Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Одесагаз» про визнання дій щодо припинення подачі природного газу до будинку № [ADDRESS] та щодо нарахування йому по особовому рахунку № [NUMBER] сум оплати спожитого природного газу не за діючими врегульованими тарифами протиправними ; про визнання дій щодо припинення 25.09.2013 року подачі природного газу до будинку № [ADDRESS] і нарахування помісячних сум оплати за спожитий газ по особовому рахунку № [NUMBER] не встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики України врегульованими тарифами такими, що порушують вимоги п.п.7, 10, 32 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів Украхни від 09.12.1999 року № 2246, які є обов'язковими до виконання ліцензіатами з постачання природного газу за врегульованими тарифами ; про визнання розрахунку вартості фактичного об'єму спожитого у будинку № [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] природного газу за 2007 - 2014 роки незаконним та таким, що порушує вимоги методик, встановлених діючим законодавством України ; про зобов'язання негайно відновити подачу природного газу до будинку № [ADDRESS] ; про стягнення надлишково сплачених коштів в сумі 3918,94 грн., моральної шкоди в сумі 3918,94 грн. та витрат, пов'язаних з оплатою юридичних послуг в сумі 5000,00 грн. (а.с.1-3, 16-8). Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що є власником будинку, що розташований за адресою : [ADDRESS], до якого 07.02.2007 року відповідачем підключено газ з використанням лічильника та оплатою за постачання газу на особовий рахунок № [NUMBER], та з 07.02.2007 року по 25.09.2013 року ним спожито згідно показань лічильника 35076,00 куб.м. газу, та за увесь цей період згідно встановлених тарифів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року він сплачував за спожитий газ у повному обсязі згідно показань лічильника, але відповідачі, без будь-яких законних підстав, самовільно і незаконно у своїх розрахунках за весь період постачання газу з 2007 року по 2013 рік змінив тариф в сторону збільшення і на всю кількість спожитого ним газу за 6-ть років нарахував додатково 3918,94 грн., тобто збільшив тариф без пояснення причин та правових підстав, та почав вимагати сплати цих додатково нарахованих грошових коштів, погрожуючи відключити поставку газу, незважаючи на його доводи про повну оплату спожитого газу і відсутність заборгованості навіть переплату грошей за спожитий газ, а 25.09.2013 року незаконно припинив постачання газу шляхом відрізання труб постачання до вищевказаного його будинку від мережі без його присутності, та на його неодноразові вимоги відновлення постачання газу не відбулось. Також позивач зазначає, що 20.03.2014 року 3918,94 грн., які безпідставно відповідач вимагав заплатити, ним вимушено сплачені з метою відновлення постачання газу у зв'язку з необхідністю опалювати будинок, але незважаючи не це відповідач незаконно відмовляється відновити газопостачання. Позивач просив розглянути справу без його участі та участі його представника, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Представник відповідача Дрогомирецький Р.О. подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву (а.с.37), які приєднані судом до матеріалів справи, але відповідач не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Постачання природного газу [PERSON] за адресою : [ADDRESS] здійснюється ПАТ «Одесагаз» на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 19.01.2011 року № [NUMBER], з 05.01.2007 року на ім'я позивача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] з наступними даними : опалювальна площа - 720 кв.м., зареєстровано одну особу, встановлено лічильник газу, плиту газову (ПГ-4) та двоконтурний котел «Комбі». Позивач розраховувався за спожитий природний газ за ціною природного газу відповідно до категорії споживання, що перевищує 12000квб.м. на рік. Відповідачем було складено попередження на ім'я [PERSON] про заборгованість в сумі 3918,94 по оплаті за спожитий природний газ у кількості 35076,00 куб.м., що було вручене 13.06.2013 року робочому, який здійснює ремонт у будинку за вищевказаною адресою. 25 вересня 2013 року будинок за згаданою адресою було відключено відповідачем від газопостачання та складено відповідний акт за № 162. 20 березня 2014 року грошові кошти в сумі 3918,94 грн. позивачем вимушено сплачені відповідачу з метою відновлення постачання газу у зв'язку з необхідністю опалювати будинок, але незважаючи не це відповідач відмовляється відновити газопостачання будинку за адресою : [ADDRESS]. Позивач стверджує, що за період з 07.02.2007 року по 25.09.2013 року ним спожито згідно показань лічильника 35076,00 куб.м. газу, а відповідач не спростував ці доводи позивача. Вирішуючи дану справу, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» № 2246 від 09.12.1999 року встановлено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. У разі нового підключення внутрішньо будинкової системи газопостачання споживача до газорозподільної мережі або зміни власника об'єкта споживача у поточному році застосовуються роздрібні ціни, що затверджені НКРЕ і диференційовані залежно від річного обсягу споживання, який не перевищує 2500 куб. метрів. Таким чином, тариф на оплату спожитого газу визначається на наступний рік до 1 січня і не може бути змінено відповідачем в майбутньому самостійно. Позивач стверджує, що відповідач без-будь яких законних підстав самовільно і незаконно у своїх розрахунках за весь період постачання газу з 2007 року по 2013 року змінив тариф в бік його збільшення і на всю кількість спожитого ним газу за 6-ть років нарахував додатково 3918,94 грн., тобто збільшив тариф без пояснення причин та правових підстав, а відповідач не спростував ці доводи позивача та не надав суду розрахунок нарахування вартості наданих послуг з газопостачання абоненту [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за період з лютого 2007 року по березень 2014 року, розрахунок заборгованості абонента [PERSON] в розмірі 3918,94 грн. станом на 20.05.2013 року та акти звірки за будь-який період, як цього вимагає ст.60 ЦПК України. При цьому, суд враховує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.01.2014 року з ПАТ «Одесагаз» на користь [PERSON] стягнуто переплату в сумі 21228,53 грн. за фактично спожитий за період з січня 2007 року по травень 2013 року природний газ в об'ємі 35076,00 куб.м. Крім того, суд погоджується доводами позивача стосовно того, що відповідачем було порушено вимоги пункту 19 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених поставою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (із змінами та доповненнями) в частині письмового інформування споживача (з позначкою про його вручення) про припинення газопостачання. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині вимог про визнання дій відповідача щодо припинення подачі природного газу та щодо нарахування сум оплати спожитого природного газу, про визнання розрахунку вартості об'єму спожитого природного газу незаконним, про зобов'язання відновити подачу природного газу та про стягнення надлишково сплачених коштів підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 3918,94 грн. на підставі п.2 ч.22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України „Про захист прав споживачів" та п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 „Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" при задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте задоволення такої вимоги за умови її пред'явлення можливе з урахуванням положень п.5 ч.1 ст.4 Закону України „Про захист прав споживачів", який передбачає право споживачів на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (товар, робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надається для суспільних потреб), у випадках, передбачених законом. Також суд бере до уваги, що, по-перше, умови договору про надання населенню послуг з газопостачання від 19.01.2011 року № [NUMBER] не передбачають відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за порушення зобов'язання ; і, по-друге, положення глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності, не можуть застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов'язання. Отже вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення витрат за надання юридичної (правової) допомоги у розмірі 5000,00 грн., то відповідно до ст.1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, - але позивач не надав суду розрахунок часу витраченого його представником на вивчення справи в суді, на участь в судовому розгляді справи та вчинення окремих процесуальних дії поза судовим засіданням, отже не довів свої позовні вимоги в цій частині. Більш того, позивач не надав суду оригінал фінансового документа, який підтверджує факт сплати ним юридичної (правової) допомоги, а лише надав ксерокопію квитанції до прибуткового касового ордера серії 10АААБ 080982 від 20.01.2014 р., яка не може бути прийнята судом в якості належного доказу. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у загальному розмірі 473,00 грн. (229,40грн.+243,60грн.). На підставі викладеного і

Outcome: partial