Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання їх неповнолітньої дитини , а саме доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги які позивач в подальшому підтримала письмовою заявою, мотивує тим, що 07.03.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року розірвано. Від цього шлюбу у них народилась одна дитина донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не дає, також їй не відомо чи офіційно чи не офіційновідповідач працює, проте має і можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки . Тому позивач просить стягувати аліменти на її користь в розмірі 1/4 від доходу відповідача, на дитину щомісячно, але не менше 30% продиткового мінімуму відповідного до віку дитини , і до досягнення дитиною повноліття з моменту пред»явлення позову до суду. Позивач в судове засідання не прибула, однак на адресу суду представник позивача подав письмову заяву, якою просив суд позовні вимоги задоволити та дану справу розглядати за відсутності позивача та представника позивача. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечив. В судове засідання відповідач жодного разу не прибув, хоч про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, суд постановив провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вимогами статей 60, 59 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 09.10.2015 року розірвано, що підтверджується копією рішення Буського районного суду Львівської області по справі №440/1242/15-ц, яке набрало законної сили 27.10.2015 року . З копії свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ №389388 вбачається, що 14.09.2013 року народилася [PERSON], і її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] мати. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір»ю, знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує , з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів , суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка хворіє, майна у власності не має , самостійних доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище матері - позивача по справі, яка не хворіє, не працює ; - стан здоровя та матеріальне становище батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, не працює, однак є працездатним та може надавати кошти на утримання неповнолітньої доньки . При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 від доходу відповідача, на дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мініміму відповідного до віку дитини і до досягнення дитиною повноліття з моменту пред»явлення позову до суду . Проте у позовній заяві позивачка зазначає, що їй не відомо чи відповідач працює офіційно чи не офіційно, проте вказує , що він є працездатним .Позивач не надав суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання неповнолітній дитині у визначеному нею розмірі. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст.182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. А тому враховуючи наведе вище, суд приходить до висноку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, та що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дтитини, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн. щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття , починаючи з 14.03.2017 року . Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved