Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 30 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано, згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30.09.2015 р. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 1500 грн., щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Необхідність стягнення аліментів обґрунтовано тим, що відповідач у добровільному порядку матеріально дітей не утримує, однак має можливість так як працює за кордоном. Провадження у справі було відкрито 14.05.2018 року з призначенням скороченого судового засідання з викликом сторін на 13.06.2018 р. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги пдтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання не\~з'явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~хоча про\~день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~належним чином\~повідомлений.\~Згідно ч.1\~ст.223\~ЦПК України,\~суд знаходить\~можливим здійснити\~розгляд справи\~без участі\~відповідача та\~ухвалити заочне\~рішення. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6-7). Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сімї, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матірю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дітей, аліментів на їх утримання. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум з 1 січня для дітей віком від 6 років в сумі 1860 гривні. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення в законодавчо закріпленому розмірі, яке їм зобовязані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обовязок забезпечення дітям встановленого законом розміру прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дітей, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, завищеним і не можливим до стягнення із відповідача. Суд вважає, що розмір аліментів має складатися із половини прожиткового мінімуму дитини і такий розмір аліментів в сукупності із обовязком матері по утриманню дітей буде забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дітей сторін. Визначену суму аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 18 квітня 2018 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у звязку з тим, що діти сторін проживають з матірю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітей, а будь-які інші грошові, а також аліментні обовязки у відповідача відсутні.

Outcome: partial