Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що у сторін від шлюбу народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду Чернівецької області від 02.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, що і послужило причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, допустивши негайне виконання рішення в межах платежів за один місяць. Провадження у справі відкрито 11.05.2019 року з призначенням судового засідання на 03.06.2019 р. Позивач [PERSON] в судове засідання направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги змінила, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Змінені позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження (а.с.5) матір`ю [PERSON] [INFO] є позивач, а батьком - відповідач, який зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, нарівні із матір`ю. Сторони, спільно не проживають, а дитина проживає з матір`ю. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, будучи зобов`язаним утримувати дитину до досягнення ним повноліття, участі в утриманні дитини ні в грошовій ні натуральній формах не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років в сумі 2118 гривень. Дитина відповідача перебуває саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення хоча б в мінімальному розмірі, яке йому зобов`язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, її батьки, які згідно ст.180 СК України зобов`язані утримавати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 12.04.2019 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та допускає рішення, згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, до негайного виконання. Судові витрати суд покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина проживає з матір`ю, а у відповідача не встановлені будь-які інші грошові чи аліментні обов`язки.

Outcome: approved