Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

в січні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на обставини, що 13 березня 2014 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір № 140313-140317, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 500,00 грн.. Відповідно до п.3.3. Договору, відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 140,00 грн. у строк до 26.03.2014 року. В подальшому відповідач пролонгував договір та сплачував відсотки за користування кредитом. Останній раз 23.04.2014 року відповідач пролонгував договір строком до 07.05.2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками, однак взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 20.12.2016 року має заборгованість за кредитом в сумі 10220,00 грн., яка складається з: 500,00 грн. сума основного боргу; 140,00 грн. відсотки за договором; 9580,00 грн. пеня за договором, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 1378,00 гривень судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, на виконання вимог ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, у зв'язку з чим зі\~\~згоди позивача та на підставі ч. 4 ст.\~169, ст.ст.\~224,\~225 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2014 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] укладено кредитний договір № 140313-140317за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 500,00 грн. на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з наданого позивачем [PERSON] заборгованості кредитного договору № 140313-140317 від 13.04.2014 року, відповідач сплачував взяті на себе зобов'язання до 07.05.2014 року, при цьому пролонгував строк дії кредитного договору. Однак, відповідачем [PERSON], з 07.05.2014 року умови договору належним чином не виконано, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно розрахунку, з яким погоджується суд, станом на 20.12.2016 року становить 10220,00 гривень, яка складається з: 500,00 грн. сума основного боргу; 140,00 грн. відсотки за договором; 9580,00 грн. пеня за договором. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті, а саме судового збору у розмірі 1378 гривень 00 копійок, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved