Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач просить визнати виконавчий напис реєстраційний номер 1618, вчинений 10 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності позивачу, таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат». Ухвалою суду від 11 березня 2020 року було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 26.05.2017 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №ZRZOGK00003919, відповідно до якого позивач отримала кредитні кошти в сумі 120 000,00 грн. на купівлю нерухомості. 23.11.2011 року між позивачем та банком було укладено додаткову угоду до вказаного договору, в якій визначено строк повернення отриманого кредиту - 25.06.2027 року. Для забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання 26.06.2007 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено іпотечний договір б/н, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS] . На початку лютого 2020 року позивач отримала від приватного виконавця Волкової Є.О. копії постанов від 28.01.2010 року серії ВП №59197448 про прийняття виконавчого провадження, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 10.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1618, за яким у безспірному порядку пропонується звернути стягнення на нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві вланості [PERSON] .. Строк за який проводиться стягнення - одинадцять років один місяць одинадцять днів, а саме з 26.06.2007 року по 06.08.2018 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просив відмовити. Третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського округу Бондар Ірина Михайлівна до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна до судового засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2017 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №ZRZOGK00003919, відповідно до якого позивач отримала кредитні кошти в сумі 120 000,00 грн. на купівлю нерухомості. 23.11.2011 року між позивачем та банком було укладено додаткову угоду до вказаного договору, в якій визначено строк повернення отриманого кредиту - 25.06.2027 року. Для забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання 26.06.2007 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» укладено іпотечний договір б/н, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS] . 31.08.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1618, за яким у безспірному порядку пропонується звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві вланості [PERSON] .. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 116092,55 грн; заборгованість за відсотками - 147475,80 грн; комісія - 16094,68 грн., пеня - 255 627,76 грн, штраф - 26764,54 грн, витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 3 500,00 грн, а всього 565 555, 33 грн. Строк за який проводиться стягнення - одинадцять років один місяць одинадцять днів, а саме з 26.06.2007 року по 06.08.2018 року. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі та встановити і зазначити про це у рішенні, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з наведених приписів вбачається, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", що діяла на момент вчинення Виконавчого напису, внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до пункту 2 яких доповнено перелік стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на підтвердження факту безспірності заборгованості АТ «КБ «Приватбанк» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ №566, Постанови правління НБУ №174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана про звернення стягнення на предмет застави з підписом боржника про його отримання. Аналізуючи все вищевказане можна прийти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. З виконавчого напису від 10.10.2018р. вбачається, що стягнення здійснюється за десять років вісім місяців двадцять вісім днів, а саме з 26.06.2007 року по 06.08.2018 року, що виходить за межі трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, між сторонами існує судовий спір, боржника не повідомлено про порушення забезпеченого обтяження зобов`язання та реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та на підставі неналежних документів - розрахунку боргу, а не виписки з рахунку боржника, як того вимагає перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved