Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В серпні 2014 року в Рівненський міський суд звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 5 610 грн. 91 коп., моральної шкоди в грошовому виразі на суму 3000 грн., заподіяних внаслідок ДТП, та судових витрат - судового збору в сумі 243 грн.60 коп., витрат на правову допомогу в сумі 1 440 грн., матеріальних витрат, у зв'язку з оплатою на відправку телеграми, в розмірі 31,80 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 лютого 2014 року о 16 год. 20 хв. гр. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan», державний номер [NUMBER], в м. Рівне по вул. Кавказька 6, виїжджаючи з двору на дорогу, в порушення вимог ПДР не надав дорогу транспортному засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки «РЕUGEОТ 3008», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по ній. Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою №9346493 ВДАІ УМВС України в Рівненській області від 10.02.2014 року. Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/2835/14-п від «14» березня 2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення. Згідно витягу зі звіту про оцінку матеріального збитку завданого власникові автомобіля марки «РЕUGEОТ 3008», державний номер [NUMBER] від 10 лютого 2014 року приватного підприємства - фірми «ОВЕКС», загальна сума збитку становить 29 002,04 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 23 391,13 грн., яків виплачені позивачу в якості страхового відшкодування Страховиком ПрАТ «СК ЮНІКА», та невідшкодованою залишилась сума 5 610 (п'ять тисяч шістсот десять грн.) грн. 91 копійка, як втрата товарної вартості (ВТВ), яка згідно п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не відшкодовується Страховиком. Матеріальна шкода підлягає стягненню із відповідача, як заподіювача такої шкоди і особи, що володіє транспортним засобом, відповідно положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК України. Крім того, йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях і стражданнях, завданих пошкодженням автомобіля, для відновлення якого він повинен був витрачати час, кошти та позбавлений можливості користування автомобілем. Протиправні дії відповідача спричинили позивачу переживання та страждання, що в сукупності із пошкодженням нового автомобіля/п.3 ст.23 ЦК України/ причиною виникнення моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 3 000 грн., яка відшкодовується на підставі ст. 1167 УК України особою, яка її завдала за наявності її вини. Крім того, вартість юридичних послуг надані позивачу мають бути стягнуті із відповідача, як судові витрати. Письмове заперечення відповідача на позовну заяву суду не надане. Представник позивача повністю без змін підтримав позовні вимоги в суді. Додатково пояснив, що [PERSON] було направлено претензію на суму 5 610,91 грн., та було надано копію витягу із звіту про оцінку збитку, яка була проігнорована останнім. Також Відповідачу направлялась телеграма від 07.02.2014 року та повідомлення телеграфом, де його повідомляли про час і місце проведення огляду автомобіля марки «ПЕЖО-3008» /«РЕUGEОТ 3008»/, державний номер [NUMBER]. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується витягом з реєстру "Укрпошта" на розгляд цивільної справи не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оцінюючи пояснення учасників цивільного процесу, долучені надані в справі докази, постанову в адміністративній № 569/2835/14-п за ст.124 КпАП України відносно [PERSON], встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав. Сукупністю досліджених в справі доказів, в тому числі Постановою судді Рівненського міського суду від 14.03.2014 року в справі про адміністративне правопорушення №569/2835/14ц, які визнаються судом достовірними, підтверджується, що 06 лютого 2014 року о 16 год. 20 хв. гр. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan». державний номер [NUMBER], в м. Рівне по вул.. Кавказька 6, виїжджаючи з двору на дорогу, не надав дорогу транспортному засобу, чим порушив вимоги п. 10.2 ПДР України, вчинив правопорушення за ст. 124 КпАП України, та допустив зіткнення з автомобілем марки «РЕUGEОТ 3008», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по ній. Вина [PERSON] у вчиненні правопорушення за ст.124 КпАП України по даному факту ДТП, що призвело до заподіяння матеріального збитку позивачу, підтверджується постановою судді Рівненського міського суду від 14.03.2014 року в справі № 569/2835/14-п, за якою [PERSON]. притягнутий до відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., яка не оспорена порушником та залишається чинною на час розгляду даної справи. Відповідно до положень ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП транспортний засіб [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою № 9346493 ВДАІ УМВС України в Рівненській області. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління. Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями або бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 1187 ЦК України відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки несе особа, що володіє транспортним засобом. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов'язана із втратою товарного вигляду транспортного засобу, не відшкодовується Страховиком. Згідно витягу зі звіту про оцінку матеріального збитку завданого власникові автомобіля марки «РЕUGEОТ 3008», державний номер [NUMBER] від 10 лютого 2014 року приватного підприємства - фірми «ОВЕКС», про проведення якої відповідач повідомлявся у встановленому порядку, загальна сума збитку становить 29 002,04 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 23 391,13 грн., які виплачені позивачу в якості страхового відшкодування Страховиком ПрАТ «СК ЮНІКА», та невідшкодованою залишилась сума 5 610 (п'ять тисяч шістсот десять грн.) грн. 91 копійка, як втрата товарної вартості (ВТВ). Вказаний витяг із звіту про оцінку матеріального збитку не спростований стороною відповідача та приймається до уваги судом на вказану суму. Відтак, матеріальна шкода в цій частині 5 610 (п'ять тисяч шістсот десять грн.) грн. 91 копійка, як втрата товарної вартості (ВТВ), підлягає стягненню із відповідача, як заподіювача такої шкоди і особи, що володіє транспортним засобом, відповідно положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК України. За наведених обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає вимоги про відшкодування відповідачем [PERSON] матеріального збитку обгрунтованими, доведеними належними доказами, таким, що підлягають до повного задоволення на суму 5 610,91 грн. втрати ВТВ + 31,80 грн. вартість телеграми, що разом становить 5 642,71 грн., 1 440,00 грн. витрати позивача на правову допомогу. Обґрунтування позовної заяви не спростовані у встановленому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, відповідно до положень ст.ст. 1167,1187 ЦК України, правомірно закладені до відповідача [PERSON] Факт заподіяння моральних страждань позивача, у зв'язку із вчиненням ДТП, що потягнуло пошкодження належного позивачу на праві приватної власності майна - транспортного засобу, суд вважає доведеним дослідженими в справі доказами і очевидним. Розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи надані докази з приводу характеру та обсягу душевних і психічних страждань, немайнових втрат, та з урахуванням встановлених обставин, суд вважає доведеним частково на суму 1 500 грн. Саме така сума підлягає до стягнення на користь позивача в відшкодування моральної шкоди, як необхідна для відновлення його попереднього стану. Судовий збір в розмірі 243грн.60 коп. підтверджений документально, при задоволенні позову, відповідно до положень ст.ст. 79,88 ЦПК України, підлягають до присудження їх з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial