Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] у своєму позові до суду просить визнати недійсним розпорядження Прилуцької РДА № 398 від 23.11.2004 в частині передачі їй, у приватну власність земельної ділянки площею 1,28 га (земельний пай № 0215) на території Линовицької селищної ради Прилуцького району; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №012541 від 24.12.2004 площею 1,28 га, розташованої на території Линовицької селищної ради, кадастровий номер 7424155600020000075 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім?я [PERSON]. Позов мотивований тим, що поточного року, позивачу стало відомо про розпорядження Прилуцької РДА № 270 від 13 липня 2004 року, згідно якого передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,83 га (земельний пай №0215) [PERSON], який отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 063901 від 06 серпня 2004 року, тобто на ту ж саму земельну ділянку, власником якої є позивач. Як потім з"ясувалося, при проведенні розпаювання була допущена помилка, оскільки одна і та ж земельна ділянка передана у власність одночасно двом особам. Оскільки спірна земельна ділянка була передана в оренду, та коли орендар дізнався, що сплачує оренду плату за одну і ту ж земельну ділянку двом особам, то вже за 2013 рік не сплатив позивачу грошових коштів за землю. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позов, посилаючись на викладені в ньому обставини, просить такий задовольнити, оскільки немає іншого способу врегулювати дане питання та відмовляється від відшкодування їй судового збору в разі задоволення позову. Відповідачі - Прилуцька РДА та Линовицька селищна рада у суд не з"явилися та у письмових заявах просять розглянути справу за їх відсутності та остання визнає позовні вимоги. Треті особи – [PERSON] та управління Держземагенства у Прилуцькому районі проти позовних вимог не заперечують, просять розглядати справу за їх відсутності. Вислухавши пояснення позивача, позицію відповідачів і третіх осіб, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Прилуцької РДА Чернігівської області № 398 від 23 листопада 2004 року та Додатку до такого, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 1,28 га на території Линовицької селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15) На підставі даного розпорядження 24.12.2004 [PERSON] було видано Державний акт на право власності на відповідну земельну ділянку серії ЧН №012541, кадастровий номер 7424155600020000075, пай № 0215 (рілля) - а.с. 8. Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 063901 від 06 серпня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,83 га, пай №0215 (рілля) – а.с.9. Тобто у судовому засіданні встановлено, що до площі земельної ділянки, власником якої є [PERSON], увійшла і земельна ділянка (пай № 0215), право власності на яку має позивач згідно оспорюваного Державного акту. Згідно відповіді управління Держземагенства у Прилуцькому районі та Прилуцької РДА роз"яснено право позивача лише в судовому порядку виправити допущену помилку при проведенні розпаювання земель, оскільки прийняття розпорядження Прилуцької РДА № 270 від 13 липня 2004 року про передачу у приватну власність [PERSON] відповідної земельної ділянки, видача Державного акту від 06 серпня 2004 року та реєстрації права власності на земельну за [PERSON] мали місце до прийняття оспорюваного розпорядження, то необхідно ставити питання про скасування саме того розпорядження та визнання недійсним Державного акту, на підставі яких [PERSON] набула право власності на відповідну земельну ділянку. Також позивачу роз"яснено, що у подальшому вона матиме можливість отримати рівноцінну земельну ділянку із земель запасу Линовицької селищної ради. Статтею 152 Земельного кодексу України визначено способи захисту прав на землю, у тому числі, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином відновлення порушеного права у спорах, пов'язаних з правом власності на земельні ділянки, може відбуватися шляхом визнання недійсними як рішень, на підставі яких було видано відповідні державні акти, так і самих актів на право власності на земельні ділянки, які є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень відповідних органів влади. За наведених вище обставин та враховуючи вимоги позивача, які направлені на відновлення у подальшому її порушених прав власника земельної ділянки, то позов підлягає до задоволення із скасуванням розпорядження Прилуцької РДА № 398 від 23.11.2004 в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 1,28 га (земельний пай № 0215) на території Линовицької селищної ради Прилуцького району; та визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №012541 від 24.12.2004 площею 1,28 га, розташованої на території Линовицької селищної ради, кадастровий номер 7424155600020000075 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого позивачу.

Outcome: approved