Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] та з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь матеріальні збитки в розмірі 18350,11 грн. - наступним чином: стягнути з [PERSON] на його користь франшизу у розмірі 510,00 грн., стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь невиплачене страхове відшкодування з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції в розмірі 17840,11 грн.; а також стягнути з [PERSON] та з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь витрати по статі судового збору, пропорційно до заявлених вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 21 серпня 2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Дана ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] вимог правил дорожнього руху України. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 23-08-13Л від 16.12.2013 року, розмір матеріального збитку, завданий автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], складає 19709,76 грн. Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи застрахована згідно полісу АВ/4374751 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Позивач письмово повідомив страховика про настання страхового випадку та 22 серпня 2013 року надав заяву на виплату страхового відшкодування, надіслав усі, передбачені Законом, документи для виплати страхового відшкодування, надав для огляду представнику страховика пошкоджений автомобіль «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER]. Отже, в строк до 24.11.2013 року включно, страховик зобовязаний був здійснити страхове відшкодування в розмірі 19199,76 грн. [PERSON], всупереч вимогам Закону, страховик лише 28.11.2014 року здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 12704,60 грн. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 23-08-13Л від 16.12.2013 року розмір матеріального збитку, завданий автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], складає 19709,76 грн. Згідно автотоварознавчого дослідження № 23-08-13Л від 11.06.2014 року вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], станом на 16.06.2014 року, складає 24720,60 грн. Витрати позивача на проведення автотоварознавчого дослідження склали 800,00 грн. Таким чином, страховик зобовязаний сплатити позивачу страхове відшкодування, з урахуванням сплаченої частки та різниці між вартістю матеріального збитку, що складає: (19709,76 грн. - 12704,60 грн.) + (24720,60 - 19709,76 грн.) - 510,00 грн. = 11488,00 грн., адже позивач, через невиплату страхового відшкодування не в змозі відремонтувати власний автомобіль. За невчасну виплату страхового відшкодування страховику була нарахована сума пені за період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року, яка складає 3828,80 грн. Крім того, сплаті підлягають 3% річних від простроченої суми, та заборгованість з урахуванням індексу інфляції, за період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року, що становить: 3% - 592,42 грн., інфляційні нарахування - 3516,91 грн. 01 грудня 2014 року страховик частково сплатив Позивачу пеню в розмірі 2386,02 грн. А винна у ДТП особа має відшкодувати позивачу безумовну франшизу, оскільки вона не підлягає стягненню з страховика. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Додатково повідомляє, що автомобіль позивача «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER] було відремонтовано 12 вересня 2014 року, що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт, а також долучив до заяви копію даного акту та копію квитанцій про сплату даної суми. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» у судове засідання не зявилася, але надіслала електронною поштою заперечення , де просила розглянути справу за відсутність представника та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В запереченнях зазначила, що страхове відшкодування було здійснено ПрАТ «УАСК АСКА» безпосередньо на рахунковий рахунок позивача без урахування ПДВ та не було проведено доплату за ПДВ у звязку з неотриманням документального підтвердження факту здійснення ремонту транспортного засобу. Тому ПрАТ «УАСК АСКА» правомірно, з дотриманням норм Закону, було утримано ПДВ із страхового відшкодування. Щодо стягнення з ПрАТ «УАСК АСКА» на користь позивача витрат на проведення експертизи, то відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на замовлення ПрАТ «УАСК АСКА» було складено звіт №т 23-08-13Л від 16 грудня 2013 року, а датою огляду є дата 23 серпня 2013 року, тобто через два дні після ДТП. Отже, ПрАТ «УАСК АСКА» не порушено вимог ст.. 34 Закону, а тому у позивача немає жодних підстав на отримання відшкодування за проведення експертизи. Більш того, Законом не передбачено проведення повторних експертиз за спливом часу після ДТП. Щодо визначення розміру страхового відшкодування, то сума страхового відшкодування має бути розрахована наступним чином: 19709 грн. 76 коп. (вартість відновлювального ремонту, визначена звітом № 23-08-13Л від 16 грудня 2013 року)- 3\~284 грн. 96 коп. (ПДВ) 510 грн. 00 коп. (франшиза) = 15914 грн. 80 коп. Відповідно до платіжного доручення № 7049 від 28 листопада 2014 року ПрАТ «УАСК АСКА» було відправлено страхове відшкодування у розмірі 12\~768 грн. 44 коп. Таким чином, фактично підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 3\~146 грн. 36 коп. стосовно стягнення пені зазначає, що сума пені повинна бути зменшена пропорційно сумі страхового відшкодування. Вивчивши матеріали справи, заперечення, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 21 серпня 2013 року о 18 годині 35 хвилин, в м. Дніпропетровську на вул. Свердлова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], яка керувала автомобілем «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ057370 (а.с.9). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2013 року [PERSON] була визнана винною в скоєному ДТП та відносно неї було закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 10.12.2013 року (а.с.9 на обороті). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, яке набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Висновку № 23-08-13Л від 16.12.2013 року про оцінку шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], виконаного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], автомобілю позивача спричинено шкоду на суму, яка станом на 16.12.2013 року складає 19709,76 грн. (а.с.10-14). Згідно Висновку № 23-08-13Л від 11.06.2014 року про оцінку шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], виконаного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], автомобілю позивача спричинено шкоду на суму, яка складає 24720,60 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована [PERSON] акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», на підтвердження чого останній був виданий Поліс № АВ/4374751 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 510,00 грн. (а.с.26 на обороті). На підставі вищевказаного, 22 серпня 2013 року позивач та водій, який керував на час ДТП його автомобілем, звернулися до [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування матеріального збитку. Страховик погодив та виплатив страхову виплату лише в сумі 12768,44 грн. з урахуванням ПДВ та з врахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № 7049 від 28.11.2014 року. [PERSON], такі дії страховика порушують чинне законодавство з огляду на наступне. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Тому, виплата страховиком відшкодування позивачу без ПДВ є протиправною. Крім того, згідно Висновку № 23-08-13Л від 16.12.2013 року коефіцієнт фізичного зносу деталей пошкодженого автомобіля позивача дорівнює нулю, а тому посилання страховика на те, що вартість відновлювального ремонту за висновком було вирахувано без врахування зносу пошкодженого транспортного засобу є хибними та неправомірними при виплаті страхового відшкодування в частині самовільного врахування такого зносу. При цьому, відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з розясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну. Оскільки з дати, коли страховик повинен був повністю відшкодувати позивачу матеріальний збиток, минуло чимало часу та значно змінилися розцінки на ремонт зазначеного автомобіля, позивач звернувся до судового експерта - автотоварознавця [PERSON], яким повторно був складений Висновок № 23-08-13Л від 11.06.2014 року про оцінку шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER], згідно якого станом на 11.06.2014 року автомобілю позивача спричинено шкоду на суму 24720,60 грн. (а.с.15-25). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 23-08-13Л від 11.06.2014 року, позивачем було сплачено 800,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 11.06.2014 року (а.с.26). Суд вважає належним та допустимим доказом з приводу оцінки майнової шкоди вищевказаний Висновок № 23-08-13Л від 11.06.2014 року, оскільки вказаний висновок складений повноважною особою, яка має відповідну кваліфікацію. Крім того, вперше судовим експертом - оцінювачем [PERSON] був складений Висновок № 23-08-13Л від 16.12.2013 року саме за зверненням страховика. Крім того, згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 12 вересня 2014 року, виконані ремонтні роботи автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак [NUMBER] складають 24790 грн., яка була сплачена позивачем [PERSON] згідно квитанцій № 2 від 04 серпня 2014 року та № 9 від 12 вересня 2014 року. Тобто, реальна вартість відновленого ремонту, який виконано позивачем, складає 24\~790 грн. Таким чином, залишок суми спричиненої шкоди, яка підлягає стягненню з страховика складає: 24790 грн.00 коп. 12\~768 грн. 44 коп. (сума, яку сплатив страховик) = 16083 грн. 40 коп. 510 грн. (безумовна франшиза, яка не підлягає стягненню з страховика) = 15\~573 грн. 40 коп. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Але, позивач у своїх вимогах просить стягнути вартість матеріального збитку в розмірі 11 488 грн. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то ця вимога підлягає задоволенню у межах, яких була заявлена, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в сумі 11 488 грн., відшкодування витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 800,00 грн. У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Отже, позивач має право на відшкодування суми франшизи в розмірі 510 грн. 00 коп. яку слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. Крім того, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов'язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Як вбачається з матеріалів справи, особа, яка керувала транспортним засобом [PERSON] звернулася до [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» з заявою 22 серпня 2013 року (а.с.27). Отже, в строк до 24 листопада 2013 року включно Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» зобовязана була здійснити страхове відшкодування в розмірі 19 199 грн. 76 коп. (19709 грн.76 коп.-510 грн. 00 коп.), проте Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» лише 28 листопада 2014 року, тобто з порушенням вимог законодавства шляхом безготівкового розрахунку було перераховано [PERSON] часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 12\~768 грн. 44 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7049 від 28 листопада 2014 року (а.с. 105). Суд вважає протиправними дії страховика в частині невчасного та не в повному обсязі відшкодування позивачу матеріального збитку, оскільки страховик протягом встановленого законом строку не здійснив страхове відшкодування. Тому, страховик повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розмір договірної ціни подвійна облікова ставка НБУ Сумма боргу (грн.)Период просрочкиКількість днів просрочкиРазмір облікової ставки НБУРазмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСумма пени за період просрочки 1920025.11.2013 - 14.04.20141416.5000 %0.036 %*964.21 1920015.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*929.49 1920017.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*1564.93 1920013.11.2014 - 22.12.20144014.0000 %0.077 %*589.15 Таким чином загальна сума пені за період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року становитиме 4\~047 грн. 78 коп. Але позивач просить стягнути суму пені у розмірі 3828 грн. 80 коп., то відповідно до ст. 11 ЦПК України сума пені, яку необхідно стягнути з Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» повинна складати 3828 грн. 80 коп., проте Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» добровільно частково виплачена позивачу пеню за період невчасної виплати страхового відшкодування в сумі 2 398 грн. 01 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2001 від 01.12.2014 року (а.с. 106). Тому, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] пеню за період невчасної виплати страхового відшкодування в сумі 1430,79 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на його користь 3% річних та інфляційних збитків, то ці вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України, належать позивачу за прострочення відповідачем виконання зобовязання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобовязання = сума пені. За період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року Таким чином сума 3 % річних складає 620 грн. 18 коп.. Але позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 592 грн. 42 коп. Оскільки суд не може вийте за межі позовних вимог, то вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» 3% річних підлягає задоволенню у розмірі 592 грн. 42 коп. Що стосується вимоги щодо стягнення індексу інфляції, то дана вимога також підлягає задоволенню. Індекс інфляції за період з 27.11.2012 року по 13.11.2015 року визначений: У грудні 2013 100,5 % У січні 2014 100,2 % У лютому 2014 100,6 % У березні 2014 102,2 % У квітні 2014 103,3 % У травні 2014 103,8 % У червні 2014 - 101,0 % У липні 2014 100,4 % У серпні 2014 100,8 % У вересні 2014 102,9 % У жовтні 2014 102,4 % У листопаді 2014 101,9 % У грудні 2014 103,0 % Загальний індекс інфляції за вищезазначений період складає 23 %. Таким чином, сума індексу інфляції за період з 25.11.2013 року по 22.12.2014 року становитиме: 19\~200 грн. х 23 % = 4 416 грн. Але, позивач просить стягнути інфляційні нарахування у розмірі 3\~516 грн. 91 коп. Оскільки суд не може вийте за межі позовних вимог, то вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» індексу інфляції підлягає задоволенню у розмірі 3\~516 грн. 91 коп. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в сумі 11 488 грн., відшкодування витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 800,00 грн., пеню за період невчасної виплати страхового відшкодування в сумі 1430 грн. 79 коп., 3 % річних у розмірі 592 грн. 42 коп., індекс інфляції у розмірі 3\~516 грн. 91 коп., а всього 17 828 грн. 12 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а також стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial