Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати:- приватизацію квартири [ADDRESS] [PERSON] незаконною; -розпорядження органу приватизації управління житлової політики Коростенської міської ради №9833 від 24.04.2009 року та свідоцтво про право власності на житло за № 13799 від 24.04.2009 року, видане [PERSON] скасувати; -рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради від 07.10.2009 року за № 560 про внесення змін в рішенні в рішенні виконкому міської ради № 220 від 22.04.2009 року визнати недійсним та скасувати; -рішення виконкому Коростенської міської ради № 553 від 21.09.2011 року про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проектно-кошторисної документації на реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] визнати недійсним та скасувати; -визнати недійсним рішення Коростенської міської від 07.07.2011 року в частині надання дозволу [PERSON] на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га по [ADDRESS] ; Державний акт на право власності на земельну ділянку серї ЯК № 228982, виданий [PERSON] в 2011 році скасувати; зобов»язати реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції анулювати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29.04.2009 року про реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS], що входить до складу приміщень квартири № 4; зобов»язати реєстраційну службу Коростенського міськрайонного управління юстиції зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на 40/100 частин в новозбудованому житловому будинку по [ADDRESS] за [PERSON], відновивши її порушене право на частину вказаного домоволодіння. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 14.02.1985 року [PERSON] подарувала їй 40-100 частин житлового будинку № [ADDRESS] В 1992 році у зв»язку з аварійністю вказаного будинку рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради за № 150 від 17.06.1992 року їй було надано однокімнатну квартиру [ADDRESS], проте зазначеною частиною житлового будинку та земельною ділянкою при ньому вона продовжувала користуватися. Зазначає, що органом місцевого самоврядування рішень про позбавлення її права власності на квартиру [ADDRESS] та права користування земельною ділянкою, не приймалось. В подальшому відповідач [PERSON] стала власником житлового будинку [ADDRESS] В жовтні 2011 року було повністю зруйновано домоволодіння по [ADDRESS] Рішенням Коростенського міськвиконкому віл 21.09.2011 року № 553 [PERSON] дозволено замовити проектно-кошторисну документацію на реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS]. [PERSON] вирішила здійснювати реконструкцію домоволодіння шляхом знесення житлового будинку по [ADDRESS] та побудови на його місці двоповерхового будинку. Внаслідок знесення будинку була повністю зруйнована квартира позивача. Станом на вересень 2013 року за нею рахувалося 40/100 частин в житловому будинку [ADDRESS], а у 2014 році її право власності на частину будинку вже не значиться. Вважає, що [PERSON] протиправно позбавила її квартири, земельної ділянки, чим порушила її конституційне право на власність та на житло. В результаті неправомірних дій відповідачки [PERSON], підробки документів, остання незаконно зареєструвала на себе право власності на весь житловий будинок по [ADDRESS] у м. Коростені ще в 2009 році та стала власником земельної ділянки площею 0,12 га. Позивач в своїх вимогах акцентує увагу на те, що її право власності на 40/100 частин в житловому будинку по [ADDRESS] не припинено. В ході судового розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та додатково просила: рішення виконкому Коростенської міської ради № 560 від 07.10.2009 року про внесення змін в рішення виконкому міської ради № 220 від 22.04.2009 року визнати недійсним та скасувати, а також визнати недійсним рішення Коростенської міської ради від 17.03.2011 року в частині надання дозволу на приватизацію земельної ділянки площею 0,10 га по [ADDRESS] в м.Коростені Житомирської області для будівництва і обслуговування житла; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий [PERSON] 19.08.2011 року скасувати; визнати недійсним рішення Коростенської міської ради від 07.07.2011 року в частині надання дозволу [PERSON] на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га по [ADDRESS] для садівництва. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила задоволити її вимоги з-підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити як такий, що є необгрунтований та безпідставний. Представник Коростенської міської ради [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просила відмовити. Представник реєстраційної служби Коростенського міькрайонного управління юстиції в судове засідання не з"явився, подав через канцелярію суду заперечення на позов [PERSON], в якому зазначив, що реєстраційна служба не є суб"єктом спірного правовідношення, не є належним відповідачем. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до даних довідки Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації № 462 від 26.02.2010 року - "…згідно архівних даних Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації та інвентаризаційної справи № 4827 власниками частин житлового будинку [ADDRESS] були: - [PERSON] - 11/100 частин; - [PERSON] - 40/100 частин; - [PERSON] - 38/100 частин; - Територіальна громада Коростенської міської ради - 11/100 частин. В зв'язку з відселенням з аварійного будинку відповідно до рішень виконкому Коростенської міської ради власникам було надано житло: … - [PERSON] - рішення виконкому Коростенської міської ради № 150 від 17.06.1992 року… Відповідно до рішення виконкому Коростенської міської ради № 70 від 03.02.2010 року припинено право власності цих громадян на частки, що належали їм в житловому будинку [ADDRESS]. Квартира № 4, що складає 11/100 частин будинку [ADDRESS] належить [PERSON]." (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Коростенського міської ради № 150 від 17.06.1992 року [PERSON] виділено однокімнатну квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відселенням із аварійного будинку [ADDRESS] (а.с.17). Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.10.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21.11.2013 року, право власності [PERSON] на 40/100 частин житлового будинку [ADDRESS] припинено та визнано [PERSON] такою, що втратила право на користування земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS], м.Коростеня Житомирської області. Власником новозбудованого житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2014 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2013 року в нескасованій частині про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та рішення апеляційного суду Житомирської області від 28.10.2013 року залишено без змін (а.с.234-235). Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2016 року рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.10.2015 року про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої знищенням квартири, та рішення апеляційного суду Житомирської області від 08.12.2015 року залишено без змін (а.с.236-237). Відповідно до ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доводи позивача про наявність у неї права власності на 40/100 частин житлового будинку [ADDRESS] спростовуються фактами, встановленими судовим рішенням, яке набрало законної сили. Отже на підставі викладеного вище, в сукупності з поясненнями сторін і зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, які надані сторонами, суд дійшов висновку що в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Outcome: dismissed