Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з підстав, викладених в заяві. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.02.2014 року у розмірі 14468,31 грн. станом на 02.11.2020 року, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 10.03.2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.04.2021 року. 20.04.2021 року представник позивача в судове засідання не з`явився, але відповідно до клопотання (а.с.67), просить суд справу розглянути без участі представника банку, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в призначений час 20.04.2021 року в судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю та не заперечила проти їх задоволення (а.с. 81). Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 19.02.2014 року (а.с.26) позивачем АТ КБ"ПриватБанк" відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці (а.с.24). Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримала кредитну картку, яка перевипускалася, та строк дії останньої з яких січень місяць 2022 року, що підтверджується довідкою (а.с.25). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 14000 грн. 00 коп., що також підтверджено відповідною довідкою (а.с.24). Відповідач зобов`язана була здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу кожного місяця в рахунок погашення заборгованості, у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Умови кредитування та користування банківськими послугами викладені в «Тарифах банку» (а.с. 27) та «Умовах та правилах надання банківських послуг» (а.с. 28-56), які також викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору - щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Також, відповідно до п. 2.1.1.2.12 Договору, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту. Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору, в зв`язку з чим, відповідно до наявного розрахунку заборгованості (а.с.8-18), а також виписки за договором (а.с.19-23) станом на 02.11.2020 року виникла заборгованість в розмірі 15751,11 грн., з яких: - 14468,31 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 1282,80 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України. Але, так як законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, тому Банк просить суд стягнути з відповідача лише 14468,31 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.02.2014 року, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд відповідно до частини 2 вказаної статті може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. За таких обставин, в силу умов Договору та ст.ст. 525-526, 1050 ЦК України, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором не надано. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Але, оскільки в даному випадку справа розглядається у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а згідно вимог ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання і заява відповідача про визнання позову розглянута та прийнята до уваги у відкритому судовому засіданні, то суд вважає, що норма ч. 1 статті 142 ЦПК України не підлягає застосуванню. Тому, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн..

Outcome: approved