Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

В квітні 2016 року Городоцька місцева прокуратура Хмельницької області в інтересах держави звернулася в суд з позовом до Чемеровецької районної державної адміністрації, [PERSON] С, про скасування розпоряджень, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, вказуючи, що розпорядженням Чемеровецької РДА №521/2012-р від 05.10.2012 року «Про затвердження проекту землеустрою» [PERSON] та ще 25 особам затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за межами населеного пункту с. Андріївка, Чемеровецького району, Хмельницької області. Так, на підставі вказаного розпорядження [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2 га, серії ЯМ №521188, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за № 682520001002959 від 24.10.2012.Прокурор, в позовній заяві зазначає, що передача зазначеної земельної ділянки у власність [PERSON] відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України. Зокрема[PERSON] будь-яких заяв з приводу виділення їй земельної ділянки до Чемеровецької РДА не подавала, доручень на таке звернення вона нікому не давала, наміру отримати земельну ділянку не мала. Крім того, дій спрямованих на оформлення зазначеної ділянки не вчиняла, заяву про виготовлення документів щодо посвідчення права власності на земельну ділянку до організації з виготовлення технічної документації не подавала та на виконання вказаних дій нікого не уповноважувала, акт погодження та встановлення меж земельної ділянки не підписувала. Зважаючи на те, що відповідачем спірний державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом скасування розпоряджень, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання прокурор зявилася, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Чемеровецької РДА, в судове засідання зявилася проти задоволення позову заперечила. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON], в судове засідання зявилися, позов прокурора підтримали. Заслухавши пояснення прокурора, представника Чемеровецької РДА, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що розпорядженням голови Чемеровецької районної державної адміністрації №367/2012-р від 17.07.2012 року [PERSON] та ще 25 громадянам надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з послідуючою передачею у приватну власність, яка розташована за межами с. Андріївка, Андріївської сільської ради Чемеровецького району та перебуває у державній власності. Згідно розпорядження Чемеровецької РДА №521/2012-р від 05.10.2012 «Про затвердження проекту землеустрою» [PERSON] та ще 25 особам затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за межами населеного пункту с. Андріївка, Чемеровецького району, Хмельницької області. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №521188, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за № 682520001002959 від 24.10.2012 року. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторі н. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Статтею 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, земельним законодавством визначено порядок надання земельних ділянок громадянам України, порушення якого може слугувати підставою для визнання недійсним відповідного акта органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якщо таким актом порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі за позовом заступника прокурора Київської області до Обухівської РДА Київської області, [PERSON] та інших (справа №6-83цс15). Крім того, як зазначив в судовому засіданні представник відповідача та сама [PERSON] будь-яких заяв з приводу виділення їй земельної ділянки до Чемеровецької районної державної адміністрації не подавала, доручень на таке звернення вона нікому не давала, наміру отримати земельну ділянку не мала. Крім того, дій спрямованих на оформлення зазначеної ділянки не вчиняла, заяву про виготовлення документів щодо посвідчення права власності на земельну ділянку до організації з виготовлення технічної документації не подавала та на виконання вказаних дій нікого не уповноважувала, акт погодження та встановлення меж земельної ділянки не підписувала. Враховуючи вищевикладене та те, що прийняттям головою Чемеровецької РДА зазначених розпоряджень та видачею на підставі них оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку порушено інтереси держави, адже з державної власності протиправно вибула земельна ділянка, що є порушенням принципів регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України. Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013\~року у справі за № 6-92цс13, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкоду користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Згідно ч.2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~ - у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав». Відповідно до\~ст. 256 цього Кодексу\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав. Визначення початку відліку позовної давності міститься в\~ст. 261 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки факт не написання заяви про отримання земельної ділянки та державного акту став відомий Городоцькій місцевій прокуратурі 28.08.2015 року після отримання звернення [PERSON], яке 08.09.2015 року долучено до матеріалів судової справи №687/1069/15-ц за позовом прокурора Чемеровецького району в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради до Чемеровецької РДА, [PERSON], то строк позовної давності не пропущено. [PERSON], є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою Сер.МСЕ № 058418, а відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України,а тому судовий збір який підлягає стягненню з Чемеровецької РДА на користь прокуратури Хмельницької області становить 4134 грн..

Outcome: approved