Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Виклад позиції позивача: Позивач 21.12.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Харківська міська рада про стягнення заборгованості у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань зі сплати коштів пайової участі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує договірні зобов`язання зі сплати грошових коштів за пайову участь, згідно до умов договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова укладеному, у судовому порядку на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 з урахування постанови Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.06.2020, у справі № 643/12419/17, між позивачем та [PERSON] при реконструкції житлового будинку під торгово-офісні та житлові приміщення по [ADDRESS] . На теперішній час [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] . Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2018, рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 у справі № 643/12419/17 змінено в частині розміру величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова та викладено п. 2.1.1. договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова в резолютивній частині рішення суду в наступній редакції: "Замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова кошти у розмірі 4 389 гривень. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 з урахуванням постанови Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2018 у справі № 643/12419/17 набрало законної сили 11.09.2018 та підлягають обов`язковому виконанню [PERSON] , а спірний Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та [PERSON] , вважається укладеним 11.09.2018. Відповідно до п. 1.1. даного договору, укладеного у судовому порядку, цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі «Замовника» (яким є [PERSON] ) у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції житлового будинку під торгово-офісні та житлові приміщення по [ADDRESS] . Відповідно до п.2.1.1. Договору загальна сума пайового внеску, що підлягає перерахуванню [PERSON] до бюджету м. Харкова, згідно п.2.1.1. Договору, складає 4389 грн. Відповідно до п. 2.1.2 замовник сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення даного Договору. Пунктом 4.1. даного Договору передбачено, що договір набирає чинності з часу підписання сторонами або набрання чинності судового рішення щодо укладання цього договору, та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором. Судовими рішеннями у справі № 643/12419/17 встановлено, що [PERSON] , є замовником будівництва з реконструкції житлового будинку під торгово-офісні та житлові приміщення по [ADDRESS] , введено даний об`єкт містобудування та відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 24.03.2016 без дотримання законодавчих вимог щодо укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів пайової участі до місцевого бюджету м. Харкова. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на даний об`єкт містобудування зареєстровано за відповідачем. Строк виконання договору передбачений п. 2.1.2 Договору, відповідно до якого замовник сплачує добровільно пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення даного Договору, тобто до 21.09.2018 включно. Однак, [PERSON] не перерахував пайовий внесок у визначений договором строк, умов договору не виконав. Це підтверджується позивачем інформацією, викладеної у листах від 25.09.2020 № 8-07/198 та від 06.10.2020 № 1136/0/124-20. З урахуванням неведеного, позивачем дотримані усі норми законодавства для укладення договору про пайову участь, вимог до визначення умов перерахування коштів пайової участі до відповідного місцевого бюджету та захисту порушеного права, як сторони за договором про пайову участь. Заяви (клопотання) учасників справи: У судове засідання представник позивача не з`явився, справу просили розглянути за своєї відсутності, позов підтримали у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву в якій просив, справу розглянути за своєї відсутності, позов визнав у повному обсязі. Процесуальні дії у справі Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.12.2020, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О. До суду 22.12.2020 надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.12.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини: Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 року по справі № 643/12419/17-ц за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до [PERSON] , третя особа: Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова позовні вимоги Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до [PERSON] про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова задоволено. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між [PERSON] та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 11.09.2018, рішення Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 у справі № 643/12419/17 змінено в частині розміру величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова та викладено п. 2.1.1. договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова в резолютивній частині рішення суду в наступній редакції: "Замовник здійснює перерахування до бюджету м. Харкова кошти у розмірі 4 389 гривень. Дана постанова була залишена без змін постановою Верховного Суду від 24.06.2020, у справі № 643/12419/17 Оцінка суду: У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію. Пунктом 1.4 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011року № 804 (із змінами), який діяв на момент виникнення договірних правовідносин між позивачем та відповідачем, залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради. Строк виконання договору передбачений п. 2.1.2 Договору, відповідно до якого замовник сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладення даного Договору, тобто до 21.09.2018 включно. Однак, гр. [PERSON] не перерахував пайовий внесок у визначений договором строк, отже, умов договору не виконав. Згідно розрахунку штрафу та загальної заборгованості [PERSON] , що є замовником реконструкції житлового будинку під торгово -офісні та житлові приміщення по [ADDRESS] складає 4389 грн. Пунктом 6.5. Договору передбачено, що спори, що виникають між сторонами при виконанні, розірванні або припиненні договору, вирішується у судовому порядку. Як вбачається з інформаційного листа Департаменту економіки та комунального майна ХМР від 06.10.2020р. № 1136/0/124-20, коштів пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова, станом на 06.10.2020р. до міського бюджету м. Харкова від [PERSON] не надходило. Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. У випадках, встановлених актами -цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної, влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до п. 7 п. а ч. 7 ст. 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території. Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. Отже, оскільки відповідач не виконав умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, який набрав законної сили 12.08.2017 у строки, встановлені договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України. Так, дійсно згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В матеріалах справи міститься заява відповідача про визнання позову, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved