Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

В жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила 17.10.2019 року, до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання позивачки разом з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме, станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Вікторія» на території Утконосівської сільської ради площею 2,08 га умовних кадастрових гектарів (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Ізмаїльською районною державної адміністрацією, зареєстрований 18.10.1996 року). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема: земельна частка (пай) у колишньому КСП « [PERSON] » на території Утконосівської сільської ради площею 2,08 га умовних кадастрових гектарів, право власності на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльською районною державної адміністрацією 18.10.1996 року. 23.12.2008 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не збуло, та з чого б не склалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, він заповів позивачці [PERSON] . На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним на день його смерті були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] та донька [PERSON] Листом №778/02-14 від 19.09.2019 року приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. повідомила позивачці про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що нею був пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, позивачка просить встановити факт постійного проживання її разом з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме, станом на 23.03.2014 року за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Вікторія» на території Утконосівської сільської ради площею 2,08 га умовних кадастрових гектарів (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий Ізмаїльською районною державної адміністрацією, зареєстрований 18.10.1996 року). Позивачка та його представник в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивачки надав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачки в судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, надали суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають у повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутність. Факт постійного проживання позивачки разом із [PERSON] підтверджують. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що дійсно [PERSON] постійно проживала у будинку з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті, а саме, станом на 23.03.2014 року, та доглядала за ним. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення свідків, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №461, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльською районною державної адміністрацією, зареєстрований 28.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №326, [PERSON] , який проживає в с.Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Вікторія», розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12). Як вбачається із довідки Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 28.08.2018 року №1399 (а.с.8) згідно із записом у погосподарській книзі Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на день смерті [PERSON] , що помер [INFO] , проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] . На день його смерті і протягом 6 місяців у будинку по [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] з 1959 року по теперішній час, дочка [PERSON] з 1959 року по теперішній час. За даними Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області померлий залишив заповідальне розпорядження, зареєстроване під №529 від 23.12.2008 року, в якому заповідано майно, що належить заповідачеві, [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема: земельну частку (пай) у колишньому КСП « [PERSON] » на території Утконосівської сільської ради площею 2,08 га умовних кадастрових гектарів, право власності на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльською районною державної адміністрацією 18.10.1996 року. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.7) №22870245 від 15.02.2010 року спадкодавець, [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 23.12.2008 року за реєстровим №529. Як вбачається із заповіту, посвідченого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 23.12.2008 року за реєстровим №529 (а.с.6), [PERSON] заповів усе майно, де б воно не було та з чого б не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті, і на що він за законом матиме право, [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України немає. Як вбачається із пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , позивачка постійно проживала у будинку з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день його смерті, а саме, станом на [INFO] . Отже, спадкоємицею зазначеної спадщини є [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №778/02-14 від 19.09.2019 року відмовлено позивачці про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 19.09.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, отже [PERSON] було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Частиною 1\~ст.1296 ЦК України\~передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ст.316\~Цивільного Кодексу\~України,\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.293 ЦПК України розгляд справ про встановлення факту віднесено до компетенції суду. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. Так, факт проживання позивачки [PERSON] разом з померлим [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , а саме на день його смерті [INFO] , підтверджують допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно п.6 ч.1 ст.З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація - це лише внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання, із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку уповноваженого на те органу. При цьому, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. В свою чергу відповідно до п.3.5 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачки неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачки на спадщину такими, що підлягають захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved