Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] більше 10-ти років вживає наркотичні речовини, останні 2,5 роки почав систематично приймати опіоїди у вигляді ацетильованого опію, проходив курс реабілітації., ремісія була нетривала; близько 2,5 місяців тому був госпіталізований у ВАІТ Полонської ЦРЛ з передозуванням наркотичними речовинами . Страждає на інтоксикаційну енцефалопатію не уточненою речовиною, що проявляється у дезорієнтації у часі та місці перебування, загальмований, часто дивиться в одну точку, настрій, память та інтелект знижені, не памятає матері. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 03.02.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1 швидкою допомогою. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 04.02.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на інтоксикаційну енцефалопатію не уточненою речовиною, внаслідок чого неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 04.02.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №907 від 03.02.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved