Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.10.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 483, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач постійно влаштовує сварки в присутності сторонніх людей, постійно ганьбить та ображає її. Їх шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться з квітня 2014 року. Також зазначила, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що примирення з відповідачем неможливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання позивач не з"явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище "Діденко". Відповідач у наданій суду заяві позов не визнав. Просив дану справу направити для розгляду за місцем реєстрації відповідача або позивача, так як позивач у позовній заяві вказала невірне фактичне місце проживання. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 218020, виданого 05.10.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 483, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 05.10.2013 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 264878, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 15.03.2012 року (а.с.7). Ухвалою судді від 23.05.2017 року сторонам був наданий строк для примирення у вигляді 1 місяця, який позитивного результатут не дав. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.. На підставі ст.ст.10,11,60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved