Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 11 червня 2021 року звернувся адвокат Лівицький О.М. з позовом в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №910, виданий 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження - с. Рубинівка, Джанкойського р-ну Республіки Крим, місце роботи - фізична особа- підприємець. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №KRP0GK00150658, посвідченого 19.02.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. за реєстровим №456, передано в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 3 263,32 доларів США, комісія - 9 511,97 доларів США, пеня - 3 893,50 доларів США, що всього становить - 17838,79 доларів США. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 19 лютого 2007 року між позивачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №KRP0GK00150658, відповідно до умов якого вказаний банк надав позивачу кредит в сумі 15 000 доларів США, відповідно до яких, згідно Договору купівлі-продажу позивач 19.02.2007 року купив квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована в реєстрі №453 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором, 19.02.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір іпотеки вищезазначеної квартира, засвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. Згідно листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 20.05.2021 року за вих. №2368, отриманого 01.06.2021 року, було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом №910 виданим 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Представник позивача зазначає, що у період з березня 2014 року по жовтень 2015 року позивач неодноразово звертався до банку з метою приведення у відповідність розрахунку заборгованості на предмет забезпечувального обтяження позивач не отримував. 16.10.2015 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження в справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, предметом якої була сума заборгованості 13 689,85 доларів США та 03.10.2017 року відкрито провадження Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. 27.08.2020 року Верховним Судом задоволено частково касаційну скаргу [PERSON] та рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року в частині вирішення позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П., про визнання недійсним п. 7.1 кредитного договору щодо сплати винагороди за надання фінансового інструменту у відсотковому значені 0,2 % від суми виданого кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу змінено в частині їх правового обґрунтування. Представник позивача у позові стверджує, що з вказаним виконавчим написом позивач не погоджується та вважає його незаконним, оскільки заборгованість про яку зазначено у виконавчому написі нотаріусом, є спірною, оскільки позивач неодноразово звертався до банку з метою приведення у відповідність розрахунку заборгованості вимогам чинного законодавства, окрім того, в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з жовтня 2015 року перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, предметом якої була сума заборгованості 13 689,85 доларів США. Окрім того, позивач зазначає, що не отримував жодних письмових повідомлень (вимог) від відповідача: чи про усунення порушень кредитних зобов`язань за договором від 19.02.2007 року із зазначенням розміру заборгованості, яка зазначена у виконавчому листі у сумі 17 838,79 доларів США, що за курсом НБУ на 29.01.2019 року становить 495 741,70 грн., щоб можна було вважати її безспірною, чи то про застосування застереження про добровільну передачу предмета застави, чи про початок процедури звернення стягнення на заставне майно. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах позивача. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року, вказана справа надійшла до провадження судді Прасолова В.М. (а.с. 57) Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. вказана справа передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с.60-61) Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року, вказана справа надійшла до провадження судді Ступак С.В. (а.с. 65) Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В. відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. (а.с.66) Відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 13 липня 2021 року, в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 05 серпня 2021 року від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Крилової О.Л. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечувала в задоволені позову, зазначила, що відповідачем направлялася на адресу позивача вимога про усунення порушень за вказаним кредитним договором, яку позивач залишив без увагу, однак, до відзиву копію вказаної вимоги з підтвердження направлення ї позивачу, представник відповідача не долучила. Також, представник відповідача вказала, що позивачем не надано суду доказів про погашення кредиту. Треті особи по справі приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович повідомлялась належним чином про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження від 13 липня 2021 року, в ухвалі про відкриття провадження третім особам був наданий строк на подачу пояснення на позовну заяву. Ухвала отримана приватним нотаріусом Бондар І.М. та приватним виконавцем Сивокозовим О.М.., пояснень на позовну заяву від третьої особи до суду не надійшло. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. 19 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач надав позивачу кредит на споживчі цілі у сумі 15 000,00 дол. США зі строком користування до 18 лютого 2027 року на придбання нерухомості житлового призначення. Процентна ставка за користування кредитом становить 0,84 % на місяць, а також 3 065,00 дол. США - на сплату страхових платежів, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати. Періодом сплати вважати період з 19 до 23 число кожного місяця. Погашення кредиту здійснюється щомісяця в період сплати позичальником коштів у сумі 176,95 дол. США для погашення заборгованості за кредитом. (а.с. 12-16) У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором 19 лютого 2007 року між іпотекодавцем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ПриватБанк» укладено договір іпотеки квартири, відповідно до умов якого позивач передав Закритому акціонерному товариству «ПриватБанк» в іпотеку належну йому квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. 19 лютого 2007 року та зареєстровано в реєстрі за №453. (а.с. 17-21). 20 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в рамках ВП №65511243, з примусового виконання виконавчого напису №910 виданого 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження - с. Рубинівка, Джанкойського р-ну Республіки Крим, місце роботи - фізична особа- підприємець. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №KRP0GK00150658, посвідченого 19.02.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П. за реєстровим №456, передано в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, у розмірі: заборгованість за кредитом - 3 263,32 доларів США, комісія - 9 511,97 доларів США, пеня - 3 893,50 доларів США, що всього становить - 17838,79 доларів США, що за курсом НБУ на 29.01.2019 року становить 495 741,70 грн. Витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 грн. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 499 241,70 грн. Боржником у вказаному виконавчому провадженні зазначений [PERSON] , стягувачем - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»(а.с. 26-27) 09 червня 2021 року адвокат Лівицький О.М. звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з адвокатським запитом з проханням надати належним чином завірені копії виконавчого напису №910 виданого 03.04.2019 року та документи які надавались АТ КБ «ПриватБанк» для вчинення виконавчого напису. (а.с.28-29) Однак, в матеріалах справи відсутня інформація, про надання витребуваним документів приватним нотаріусом. Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 1, а не пункту 1-1 Переліку документів, що є порушенням ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5. Відповідно до п. 1 Переліку документів, на підставі якого вчинявся оскаржуваний виконавчий напис, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно подаються: 1) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); 2) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, а саме сума боргу за тілом кредиту, розмір відсотків за користування кредитом у виконавчому написі обраховані банком одноособово без урахування думки та позиції позивача та позичальника [PERSON] та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Позичальник [PERSON] повідомила суд, що на його адресу не надходила вимога банку про погашення заборгованості, ніяким іншим способом йому не вручена вимога банку про погашення простроченої заборгованості, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідачем до суду не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово звертався до Відповідача з метою проведення у відповідність розрахунку заборгованості, що підтверджується Листами АТ КБ «ПриватБанк» від 17.03.2017 року вих. №20.1.0.0.0/7-140311/4387, від 19.05.2014 року №20.1.0.0.0/7-20140515/1992, від 2015 року №20.1.0.0.0/7-20150420/2515, від 15.06.2015 року №20.1.0.0.0/7-20150609/1157, від 19.06.2015 року №20.1.0.0.0/7-20150617/4013, від 24.09.2015 року №20.1.0.0.0/7-20150921/1027 та від 22.10.2015 року №20.1.0.0.0/7-20151020/1082. (а.с.32-38) Відповідно до копію позовної заяви адресованої до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу яка надійшла до суду 30 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк» ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним 19.02.2007 року №KRP0GK00150658 та просили суд стягнути заборгованість у розмірі 13689,85 доларів США, що за курсом 21,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.09.2015 року складає 301 039,80 грн. за вказаним кредитним договором. (а.с.39-40) Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2015 року відкрито провадження по вказаній справі. (а.с.41) Також, 03 жовтня 2017 року відкрито провадження Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа №214/4950/17) за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. (а.с.42) 27 серпня 2020 року Верховним Судом задоволено частково касаційну скаргу [PERSON] та рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа №214/4950/17) від 06 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року в частині вирішення позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П., про визнання недійсним п. 7.1 кредитного договору щодо сплати винагороди за надання фінансового інструменту у відсотковому значені 0,2 % від суми виданого кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу змінено в частині їх правового обґрунтування. (а.с.43-53) У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заборгованість не є безспірною, оскільки позивачем надано суду докази про оскарження умов укладеного договору та перебування у провадженні іншого суду позову Відповідача до Позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним 19.02.2007 року №KRP0GK00150658, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно. Відповідно до п. 1.3 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Позбавлення житла може відбуватися лише за рішенням суду, а отже при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Бондар І.М. проігноровано вимоги Конституції України, та не перевірено, чи розповсюджується на відносини між позивачем та відповідачем дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стосовно мораторію на звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14 (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Приймаючи до уваги те, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не були враховані обставини, які свідчать про спір щодо розміру заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved