Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 25.03.2019 відповідачка [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг їй було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.соm.ua/terms, складає кредитний Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. При укладанні договору сторони керувались частиною 1 ст.634 ЦК України. Банк у повному обсязі виконав перед позичальником свої зобов`язання за договором шляхом надання кредиту у розмірі, встановленому договором, проте відповідач свої боргові зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого за нею станом на 25.08.2021 виникла заборгованість в розмірі 27703,71 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 18564,40 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 9139,31 грн. Вказану суму заборгованості та судовий збір в розмірі 2270 грн, сплачений при зверненні до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. З огляду на ціну позову суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач, не спростовуючи факту укладення кредитного договору, позовні вимоги визнає частково. Погоджується з розміром заборгованості за тілом кредиту, нарахованої позивачем станом на 25.08.2021 в розмірі 18564,40грн. Заборгованість по процентам за користування кредитом відповідач не визнає. В якості аргументу на захист своєї позиції посилається на відсутність у підписаній нею анкеті-заяві процентної ставки за користування кредитними коштами. Вказує на те, що додані до позову документи не містять підтверджень, зміст яких саме Тарифів і Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» розумів відповідач та що саме з ними він ознайомився і погодився, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також про те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Апелюючи до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03.07.2019, просила суд задовольнити позов частково та стягнути з неї на користь позивача лише суму заборгованості за тілом кередиту в розмірі 18564,40грн., а у стягненні процентів за користування кредитними коштами в розмірі 9139,31грн. відмовити. Згідно відповіді позивача на відзив, позивач проти доводів відповідача заперечує. Вказує на те, що відповідачу на час укладання договору на виконання положень Закону України «Про захист прав споживача» було надано всю необхідну інформацію. Підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач добровільно погодилася на умови кредитування, підтвердила необхідність самостійного ознайомлення з їх оновленими версіями на сайті Банку. Паспорт споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор, між сторонами погоджено, і саме його зазначено особисто відповідачем в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку, яку він підписав власноручно. Зазначає, що таким чином сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, вважає безпідставним, оскільки в цій справі розглядався випадок, коли Тарифи Банку не були підписані боржником, а в даному випадку відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредитування, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка. При розгляді справи просив врахувати висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та задовольнити позов у повному обсязі. Надавши оцінку доводам сторін та дослідженим доказам, суд дійшов висновку про задоволення вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 25.03.2019 відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, зазначивши у ній свої анкетні дані, номер мобільного телефону, погодившись з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованому в рекламному буклеті, складають між заявником та банком договір про надання банківських послуг. Підписом заяви відповідач підтвердила, що ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Погодилася примірник договору про надання банківських послуг отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. та зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті (а.с.8 зворот). До анкети-заяви банком додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ "Акцент-Банк", розміщений на сайті www.a-bank.com.ua, та копію паспорта споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" (а.с.9, 10-14). Згідно довідки А-Банку, відповідачу [PERSON] за договором від 25.03.2019 (внутрішньобанківський № SAMABWFC00001968079) було відкрито рахунок № [NUMBER] та надана картка № [NUMBER] , строк дії якої до серпня 2022 року (а.с.40). Кредитний ліміт було встановлено відповідачу в розмірі 6800,00 грн. 01.05.2019 кредитний ліміт було збільшено до 12000,00 грн, а 28.05.2020 його було зменшено до 9410,00 грн (а.с.41). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка [PERSON] користувалася наданими Банком грошовими коштами за допомогою кредитної картки шляхом зняття готівки в банкоматі, поповнення готівкою в терміналі самообслуговування, здійснення покупок, тощо, проте своїх боргових зобов`язань належним чином не виконувала, внаслідок чого за Договором №SAMABWFC00001968079 від 25.03.2019 утворилася заборгованість, яка станом на 25.08.2021 становить 27703,71 грн, з яких 18564,40 грн - заборгованість за кредитом та 9139,31 грн - заборгованість за відсотками (а.с.7-8). За правилами статей 2,3,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина першастатті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина перша статті 77, частина перша статті 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статт 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статт 1056-1 цього Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статт 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (смтаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 №1734- VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. З паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» вбачається, що в розділі «підпис споживача» зазначено: «Підпис клієнта: [PERSON] , 25.03.2019 14:02:36 підтверджено ОТП 85 з номера телефону [NUMBER] , що ознайомлений з дійсними Умовами та правилами надання банківських послуг, Дата, ПІБ, підпис» (а.с.8). Зазначений контактний номер відповідає контактному номеру, вказаному відповідачем у анкеті-заяві. З зазначеного вбачається, що між сторонами було укладено договір в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). У постанові від 12.01.2021 (справа №524/5556/19) Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої будь-який договір, передбачений Цивільним та Господарським кодексами може мати електронну форму і необов`язково повинен бути створений у вигляді окремого електронного документа, допускається і спрощена форма. Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору. Отже, підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач добровільно погодилася на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, відсотків за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання. Згідно п.4 Паспорту споживчого кредиту базова процентна ставка складає 3,9% (46,8% річних) (а.с.9). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що проценти за користування грошовими коштами банк нараховував за процентною ставкою, що відповідає процентній ставці, зазначеній у п.6 паспорту споживчого кредиту (а.с.9). Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи відповідача про безпідставність позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами суд вважає непереконливими. Так як суд дійшов висновку про повне задоволення позову, судові витрати в розмірі 2270 грн., що складаються зі сплаченого позивачем судового збору при подачі позову до суду, підлягають покладенню на відповідача.

Outcome: approved