Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ майна. Ухвалою від 29 січня 2016 року вказаний позов було роз'єднано в два самостійні провадження. Так, в своїй позовній заяві позивач просить розділити між сторонами набуте майно,визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та відповідної земельної ділянки виділеної під його будівництво та обслуговування. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1977 року. рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили. За час шлюбу рішенням Миколаївської міської ради від 27 червня 2013 року за № 29/44 [PERSON] надано у власність земельну ділянку № [NUMBER], загальною площею 750 кв.м. для ведення садівництва у складі СТ "Северное". Даний факт також підтверджується свідоцтвом про право власності, індексний номер [NUMBER] від 26 липня 2013 року. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із ст. 70 Сімейного Кодексу України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Наведені обставини свідчать про те, що спірна земельна ділянка є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, а отже сторони мають право на її поділ, при цьому їх частки є рівними, а саме: по 1/2 частці кожному з подружжя. Разом з цим, матеріали справи не містять правовстановлюючих документі на будинок, що знаходиться на спірній земельній ділянці, про поділ якого також просить позивач. Оскільки сторонами не надано суду доказів належності їм будинку, що знаходиться на земельній ділянці № [NUMBER], розташованої в садівничому товаристві "Северное" в м. Миколаєві, у задоволенні позовних вимог щодо поділу будинку слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial