Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить скасувати заборону на відчуження житлового будинку (архівний запис), який належав померлій 29.01.2018 [PERSON] , розташований за адресою: [ADDRESS] , накладений 10.05.1988 та зареєстрований 18.02.2005 Першою Кременчуцькою державною нотаріальною контрою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 1694376 (архівний номер 12657KREMENCHUG1, архівна дата 13.06.1988, дата виникнення 13.06.1988, № реєстру 1206, внутр. № 3901032E27EF512C264D, коментарій 2-88-13). На обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті матері вона звернулася до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Однак, 19.09.2018 державним нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки під час перевірки інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено заборону на відчудження (арешт) нерухомого майна, а саме всього житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заборона накладена Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: повідомлення б/н від.10.05.1988 Кременчуцького відділення Ощадбанку № 7850, суб`єкт обтяження [PERSON] Вказала на те, що [PERSON] не була співвласником чи власником будинку та не була зареєстрована у будинку. Вона, позивач, неодноразово зверталася із запитами до ПАТ «Державний ощадний банк» про надання інформації щодо підстав накладення заборони на будинок, та чи існують кредитні зобов`язання [PERSON] перед банком, а також просила зняти обтяження. Своїм листом ПАТ «Державний ощадний банк» повідомив, що інформацію щодо підстав накладення арешту на нерухоме майно та про наявність кредитних зобов`язань надати неможливо, так як це є банківською таємницею. Листом від 03.12.2018 банком було їй повідомлено, що вимога про зняття арешту з нерухомого майна не підлягає задоволенню банком через відсутність на такі дії відповідних повноважень. На її усне звернення Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора повідомила, що заборона знімається за заявою власника будинку, на ім`я якого вона накладалась, тобто [PERSON] , яка померла [INFO] , та рекомендовано звернутися до суду. Вказала, що заборона відчуження на будинок порушує її право на спадкування Ѕ частини житлового будинку після смерті матері [PERSON] та на вільне розпорядження своїм майном. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у тексті позову та просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. У відзиві, направленому на адресу суду, зазначив, що у зв`язку з введенням в дію Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора була на час внесення запису єдиним реєстратором в м. Кременчуці, тому державними нотаріальними конторами м. Кременчука до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори були передані всі алфавітні книги обліку заборони відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки та реєстри для реєстрації заборон (арештів) на будинки. Наряди документів, на підставі яких були накладені арешти та заборони відчуження нерухомого майна, не передавалися. З 1998 року Першій Кременчуцькій державній нотаріальній конторі, як реєстратору, був наданий оператор Полтавської філії ДП «Інформаційний центр» - Матвієнко Н.І., яка працювала в державних та єдиних реєстрах Міністерства юстиції України. У період з січня 2005 року державним реєстратором ДП «Інформаційний центр» при Першій Кременчуцькій державній нотаріальній конторі здійснювалось перенесення заборон і арештів з паперових носіїв до електронного Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Так як в 2005 році всі дані з паперових носіїв реєстратором ДП «Інформаційний центр» були перенесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і на той момент в паперовому реєстрі для реєстрації заборон Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори не було відмітки про зняття даної заборони, а з Кременчуцького відділення Ощадбанку № 7850 м. Кременчука не було повідомлення про відсутність заборгованості для зняття арешту, тому реєстратор ДП «Інформаційний центр» 18.02.2005 переніс цю заборону до Єдиного реєстру. Представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позовних вимог до банку заперечив. Пояснив, що жодних обставин в обґрунтування вимог саме до АТ «Ощадбанк» позовна заява не містить, як і не містить будь-яких вимог до АТ «Ощадбанк». Відсутні також будь-які обставини, які б свідчили про оспорювання або порушення прав та законних інтересів позивача з боку банку. Вказав, що станом на 30.01.2019 в програмних комплексах ПАТ «Державний ощадний банк України» відсутня будь-яка інформація щодо накладення арешту на нерухоме майно (житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] ). Боргові зобов`язання [PERSON] перед АТ «Ошадбанк» відсутні, об`єкт нерухомості в заставі/іпотеці банку не перебуває. Вказав на те, що з матеріалів справи вбачається, що запис щодо заборони на нерухоме майно позивача, який датований 1988 роком, було внесено Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою в 2005 році без повідомлень, заяв, листів чи клопотань банку. Більше того, власником майна зазначається [PERSON] , що може свідчити про помилку, допущену при внесені запису до реєстру, та відсутність вини з боку банку. З урахуванням викладеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Державний ощадний банк України». Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України», вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.07.1996 року належала Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 19.08.2018 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім.»я на Ѕ частку житлового будинку, що знаходяться в [ADDRESS] . Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом слугувало те, що при перевірці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено заборону (арешт) нерухомого майна, об`єктом обтяження якого є весь житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , суб`єктом - [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 1694376, архівний номер 12657KREMENCHUG1 на підставі повідомлення б/н 10.05.1988 Кременчуцького відділення ощадбанку № 7850. Через наявну заборону відчуження нерухомого майна, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права. Згідно з статтею 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пункт 3 частини 2 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Порядок ведення Державного реєстру прав визначено Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року "Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно". Згідно з пунктом 26 вказаного порядку - відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав вносяться до Державного реєстру прав виключно на підставі рішення державного реєстратора. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 17.10.2018, вбачається, що підставою для накладення обтяження у виді заборони (архівний запис) на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було повідомлення б/н від 10.05.1988 Кременчуцького відділення ощадбанку № 7850, яке суду відповідачами не надано. Обтяження зареєстровано 18.02.2005 за № 1694376 реєстратором Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори. В ході розгляду справи представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» пояснив, що в програмних комплексах банку відсутня інформація щодо накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, вказав на те, що відсутня боргові зобов`язання померлої [PERSON] перед банком, об`єкт нерухомості в заставі/іпотеці банку не перебуває, жодних майнових претензій до власника чи спадкоємців банк не має. Чи направлялося повідомлення б/н від 10.05.1988 Кременчуцького відділення ощадбанку № 7850 до нотаріальної контори та його зміст на даний час встановити неможливо. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що існує потреба в забороні відчуження нерухомого майна. Вказана заборона на відчуження майна обмежує права позивача на отримання спадщини, право вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном, а тому з метою захисту права власника на вільне володіння та розпорядження майном позовні вимоги слід задовольнити в частині скасування заборони на відчуження Ѕ частини житлового будинку (архівний запис), який належав померлій 29.01.2018 [PERSON] При цьому суд вважає, що належним відповідачем в справі є Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора, оскільки відповідно до Закону України «Про нотаріат» накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, відноситься до повноважень нотаріуса, і саме нею були внесені відомості до реєстру про заборону відчуження нерухомого майна, при цьому суду не доведено правомірності накладення такої заборони.

Outcome: partial