Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він являється власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування. Відповідачем по справі є син позивача - [PERSON] , [INFO] , який є зареєстрованим в будинку позивача, однак з часу одруження, а саме з 2014 року не проживає в даному будинку. Позивач також зазначає, що звертався до відповідача щоб добровільно вирішити питання про зняття його місця проживання з реєстрації, на що той повідомив, що не заперечує, однак, через скрутне матеріальне становище їздить на заробітки ( працює за контрактом) і не має можливості проїхати щоб вирішити це питання. Відповідач участі у витратах по утриманню будинку не бере, не дбає про його схоронність, не сплачує жодних комунальних послуг. У вказаному будинку відсутні будь-які речі відповідача. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 02.09.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та справу розглядати за його відсутності (а. с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 20.09.2019 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с.15). Тому відповідно до положень ч.3 ст.200 ЦПК України наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 26.05.1998 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № Д-282, та даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2353213, виданого 19.12.2003 року Коломийським міжрайонного бюро технічної інвентаризації, позивач вказаний власником вищевказаного будинку (а. с. 5, 6). Довідкою № 3008, виданою 09.08.2019 року управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради, стверджується, що місце проживання відповідача зареєстроване в зазначеному будинку (а. с. 7). Актом обстеження матеріально-технічних умов від 15.08.2019 року підтверджено, що відповідач в даному житловому будинку не проживає з 2014 року (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він більше року там не проживає. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " та,

Outcome: approved