Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.04.2014 р. звернулася до суду із вимогами до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, їх спільна від шлюбу із відповідачем дитина знаходиться на повному її утриманні, [PERSON] з моменту розлучення припинив виконувати свої обов'язки як батько по утриманню та вихованню сина, його життям не цікавиться, за дев'ять років бачив сина лише декілька разів, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, стягнені аліменти не платив і не платить, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з ним взагалі і фактично став для дитини чужою людиною. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. В судове засідання третя особа: орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві держадміністрації не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, є відповідач [PERSON], позивач [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 20.09.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухиляння батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2005 р. проживає окремо від сина, не спілкується із ним, не займається його вихованням, не цікавиться його життям, не навідує його, не надає матеріальної допомоги. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні: позовній заяві [PERSON], рішенні Печерського районного суду м. Києва від 1.12.2005 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, довідці товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд 1" №170 від 14.04.2014 р., матеріалах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2802/10, виданого 29.04.2010 р. Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Згідно висновку органу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві держадміністрації №104-4239 від 8.07.2014 р. районна держадміністрація, як орган опіки та піклування,

Outcome: approved