Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 11 травня 2018 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільне господарство не ведеться. Сторони повністю втратили почуття любові один до одного і подальше сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Спільних дітей у подружжя не має. На даний час у позивача склалися стосунки з іншою жінкою, які вони мають намір зареєструвати в встановленому законодавством порядку. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с.8-9), заперечень проти заочного розгляду справи не надходило. Відповідач повторно не з`явилась у судове засідання, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином (а.с.22,27), про\~причини неявки\~до суду не повідомила, відзиву не подала. Надіслала на адресу суду електронний лист, згідно якого просить розглядати справу без її участі (а.с.46). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11 травня 2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 364 (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Суд бере до уваги положення\~ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Як вбачається із п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У\~ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved