випуску, власником якого він є на підставі довідки-рахунку від 27 вересня 2013 року (а.с.35 том 1). Вартість даного транспортного засобу сторонами не оспорюється та погоджена станом на день розгляду справи в розмірі 216\~000 грн. Вказане майно суд відносить до спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу. Згідно із свідоцтвом серії В01 № 462913 [PERSON] з 04 вересня 2006 року був зареєстрований як фізична особа підприємець (а.с. 16 том 1). 20 жовтня 2006 року ним було укладено договір про спільну діяльність із ТзОВ «Агропродукт-Горохів», відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобов'язання спільно діяти без створення юридичної особи з метою здійснення рибогосподарської діяльності на земельній ділянці із земель водного фонду на території Холонівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.109-110 том 2). Відповідно до доручення від 21 жовтня 2006 року директор ТзОВ «Агропродукт-Горохів» [PERSON] керівництво згідно із договором про спільну діяльність доручив [PERSON] (а.с.112 том 2). Умовами договору передбачено, що продукція, отримана в результаті спільної діяльності, реалізується Інвестором ([PERSON]М.) в порядку, передбаченому чинним законодавством. Прибуток, отриманий Сторонами від спільної діяльності, підлягає розподілу пропорційно до часток, визначених у п.п.5.1, 5.2 цього договору (п.п.7.1,7.3). При цьому частка ТзОВ «Агропродукт-Горохів» оцінюється в сумі 40\~000 грн., що становить 11,1 % (а.с.111 том 2). Представник третьої особи - ТзОВ «Агропродукт-Горохів» у судовому засіданні ствердив, що на майно, що є предметом позову, а саме: рибу, товариство не претендує та він не заперечує щодо розподілу даного майна між сторонами. В ході судового розгляду встановлено, що в березні 2016 року, після смерті [PERSON] нагульний став в с. Холонів Горохівського району було зариблено мальком риби, що була здобута [PERSON] в ході його підприємницької діяльності на загальну суму 175\~556 грн., що зафіксовано актом (а.с.220 том 1). Факт зариблення нагульного ставу підтверджується показаннями свідка [PERSON], який в подальшому кормив та доглядав рибу, та сторонами не заперечується. В результаті було вирощено та виловлено зі ставу риби загальною вагою 29\~673 кг, що підтверджується інформацією, складеною [PERSON] (а.с.108 том 2) та підтверджено його показаннями, наданими в судовому засіданні як свідка. Позивач просить визнати спільною сумісною власністю її з [PERSON] та поділити рибу, загальною вагою 14\~644 кг, а саме: короп - 9 635,5 кг, вартістю 385 420 грн., товстолоб - 3 081 кг, вартістю 92 430 грн., амур, товстолоб, короп (250-350 г) - 1 053,5 кг, вартістю 42 140 грн., карась - 874 кг, вартістю 8 740 грн. Вартість риби не оспорюється та погоджена сторонами. Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-1752цс15 майно фізичної особи-підприємця, яке використовується для її господарської діяльності вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, якщо воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Жодних письмових доказів (розрахункових документів) того, що мальок риби, яким зариблено нагульний став в с. Холонів, було придбано [PERSON] як підприємцем, сторонами не подано. Із показань свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що даний мальок був здобутий [PERSON] в результаті рибогосподарської діяльності. Позивач стверджує, що теж надавала кошти на розвиток рибогосподарської діяльності, якою займався її чоловік, оскільки брала кредити в банках, окрім того, офіційно працевлаштована та отримує регулярний дохід, що стверджується довідками про її доходи за місцем роботи (а.с.37-40 том 1). Окрім того, зазначений факт встановлений рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 23 червня 2016 року, згідно із яким з [PERSON] в користь [PERSON] було стягнуто 125\~668,55 грн. (5 тисяч дол. США) коштів, які як вбачається із розписки від 02 січня 2015 року вона отримала від [PERSON] в якості позики для передачі своєму чоловіку [PERSON] для розвитку рибного господарства (а.с.127-129 том 1). У відповідності до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи наведене, суд вважає, що риба, яка є предметом спору, є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу. Також 05 жовтня 2009 року зареєстровано право приватної власності [PERSON] на будинок рибалки, розташований в с. Холонів Горохівського району, вул. Набережна, 46 Волинської області, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.26, 27 том 1), що використовувався ним для його господарської діяльності. З накладної від 02 березня 2009 року № 12 вбачається, що даний будинок був відпущений [PERSON] за 10\~666, 17 грн. (а.с.95 том 2), станом на час розгляду справи сторони погодили вартість даного будинку в розмірі 137 250 грн. В ході судового розгляду відповідач [PERSON], а також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначали, що кошти на придбання даного будинку в сумі 600 дол. США [PERSON] надав [PERSON] Письмових доказів зазначеного не надано. Позивач стверджує, що про дану обставину їй не було відомо, будинок рибалки був придбаний за їх спільні із [PERSON] кошти, які вони не ділили та які зберігалися за місцем їх проживання в [INFO]. Враховуючи те, що з достовірністю не доведено, що кошти, надані батьком [PERSON] в розмірі 600 дол. США (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 02 березня 2009 року 4\~620 грн. (а.с.193 том 2)) були спрямовані останнім саме на купівлю будинку рибалки, а не використані на інші потреби, вартість будинку рибалки згідно з накладною є значно більшою - 10\~666, 17 грн., а також беручи до уваги, що будинок рибалки був придбаний [PERSON] як фізичною особою, а не як фізичною особою підприємцем, встановлений судом факт, що [PERSON] та [PERSON] мали спільний бюджет, суд дійшов висновку, що будинок рибалки слід визнати їх спільною сумісною власністю, а тому вказане майно підлягає поділу. Згідно із ч.2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Суд вважає, що не є обєктами права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] зброя, а саме: рушниця МЦ 2112, калібр 12, 1990 року виготовлення, рушниця МОD586 AUTO, калібр 12, 1992 року виготовлення, карабін Browning, калібр 22, 10599, 2010 року виготовлення, пристрій травматичної дії ПМРх9 мм 5ЖК-0104439, 2006 року виготовлення, адже відносить дані обєкти до речей індивідуального користування, враховуючи специфіку їх придбання, зберігання та використання на підставі дозволу, що видається конкретній фізичній особі на кожний вид зброї в порядку, передбаченому Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказам Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зареєстрованої МЮУ 07 жовтня 1998 року за № 637/3077. Зброя не може бути передана у власність без попереднього отримання особою, якій вона передається дозволу на її придбання, передбаченого законом, та не підлягає поділу, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідачі не визнають факту спільного проживання їх сина [PERSON] та [PERSON], а, отже, і їх спільної сумісної власності, тому в даному випадку суд вбачає спір між сторонами. Разом з тим, сторонами погоджено вартість на час розгляду справи усього майна, яке просить поділити [PERSON], а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України\~ дані обставини, не підлягають доказуванню. Згідно із ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки судом визнано об'єктами права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] будинок рибалки, розташований в с. Холонів Горохівського району, вул. Набережна, 46, вартістю 137 250 грн., легковий автомобіль марки Mitsubishi, тип Пікап-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 216 000 грн., земельну ділянку, площею 1, 4322 га, розташовану на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району, вартістю 84 929 грн., рибу, а саме: короп - 9 635,5 кг, вартістю 385 420 грн., товстолоб - 3 081 кг, вартістю 92 430 грн., амур, товстолоб, короп (250-350 г) - 1 053,5 кг, вартістю 42 140 грн., карась - 874 кг, вартістю 8 740 грн., вказане майно загальною вартістю 966 909 грн. підлягає поділу з урахуванням засад рівності часток подружжя. Підстав для відступлення від засади рівності часток при поділі майна суд не вбачає. Частинами 1,2 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. З врахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин справи, інтересів сторін, суд дійшов висновку, що позивачу слід виділити у власність половину майна, що являється їх з [PERSON] спільною сумісною власністю, загальною вартістю 483 454,50 грн., а саме: легковий автомобіль марки Mitsubishi, тип Пікап-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 216 000 грн., земельну ділянку, площею 1, 4322 га, розташовану на території Пустомитівської сільської ради Горохівського району, вартістю 84 929 грн., короп - 3 508,75 кг, вартістю 140 350 грн., товстолоб - 1 000 кг, вартістю 30 000 грн., амур, товстолоб, короп (250-350 г) - 304,3875 кг, вартістю 12 175,50 грн. Решта половини майна залишається у власності [PERSON], є спадковим майном, перехід якого до спадкоємців відбувається в порядку спадкування, отже, вимога про виділення його у власність відповідачам в результаті поділу спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] є безпідставною, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 5 936,94 грн. (по 2 968,47 грн. з кожного) судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, з позивача в дохід держави слід стягнути недоплачений судовий збір в сумі 904,12 грн.

Outcome: partial