Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст.180 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, розпочавши стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення синами повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем мають малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення від 18.05.2015 року. Крім того, 15.04.2015 року за вх. № 10320 до суду надійшла заява від відповідача, в якій останній позовні вимоги про стягнення аліментів, в розмірі, визначеному позивачем, визнав, просив слухати справу за його відсутності. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення позивача, враховуючи подану відповідачем заяву, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, проте підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 21 жовтня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1656 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 17 травня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 932. Батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], в свідоцтвах про народження зазначені: батько "[PERSON]" та мати "[PERSON]". Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому, відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов'язок утримувати дітей, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, при цьому, судом враховується матеріальний та сімейний стан відповідача, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, в адресованій на адресу суду заяві відповідач не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачем, в свою чергу, позивач в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України не довела суду можливість відповідачем сплачувати аліменти на її користь на утримання двох синів саме в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на кожну дитину, на підставі чого та виходячи з правової норми, визначеної в ст. 183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], підлягають частковому задоволенню та стягненню аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти, що складають єдину частку від доходів відповідача, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2015 року і до досягнення старшою дитиною - [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2020 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial