Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що його батькам [PERSON] та [PERSON], а також йому і його сестрі [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації житла 26 квітня 1993 року на підставі розпорядження № 56 від 25 квітня 1993 року, власниками якого зазначені російською мовою "[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]». У зв'язку з тим, що дане свідоцтво не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме в графі "прізвище, ім'я по-батькові " членів сім'ї зазначені лише прізвище та ініціали, що позбавляє заявника належним чином користуватись, розпоряджатись житлом, заявник просить суд встановити факт належності йому вказаного свідоцтва. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав заяву про підтримання заявлених вимог та просив суд розглянути справу за його відсутністю. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, просив суд розглянути справу за його відсутності, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, з матеріалів справи видно, що батькам заявника [PERSON] та [PERSON], а також заявнику і його сестрі [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації житла 26 квітня 1993 року на підставі розпорядження № 56 від 25 квітня 1993 року, власниками якого зазначені російською мовою "[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]» (а.с. 7, 8). Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 1993 року в графі «Прізвище, ім'я по-батькові» членів сім'ї зазначені лише прізвище та ініціали, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не підтверджує право власності заявника на свою частку квартири. Відповідно листа Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 413/02-12 від 17.05.2018 року внести виправлення у Свідоцтво про право власності на житло від 26 квітня 1993 року не є можливим (а.с. 16) Факт, про встановлення якого просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право належним чином зареєструвати право власності на належну йому частку квартири, розташованої за адресою: вулиця Широка (колишня назва Котовського), 82, смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved