Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23967,06 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 31.07.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н (далі Договір), за яким відповідачка отримала від банку кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Протягом 2017 року - 2018 року кредитний ліміт змінився до 6000,00 грн. Позивач зі своєї сторони виконував свої зобов`язання за Договором, а відповідачка в порушення Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості за Договором від 31.07.2013 року станом на 17.02.2021 року складає 23967,06 грн. заборгованості за простроченим тілом кредита та 8375,32 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Позивач вказує, що відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 31.07.2013 року в розмірі 23967,06 грн. та судові витрати в розмірі 2270 грн. Ухвалою суду від 25.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Станом на день розгляду справи [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Їй за зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом вона не скористалася, відзиву та доказів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до Кредитного договору № б/н від 31.07.2013 року укладеного між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] , остання отримала кредит в сумі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідачки у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням і ініціативою Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Протягом 2017 - 2018 р.р. кредитний ліміт змінився до 6000,00 грн. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Договору. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору для позивача передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5-2.1.1.5.7 вказаних Умов Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідачка не перераховувала у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачкою виникло грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги законні і обґрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідачка за договором б/н від 31.07.2013 року своєчасно не виконувала, внаслідок чого станом на 17.02.2021 року заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 23967,06 грн., що підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості. Розмір заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] не спростовано. Заперечень щодо суми заборгованості по кредитному договору суду не надано. На момент звернення до суду заборгованість за кредитним договором відповідачкою не погашена. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту за договором б/н від 31.07.2013 року станом на 17.02.2021 року в розмірі 23967,06 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2270 грн.

Outcome: approved