Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на свою користь 19749,00 грн. боргу та 2000,00 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є фізичною особою-підприємцем і протягом десяти років їй належить магазин "Продукти", який розташований в с.Лісове Дубровицького району Рівненської області в якому вона здійснює роздрібну торгівлю. Відповідач [PERSON] через тяжкі сімейні обставини зверталась до позивача та попросила надавати їй в борг продукти харчування, у зв`язку з чим в період з 10 жовтня 2018 року по 15 лютого 2019 року отримувала їх в борг, у зв`язку з чим заборгувала позивачу 19749 грн. Вказані кошти відповідач зобов`язувалась повернути після того, як отримає соціальні виплати на своїх неповнолітніх дітей. В березні 2019 року позивачу стало відомо, що відповідач вказані кошти отримала, проте борг не повернула. На її прохання повернути борг, відповідач пояснювала, що коштів не має, та просила почекати. Через такі дії відповідача, позивач звернулась в поліцію із заявою про вчинення відповідачем відносно себе шахрайських дій. За результатами досудового розслідування, 11 травня 2019 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. На вимоги позивача повернути борг, відповідач пояснювала, що не має коштів і до цього часу відповідач борг так і не повернула. Крім того, позивач зазначила, що через такі дії відповідача, їй була завдана моральна шкода, яка полягала в порушенні зобов`язання щодо вчасного повернення коштів, що спричинило погіршення стану її здоров`я, душевні страждання та переживання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтвердила та просила їх задоволити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання (а.с.19,23,32), в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення заочного рішення на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] домовилась із [PERSON] , що буде брати у неї в борг продукти харчування та за декілька місяців кошти поверне. З кожним разом її борг ставав все більшим, але вона продовжувала брати продукти в борг та запевняла, що борг неодмінно поверне. Проте, згодом [PERSON] почала уникати [PERSON] і кошти на жодну з її вимог до цього часу не повернула. Заслухавши пояснення позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач має у власності магазин "Продукти", який розташований в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , яка є жителькою с.Лісове Дубровицького району Рівненської області, взяла у позивача в борг продукти харчування на загальну суму 19749,00 грн. та по даний час не повернула кошти за вказані товари, про що свідчить довідка від 29.07.2019 року (а.с.9). У зв`язку з неповерненням боргу відповідачем, позивач звернулась із заявою до Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про вчинення [PERSON] відносно неї шахрайських дій. Постановою слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області Гурика В.В. від 11 травня 2019 року, кримінальне провадження, вненсене до ЄРДР №12019180110000185 від 15.04.2019 року, по факту шахрайства, відносно [PERSON] , [INFO] , жительки с.Лісове Дубровицького району за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.6-7). За клопотанням позивача, у зв`язку з розглядом вказаної справи, судом було витребувано з Дубровицького ВП, матеріали вказаного кримінального провадження, з яких встановлено, що [PERSON] дійсно отримала від [PERSON] в борг продукти харчування на загальну суму 19749,00 грн., кошти за які не повернула. Також з пояснень [PERSON] у матеріалах кримінального провадження вбачається, що вона брала у магазині [PERSON] в борг продукти харчування з умовою повернення коштів, як тільки вони у неї з`являться. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12 цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконала, грошові кошти позивачу не повернула, неодноразові звернення позивача до неї щодо повернення коштів не дали результату та були проігноровані. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] своїх зобов`язань щодо повернення коштів за придбані товари, позивачу була завдана матеріальна шкода, а тому позовні вимоги в цій частині в сумі 19749,00 грн. підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. За положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Однак, при цьому враховується, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. В даному випадку відшкодування моральної шкоди при порушенні умов виконання договірних відносин не передбачена самим договором. Інших підстав для відшкодування (компенсацію) моральної шкоди не було встановлено. За наведеного позов в частині відшкодування (компенсації) моральної шкоди не підлягає до задоволення як безпідставно заявлений. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, з відповідача на користь позивача, потрібно стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved