Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

І. СУТЬ ЗАЯВИ 1.1.12.10.2021 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно [PERSON] [INFO] , який проживає [ADDRESS] , як визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: - заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця фактичного проживання постраждалої особи [PERSON] [INFO] за адресою : [ADDRESS] . - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. - заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, як особисто, так через третіх осіб. 1.2. Подана заява обґрунтовувалась тим, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , який проживає окремо, але постійно приходить до помешкання заявниці, в якому остання проживає з дитиною, щоб з`ясовувати стосунки, погрожуючи фізичною розправою. Заявниця зверталась до органів поліції із заявами на неправомірні дії чоловіка. У звязку з чим відносно [PERSON] неодноразово складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважаючи себе особою, яка зазнала домашнього насильства, заявниця звернулась до суду з даною заявою. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 12.10.2021 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/8834/21, яку призначено до судового розгляду. 2.2. 19.10.2021 [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, вказувала, що [PERSON] за судовими рішеннями притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, але це не вплинуло на поведінку останнього, а навпаки розлютило його. [PERSON] здійснює психологічне насильство по відношенню до неї та спільної дитини шляхом погроз застосовуючи телефонний мобільний зв`язок. Це виражається у тому, що він телефонує і погрожує фізичною розправою, переслідує, а зустрічаючи після роботи, починає штовхати, тягти за волосся та ображати нецензурними словами, у зв`язку з чим заявник просить видати обмежувальний припис, а також задовольнити клопотання про направлення [PERSON] на проходження програми для кривдників. 2.3. Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.06.2007 (а.с.26). 3.2. [PERSON] у період з 23.06.2021 по 19.08.2021 сім разів зверталась до Житомирського районного управління поліції із заявами про вчинення [PERSON] протиправних дій відносно неї та її сина (а.с.8-9). 3.3. 23.06.2021 заявниця зверталась до Житомирського районного управління поліції, у зв`язку з хуліганськими діями [PERSON] , що підтверджується копією її заяви, копією пояснення [PERSON] від 23.06.2021, копією довідки старшого інспектора СПДН ВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Лесика В. від 23.06.2021 та відповіддю заступника начальника РУП ГУНП в Житомирській області Богдана В. від 08.07.2021 (а.с.11-14). 3.4. 22.09.2021 постановою Корольовського районного суду [PERSON] у справі №296/6213/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.25). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. 4.2. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (стаття 1 вказаного Закону). 4.3. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (стаття 1 вказаного Закону). 4.4. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя , діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими. 4.5. Згідно пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. 4.6. Відповідно до частини 2 статті 350-6 Цивільного процесуального кодексу України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. 4.7 Згідно ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. V. ОЦІНКА СУДУ 5.1. З матеріалів справи та пояснень заявника у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. 5.2. Встановлено, що [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів за захистом своїх прав від неправомірних дій чоловіка, з яким вона разом не проживає, оскільки триває процес розірвання шлюбу. 5.3. Також документально підтверджено, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення щодо дружини [PERSON] домашнього насильства. 5.4. За вказаних обставин, враховуючи, що стосовно заявниці з боку її чоловіка [PERSON] тривалий час має місце застосовування психологічного насильства, приймаючи до уваги існування ризиків подальшого вчинення насильства заінтересованою особою, оскільки останній погрожує заявниці, про що суд мав можливість пересвідчитися у судовому засіданні шляхом огляду відеозапису з мобільного телефона заявниці, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] строком на шість місяців, із забороною наближатись ближче 100 метрів до місця фактичного проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю та вести з нею листування, телефонні переговори. 5.5. Щодо клопотання заявника про направлення [PERSON] , [INFO] , на проходження програми для кривдників, як особи, що систематично вчиняє фізичне та психологічне домашнє насильство, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. 5.6. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків. 5.7. Згідно ч. 6, 7 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. 5.8. Враховуючи наведені вище положення, направлення кривдника на проходження програми для кривдників є правом суду, а не його обов`язком. Також необхідно враховувати волевиявлення самого кривдника, який повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі, і таке волевиявлення суд позбавлений можливості встановити станом на час ухвалення рішення у справі. 5.9. За таких обставин, виходячи з матеріалів справи, відсутність волевиявлення [PERSON] на відвідування такої програми, суд не вбачає безумовних підстав для покладення обов`язку на [PERSON] щодо проходження вказаної програми, а тому клопотання заявника задоволенню не підлягає. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно частини третьої статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved