Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 03.07.2017 року звернувся в суд з позовом до ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» про зобовязання вчинити певні дії. Позов він обґрунтував тим, що 21.09.2016 року між сторонами по справі укладений договір № 433/419/-123 про користування електричною енергією, за умовами якого відповідач зобовязався надійно постачати йому електричну енергію у необхідних обсягах. Згідно п.29 вказаного договору, він набирає чинності з дня його підписання. Однак, до теперішнього часу відповідач умови договору не виконав та не здійснює енергопостачання до його будинку в м. Краматорську по вул.Чикериса, 27. Просить зобовязати відповідача підключити електричну енергію до буд.27 по вул.Чикериса в м.Краматорську Донецької відповідно до умов укладеного між ними договору. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і суду показав, що вважає права позивача не порушеними та позивачем не обрано належний спосіб захисту порушених, на його думку, прав. Окрім того, відносно [PERSON] 17.01.2012 року складено Акт про порушення Правил користування електричною енергією. 24.10.2012 року Краматорським міським судом винесений судовий наказ про стягнення з нього на користь ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 9166,14 грн. До теперішнього часу вказана сума заборгованості не погашена. Відновлення постачання електричної енергії споживачу здійснюється протягом 3-х днів після оплати витрат на повторне підключення та відшкодування збитків, завданих електропостачальнику. У звязку з тим, що заборгованість в сумі 9166,14 грн. відповідач до теперішнього часу не погасив, відсутні правові підстави для поновлення електропостачання. В задоволенні позову просить відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, даючи оцінку запереченням відповідача та доводам представника позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.\~ Відповідно до\~статті 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.\~ Судом встановлено, що 21.09.2016 року між [PERSON] та ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» укладений договір № 433/419/-123 про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник зобовязався, зокрема, забезпечувати надійне постачання електричної енергії згідно з умовами ліцензій та договором користування електричною енергією. (а.с.4-6). З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2012 року представники ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» склали у відношенні [PERSON] акт № 162139 Про порушення правил користування електричною енергією. Згідно з "Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією", затвердженою\~постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, [PERSON] нарахована заборгованість в сумі 9166,14 грн. (а.с.18-21). 24.10.2012 року Краматорським міським судом винесений судовий наказ за заявою ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь стягувача в сумі 9166,14 грн. (а.с.22). Представник позивача в своїх запереченнях посилається на те, що відсутні правові підстави на відновлення енергопостачання позивачу, оскільки останнім не погашена наявна заборгованість в сумі 9166,14 грн. Однак, згідно листа Краматорського МВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області № 1413-2527/10208/375 від 27.02.2018 року, 26.02.2013 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 37256022 по примусовому стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» боргу в сумі 9273,44 грн. В подальшому - 19.06.2013р. винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу в звязку з відсутністю у боржника майна. (а.с.34,37). Представник відповідача в судовому засіданні інформацію щодо повторного направлення судового наказу до ВДВС для примусового стягнення заборгованості суду не надав. З п.8 укладеного між сторонами Договору про користування електричною енергією вбачається, що у разі заборгованості, що існує на час укладення договору, сторони погоджують графік її погашення за умови обовязкової оплати поточних платежів. (а.с.5). Виходячи з положень статей\~6,\~526,\~626 - 631 ЦК України, укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог\~Цивільного кодексу України\~та інших актів цивільного законодавства. Крім того,\~статтею 714 ЦК України\~передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що дії відповідача свідчать про порушення ним умов договору про користування електричною енергією, оскільки договір не містить положень щодо обовязкової сплати заборгованості для відновлення енергопостачання. Щодо доводів представника відповідача про помилково обраний позивачем способу захисту, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1\~статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями\~ст.124 Конституції України\~юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. За статтею 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права. Відповідно до частини першої ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Договір про постачання електроенергії відноситься згідно\~ст.633 ЦК України\~до публічного договору. При цьому відповідач, як сторона за публічним договором зобовязується надавати послуги з постачання електроенергії споживачу та не має права відмовити споживачу в укладення договору. А споживач має право на користування електричною енергією, та умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів. Отже, припиняючи постачання позивачу електроенергії, відповідач обмежує право позивача на користування конкретним матеріальним благом. Способом обмеження є відключення будинку позивача від енергопостачання та нарахування суми, яку позивачка повинна сплатити за повторне підключення. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права відповідає вимогам закону, оскільки направлений на усунення перешкод\~поновлення права в користуванні матеріальним благом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним визнати зобовязати відповідача безоплатно поновити електропостачання в будинок позивача.

Outcome: approved