Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Опікою, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається позивачка, а тому вона просила позбавити [PERSON] батьківських прав по вихованню дітей. Позивачка [PERSON] та представник служби у справах дітей Степаненко Л.В. в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не сповістив, відзиву на позовну заяву не направив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Так, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, допитавши свідків та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. За ст.. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с. 6-7/. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.09.2015 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням цього ж суду від 11.09.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей. /а.с. 8-9/. Позивачка [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми дітьми - неповнолітнім [PERSON] , малолітньою [PERSON] та займається їхнім вихованням. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком, рівнем навчання, не створює умов для отримання освіти. Крім цього відповідач не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Про ці обставини ствердила позивачка в судовому засіданні, а також підтвердили допитані свідки [PERSON] та [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що у житло позивачки має усі необхідні умови для проживання і виховання дітей, мати добросовісно виконує свої батьківські обов`язки. Діти навчаються у БЗОШ І-ІІІ ступенів № 11, за період навчання їх вихованням займалася позивачка, контактувала з педагогами та дбала про розвиток дітей. Відповідач увесь цей час до навчального закладу не з`являвся, рівнем навчання своїх дітей не цікавився /а.с. 13/. Судом також встановлено, що [PERSON] працевлаштована, отримує дохід /а.с. 15/. Відповідач [PERSON] рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість, яка станом на 01.04.2019 р. складає 73 739,40 грн., що підтверджується розрахунком № 429 від 12.04.2019 р., наданого Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р., Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", яка не втратила чинність, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Таким чином, встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, не забезпечує їх усім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку та не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей. Їхнім вихованням та матеріальним забезпеченням займається позивачка. Тому суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по вихованню його дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] При цьому суд приймає до уваги рішення виконкому Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав /а.с. 10/. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України він має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни його поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути суму судових витрат у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved