Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.11.2007 року на загальну суму 4919,35 доларів США, а також судовий збір у розмірі 393,06 грн., посилаючись на те, що 15.11.2007 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та фізична особа - [PERSON], уклали кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач [PERSON] 15.11.2007 року отримав кредит у розмірі 2000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відстоків за користування кредитом у розмірі 19.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Відповідач у порушенні норм ЦК України та умов договору, зобов'язання покладені на нього належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання, щодо повернення чергової частини сум кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями виконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором № б/н від 15.11.2007 року позивачем станом на 29.03.2013 року відповідачу були нараховані такі суми: заборгованість за кредитом в розмірі 1690,68 доларів США; заборгованість за відсотками в розмірі 2532,77 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 402,05 доларів США та у відповідності до п.8.6 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідачу були нараховані штраф за фіксовану частину використання кредиту в розмірі 62,58 доларів США. та штраф за процентну складову використання кредиту в розмірі 231,28 доларів США. У відповідності з п. 8.5 «Умов та правил надання банківських послуг» сторони домовились, що всі спори, розходження чи вимоги які виникають з даного договору або у зв'язку з ним, в тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним належать до вирішенню в суді вказаному в заяві. Представник позивача за довіреністю Груцинова І.О. в судовму засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та на них наполягала, просила задовольнити позов у повному обсязі, вказавщи, що всі операції банком були проведені згідно норм чинного законодавства України, банком були виконані всі покладені на нього зобов'язання. Відповідач неодноразово попереджався банком про існуючу заборгованість, однак погашення за кредитом в повному обсязі не виконував. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі вказавши, що 15.11.2007 року він дійсно уклав договір № б/н з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» згідно з яким отримав кредит у розмірі 2000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Вказав, що згідно ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Таким чином, вищевказана вимога в договорі є нікчемною, тому що при підписанні заяви він погоджувався на фіксовану процентну ставку. Крім того, у відповідності до ЗУ «Про фінансові послуги» фінансовим установам забороняється в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки або інших платежів, передбачених кредитним договором або графіком погашення боргу, за винятком випадків, встановлених законом. Зазначив, що у відповідності до заяви, підписаної ним та банком, не вказано строку дії договору, що є істотною умовою. Проте, в доданих Правилах п. 9.12 передбачено строк дії договору протягом 12 місяців. Згідно з п.5.4 Правил, строк погашення кредиту у повному обсязі встановлено не пізніше останнього місяця дії платіжної картки. Вказав, що ним дійсно було припинено виплати за кредитним договором 27.05.2009 у зв'язку із складними матеріальним становищем. Згідно з Законом України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Також, нормами Цивільного кодексу України визначено загальний строк позовної давності у 3 роки, а до вимог про стягнення неустойки встановлено спеціальний річний строк. Вважає, що цей строк має бути застосований в даному випадку, оскільки позивач не скористувався своїм правом стягнути з нього заборгованість протягом законодавчо встановленого строку. Зазначив, що, оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК України щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Вважав, що кредитна угода все ж таки не була укладена у зв'язку з недосягненням згоди по всім істотним пунктам, тому і не спричинила виникнення прав та обов'язків у обох сторін, крім того немає законних підстав для стягнення підвищеної в односторонньому порядку процентної ставки та пені. Просив застосувати строк позовної давності до вказаних позовних вимог, у зв'язку з чим відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача за договором про надання юридичної допомоги [PERSON], доводи відповідача підтримала в повному обсязі, додавши, що Кредитний договір, укладений без додержання письмової форми, є нікчемним. З дати, яка зазначена як дата підписання кредитного договору, між його сторонами неузгоджені істотні умови договору. Сам кредитний договір оформлений з порушенням чинного законодавства. Статтею 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особами. Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у одному документі який повинен бути підписаний його сторонами. Стаття 639 ЦК України містить також вимоги до письмової форми договору і встановлює, що такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Вказала, що у даному випадку жодна сторінка кредитного договору не підписана Банком і відповідачем, а стаття 638 ЦК України передбачає, що угода або договір вважаються укладеними тільки в тому випадку, якщо сторони дійшли згоди щодо істотних і обов'язкових умов договору, а також зафіксували їх письмово. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» саме Банк зобов'язаний був надати належний примірник договору відповідачу у разі укладення такого договору, та за приписами ст. 18 цього Закону всі нечіткі та двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Отже, підписана заява відповідачем про отримання кредитної картки не є укладеним договором кредиту, тому що ця заява не передбачає всіх істотних умов, встановлених для кредитних правовідносин. Вказівка в заяві на те, що відповідач ознайомлений з правилами користування кредитною карткою, які позивач і вважає кредитною угодою, не мають братися до уваги, тому що не має доказів, що ці правила були вручені відповідачеві і що саме такий зміст був у цих правил на момент підписання заяви. Крім того, вважає, що в даному випадку кредитна угода саме не відповідає чинному законодавству України Просила відмовити у позові в повному обсязі. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 15.11.2007 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останньому був наданий кредит шляхом відкриття встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на загальну суму 2000,00 доларів США. з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору з 1,6 % на місяць з розрахунком 360 діб на рік, що сторонами не спростовано. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За пунктом 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» відповідач зобов'язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками його використання, перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором. Згідно до пункту 6.6. вказаних Правил, у випадку невиконання зобов'язань за Договором за вимогою банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплатити винагородження банку. Згідно до пункту 6.9 зазначених «Умов та правил надання банківських послуг», у випадку виникнення заборгованості отримувача за картрахунком він зобов'язаний погашати заборгованість протягом 30 діб з моменту її виникнення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5.4 «Правил використання платіжної картки» строк погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картами без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється щомісячно за попередній місяць, щодо погашення відсотків за кредитом та в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, щодо строку погашення кредиту. Згідно до п.5.5 «Правил використання платіжної картки», за використання кредиту банк нараховує відсотки в розмірі встановленому тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно до п.5.5.1 «Правил використання платіжної картки», за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (використання простроченого кредиту та овердрафту) позичальник сплачує відсотки по завищеній відсотковій ставці чи додаткову комісію, розміри якої визначаються тарифами. Згідно до п.5.5.2 «Правил використання платіжної картки», відсотки за використання кредитом (в тому числі використання простроченого кредиту та овердрафту) передбачені тарифами, нараховуються в останній операційний день місяця за кожен календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з дня списання суми з карткового рахунку. Згідно до п.8.6 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків виплат за будь-яким з грошових зобов'язань передбачених договором більш ніж на 120 діб, то він зобов'язаний виплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. та 5% від суми позову. Позивач зобов'язання за Кредитним договорам виконав у повному обсязі. Проте, відповідач [PERSON] зобов'язання щодо сплати кредиту за кредитним договором виконував з порушенням умов договору. Згідно довідки розрахунку ціни позову за кредитним договором б/н від 15.11.2007 року укладеного [PERSON] з ПАТ КБ «ПриватБанк», загальна заборгованість відповідача станом на 29.03.2013 року становить 4919,35 доларів США, що складається з : заборгованість за кредитом в розмірі 1690,68 доларів США; заборгованість за відсотками в розмірі 2532,77 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 402,05 доларів США, штраф за фіксовану частину використання кредиту в розмірі 62,58 доларів США. та штраф за процентну складову використання кредиту в розмірі 231,28 доларів США. Суд вважає, що є достатні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.11.2007 року в загальній сумі 4919,35 доларів США. До того ж, суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача, щодо необхідності визнання договору нікчемним, оскільки відповідач особисто підписавши заяву відповідно якої був ознайомлений та погодився на умови надання банківських послуг, отримав кредит у встановленому ліміті на платіжну картку та використав отриману грошову суму на власні потреби, сплачував кредит та припинив погашати існуючу заборгованість через скрутне фінансове становище, таким чином фактично визнавши за собою таку заборгованість. Суд також критично відноситься до доводів відповідача про застосування строків позовної давності у зазначеному спорі та щодо останньої сплати ним суми по заборгованості за кредитом 27.05.2009 року, яка могла б вплинути на строки позовної давності, оскільки зазначений факт спростовується випискою по картковому рахунку відповідно до якого, останні сплати відповідачем проводились 01.10.2010 року та 29.10.2010 року, що є фактичними даними які позбавляють суд можливості застосувати строк позовної давності у спірних правовідносинах у позові який було подано позивачем до суду 29.05.2013 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою ним судового збору у розмірі 393,06 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 554, 610-612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved