Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 09.01.2020 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки на користь дитячого державного закладу, в якому буде перебувати малолітній [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього до його повноліття у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 17.01.2020 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 05.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. До судового засідання 21.04.2020 року учасники справи не з`явились. 17.04.2020 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначила, що висновок КРА ОМР від 21.12.2019 року підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи по суті не скористалась. 21.04.2020 року від Служби у справах дітей Одеської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей, в якому начальник служби зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить врахувати інтереси дітей. Представник третьої особи КУ «ЦСПРД ОМР Одеської області» до судових засідань не з`явився, 17.04.2020 року до суду надійшла заява директора КУ «ЦСПРД ОМР Одеської області» щодо розгляду справи без представника третьої особи за наявними в матеріалах справи документами, проти заочного винесення рішення заперечень немає. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування посилається на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не піклується про свого малолітнього сина, який знаходиться в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». З метою захисту інтересів дитини Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування звертається до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи по суті не скористалась. 21.04.2020 року від Служби у справах дітей Одеської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей, в якому начальник служби зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить врахувати інтереси дітей. Представник третьої особи КУ «ЦСПРД ОМР Одеської області» до судових засідань не з`явився, 17.04.2020 року до суду надійшла заява директора КУ «ЦСПРД ОМР Одеської області» щодо розгляду справи без представника третьої особи за наявними в матеріалах справи документами, проти заочного винесення рішення заперечень немає. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою, наданою Департаментом надання адміністративних послуг від 30.10.2019 року, за вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.23/. Малолітній [PERSON] народився [INFO] (актовий запис про народження №47 від 18.08.2017 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області) /а.с.18-19/. Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Матір - [PERSON] . 25.04.2019 року актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, складеного 25.04.2019 року інспектором ЮПСП Таїровського ВП у присутності головного спеціаліста територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, малолітнього [PERSON] , [INFO] , доставлено до адміністрації Комунальної установи «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». Відповідно до наказу служби у справах дітей Одеської міської ради від 13.05.2019 року №40 «Про постановку на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах», малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на відповідному обліку. Судом досліджено Висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] » від 21.12.2019 року №2152/01-11, згідно з яким у відповідності зі ст. 164 СК України, відповідно до «Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VII від 26.04.2017 р., протоколів засідань комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.11.2019 року №24, 21.11.2019 року №26, 05.12.2019 року №27, діючи в інтересах дітей, Київська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.8-11/. Вказаним висновком, зокрема, встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі від 06.08.2019 року за фактичним місцем проживання родини, зазначається, що малолітній проживав в незадовільних умовах: для дитини не створені умови для проживання та розвитку. Повна антисанітарія. Відповідно до листа Адміністрації Комунальної установи «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» від 17.10.2019 року №890, повідомляється, що малолітній, перебуває у вказаному закладі з 25.04.2019 року. За весь період знаходження дитини в Центрі мати відвідувала сина двічі: 01.06.2019 року та 02.06.2019 року. Одеський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в своєму листі від 29.10.2019 року №04/01-2672, повідомляє, що фахівцями із соціальної роботи було здійснено сумісний рейд зі спеціалістами ТВ ССД ОМР у Київському районі за адресою проживання гр. [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , та складено Акт оцінки потреб сім`ї. За результатами відвідування було встановлено, що за вищевказаною адресою умови проживання залишаються незадовільними, у помешканні брудно, всюду розкидані речі, є неприємний запах. За шість місяців мати не працевлаштувалась та не спробувала зібрати необхідний пакет документів для повернення дитини. Мати продовжує зловживати алкогольними напоями. [PERSON] була запропонована допомога в лікуванні, працевлаштуванні, зборі документів з метою повернення дитини, запропоновано соціальний супровід, але [PERSON] знаходилась в неадекватному стані, не йшла на контакт, розмовляла нерозбірливо та через раз. Рекомендовано звертатись до ОМЦСССДМ у разі потреби. Відповідно до інформації, представленої Таїровським відділом поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 22.08.2019 року за №37-/1вх3575, проінформовано, що гр. [PERSON] , [INFO] , притягувалась до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП. [INFO] . [PERSON] було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та повідомлено про те, що вона обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. На цей час кримінальне провадження перебуває на розгляді в Київському районному суді м. Одеси, головуючий суддя Борщов І.О., вказана інформація є доступною на сайті Судової влади. Відповідно до протоколу бесіди, складеного 22.10.2019 року головним спеціалістом служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі з гр. [PERSON] , [INFO] , зазначено, що мати дитини має намір забрати сина на виховання в родину. Гр. [PERSON] , [INFO] (бабуся малолітнього), гр. [PERSON] , [INFO] (дідусь малолітнього), гр. [PERSON] , [INFO] (дядько малолітнього), гр. [PERSON] , [INFO] (тітка малолітнього), надали письмові пояснення, в яких зазначили, що оформлювати опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , не будуть. [INFO] за адресою: [ADDRESS] , спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, було складено протокол бесіди з гр. [PERSON] , [INFO] , у присутності гр. [PERSON] - тітки малолітнього, в якому вказано, що гр. [PERSON] , [INFO] , відмовляється приходити на засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, що вона не планує забирати свого сина з дитячого закладу, та дитині буде краще забути її. Служба у справах дітей Одеської міської ради відповідно до проекту висновку від 31.10.2019 р. за №05/10461, вважає позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] , доцільним. На засіданнях комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради, які відбулись 07.11.2019 року, 21.11.2019 року та 05.12.2019 року, мати дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , присутньою не була. На засіданні комісії, яке відбулось 07.11.2019 року, була присутня рідна сестра гр. [PERSON] , [INFO] , - гр. [PERSON] , яка зазначила, що її сестра [PERSON] , веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. Судом встановлено, що в Одеському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстрований актовий запис про смерть відносно [PERSON] , [INFO] . Актовий запис №1727 від 09.02.2017 року. Дата смерті - [INFO] . IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 6 ст. 167 СК України визначено, що дитина, яка була передана родичам, мачусі, вітчиму, органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може у будь-який час повернутися до нього. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що [PERSON] ухиляється від утримання та виховання малолітнього сина та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.Квартира, де проживає відповідач, знаходиться в антисанітарному стані. Малолітнього сина, який знаходиться в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області», мати [PERSON] не відвідує та зі слів родичів не має намірів забирати дитину додому. За таких обставин, враховуючи перш за все інтереси малолітнього [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . При цьому суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що, враховуючи обставини справи, є обґрунтованою вимога про стягнення аліментів на користь дитячого державного закладу, в якому буде перебувати малолітній [PERSON] , оскільки вказана вимога, заявлена в інтересах дитини та спрямована на захист її прав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved