Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] (третя особа : Чорноморська міська рада в особі служби у правах дітей) про позбавлення батьківських прав та змінення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, відповідач її колишній чоловік, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі 22 лютого 1992 року до 17 листопада 2011 року. Від шлюбних відносин у них народилась [INFO] року донька [PERSON]. За рішенням Малиновського районного суду міста Одеса від 06 грудня 2012 року (справа № 1519/18189/2012) з відповідача на її користь на утримання доньки стягуються аліменти в розмірі 600.00 гривень щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2013 року до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] року. Позивачка стверджує, що проживати у шлюбі було не можливо, оскільки відповідачу шлюбні відносини були не потрібні, матеріальне ні її, ні дитину не забезпечував. Де на сьогодні мешкає відповідач їй не відомо. Зв'язку з ним ні в неї а ні у доньки не має ніякого. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеса від 06 грудня 2012 року (справа № 1519/18189/2012) з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 600.00 гривень щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2013 року до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] року. Відповідач не виконував свої обов'язки по утриманню доньки(аліменти не виплачував), у зв'язку з чим на сьогодні, відповідно до Довідки про розрахунок заборгованості, складеної першим Малиновським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеської області від 20 жовтня 2017 року, З дня припинення подружніх стосунків відповідач доньку не бачив, не спілкується з нею, матеріальну допомогу на утримання доньки не надав. Відповідач ніколи не цікавився донькою, її життям, йому невідомо про досягнення нашої доньки, він не знає який в неї характер, коли і як вона хворіли, які вона полюбляє іграшки, книжки, чим захоплюються в житті, в який школі і в якому класі вона навчається, як навчається, які її життєві досягнення. Вважає, що він не знає де вони зараз живуть. Відповідач і дитина живуть відокремлено, по бажанню батька - відповідача. У зв'язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом (а.с. 2-5) про позбавлення батьківських прав зміну розміру аліментів та просить суд: , уродженця міста Одеса, громадянина України, батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], уродженки міста Одеса, громадянки України. Просить змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян, з дня звернення до суду та до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 52). Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 47, 60). Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило (а.с. 29, 46, 55). Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилась надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, з урахуванням висновку органу опіки та піклування № 1-17-204 від 02.04.2018 року, прав тв. Інтересів дитини (а.с.48-49). Згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. 11 липня 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] у сторін [INFO] року народилась донька [PERSON] (а.с.8). Відповідно до копії рішення Малиновського районного суду міста Одеса від 17 листопада 2011 року по справі № 2/1519/7446/2011 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 10). Відповідно копії заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеса від 06 грудня 2012 року по справі № 1519/18189/2012 з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600,)) грн.. щомісячно до повноліття доньки, тобто до [INFO] року (а.с.11). Відповідно до довідки-розрахунку від 20.10.2017р., складеної 1 Маліновським районим відділом ДВС ГТУЮ в місті Одеса відповідач [PERSON] станом на 01.10..2017 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35 787,10 грн. (а.с.15-17). Відповідно до Висновку виконавчого комітету Чорноморської міської Ради органу опіки та піклування № 1-17-204 від 02.04.2018р. позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], є доцільним (а.с. 34-35). Неповнолітня [PERSON] направила на адресу суду письмову заяву в якої підтримала позов, заявлений матір'ю [PERSON] в її інтересах, та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї (а.с. 50). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з мамою (позивачкою) та бабусею, навчається в Малодолинської ЗОШ міста Чорноморська Одеської області (а.с.12-14). Підставою звернення [PERSON] про позбавлення батьківських прав та про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини, а нехтування батьківськими права порушує права та інтереси її неповнолітньої доньки [PERSON]. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. З ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014р. по справі №6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Зокрема, суд враховує той факт, що дитина потребує періодичного лікування, позивач на даний час не працює. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має. Згідно з ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 СК України, відповідач втрачає особисті немайнові права щодо дітей та звільняється від обов'язків щодо їх виховання; перестає бути їх законним представником; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дітьми. Викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виховання дитини, з нею постійно не спілкується, не проявляє відносно неї належної батьківської турботи, хоча має таку можливість з огляду на його вік і позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Правилами ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 740,80 грн. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ, звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved