Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] помер її батько [PERSON] , останнє місце проживання та реєстрації якого було [ADDRESS] , він проживав на момент смерті сам. До складу спадкового майна, поряд з іншим, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] та який складається з житлового будинку (літ. - А-1,а), сарай (літ. - Б), сарай (літ. - В). Позивач вказує, що даний житловий будинок з господарськими будівлями відносився відповідно до погосподарської книги до «бувшого колгоспного двору» на 15.04.1991 року, головою двору на 15.04.1991 року була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , членами двору був батько позивачки [PERSON] та мати позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . В цьому житловому будинку за життя і голови двору, і членів двору ніхто своїх долей не виділяв. Останнім членом бувшого «колгоспного двору» був її батько [PERSON] . На момент смерті цей житловий будинок з господарськими будівлями рахувався за [PERSON] по погосподарських книгах. Вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями розташований на земельній ділянці, яка була передана у власність батькові позивачки [PERSON] рішенням 11 сесії 22 скликання Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 09.09.1997 року площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Також, до складу спадкового майна входять земельні ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га, які знаходяться в [ADDRESS] , та які були передані батькові позивачки [PERSON] за життя рішенням 11 сесії 22 скликання Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 09 вересня 1997 року, на дані земельні ділянки, окрім рішення про передачу у власність, інших документів немає, тобто державних актів померлий батько позивачки за життя не виготовив. Позивачка [PERSON] спадщину прийняла шляхом подання заяви до державної нотаріальної контори, також спадкоємцями першої черги за законом є сестри позивачки [PERSON] та [PERSON] , а також брат позивачки [PERSON] , але вони спадщини не прийняли, та не претендують на неї. На ім`я позивачки [PERSON] вже були видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Позивач зазначає, що коли вона звернулася до державного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та на земельні ділянки, то нотаріус відмовила їй в зв`язку з тим, що на житловий будинок та на земельні ділянки немає свідоцтва про право власності. Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.4-5). Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою суду від 23.08.2019 року, розгляд даної цивільної справи призначено за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання у справі призначено на 11.11.2019 року (а.с.33). Після відкриття провадження у справі за нормами ЦПК України, суд витребував відповідну інформацію у державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім постійним місцем проживання якого було с. Рокита Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів. Відповідна інформація надійшла до суду та документи спадкової справи приєднані до матеріалів справи. Від відповідача у справі Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач позов визнає і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.47). Від представника позивача по справі, яка діє згідно угоди про надання правової допомоги адвоката Ситник О.В. до суду надійшла письмова заява про підтримання заявлених позовних вимог позивача та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів (а.с.54). 11.11.2019 року на підготовче засідання учасники справи не з`явилися, вони належним чином сповіщені про день і час судового розгляду. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] , представником якої є адвокат Ситник Оксана Володимирівна до Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування та продовження права на приватизацію на земельні ділянки в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що батько позивача по справі [PERSON] - [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] (а.с.8). З свідоцтва про народження виданого Рокитянською сільською радою Великобагачанського райвідділу ЗАГС вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] про що 18.08.1962 року складено відповідний актовий запис за № 32, де в графі батько зазначено [PERSON] , а в графі мати зазначено [PERSON] (а.с.9). З довідки, виданої Великобагачанською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 02-14/607 від 14.06.2018 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за №366/2010. Спадщину після нього згідно закону прийняла дочка [PERSON] (а.с.10). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/362 вбачається, що згідно по господарського обліку сільської ради, домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить померлому [INFO] [PERSON] (а.с.11). З довідки, виданої виконкомом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/138 від 08.04.2019 року вбачається, що згідно рішення шостої сесії сьомого скликання Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 16.02.2016 року «Про перейменування вулиць сіл Рокитянської сільської ради» - в [ADDRESS] перейменована без зміни поштових номерів житлових будинків на [ADDRESS] (а.с.12). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/359 вбачається, що домоволодіння в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року згідно по господарської книги № 10, особовий рахунок № [NUMBER] відносилось до колгоспного двору. Голова колгоспного двору значиться: [PERSON] , [INFO] , члени колгоспного двору: син [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] [INFO] померла [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] . На даний час в даному домогосподарстві ніхто не зареєстрований (а.с.13). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/137 від 08.04.2019 року вбачається, що немає можливості надати дозвіл на виготовлення технічної документації гр. [PERSON] , як спадкоємцю після [PERSON] на земельні ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,60 га, оскільки дані земельні ділянки рішенням 11 сесії 22 скликання Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 09.09.1997 року були надані [PERSON] (а.с.14). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/134 від 08.04.2019 року вбачається, що домоволодіння в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року згідно по господарської книги № 10, особовий рахунок № [NUMBER] відносилось до колгоспного двору. Голова колгоспного двору значилися: [PERSON] , [INFO] , члени колгоспного двору: син [PERSON] , [INFO] , невістка - [PERSON] , [INFO] [INFO] померла [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , [INFO] помер [PERSON] . На даний час в даному домогосподарстві ніхто не зареєстрований (а.с.15). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/361 вбачається, що громадянка [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з сином - [PERSON] , [INFO] , невісткою - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/136 від 08.04.2019 року вбачається, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] станом на 28.02.2010 року належало гр. [PERSON] (а.с.17). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/135 від 08.04.2019 року вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] одиноко. За даною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.18). З довідки, виданої виконавчим комітетом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/360 вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] одиноко. За даною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.19). З довідки, виданої виконкомом Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 02-20/253 від 11.04.2019 року вбачається, що згідно наявних земельно - облікових документів за громадянином [PERSON] обліковуються земельні ділянки: площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] та 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.20). З архівної довідки Великобагачанської райдержадміністрації від 01.06.2018 року № 01-22/348 вбачається, що відповідно до архівного витягу з протоколу 11 сесії 22 скликання Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 09.09.1997 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,85 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га (а.с.21). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до технічного паспорта на житловий будинок з житлового будинку (літ. - А-1,а), сарай (літ. - Б), сарай (літ. - В) (а.с.а.с.22-25). Постановою від 24.05.2019 року в. о. державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.26). З повідомлення в.о. завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. № 01-09/607 від 19.09.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що заведена спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] за № 366/2010. Спадщину після нього згідно закону прийняла дочка [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходили. 05.08.2011 року на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 3,42 га та 3,46 га, що розташовані на території Рокитянської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.50-53). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження. Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] є позивач у справі, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку та є належним спадкоємцем майна, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу), позивач [PERSON] не може оформити своє право на спадкове майно після смерті [PERSON] , тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК). Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу. Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно п. "г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК. Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу [PERSON] вирішити це питання у позасудовому порядку, тому в даний час позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на ім`я померлого, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. При таких обставинах, коли відповідач у справі по суті не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , тому з огляду на сукупність досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved