Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Керівник Бершадської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду в інтересах держави із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказує, що Бершадською місцевою прокуратурою опрацьовано матеріали кримінального провадження № 12014020260000204 щодо [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України та встановлено, що 17 грудня 2008 року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств Міністерства аграрної політики та продовольства України в особі Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та фермерським господарством «КІВ» с. Дмитрашківка Піщанського району Вінницької області укладено договір №58 «Про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству» в сумі 100 000 гривень для придбання сільськогосподарської техніки. 18 грудня 2008 року укладено договір застави між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, в особі директора Вінницького відділення [PERSON] (далі Заставодержатель), та [PERSON] (далі Заставодавець), що виступає майновим поручителем фермерського господарства «КІВ». Відповідно до п. 1.1 договору застави від 18 грудня 2008 року вимоги Заставодержателя, що витікають із договору №58 «Про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству» від 17 грудня 2008 року, забезпечуються Заставодавцем. В забезпечення виконання зобов'язань Заставодавець передає у заставу належні йому на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER], виданого ІДТН по Піщанському району Вінницької області 04 грудня 2008 року, екскаватор ЕО-2621 В-3, 2007 року випуску, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 197 392 гривень. Вказаний договір нотаріально посвідчено 18 грудня 2008 державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори Вінницької області. Відповідно до договору застави заставне майно, а саме: екскаватор ЕО-2621 В-3, 2007 року випуску, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] зберігається за місцезнаходженням Заставодавця та Заставодавець не має права розпоряджатись заставленим майном без згоди Заставодержателя, а також інші застави уже заставленого майна не допускаються. Однією з умов Договору застави, передбаченою п.2.3, установлено, що Заставодержатель набуває права стягнення заборгованості за рахунок предмету застави у випадку, якщо кошти фінансової підтримки, що забезпечені заставою, не будуть погашені у встановлені договором фінансової підтримки строки. При частковому виконанні Заставодавцем забезпечених заставою зобов'язань, застава зберігається у початковому обсязі (п. 2.4 Договору застави). У випадку ліквідації (реорганізації) Заставодержателя зобов'язання по цьому договору переходять до його правонаступників (п. 2.9 Договору застави). Згідно п. 2.12 Договору застави у випадку невиконання Заставодавцем зобов'язань по договору фінансової підтримки Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, і реалізувати заставне майно будь-яким прийнятним способом самостійно або через третіх осіб за власним розсудом. Пунктом 2.16 Договору передбачено, що Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. За рахунок заставленого майна задовольняються вимоги Заставодержателя в повному обсязі, включаючи нараховані штрафні санкції відшкодування збитків, завданих несвоєчасним виконанням зобов'язання, необхідні витрати на реалізацію заставленого майна (п.2.17 Договору застави). Відповідно до п. 3.4.2. Договору №58 від 17 грудня 2008 року «Про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству ФГ «КІВ» зобов'язане було повернути кошти наданої йому фінансової допомоги за наступним графіком, який є невід'ємною частиною договору: до 01 грудня 2009 року - тридцять тисяч гривень, до 01 грудня 2010 року - сорок п'ять тисяч гривень, до 01 грудня 2011 року - двадцять п'ять тисяч гривень. Свої зобов'язання щодо повернення коштів наданої фінансової допомоги фермерське господарство «КІВ» не виконало. Через невиплату ФГ «КІВ» в обумовлені договором строки коштів, отриманих з державного бюджету, заступник прокурора Вінницької області звернувся до Господарського суду Вінницької області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, яке представляє Вінницьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, із відповідним позовом до фермерського господарства "КІВ", с. Дмитрашківка Піщанського району Вінницької області про стягнення 120889,09 грн. заборгованості згідно договору про надання фінансової підтримки. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 11 вересня 2012 року у справі 16/27/2012/5003 вказаний позов задоволено частково, стягнено з фермерського господарства «КІВ» на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств 100000 грн. основного боргу, 8458,65 грн. пені; 6697,91 грн. інфляційних втрат, 4798,21 грн. 3% річних. Вказане рішення набрало законної сили 28 вересня 2009 року. На виконання зазначеного вище рішення відділом Державної виконавчої служби Піщанського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У зв'язку із тим, що ФГ «КІВ» діяльності за місцем своєї реєстрації не здійснювало, майно, земельні ділянки та транспортні засоби, на які можливо звернути стягнення, відсутні, та на момент винесення рішення боржник - голова ФГ «КІВ» [PERSON] перебувала за кордоном та 07 листопада 2012 року [PERSON] через консульство знята з реєстрації в зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Німеччини, визначену рішенням суду суму боргу не сплачено, майно, на яке б можна було звернути стягнення, відсутнє, виникла необхідність у виконанні зобов'язання за рахунок майнового поручителя [PERSON] У зв'язку з цим, прокурором Піщанського району подано позов до Піщанського районного суду Вінницької області в інтересах Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Міністерства аграрної політики та продовольства України про звернення стягнення на заставне майно майнового поручителя [PERSON], а саме: екскаватора ЕО-2621 В-3, 2007 року випуску, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству «КІВ» №58 від 17 грудня 2008 року в розмірі 119954,77 грн. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 30 травня 2014 року у справі №142/484/14-ц, яке набрало законної сили 07 липня 2014 року, вказаний позов задоволено в повному обсязі. При цьому, [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На виконання зазначеного вище рішення відділом Державної виконавчої служби Піщанського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У ході здійснення виконавчого провадження відділом ДВС Піщанського РУЮ установлено, що 01 листопада 2013 року в м. Вінниця [PERSON], всупереч вимогам договору застави від 18 грудня 2008 року, достовірно знаючи про те, що належний йому екскаватор ЕО-2621 В-3, 2007 року випуску, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], перебуває у заставі перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, з метою отримання кредиту в Кредитній спілці «Метроном» в м. Вінниця вул. Пирогова, 2 за кредитним договором №К89/13 від 01 листопада 2013 року, повторно заставив вищевказаний екскаватор, про що було укладено договір №89/13-з застави рухомого майна від 01 листопада 2013 року, згідно якого [PERSON] передав екскаватор у заставу Кредитній спілці «Метроном». За вказаним фактом на підставі заяви про злочин №53-02/109 від 26.09.2014, поданої Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, 02 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020260000204 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України. У ході розслідування установлено, що квітні 2014 року [PERSON] усвідомлюючи, що транспортний засіб продовжує перебувати під заставою перед Українським державним фондом підтримки фермерських господарств за договором застави від 18 грудня 2008 року, відчужив екскаватор невстановленій особі. Вказаний факт встановлено шляхом перевірки державним виконавцем Піщанського відділу ДВС 17.05.2017 року за місцем реєстрації [PERSON] в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області та за місцем фактичного розташування належного останньому підприємства ФГ «Олекс» в с. Яворівка Піщанського району Вінницької області на території тракторного двору. Таким чином [PERSON], якому було достовірно відомо про наявність договору застави від 18 грудня 2008 року, здійснив незаконне відчуження екскаватора ЕО-2621 В-3, 2007 року випуску, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] з метою запобігання звернення стягнення на заставне майно. 20.07.2017 року [PERSON] повідомлено про підозру у відчуженні, приховуванні та інших незаконних дій із заставленим майном, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.388 КК України. Незаконна реалізація вказаного заставленого майна позбавила можливості Українського державного фонду підтримки фермерських господарств задовольнити за рахунок нього свої вимоги щодо погашення заборгованості за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству «КІВ» №58 від 17 грудня 2008 року на суму 119954,77 грн., що є частиною вартості незаконно реалізованого майна. Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2017 року, яка набрала законної сили 06 вересня 2017 року, у справі №142/660/17 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020260000204 від 02 жовтня 2014 року відносно [PERSON] закрито, а [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Враховуючи викладене, прокурор вказує, що,оскільки [PERSON] у добровільному порядку завдану його злочинними діями шкоду не відшкодував, тому у зв'язку з наведеним просить суд стягнути з [PERSON] на користь Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, в сумі 118 331, 48 гривень. У судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та наполягав на його задоволенні, пояснивши, що внаслідок вчинення відповідачем злочину завдана шкода інтересам держави, а тому просить стягнути з останнього зазначені в позові грошові кошти. Представник Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарствМіністерства аграрної політики та продовольства України в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшла заява від директора Вінницького відділення Укрдержфонду про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засідання в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі. Також свої заперечення проти позову представник відповідача Близнюк В.В. виклав у відзиві на позовну заяву, в якому вказав, що рішенням Піщанського районного суду від 30.05.2014 року в справі № 142/484/14-ц (07.07.2014 року набрало законної сили) задоволено позов прокурора Піщанського району в інтересах Вінницького відділення Українського Державного фонду підтримки фермерських господарств Міністерства аграрної політики та продовольства України про звернення стягнення на заставне майно - екскаватор ЕО-2621 В-3, реєстраційний номер [NUMBER], заводський № [NUMBER], двигун № [NUMBER], 2007 року випуску - в рахунок погашення заборгованості за договором про надання фінансової підтримки Фермерському господарству «КІВ» № 58 від 17.12.2008 року в сумі 119954,77 гривень на виконання вказаного рішення відділом ДВС Піщанського РУЮ було відкрито виконавче провадження, у зв'язку з чим просив закрити провадження в справі оскільки наявне рішення суду, яке набуло законної сили, з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Заперечення на відзив керівника Бершадської місцевої прокуратури [PERSON] виклав у відповідь на відзив, в якому послався на Правову позицію ВСУ у справі № 6-1829цс15, також вказав, що в 2014 році предметом позову прокурора було звернення стягнення на заставне майнового поручителя [PERSON], а саме: екскаватора ЕО-2621 В-3, а підставою стало невиконання ФГ «КІВ» умов договору №58 від 17 грудня 2008 року «Про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству» та рішення Господарського суду Вінницької області від 11 вересня 2012 року у справі 16/27/2012/5003, тоді ж як в дані позовній заяві предметом позову є стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 388 КК України. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до такого висновку. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.12.1997 року) у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2017 року, яка набрало законної сили 06 вересня 2017 року [PERSON], [INFO], звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020260000204 від 02 жовтня 2014 року, відносно [PERSON], [INFO], за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, закрите. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2017 року встановлено, що 30 травня 2014 року Піщанським районним судом Вінницької області прийнято рішення за позовом прокурора Піщанського району Вінницької області в інтересах Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств про звернення стягнення на заставне майно майнового поручителя [PERSON], а саме: екскаватора ЕО-2621 В-3, 2007 року випуску, заводський [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству «КІВ» №58 від 17.12.2008 року в розмірі 119954,77 грн., яке направлено для виконання до відділу державної виконавчої служби Піщанського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Вінницькій області. З дослідженого в судовому засіданні виконавчого провадження ВП № 53275286, вбачається, що виконавчий лист № 142/484/14 від 13 серпня 2014 року Постановою головного державного виконавця Бурлаки А.О. повернутий стягувачу, у зв'язку із відсутністю заставного майна, що встановлено шляхом перевірки за місцем реєстрації [PERSON] в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області та за місцем фактичного розташування належного останньому підприємства ФГ «Олекс» в с. Яворівка Піщанського району Вінницької області на території тракторного двору. Згідно довідки Вінницького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 лютого 2019 року № 53-02/19 за СФГ «КІВ», поручителем якого виступає [PERSON] рахується заборгованість в сумі 98 376,71 гривень, в тому числі, 8458 гривень 65 копійок - пеня, 6697 гривень 91 копійка - збитки від інфляції, 4798 гривень 21 копійка - 3 % річних. Таким чином сума відшкодування майнової шкоди, визначена позивачем, відповідає обставинам, за яких її завдано та мірою вини відповідача. Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення проти позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що із врахуванням приписів ст.141 ЦПК України та звільнення позивача від сплати судового збору по даній справі, є підставою для стягнення із відповідача 1774, 97 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи складність даної справи, у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК складання повного рішення слід відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи, та з метою забезпечення процесуальних прав та інтересів учасників процесу, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення в судовому засіданні 19 лютого 2019 року, в якому закінчився розгляд справи.

Outcome: approved