Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] обласної ради, КЗ ТОР ««[PERSON] обласний клінічний перинатальнийцентр «Мати і дитина», третьої особи голови [PERSON] обласної ради [PERSON] про скасування розпорядження голови [PERSON] обласної ради №105 від 01.06.2016 року «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр«Мати і дитина» Куценка Віктора Васильовича», поновлення його на вказаній посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що звільнення його із займаної посади у зв»язку з відмовою від продовження роботи у зв»язку зі зміною істотних умов праці, а саме переведенням на контракту форму трудового договору є незаконним, оскільки він був призначений на посаду головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина» відповідно до рішення сесії [PERSON] обласної ради №285 від 27.05.2008 року «Про призначення та звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Тернопільської області» безстроково. Зміни до Основ законодавства України про охорону здоров'я, зокрема в частині порядку призначення керівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я, якими передбачено, що призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров'я здійснюється відповідно до законодавства. Керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладання з ними контракту були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги» від 07 липня 2011 року № 3611-VI, який набрав чинності 01 січня 2012 року. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином положення даного Закону щодо укладання трудових договорів у формі контракту є обов'язковим лише для осіб, які призначаються на посади керівників закладів охорони здоров'я після 01 січня 2012 року і не поширюються на керівників цих закладів, призначених до цієї дати. Відповідний висновок міститься в роз'ясненні Конституційного Суду України від01.08.2013 р. 322-14-17/1749 та підтверджується рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 року № 12-рп/98. Також, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що всупереч вимог ч.3 ст.32 КЗпП України його не було повідомлено у встановлений законом двохмісячний строк про зміну істотних умов праці, пропозицій щодо укладення контракту він не отримував та не був ознайомлений із його проектом, офіційної відмови від продовження роботи не подавав. Окрім того, при звільнені його з посади було також грубо порушено процедуру звільнення, зокрема вимоги п.5.3 ст.5 Статуту КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина», яким передбачено, що головний лікар центру призначається на посаду і звільняється з посади [PERSON] обласною радою за поданням управління охорони здоров'я [PERSON] обласної державної адміністрації; вимоги п.п. 2.1. - 2.2. «Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області», якими передбачено, що призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області вирішуються виключно на пленарних засіданнях сесії [PERSON] обласної ради відповідно до чинного законодавства України, водночас його звільнення проведено 01 червня 2016 року головою [PERSON] обласної ради з власної ініціативи на наступний день після закінчення 2 пленарного засідання сесії. Вважає, що приймаючи рішення про його звільнення голова [PERSON] обласної ради діяв поза межами своїх повноважень та не у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України, дане звільнення із займаної посади проведено всупереч вимог чинного національного та міжнародного законодавства, зокрема ст. 4 Конвенції міжнародної організації праці(МОП) № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця та Рекомендації МОП № 166 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця (пп. «а» п.2 ст.3, [PERSON] 1991/383/ЄЕС від 25 червня 1991 року (ч.І ст.1), його професійні якості як головного лікаря повністю відповідають займаній посаді та підтверджені відповідними висновками кваліфікаційних комісій, зокрема: 28.09.2012 року наказом №166-к йому підтверджена Вища кваліфікаційна категорія із спеціальності організація і управління охороною здоров'я , анаказом №153-к від 29.09.2014 року - вища кваліфікаційна категорія зіспеціальності акушерство і гінекологія. Будь-яких зауважень, стягнень за час його перебування на посаді головного лікаря КЗ ТОР» «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» не було. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали із мотивів, викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити, скасувати розпорядження голови [PERSON] обласної ради № 105 від 01.06.2016 року «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» Куценка Віктора Васильовича», поновити [PERSON] на посаді головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» та стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача [PERSON] обласної ради у судовому засіданні відносно позову заперечив з підстав, викладених у запереченні на позов та суду пояснив, що розпорядження голови [PERSON] обласної ради №105 від 01.06.2016 року «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» Куценка Віктора Васильовича» є законним та прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства України виходячи із настпуного. З 01 січня 2012 року Законом України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги», внесено зміни до Основ законодавства України про охорону здоров'я, зокрема, в частині призначення керівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я шляхом укладення з ними контракту. Переведення працівників на контракт є зміною істотних умов праці про що працівник у відповідності до ч.3 ст.32 КЗпП України повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Зазначені вимоги, [PERSON] обласною радою витримані, керівників комунальних закладів охорони здоров'я листом від 17 липня 2013 року № 08-845 повідомлено про зміну істотних умов праці - переведення на контрактну форму трудового договору. З урахуванням наведеного, з метою посилення ефективного управління закладами охорони здоров'я, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, враховуючи лист [PERSON] обласної державної адміністрації від 5 липня 2013 року № 01-3827/06-30 Про переведення головних лікарів на контрактну форму роботи», розпорядження першого заступника голови [PERSON] обласної ради від 11 липня 2013 року № 114 «Про введення контрактної форми трудового договору з керівниками закладів охорони здоров'я, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області», яким введено контрактну форму трудового договору з керівниками закладів охорони здоров'я, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області, позивачу [PERSON] [PERSON] обласною радою було направлено лист від 26 квітня 2016року № 09-537 «Про надання письмового пояснення», в якому [PERSON] обласна рада звернула увагу на відсутність одного із примірників контракту в управлінні справах майна спільної власності територіальних громад області та природних ресурсів виконавчого апарату [PERSON] обласної ради та зобов'язала надати письмове пояснення з означеного питання до 28 квітня 2016 року вказавши обставини що цьому сприяли. Своїм листом №240 від 26 квітня 2016 року [PERSON] фактично виявив небажання продовжувати трудові відносини з [PERSON] обласною радою на посаді головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» в той час як інші керівники закладів охорони здоров»я, що є об»єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області прибули до [PERSON] обласної ради та впорядкували свої трудові відносини з обласною радою. Також, представник [PERSON] обласної ради зазначив, що до повноважень Конституційного Суду України не належать питання щодо законності актів, органів державної влади та актів органів місцевого самоврядування, дія Закону України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги» поширюється на всіх керівників комунальних закладів охорони здоров»я, а не на окремо визначених чи призначених, як трактує позивач, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. Представник відповідача КЗ ТОР ««[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» у судовому засіданні відносно позову не заперечив, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обгрунтованими і підлягають до задоволення, оскільки звільнення позивача проведено із порушенням процедури звільнення, вказане рішення прийняте головою [PERSON] обласної ради одноособово, всупереч вимог п.5.3 ст.5 Статуту КЗ ТОР «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» без голосування на засідання сесії. Третя особа голова [PERSON] обласної ради [PERSON] у судове засідання не з»явився,з невідомої суду причини, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудовихспорів", при розгляді прав про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Судом встановлено, що позивача [PERSON] відповідно до рішення тринадцятої сесії п»ятого скликання [PERSON] обласної ради №285 від 27.05.2008 року «Про призначення та звільнення керівників об'єктів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Тернопільської області» було призначено на посаду головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина». Розпорядженням голови [PERSON] обласної ради №105 від 01 червня 2016 року [PERSON] звільнено із займаної посади головного лікаря комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» відповідно до пункту 6 статті 36 КЗпП України у зв»язку із відмовою від продовження роботи у зв»язку зі зміною істотних умов праці- переведення на контрактну форму трудового договору. Відповідно до п.6 ст. 36 КЗпП України, однією із підстав припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв»язку із зміною істотних умов праці. У відповідності до ч.3 ст. 32 КЗпП України у зв»язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших-працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за п.6 ст. 36 КЗпП України. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 (далі - Постанова № 9) роз'яснено, що припинення трудового договору за пунктом 6 статті 36 КЗпП може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацію чи посадою викликана такими змінами в організації виробництва і праці, як раціоналізація робочих місць, запровадження нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, а також впровадженням передових методів, технологій тощо. У тих випадках, коли підстави для зміни істотних умов праці були, але працівник, який відмовився продовжувати роботу, не був попереджений про це за два місяці або після попередження був звільнений до закінчення двомісячного строку, суд відповідно змінює дату звільнення. Законом України «Про внесення змін до Основ законодавства України про охорону здоров'я щодо удосконалення надання медичної допомоги» від 07 липня 2011 року № 3611-VI, який набрав чинності 01 січня 2012 року, внесено зміни до Основ законодавства України про охорону здоров'я, зокрема в частині порядку призначення керівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я. Згідно з частинами восьмою, дев'ятою статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров'я здійснюється відповідно до законодавства; керівники державних, комунальних закладів охорони здоров'я призначаються на посаду шляхом укладання з ними контракту. Розпорядженням першого заступника голови [PERSON] обласної ради № 114 від 11 липня 2013 року введено контрактну форму трудового договору з керівниками закладів охорони здоров»я, що є об»єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Тернопільської області. 17 липня 2013 року [PERSON] обласною радою листом № 08-845 проінформовано керівників закладів охорони здоров»я, що єоб»єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області про зміну істотних умов праці-переведення на контракту форму трудового договору. Відповідно до ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст. 9 КЗпП України недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з законодавством України. 26.04.2016 року [PERSON] обласною радою надіслано позивачу [PERSON] лист № 09-537 «Про надання письмового пояснення» в якому зобов'язано позивача надати письмове пояснення з приводу відсутності одного із примірників контракту в управлінні справах майна спільної власності територіальних громад області та природних ресурсів виконавчого апарату [PERSON] обласної ради до 28 квітня 2016 року. Пунктом 5.3. ст.5 Статуту комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина»,затвердженого розпорядженням заступника голови [PERSON] обласної ради № 211 від 13 листопада 2007 року передбачено, що головний лікар центру призначається на посаду і звільняється з посади [PERSON] обласною радою за поданням управління охорони здоров'я [PERSON] обласної державної адміністрації. Рішенням п'ятдесятої сесії [PERSON] обласної ради п'ятого скликання №1737 від 21.08.2014 року затверджено «Положення про порядок призначення на посади та звільнення з посад, укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області» згідно з п.п. 2.1 якого призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області вирішуються виключно на пленарних засіданнях сесії [PERSON] обласної ради відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 4.2. Положення визначено, що звільнення з посади керівника здійснюється за рішенням [PERSON] обласної ради у випадках: за ініціативи керівника;за ініціативи [PERSON] обласної ради;за ініціативи [PERSON] обласної державної адміністрації;за наявності відповідного рішення суду;у разі закінчення строку дії контракту;уразі смерті керівника та інших підстав, передбачених трудовим законодавством. У міжсесійний період голова [PERSON] обласної ради має право звільняти із займаних посад керівників підприємств,установ і організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області з їх ініціативи та на визначених законодавством підставах з наступним затвердженням на сесії [PERSON] обласної ради-п.4.17 Положення. Відповідно до інформації, оприлюдненої на офіційному сайті [PERSON] обласної ради з 12 травня 2016 року розпочала свою роботу третя сесія [PERSON] обласної ради шостого скликання, яка завершилась 20 липня 2016 року. В період з 12 травня 2016 року по 20.07.2016 року відбулось три пленарних засідання ради. Допитані у судовому засіданні свідки - депутати [PERSON] обласної ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що з 12 травня 2016 року розпочала свою роботу третя сесії [PERSON] облради. Питання про звільнення головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина» [PERSON] на пленарні засідання сесії ради не виносилось і не розглядалось, розпорядження про звільнення було видане головою [PERSON] обласної ради 01.06.2016 року після другого пленарного засідання ради. На засіданні постійної комісії з питань охорони здоров»я, сім»ї, материнства, дитинства [PERSON] обласної ради було заслухано звіт про роботу головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина» [PERSON] і негативна оцінка роботи позивача не знайшла свого підтвердження. Свідки [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що звільнення позивача із займаної посади дестабілізує роботу КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина», на засіданні профспілкового комітету центру було прийнято рішення підтримати кандидатуру [PERSON] на посаді головного лікаря закладу. Як слідує із повідомлення Управління охорони здоров»я [PERSON] обласної державної адміністрації № 540/15-1 від 10.06.2016 року подання на звільнення головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина» управлінням не готувалося. Відповідно до ст. 4 Конвенції міжнародної організації праці(МОП)№ 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця, забороненоприпинятитрудові відносини з працівником, якщо тільки немає законних підстав длятакого припинення, пов'язаного із здібностями чи поведінкою працівника абовикликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України. Таким чином, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що звільнення позивача [PERSON] із займаної посади головного лікаря КЗ ТОР «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина» проведено із порушенням чинного порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ,міст Тернопільської області, встановленого «Положенням про порядок призначення на посади та звільнення з посад,укладання контрактів з керівниками підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області», яке затверджене Рішенням п'ятдесятої сесії [PERSON] обласної ради п'ятого скликання №1737 від 21.08.2014 року та всупереч вимог п. 5.3. ст.5 Статуту комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний перинатальний центр «Мати і дитина»,затвердженого розпорядженням заступника голови [PERSON] обласної ради № 211 від 13 листопада 2007 року, оскільки рішення про звільнення позивача із обійманої ним посади неправомірно приймалось одноособово головою [PERSON] обласної ради у сесійний період, в той час, як таке рішення уповноважена приймати у сесійний період лише [PERSON] обласна рада. Відтак, право позивача на працю, порушене відповідачем, підлягає захисту судом, шляхом скасування розпорядження голови [PERSON] обласної ради №105 від 01.06.2016 року «Про звільнення із займаної посади головного лікаря комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр«Мати і дитина» Куценка Віктора Васильовича» та поновлення позивача на займаній посаді. Відповідно до статті 235 КЗпПУкраїни, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Заявлена позивачем вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року по 01.10.2016 року в сумі 32632,56 гривень підлягає до задоволення у повному обсязі як законна та обґрунтована, зважаючи на незаконне звільнення позивача із обійманої ним посади та визнана у повному обсязі представником комунального закладу [PERSON] обласної ради «[PERSON] обласний клінічний перинатальний центр «Мати і дитина». Відповідно до статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Оскільки позивач, на користь якого прийнято рішення, при подачі позову судовий збір не сплачував, так як звільнений від його сплати на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому сума судового збору в розмірі 551,20 гривень, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України,підлягає стягненню з [PERSON] обласної ради в доход держави, оскільки головою [PERSON] обласної ради прийнято неправомірне рішення про звільнення позивача із обійманої ним посади.

Outcome: approved