Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад, а її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на гострий поліморфний психотичний розлад, через що вона вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих і неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 18.07.2017 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та її лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дала усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити своєї позиції щодо запропонованої госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 17.07.2017 [PERSON] була доставлена в ХОПЛ №1 в супроводі сестри. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвору 18.07.2017, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на гострий поліморфний психотичний розлад, що проявляється у тому, що протягом останніх трьох років змінилася в поведінці: стала бачити в людях нечисту силу, висловлювала маячні ідеї безглуздого значення, бачила в неживих предметах своїх дітей, на зауваження не реагувала, читала релігійну літературу, ходила по церквах та по монастирях, говорила, що вона дуже грішна, конфліктувала з рідними, била бабусю, відмовлялася від лікування. Такий психічний стан [PERSON] є важким психічним розладом, в структуру якого входять симптоми, що обумовлюють неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність і вона вчиняє реальні дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 18.07.2017, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатна критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №4507 від 17.07.2017. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved