Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В березні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Також ухвалою суду було залучено до участі в справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], однак, починаючи з грудня 2012 року, він проживає окремо та жодного батьківського обов'язку не виконує, а також не бере участі у вихованні сина. Згідно рішення суду з 09.12.2013 року [PERSON] повинен сплачувати аліменти, проте жодного разу він не поцікавився, за які кошти виховується дитина, та його заборгованість по сплаті аліментів станом на березень 2015 року складає 15 000 грн. На думку позивача, відповідач є злісним неплатником, тому нею було подано заяву про кримінальне правопорушення з приводу злісного ухилення від несплати аліментів. [PERSON] зазначає, що дитина знаходиться на повному її утриманні, участь та підтримка з боку відповідача відсутня. Додатково син займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях та в школі. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, він схильний до агресії, що є несумісним з вихованням дитини. З метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач звернулась в суд з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позов та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору. Представника Служби у справах дітей ВМР - Марценюк Л.Є. в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] підтримує. Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника Служби у справах дітей ВМР - Марценюк Л.Є., дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05.11.2013 року, судом встановлено, що 05.11.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3042. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 62). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.02.2008 року, судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Також, судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Судом встановлено, що за виконавчим листом 127/29839/13-ц, виданим 22.01.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 09.12.2013р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 01.11.2014 року складає 15 000,00 грн. (а.с. 12). Також судом встановлено, що позивачем була подана зава про кримінальне правопорушення, а саме: злісне ухилення від несплати аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON], яка була прийнята та 12.11.2014 року, зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний № 12014020010008200, розпочато досудове розслідування, що підтверджується довідкою про прийняття і реєстрацію заяви (а.с. 10). Відповідно до довідки від 05.09.2013 року № 103, виданої Дошкільним навчальним закладом №17, судом встановлено, що вихованням [PERSON] займається мати - [PERSON], яка приводить за забирає дитину з садочка, повністю забезпечує її всім необхідним, дбає про зовнішній вигляд, фізичне та психічне здоров'я дитини, батько хлопчика в закладі не з'являвся (а.с.8). З довідки Дошкільного навчального закладу № 61 від 19.11.2014 року № 41 вбачається, що позивач [PERSON] виховує сина [PERSON] самостійно. [PERSON] відвідував ДНЗ №61 з жовтня 2013 року по червень 2014 року, дитина була доглянута, охайна. Мати приймала активну участь в житті садочка та групи. Батько участі у вихованні дитини не приймав, в дитячому садку не з'являвся, загальносадові заходи не відвідував (а.с. 9). З аналізу вищевказаних документів, пояснень позивача вбачається, що сином [PERSON] опікується лише його мати, а [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини тому, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання сина та його виховання. Згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 25.05.2015 року позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO] є доцільним (а.с. 60-61). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько дитини, [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, не піклується про неї, матеріально не утримує, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved