Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідачів Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільської районної державної нотаріальної контори, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] племінника - [PERSON]. До складу спадщини входить також житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, на її звернення до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. При цьому, позивач вказує, що заповітного розпорядження на своє майно [PERSON] не складав, на день його смерті разом із ним ніхто не проживав та не був зареєстрованим, а вона (позивач ) є єдиним спадкоємцем за законом. Таким чином, позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку реалізувати свої спадкові права після смерті батька, тому просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак її представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Від відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника. За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Відповідно із Інформаційною довідкою №701 від 19 червня 2018 року виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31 березня 1991 року на підставі рішення виконкому №55 від 26 березня 1991 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №61. Відповідно із витягом з погосподрської книги, станом на 1963 рік у житловому будинку проживали: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як убачається із витягу з Книги реєстрації смертей, [PERSON] помер у [INFO]; [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер у [INFO] Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №42 виданої 26 червня 2017 року ФОП [PERSON], станом на 26 червня 2017 року житловий будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON]. За [PERSON] державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] не проведена. [INFO] помер [PERSON], про що зроблено актовий запис №10 Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою [INFO] року видане свідоцтво пр. смерть серії [NUMBER] Довідкою №948 виданою 04 вересня 2017 року стверджуться, що [PERSON] дійсно проживав [ADDRESS] на день його смерті разом із ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2016 року задоволено заяву [PERSON], заінтересована особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та встановлено факт, що [PERSON], померлий [INFO] року є племінником [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2016 року задоволено позовні вимоги [PERSON] та визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], терміном в три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили. Як убачається із матеріалів спадкової справи №171-2016 р., заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], 26 грудня 2016 року [PERSON] звернулася в Тернопільську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]. 29 травня 2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,2197 га, яка розташована на території Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за 32-947. Разом із тим, 06 вересня 2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №2317/02-14, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок. 10 квітня 2017 року ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт серії [NUMBER] на житловий будинок [ADDRESS], що знаходиться по [ADDRESS], Тернопільського району,Тернопільської області, в якому замовником технічної інвентаризації зазначено [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, вказане будинковолодіння складається із житлового будинку, 1960 року побудови, що позначений на плані під літерою «А». Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку під літерою «А», загальна площа будинку становить 43,7 кв.м., житлова площа - 36,2 кв.м. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216-1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Судом установлено, що спадкоємців першої та другої черги після померлого [PERSON] немає. Відтак, позивач [PERSON] є спадкоємцем третьої черги, та крім неї ніхто не звертався у нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], що стверджується матеріалами спадкової справи №171-2016 р., заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], крім позивача [PERSON]. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved