Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від цього шлюбу у позивача з відповідачем народився син [PERSON]. Згідно рішення Горохівського районного суду від 16 травня 2012 року у справі №0302/966/2012 з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивача на утримання сина в твердій грошовій сумі по 260 (двісті шістдесят) гривень щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012 року та до досягнення ним повноліття. Однак на даний час розмір аліментів, які сплачує відповідач є недостатнім для забезпечення потреб дитини, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 260 грн. на 50% частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 06 березня 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] скерував до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Позивач [PERSON] скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається із копії виконавчого листа виданого Горохівським районним 16 травня 2012 року, з [PERSON] вирішено стягувати в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 260 грн. щомісячно, починаючи з 23 квітня 2012року та до його повноліття. Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого 08 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, [PERSON] 08 червня 2013 року змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З аналізу наведених норм закону слідує, що визначення способу стягнення аліментів (в частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі) здійснюється судом виключно у спосіб, про який просить одержувач аліментів. Окрім наведеного, закон вказує і на можливість зміни способу стягнення аліментів, що раніше було визначено рішенням суду, за позовом одержувача аліментів. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, виходячи з наданих доказів, зважаючи на те, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2012 роком, зросли потреби у забезпеченні дитини, тому суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами малолітньої дитини слід змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів, визначений рішенням суду від 16 травня 2012 року, з твердої грошової суми в розмірі 260,00 грн. на дитину на 1/2 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як для цього є законні підстави. Крім того, визнання відповідачем цього позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved