Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 19 травня 2004 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі його батько [PERSON] після смерті [INFO] року матері [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] який належав їй на підставі свідоцтва про право власності. Спадкоємцями, які оформили свої спадкові права, проте станом на 26.01.2018 року не зареєстрували свого права власності на частки в будинку є треті особи по справі. [INFO] року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини за законом, він його син, [PERSON]. Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю житловий будинок він звернувся до Ставищенської районної державної нотаріальної контори, на що отримав 07 червня 2018 року постанову, якою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та неможливість її здійснити через припинення його правоздатності. Згідно звіту про незалежну оцінку майна, ринкова вартість будинку становить 69320,00 гривень, відповідно вартість 1/3 частини становить 23106,67 гривень. Житловий будинок загальною площею 62.0 м2 , житловою площею 42.0 м2. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», літня кухня літер «Б-1», сарай літер «В-1», сарай літер «Г-1», колодязь №1. Земельна ділянка під будинком не приватизована. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON] на 1/3 частину житлового будину [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, загальною площею 62.0 м2, житловою площею 42.0 м2. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві, та у заяві про це до суду вказав представник позивача (а. с. 18). Представник відповідача Гейсиської сільської ради в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутність. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача Гейсиської сільської ради про визнання позову та дослідивши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак він підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19 травня 2004 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі за р. №1237 [PERSON] після смерті [INFO] року матері [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності виданого Гейсиською сільською радою 01.03.2004 року та зареєстрованого Білоцерківським бюро технічної інвентаризації 01.03.2004 року, за реєстром №362, що підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом ВВС №769364 (а. с. 23), свідоцтвом про народження (а.с. 22 зв.), свідоцтвом про зміну імені (а.с. 22). Проте, державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] Ставищенського району Київської області на ім'я [PERSON] здійснена не була, що підтверджується інформаційною довідкою №111863915 від 26.01.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 10-11). Спадкоємцями, які оформили свої спадкові права стосовно спадкування частини житлового [ADDRESS] є треті особи по справі (а. с. 23). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 19 зв.). Спадщину після його смерті прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини за законом [PERSON] (а. с. 19). Із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю 1/3 частину житлового будинку позивач звернувся до Ставищенської районної державної нотаріальної контори, на що 07 червня 2018 року державний нотаріус за №497/02-31 винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та неможливість її здійснити через припинення його правоздатності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 9). У відповідності до інформаційної довідки №111863915 від 26.01.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, вартість житлового будинку становить 21502 гривень (а.с. 10). Згідно звіту про незалежну оцінку майна, ринкова вартість будинку становить 69320,00 гривень, відповідно вартість 1/3 частини становить 23106,67 гривень (а.с. 26-27). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом ВВС №769364, інформаційної довідки, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказаний будинок загальною площею 62,0 м2 , житловою площею 42, 0 м2. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок літер «А-1», літня кухня літер «Б-1», сарай літер «В-1», сарай літер «Г-1», колодязь №1. Земельна ділянка під будинком не приватизована, що підтверджується довідкою Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області (а.с. 12). Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину або ж державної реєстрації права на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною другою ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як видно із статей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію оречових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину, слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] в силу прийняття спадщини після смерті [INFO] року матері [PERSON] набув права на спадщину за законом на 1/3 частину належного їй житлового будинку [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, а тому вказане право власності увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього, а позивач набув право на спадщину за законом на вказану частину даного житлового будинку, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню.

Outcome: approved