Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просила суд встановити юридичний факт постійного проживання на території України її, [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що вона, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , 22.05.1986 року отримала у ВВС Дніпровського району паспорт [NUMBER] громадянки СРСР. На момент проголошення суверенітету України, а саме станом на 24.08.1991 року проживала та знаходилась за місцем проживання своєї сім`ї за адресою: [ADDRESS] ). 01.11.1988 року, тобто за часів СРСР, працевлаштувалась до будівельного управління «Спецбуд» (СУ-«Спецстрой») тресту «Дзержинськбуд» муляром, з цього підприємства пішла у декретну відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 14.05.1990 року по 06.05.1991 рік, відпрацювала на підприємстві до 28.01.1992 року, а з 29.01.1992 року по 04.02.1992 рік пішла у відпустку за власний рахунок по догляду за 2 дітьми, 09.11.1993 року була звільнена за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується архівною довідкою №С-81/03-09 від 29.01.2021 року та особовою карткою Через складні сімейні обставини нею були втрачені всі документи, які б підтверджували її особистість. 21.10.2020 року вона звернулась до ЧЧ Південного ВП із заявою про те, що з власної необачності втратила паспорт СРСР на своє ім`я, в ході розгляду її звернення встановити місце знаходження документів не виявилося можливим, інформації від громадян про знайдені документи на ім`я [PERSON] не надходили. Виготовити паспорт громадянина України заявниця не може, оскільки є сумніви щодо її громадянства, Південним районним відділом у місті Кам`янське Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України їй було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання-на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, для отримання паспорта громадянина України, так як весь час постійно проживала на території України. Факт постійного проживання на території України, у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для неї юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Закону України «Про громадянство України» порядку, набути громадянство України заявниця не може. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримала та просила їх задовольнити, додатково пояснила, що вона проживає на території України з народження, за цей час з країни не виїжджала нікуди. Отримувала паспорт громадянина СРСР, паспорт громадяни України не отримувала. Паспорт СРСР вона загубила та жила без паспорта. Представник заінтересованої особи Південного районного відділу у місті Кам`янському Головного управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України - Пополітов І.М. в судовому засіданні, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Зазначив, що факт проживання [PERSON] на території України підтверджується архівними довідками та довідкою відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] з 1989 року. Спочатку вони проживали в Романково, потім у гуртожитку по пр. Аношкіна. Вона знає її дітей. Також знає, що [PERSON] спочатку працювала на швейній фабриці, потім в будівельному управлінні «Спецбуд». З 1989 року [PERSON] допомогає їй на дачі, доглядала її свекруху. Свідок підтверджила, що [PERSON] з території України не виїжджала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знає [PERSON] з народження. Вони жили по сусідству по [ADDRESS] . [PERSON] була четвертою дитиною в сім`ї, потім їх родина та родина [PERSON] переїхали на вул. Алчевського, там також були сусідами. Потім [PERSON] мешкала по [ADDRESS] . Свідок зазначила, що вона знає, що [PERSON] з народження до теперішнього часу проживала на території України, з території України взагалі нікуди не виїжджала. Заявник звернувся до суду з вимогами у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що з архівної довідки № С-81/03-09 від 29.01.2021 року та особової картки вбачається, що з 01 листопада 1988 року по 09 листопада 1993 року заявник [PERSON] працювала в будівельному управлінні «Спецбуд» тресту "Дзержинськбуд" маляром 2 розряду. Дані обставники також підтверджуються копією особистої карти [PERSON] по вказаному підприємству (ар.с.7-8). З архівної довідки № 05 від 01.02.2021 року вбачається, що з 19 липня 1978 року по 10 жовтня 1983 року заявник [PERSON] працювала в Дніпродзержинському виробничому швейному об`єднанні ім. В.Я. Чубаря (ар.с.21-22). Згідно інформації начальника відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради № 11/969 від 04.06.2021 та довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 04.06.2021 року № 19/10620 виданої начальником відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 22.03.1994 року по 22.05.2015 рік та за адресою: [ADDRESS] з 18.02.1988 року по 22.03.1994 рік (ар.с. 24-25). Згідно довідки виданої інспектором СРПП Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Бородай А. 21.10.2020 року за матеріалами ЖЄО № 16878 від 21.10.2020 року, вбачається, що 21.10.2020 року до ЧЧ Південного ВП надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , про те, що з власної необережності втратила паспорт СРСР на своє ім`я, факт крадіжки заперечує, до НПУ звернулась з метою поновлення документів (ар.с.4). Листом Південного районного відділу у місті Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, з питання оформлення паспорта громадянина України, у зв`язку з втратою паспорта зразка 1974 року [PERSON] було роз`яснено, що частина перша статті 3 Закону України «Про громадянство України» стосується визначення належності до громадянства України зокрема осіб, які мають паспорти колишнього СРСР, їх належність до українського громадянства було визначено під час загального обміну паспортів громадянина колишнього СРСР на паспорти громадянина України зразка 1994 року у період з травня 1995 року по вересень 2002 року. Відповідно до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає наступні документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; фотокартки (розміром 35 х 45 мм); копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджую зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (ар.с.5-6). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. За нормою ст. 9 Закону України «Про громадянство України» всі громадяни Союзу PCP, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» ( [INFO] ) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає наступні документи: заяву про встановлення належності до громадянства України; фотокартки (розміром 35 х 45 мм); копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджую зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на піших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Таким чином, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. В своїй заяві [PERSON] просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на час проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року), і на час набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) до теперішнього часу. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заявлених вимог, оскільки такі факти знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, і відповідно до Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та ст. 315 ЦПК України можуть бути встановлені судом. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, з огляду на те, що доводи, якими вона обґрунтована знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Outcome: approved