Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на те , що вона 31 липня 2013 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відділу державної виконавчої служби Володимир - Волинського міськрайонного управління юстиції ( далі ВДВС МРУЮ ) завдану їй майнову шкоду неправомірними діями відповідача в промірі 4 943,, грн. ., оскільки при її виселенні з малолітнім сином з квартири [ADDRESS] . без надання іншого житла було пошкоджено її майно . Рішенням Володимир - Волинського міського суду від 10 лютого 2014 року , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено . Вважає , що 09 квітня 2010 року працівниками ВДВС неправомірно був проведений опис та вилучення наявного у квартирі майна , про що державним виконавцем був складений відповідний акт . Вилучене майно передано на зберігання у ВДВС , крім унітазу , газової колонки ,та 4-х камфорної газової плити , які залишені на зберіганні у [PERSON] про що складений відповідний акт Вона неодноразово зверталася до ВДВС із заявою про повернення їй вилученого майна , яке зазначене в акті . Із відповіді ВДВС вбачається що 11 квітня 2013 року було проведено знищення ( утилізація ) майна яке було описане 09 квітня 2010 року при примусовому виконанні рішення суду . Державний виконавець всупереч вимогам п.8.4.4 Інструкції про проведення виконавчих дій не повідомила їй про термін зберігання її майна , після якого вона має право його витребувати , за наявності потреби у його зберіганні , оскільки виселення здійснювалось без надання іншого житла Якби описане та знищене майно належним чином зберігалося , то воно б не втратило своєї економічної цінності , а відтак воно не могло бути знищене ( утилізоване ) . Вважає , що на даний час необхідно зобов'язати відділ державної виконавчої служби Володимир - Волинського міськрайонного управління юстиції повернути їй майно яке було описане при її виселенні з квартири , визнати недійсним акт проведення оцінки майна від 09 квітня 2010 року , провести його оцінки як безхазяйного після 09 квітня 2013 року та стягнути з ВДВС МРУЮ майнову шкоди в розмірі 6 146,27 грн , В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася , хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , що стверджується поштовим повідомленням . Вона не заперечує , щоб справу слухати у її відсутність . Ухвалою Володимир - Волинського міського суду від 28 січня 2015 року до участі у справі залучена Державна казначейська служба України в якості співвідповідача . В судове засідання представник Державної казначейської служби України не з'явився , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , що стверджується поштовим повідомленням . Суд вважає , що представник Державної казначейської служба України не з'явився до суду для розгляду справи без поважних причин . Суд приходить до висновку , що справу можливо розглянути у відсутність позивача [PERSON] та представника Державної казначейської служба України . Представник ВДВС МРУЮ в суді позов [PERSON] не визнала , суду пояснила , що рішенням Володимир - Волинського міського суду від 18 грудня 2009 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та виселено [PERSON] разом з її малолітньою дитиною , сином [PERSON] з зазначеної квартири без надання іншого жилого приміщення . 09 квітня 2010 року рішення суду було в примусовому порядку виконане . Позивачка з малолітнім сином була виселена із спірного жилого приміщення без надання іншого житла . Відповідно до звіту № 150/10 від 28 квітня 2010 року про оцінку майна , експертом - оцінювачем було надано висновок про те , що майно зазначене в акті державного виконавця від 09 квітня 2010 року цінності не представляє і підлягає знищенню у встановленому законом порядку . Оскільки майно позивача протягом трьох років боржницею не було витребувано , 11 квітня 2013 року проведено знищення ( утилізація ) майна на підставі звіту про оцінку майна від 28 квітня 2010 року . 27 лютого 2014 року виконавче провадження по [PERSON] в числі інших знищене по закінченню строків зберігання . Просить в позові відмовити . Прокурор вважає , що позовна заява [PERSON] до задоволення не підлягає . Заслухавши пояснення сторін , перевіривши інші матеріали справи , суд вважає , що позов до задоволення не підлягає . Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями ,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи , а також шкода ,завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа , яка завдала шкоди , звільняється від її відповідальності , якщо вона доведе , що шкоди завдано не з її вини Рішенням Володимир - Волинського міського суду від 10 лютого 2014 року встановлено , що рішенням Володимир - Волинського міського суду від 18 грудня 2009 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та виселено [PERSON] разом з її малолітньою дитиною , сином [PERSON] , [INFO] з зазначеної квартири без надання іншого житлового приміщення . На підставі вищезазначеного рішення 04 березня 2010 року Володимир - Волинським міським судом був виданий виконавчий лист про усунення перешкод [PERSON] у користуванні спірною квартирою та виселення позивача з малолітнім сином без надання іншого жилого приміщення . Постановою державного виконавця ВДВС Володимир - Волинського МРУЮ від 12 березня 2010 року відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 04 березня 2010 року виданого відповідно до вищевказаного рішення . 29 квітня 2010 року відповідно до ст.37 Закону України " Про виконавче провадження " державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження . Копії постанов 29 квітня 2010 року направлені сторонам виконавчого провадження . Дана постанова учасниками виконавчого провадження не оскаржувалася . 09 квітня 2010 року при виселенні [PERSON] із спірної квартири був проведений опис майна . Описане державним виконавцем майно було передано на зберігання до відділу державної виконавчої служби Володимир - Волинського міськрайонного управління юстиції і зберігалось протягом трьох років , що відповідає п.8.4.4 Інструкції про проведення виконавчих дій . Після закінчення встановленого трирічного строку зберігання описаного майна , та враховуючи що [PERSON] в трирічний термін не звернулася з вимогою про його повернення , та враховуючи звіт про оцінку майна від 28 квітня 2010 року проведеного експертом - оцінювачем згідно з яким , вказане в акті опису майно 09 квітня 2010 року цінності не представляє і підлягає знищенню . 11 квітня 2013 року проведено знищення ( утилізація ) описаного майна . Відповідно до п.8.4.4. Інструкції про проведення виконавчих дій від 15 грудня 1999 року №74/58 з наступними змінами , державний виконавець забезпечує в установлений термін зберігання майна боржника протягом строку , що не перевищує трьох років з покладенням зазначених витрат на боржника . Після завершення трирічного строку не витребуване майно реалізується в порядку, передбаченому для реалізації безхазяйного майна , що підписується особами ,які брали участь у виконанні . Положеннями ч.3 ст.11 Закону України " Про державну виконавчу службу " передбачено , що шкода , завдана державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення , підлягає відшкодуванню у порядку , передбаченому законом , за рахунок держави . Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями , дією чи бездіяльністю органу державної влади , органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень , відшкодовується державою , Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів . Суд вважає також , що доказів того , що ВДВС МРУЮ позивачу було завдано збитків на загальну суму 6 146,37 грн передбачені вищезазначеною статтею в розумінні ст.22 ЦК України позивачем суду не надано . Із акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27 лютого 2014 року вбачається , що виконавче провадження по [PERSON] в числі інших знищене по закінченню строків зберігання . Рішенням Володимир - Волинського міського суду від 10 лютого 2014 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 23 квітня 2014 року за аналогічною позовною заявою [PERSON] в позові відмовлено . Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній справі , які набрали законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини . В суді було встановлено , що [PERSON] була присутня при примусовому виселенні , відмовилась від одержання акта опису майна . Їй було відомо про відкрите виконавче провадження . Відповідно до ст. 383 ЦПК України вона не була позбавлена права та можливості цікавитися станом виконавчого провадження і оскаржувати у встановлений законом строк рішення , дії або бездіяльність державного виконавця . [PERSON] дій державного виконавця в судовому порядку не оскаржувала . Згідно ст. 60 ЦК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Суд вважає , що позивач [PERSON] не довела суду ті обставини на які вона посилається як на підставу свох вимог в позові .

Outcome: dismissed