Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася з зазначеною заявою до суду, в якій зазначила, що вона є дружиною [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] тимчасово проживав та був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 2013 року хворів онкологічним захворюванням, з цього приводу неодноразово лікувався у лікувальних закладах охорони здоров`я. Перебуваючи у місті Донецьк за місцем свого проживання, 07 травня 2021 року чоловіку стало погано, в результаті чого його госпіталізували до міської лікарні №17 міста Донецьк, де він [INFO] помер. Причиною смерті стало онкологічне захворювання (рак простати). Поховали чоловіка 15 травня 2021 року на цвинтарі міста Донецька, яке має назву «Донецьке море». Враховуючи те, що чоловік заявниці помер на тимчасово окупованій території, вона не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка, бо на даній території органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті чоловіка заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть державного зразка України для оформлення спадщини та отримання виплат на поховання. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка у зв`язку з тим, що заявницею для підтвердження факту смерті пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України. [PERSON] просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті її чоловіка [PERSON] , який народився [INFO] у с.Ульянівка-2 Пологського району Запорізької області, громадянина України, який помер [INFO] у м.Донецьк, Україна. Заявниця [PERSON] у судове засідання надала письмову заяву, в якій підтримала свою заяву в повному обсязі та просила її задовольнити. Слухання справи просить провести без її участі. В.о.начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Лубенець І.В. як керівник заінтересованої особи надала в судове засідання письмову заяву, в якій просить заву [PERSON] розглянути у відсутність представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Рішення суду просять прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання заяви заявницею, беручи до уваги думку заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено з копії свідоцтва про одруження і з паспортних даних заявниці, що [PERSON] є дружиною [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в Куйбишевському районі м.Донецька, що підтверджується копією довідки про причину смерті №261, виданої інститутом невідкладної і відновлюваної хірургії ім.В.К.Гусака Міністерства охорони здоров`я так званої ДНР 14 травня 2021 року, а також копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 травня 2021 року Куйбишевським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ДНР. Причиною смерті [PERSON] в довідці про причину смерті зазначено «рак простати з множинними метостазами». Факт взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи у [ADDRESS] підтверджений копією довідки від 17 листопада 2014 року №2318/414. Факт взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи у [ADDRESS] підтверджений копією довідки від 01 лютого 2017 року №415. [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), де їй 23 червня 2021 року письмово було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті її чоловіка у зв`язку з тим, що заявником пред`явлені документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024. Громадянство України померлого [PERSON] підтверджено копією паспорту громадянина України на його ім`я серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області 03 вересня 1998 року. На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується також положеннями ч.1 ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких є м.Донецьк. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території. Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт смерті [PERSON] в Куйбишевському районі м.Донецька, та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для заявниці, оскільки необхідне їй для отримання державної соціальної допомоги і оформлення своїх спадкових прав. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved