Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" звернулося до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 4289,17 грн, 3% річних у розмірі 217,11 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 1044,27 грн та судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову вказує, що між ПАТ «Київенерго» (правонаступником якого є ПАТ "ДТЕК Київські електромережі") та [PERSON] 17 липня 2021 року укладено договір про користування електричною енергією № 07047410306, відповідно до п. 18 якого споживач несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з електричної енергії, яку постачає позивач. Позивач вказує, що відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість (на підтвердження чого надав розрахунок боргу за спожиту електричну енергію по о/р 07047410306). Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. 27.02.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А. 11.06.2019 до суду надійшла довідка про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 14.06.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Згідно зі зворотнім повідомленням поштове відправлення відповідачу повернуто за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києві від 22 липня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач на підставі договору про користування електричною енергією № 07047410306 від 14.07.2012. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила), останніми врегульовано відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками. Згідно вказаних правил, позивач, як енергопостачальник, постачав електричну енергію в необхідних споживачу обсягах, а споживач мав оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами). Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно з п.п. 19, 21 Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Згідно з п. 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та правил. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розрахунку боргу за спожиту електричну енергію по о/р 07047410306 заборгованість [PERSON] перед позивачем за спожиту електричну енергію станом на 01.02.2019 складає 4 289,17 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов договору про користування електричною енергією № 07047410306 від 14.07.2012, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 4289,17 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення суми 3% річних у розмірі 217,11 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 1 044,27 грн. за період прострочення сплати грошових коштів за послуги електропостачання з 01.02.2015 по 01.02.2018 є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1 921,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved