Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

В грудні місяці 2016 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову зазначив, що 16.05.2012 року Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» укладено комплексний договір №1/1160828 з [PERSON], відповідно до п.п.1.1- 1.3.2 якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у сумі 52 000 грн. строком на 36 місяців з16.05.2012 до 17.01.2015 року (включно) на споживчі потреби під 10% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. Позивач зазначає, що відповідач не виконала умови Кредитного договору, внаслідок чого 18.01.2013 року Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» укладено комплексний договір №1/1160828 з [PERSON], відповідно до п.п. 1.1-1.3.2 якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у сумі 43 000 грн. строком на 48 місяців - з 18.01.2013 до 17.01.2017 року (включно) під 10% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. 31.03.2014 року між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги №03/14-111, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно Відповідача. В подальшому 02.04.2014 року між TOB «Купер Прайс» та TOB «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги №14/УБК-14, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. В свою чергу 30.12.2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №30/12-ФК_У, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Про зміну кредитора Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги рекомендованим листом №0411215939359. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30.12.2015 року №30/12-ФК_У сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 38 936,28 грн. Отже сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 38 936,28 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 32 989,85 грн., заборгованості по відсоткам 1\~274,00 грн., заборгованості по комісії 4 672,43 грн., що підтверджується наданими Банком виписками з рахунку Відповідача від 07.07.2014 року. Всупереч умов Кредитного договору та вимог Закону, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Позивач зазначає, що заборгованість за кредитним договором станом на 07.07.2014р. складає 38 936,28 грн., а також відповідальність за порушення грошового зобовязання, визначену законом (ст. 625 ЦК України) яка нарахована за період з 07.07.2014р. по 22.11.2016р. становить 32 166,60 грн. (в якій 2 784,21 грн. 3% річних та 29 382,39 грн. інфляційні збитки) та неустойка визначена договором (ст. 549 ЦК України пеня та штраф), яка нарахована за період з 30.12.2015р. по 22.11.2016р. становить 13 248,03 грн. ( в якій 430,00 грн. штраф та 12 818,03 грн. пеня), загальна сума заборгованості складає 84 350,91 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 84\~350,91 грн., а також судовий збір. Не погодившись з позовною заявою, [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Публічного акціонерного товариства «[PERSON] [PERSON]», Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс», про визнання дій протиправними. В обгрунтування позову зазначила, що вона уклала 18.01.2013 p., з ПАТ «[PERSON] [PERSON]» кредитний договір №1/1160828. Кредитний договір №1/1160828. від 18.01.2013 p., укладався для задоволення особистих потреб [PERSON] таким чином, цей кредитний договір вважається споживчим, правовідношення за яким регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». [PERSON] зазначає, що на протязі усього строку дії вказаного договору вона сумлінно виконувала свої кредитні зобовязання, проте з позовної заяви дізналася, що укладений кредитний договір був відступлений спочатку на користь ТОВ «Купер Прайс», після чого відступлений ТОВ «Українська боргова компанія», яка в свою чергу відступила ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». [PERSON] вважає, що відповідачі за зустрічною позовною заявою не виконали вимоги п 13. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і не повідомили її про передачу третій стороні своїх прав за договором про надання споживчого кредиту, що призвело до штучного зростання її заборгованості, та збитків, у звязку з невиконанням кредитних зобовязань на підставі відсутності інформації про нового кредитора. Також вважає, що дії ТОВ «Купер Прайс, ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» незаконними у звязку з порушенням частини 5 статті 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг", оскільки відсутні дозволи від Національної комісії з державного регулювання в сфері ринків фінансових послуг. Враховуючи викладене, [PERSON] просить визнати дії ПАТ «[PERSON] [PERSON]», ТОВ «Купер Прайс, ТОВ «Українськаборгова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» протиправними, що порушують права [PERSON], як споживача, згідно п 13. cт. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а ТОВ «Купер Прайс, ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» незаконними у звязку з порушенням частини 5 статті 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг". Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в позовні заяві та наполягав на задоволені позовних вимог. Зустрічний позов на визнав, надав до суду свої заперечення та просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник [PERSON] первісний позов не визнав, надав до суду свої заперечення, просив в задоволені первісного позову відмовити. Зустрічний позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в зустрічній позовній заяві та наполягав на її задоволені. Інші учасники справи до судового засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 16.05.2012 року Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» укладено комплексний договір №1/1160828 з [PERSON], відповідно до п.п.1.1- 1.3.2 якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у сумі 52 000 грн. строком на 36 місяців з16.05.2012 до 17.01.2015 року (включно) на споживчі погреби під 10% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. Відповідач не виконала умови Кредитного договору, у звязку з чим 18.01.2013 року Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» укладено комплексний договір №1/1160828 з [PERSON], відповідно до п.п. 1.1-1.3.2 якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у сумі 43 000 грн. строком на 48 місяців - з 18.01.2013 до 17.01.2017 року (включно) під 10% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. 31.03.2014 року між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги №03/14-111, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно Відповідача. В подальшому 02.04.2014 року між TOB «Купер Прайс» та TOB «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги №14/УБК-14, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. В свою чергу 30.12.2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №30/12-ФК_У, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором та за яким ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно Відповідача. Про зміну кредитора Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги рекомендованим листом №0411215939359. Станом на дату укладення Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30.12.2015 року №30/12-ФК_У сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 38 936,28 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 32 989,85 грн., заборгованості по відсоткам 1\~274,00 грн., заборгованості по комісії 4 672,43 грн., що підтверджується наданими Банком виписками з рахунку Відповідача від 07.07.2014 року. Таким чином, заборгованість за кредитним договором станом на 07.07.2014р. у відповідача перед позивачем складає 38 936,28 грн., а також відповідальність за порушення грошового зобовязання, визначену законом (ст. 625 ЦК України) яка нарахована за період з 07.07.2014р. по 22.11.2016р. становить 32 166,60 грн. (в якій 2 784,21 грн. 3% річних та 29 382,39 грн. інфляційні збитки) та неустойка визначена договором (ст. 549 ЦК України пеня та штраф), яка нарахована за період з 30.12.2015р. по 22.11.2016р. становить 13 248,03 грн. ( в якій 430,00 грн. штраф та 12 818,03 грн. пеня), загальна сума заборгованості складає 84 350,91 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 71\~532,88 грн, яка складається: 32\~989,85 грн. заборгованості по тілу кредиту; 1\~274,00 грн. заборгованості по відсоткам; 4\~672,43 грн., заборгованості по комісії; 430,00 грн. штраф; 29\~382,39 грн. інфляційні збитки за період з 07.07.2014 по 22.11.2016 року; 2\~784,21 грн. 3% річних за період 07.07.2014 по 22.11.2016 року. Так, як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, та їх одночасне застосування за одне й те саме порушення тягне за собою подвійну відповідальність, суд вважає, що в частині позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми пені слід відмовити. Стосовно зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку, що зустрічний позов [PERSON] слід залишити без задоволення виходячи з наступного. Пунктом 9.11 Кредитного договору передбачено, що [PERSON] має право у будь-який час відступати всі або частину своїх прав і вигод за ним Договором, а також за угодами про забезпечення будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку [PERSON] вважатиме доцільною. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Договір відступлення прав вимоги (Цесія) на підставі якого відбулось відступлення права і грошової вимоги за Кредитним договором укладено відповідно до чинного законодавства України ст. 512 ЦК України. Про зміну кредитора відповідачу направлено повідомлення про відступлення прав вимоги рекомендованим листом №0411215939359, та надіслано рекомендованим листом відповідне повідомлення, проте відповідач умови кредитного договору перед первісними кредиторами та перед новим кредитором не виконує, що підтверджується виписками з рахунку від 07.07.2014 року, згідно якого сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором -ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за Кредитним договором становить 38 936,28 грн. без нарахованої відповідальності за не виконання умов договору. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, повий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У ньому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 627 ЦК України, свобода договору, відповідно до статті 6 цього Кодекс сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента га визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Цесія - правочин, на підставі якого відбувається передача права вимоги (до боржника) від первісного кредитора (цедента) до нового кредитора (цесіонарія). Відповідно до п. 9.11 Кредитного договору, який укладено з [PERSON] прямо передбачено, що [PERSON] має право у будь-який час відступати всі або частину своїх прав і вигод за цим Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку [PERSON] вважатиме доцільною. В Договорі відступлення права вимоги, не має жодних посилань на положення глави 73 ЦК України «Факторинг», немає процедури фінансування за послуги між сторонами договору, немає визначення «клієнт» «фактор» тощо. Статтею 627 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові копни в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У позові не наведено жодних доказів, що укладений правочин є договором факторингу. Посилання [PERSON] в зустрічному позові, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не являється фінансовою компанією, в неї відсутня ліцензія на діяльність у сфері факторингу, не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є фінансовою установою па підставі свідоцтва ФК №435 від 19.11.2013 року виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та додатку до Свідоцтва, в якому визначено перелік фінансових послуг, що має право надавати товариство. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належать: 1)визнання права; 2)визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обовязку в натурі; 6)зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної 9 немайнової) шкоди; 10)визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки [PERSON] або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Оскільки характер порушеного права та обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання неправомірними дії ПАТ «[PERSON] [PERSON]», ТОВ «Купер Прайс», ТОВ «Українська боргова компанія», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Outcome: partial