Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

В липні 2013 року позивачі звернулися до суду з позовом, про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS], що був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 31.05.2013 року, реєстровий номер 2764 та скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння [ADDRESS], що було зареєстровано на підставі договору-купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 31.05.2013 року за реєстровим № 2764. Після уточнення позовних вимог просили суд стягнути солідарно на їх користь з [PERSON], [PERSON], [PERSON] грошові кошти в розмірі 12 915 гривень 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 31.05.2013 року був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] на земельній ділянці 360 кв.м., посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 2764. При укладанні зазначеного Договору купівлі-продажу від імені Позивачів діяла [PERSON] на підставі довіреностей. Про факт відчуження частини спірного домоволодіння Позивачі повідомленні не були. Ціна продажу домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську з ними погоджена не була. Грошові кошти за продаж 4/36 частин домоволодіння, що належали [PERSON] та 4/36 частин домоволодіння, що належали [PERSON], Позивачам не передавалися та розрахунок за Договором купівлі-продажу від 31.05.2012 року з [PERSON] та [PERSON] на теперішній час не здійснений. Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 25 лютого 2014 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] , [PERSON], [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення коштів за договором купівлі-продажу нерухомого майна - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 12 915 гривень 00 копійок. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 12 915 гривень 00 копійок. Також судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі. Не погодившись з вищевказаним рішенням, [PERSON] звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій прохає заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ від 25 лютого 2014 року скасувати, ухваливши нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність рішення, вважає, що суд при винесенні рішення порушив норми матеріального права та не звернув уваги на докази, які містяться у матеріалах справи. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, [INFO] року у віці 64-х років померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим повторно Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 21 квітня 2012 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 4/6 частини домоволодіння №6, яке складається з житлового будинку А-1, шл.бет.цегл., житловою площею 38,5 кв.м., загальною площею 58,9 кв.м.; літня кухня Б,б, цегла, гараж Г,шл.блок.; сарай Д, цегла; душ К, метал; убиральня Л, цегла; навіс М; споруди №1-6, І-ІІ., що розташовано на земельній ділянці площею 360 кв.м. у м. Дніпропетровську по [ADDRESS], частина якого належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Бабушкінської Ради народних депутатів, 27.03.1990 році і зареєстрованого КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" 27.03.1990 року за №531-28, а 1/6 частина домоволодіння належала на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Бабушкінської Ради народних депутатів, 27.03.1990 році і зареєстрованого в КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", 27.03.1990 року за №531-28 [PERSON], який помер [INFO] року, спадкоємцем якого була дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] є рідною бабусею Позивачів, тому Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 14 червня 2012 року за реєстровим №5-1410 та реєстровим №5-1421 - [PERSON] та [PERSON] згідно зі ст.1266 Цивільного кодексу України, були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/36 частини домоволодіння [ADDRESS] Іншими спадкоємцями померлої [PERSON] є її рідні діти - [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, 14.06.2012 року [PERSON] та [PERSON] належить по 4/18 частини домоволодіння [ADDRESS] 03 квітня 2013 року, державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори була посвідчена довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] користуватися та розпоряджатися (продавати, обмінювати, здавати в оренду (найм) тощо) належною йому частиною домоволодіння за [ADDRESS] та частиною земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS]. 23.03.2013 року, державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори була посвідчена довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] користуватися та розпоряджатися (продавати, обмінювати, здавати в оренду (найм, тощо) належною йому частиною домоволодіння [ADDRESS] та частиною земельної ділянки, яка розташована за цією ж адресою: м.Дніпропетровськ, [ADDRESS]. 31.05.2013 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] (Продавці) та [PERSON] (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] на земельній ділянці 360 кв.м., посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим № 2764 (надалі Договір купівлі-продажу). При укладанні Договору купівлі-продажу від імені [PERSON] на підставі довіреності посвідченої 03.04.2013 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим №5-550 та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 23.03.2013 року Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 03.04.2013 року за реєстровим №5-489 діяла [PERSON]. Відповідно до умов п.1.1. Договору купівлі-продажу Продавці продають (передають у власність), а Покупець купує (приймає у власність) домоволодіння [ADDRESS], Покупець сплачує за нього ціну, визначену цим Договором. Відповідно до п.2.1. Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.05.2013 року, реєстровий №2764 (надалі Договір купівлі-продажу) ціна Нерухомого майна, що купується Покупцем за цим Договором становить 116 241,00 гривень (сто шістнадцять тисяч двісті сорок одна) гривня 00 копійок, які сплачуються Покупцем одночасно з підписанням цього Договору. Згідно п.5.2.1. Договору купівлі-продажу Покупець зобов'язаний здійснити оплату Нерухомого майна в строки та в порядку, встановленні Договором. Про факт відчуження частини спірного домоволодіння, що належала [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Позивачів не повідомила. Ціна продажу домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську з Позивачами погоджена не була. Грошові кошти за продаж 4/36 частин домоволодіння, що належали [PERSON] та 4/36 частин домоволодіння, що належали [PERSON] на теперішній час Позивачам не передавалися. Тобто, розрахунок за Договором купівлі-продажу з [PERSON] та [PERSON] на теперішній час не здійснений. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON], у тому числі з покупця [PERSON], у солідарному порядку суми не отриманих ними грошових коштів від продажу належної позивачам частини домоволодіння, районний суд послався на порушення з боку відповідачів істотних умов договору купівлі-продажу щодо не здійснення розрахунку з позивачами за продаж нерухомого майна, та ухилення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від сплати Позивачам вартості їх частин в спірному домоволодінні. Але повністю погодитись з такими висновками не можна. Як вбачається з п.2.1 договору купівлі-продажу від 31.05.2013 року, домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську, розташоване на земельній ділянці площею 360 кв.м., було продано за ціною 116 241 грн., які були сплачені покупцем [PERSON] продавцям [PERSON], яка діяла від імені [PERSON], [PERSON] на підстав нотаріально посвідчених довіреностей, та [PERSON] Факт отримання грошових коштів продавцями [PERSON], та [PERSON] від покупця [PERSON] підтверджується також власноручно написаною ними розписки про отримання грошових коштів за продане домоволодіння у сумі 216000 грн. (а.с.204) Факт отримання продавцями [PERSON] суми у розмірі 216000 грн. за домоволодіння підтвердив у суді апеляційної інстанції представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] Відповідно до положень ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.. А відповідно до положень ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Крім того, відповідно до положень ч.І ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до повноважень, визначених вказаними довіреностями довіритель самостійно може визначати суми, строки та інші умови договорів про відчуження та користування вищезазначеним нерухомим майном на власний розсуд, що в свою чергу цілком відповідає вимогам положень ч.1ст.238 ЦК України, згідно з якою представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Відповідно до ч.1 ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч. 1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами, що [PERSON], [PERSON], надали своїй тітці [PERSON] доручення на продаж від їх імені належної їм частини домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську, що розташоване на земельній ділянці площею 360 кв.м. Діючи від імені позивачів [PERSON] 31.05.2013 року уклала договір купівлі-продажу, за яким відчужила частину домоволодіння, належного племінникам [PERSON], та отримала 216 тис. грн. її вартості. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Однак, [PERSON] свої обов'язки не виконала, отримані за договором купівлі-продажу кошти за належну [PERSON] частину домоволодіння не передала. Таким чином, на підставі ч.3 ст.1006 ЦК України, позов підлягає частковому задоволенню у частині стягнення з відповідача [PERSON] грошових коштів, отриманих у результаті продажу належних позивачам частин домоволодіння [ADDRESS] м. Дніпропетровську, у розмірі 54000 грн., на користь кожного. Вираховуючи вказану суму відшкодування колегія суддів виходить з фактично отриманих продавцями Неживенками суми, яка згідно розписки складає 216 тис. грн. (216000 грн. : 4 = 54000 грн.) Правових підстав для стягнення вказаної суми з [PERSON] та [PERSON] немає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду з позовом [PERSON], [PERSON] сплатили судовий збір в розмірі 114,70 грн. кожний, загальний розмір сплачених коштів 229,40 грн, які підлягають стягненню з [PERSON] Окрім того, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з [PERSON] підлягають додатковому стягненню 1080 грн. судових витрат в дохід держави.

Outcome: partial