Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташований на території Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 4,310 га, виданий на ім`я [PERSON] , належить заявниці. У судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви просила задовольнити та пояснила суду, що у зв`язку з тим, що у державному акті про право приватної власності на вищевказану земельну ділянку при перекладі її прізвища з російської мови на українську мову була допущена помилка, а саме її прізвище вказане як " [PERSON] ", хоча в паспорті міститься запис - " [PERSON] ", вона не може розпоряджатись своєю власністю. Заявниця має намір укласти договір оренди зазначеної земельної ділянки з фермерським господарством, проте розбіжності в написанні її прізвища в державному акті не дають можливості їй це зробити, а тому остання просила суд встановити факт належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу. Представник зацікавленої особи Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від останнього до суду не надходило. Суд, вислухавши заявника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області від 04.01.2002 року, заявниця є [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.05.1978 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-НД № 093159 від 24.05.2002 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,310 га, кадастровий номер 142 158 1600:02:00:133, яка знаходиться на території Єгорівської сільської ради (а.с. 15). Листом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області № 28/08 від 03.02.2020 було повідомлено [PERSON] про те, що технічна документація на земельну ділянку розроблена інститутом землеутрою Української академії аграрних наук виконана на російській мові (а.с. 10). Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами: висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Отже, аналізуючи наведені вище норми, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених заявником вимог, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлені факти свідчать про те, що державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-НД № 093159 від 24.05.2002, який виданий на ім`я [PERSON] , належить - [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved