Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], уродженку міста Навої Бухарської області Узбекистану, та [PERSON], [INFO], уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що є підставою для зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку по зазначеній вище квартирі та виключенням відомостей про них із особового рахунку на квартиру. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з 31 липня 1998 року перебував з відповідачкою [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 366. Від фактичних шлюбних відносин з відповідачкою, ще до реєстрації шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON], якому на теперішній час виповнилося 16 років. Протягом сімейного життя вони з відповідачем та їхнім сином проживали і в Російській Федерації, і в Україні, оскільки батько дружини був військовим, і після виходу у відставку залишився проживати в Росії. 04 березня 2009 року шлюб між ним та відповідачкою рішенням мирового судді судової дільниці № 1 Шахунського району Нижегородської області Російської Федерації було розірвано. Після розірвання шлюбу дружина та син залишилися проживати в Росії, а він у 2011 році повернувся проживати в Україну до міста Дніпродзержинська. 06 грудня 2011 року він за свої особисті кошти, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, придбав двокімнатну квартиру, загальною площею 49,1 кв.м., в тому числі житловою площею 28,7 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS]. 08 грудня 2011 року право власності на зазначену квартиру на його ім'я було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав та внесені відомості в технічний паспорт на квартиру. Крім цього, ТОВ «Абонент ХХІ» на його ім'я був відкритий особовий рахунок на придбану квартиру. У 2012 році вони з відповідачем заради їхнього сина вирішили відновити сімейно-подружні відносини, і відповідачка разом із сином повернулася в Україну, і з його згоди, вона разом із сином [PERSON], була зареєстрована у належній йому квартирі [ADDRESS], що підтверджується копією особового рахунку на квартиру, виданою ТОВ «Абонент ХХІ» 22 липня 2014 року. Але відновити подружнє життя їм з відповідачем не вдалося, і в липні 2013 року [PERSON] разом із їхнім сином [PERSON], забравши всі свої особисті речі та документи та особисті речі та документи сина, залишила належну йому квартиру [ADDRESS], та виїхала до своїх батьків - до Російської Федерації, де із сином залишилася постійно проживати. Таким чином, з липня 2013 року відповідач разом із неповнолітнім [PERSON] в спірній квартирі не проживає, не цікавиться нею, як приміщенням, що потрібно їй та сину для проживання, в квартирі відсутні особисті документи та речі колишньої дружини та їхнього сина. Але при цьому відповідач разом із сином залишаються зареєстрованими у належній йому на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Факт непроживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з липня 2013 року по теперішній час підтверджується актом про непроживання від 22 липня 2014 року, складеним ТОВ «Крона» на підставі свідчень сусідів - мешканців квартир № 104, 76 [PERSON] та [PERSON] Він не створював відповідачу та сину перешкоди в користуванні житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], і вони, у свою чергу, із відповідними заявами в період з 01 січня 2013 року до теперішнього часу до ТОВ «Крона» та до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про перешкоди в проживанні не зверталися, що підтверджується довідкою ТОВ «Крона» від 24 липня 2014 року та повідомленням Дніпровського РВ м. Дніпродзержинська № 13906 від 23 липня 2014 року. В зв'язку з реєстрацією відповідача та їхнього сина [PERSON], який не проживає разом із колишньою дружиною, тобто своєю матір'ю, в належній йому квартирі, він повинен оплачувати комунальні послуги, з урахуванням всіх зареєстрованих у квартирі осіб, і не має можливості в повному обсязі здійснювати свої права власника, тобто користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном. Їхній з відповідачкою син [PERSON], [INFO], самостійно обрав місце проживання разом із своєю матір'ю [PERSON] в Російській Федерації, а отже місце проживання його матері є і постійним місцем проживання сина. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини неявки до суду не повідомила. Представники третіх осіб Дніпровського РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області та ТОВ "Абонент ХХІ" надали суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 липня 1998 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 366, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 12). Як зазначено в позові і підтверджується паспортами відповідачів (а.с.10, 11), сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 19 березня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням мирового судді судового участка № 1 Шахунського району Нижегородської області Російської Федерації, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, витягом з рішення у справі 3 2-9109 від 04 березня 2009 (а.с. 13, 25). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не мешкають у даній квартирі з липня 2013 року, що підтверджується копією особового рахунку та актом про не проживання (а.с. 18). У період з 2013 року до 24 липня 2014 року [PERSON] не зверталася до ТОВ "Крони" з заявами про перешкоджання їй у мешканні в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою (а.с. 14). У період з 01 січня 2013 року до 22 липня 2014 року [PERSON] не зверталася до Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявами про перешкоджання їй у мешканні в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою (а.с. 15). Відповідач [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] не заперечують проти зняття їх з реєстраційного обліку по спірній квартирі, про що свідчить видана ними 11 липня 2014 року нотаріально посвідчена довіреність, якою вони уповноважують [PERSON] зняти їх з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16, 17). Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту, витягом про державну реєстрацію прав, копією договору купівлі-продажу квартири від 06 грудня 2011 року (а.с. 20-21, 22, 23). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав всіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення його права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування і розпорядження майном. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] та неповнолітній син [PERSON] не проживають без поважних причин у квартирі [ADDRESS], з липня 2013 року, тобто більше одного року, зазначена квартира перестала бути їх місцем проживання і вони втратили право користування цим житлом.

Outcome: approved