Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний заклад КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] був госпіталізований 07 жовтня 2016 року до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення про госпіталізацію, виданого Комунальною установою «Панютинський психоневрологічний інтернат», після чого оглянутий лікарем-психіатром [PERSON], який за результатами такого огляду та па підставі відомостей, які надійшли від опікуна хворого [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. 07 жовтня 2016 року о 10 годині 55 хвилин [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], лікаря-психіатра 6 відділення [PERSON] та завідувача 5 відділенням лікаря-психіатра [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] [PERSON], яка є опікуном хворого, у судовому засіданні наполягала на госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Прокурор Зеленьков О.В. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 січня 2009 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоровя, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] та завідувача 5 відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника, законного представника особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Чугуївського районного суду Харківської області від 16 січня 2009 року [PERSON] визнано недієздатним. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24 квітня 2009 року [PERSON] визнано опікуном [PERSON]. За змістом ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], 07 жовтня 2016 року о 10 годині 55 хвилин його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час,\~рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON] №3169/16г, [PERSON] з дитячого віку відставав в розумовому розвитку, починаючи з віку 1,5 місяців кожні півроку проходив стаціонарне лікування в психіатричній лікарні, навчався за індивідуальною програмою, неодноразово знаходився на лікуванні в тому числі в КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» з діагнозом: епілепсія з слабоумством на частими єпіприпадками. На час огляду його психічний стан: контакт непродуктивний через низький інтелект, орієнтування у місці та часі відсутня, мислення вязке, торпидне, в розмові зупиняється на дрібницях, повторюється у відповідях, память та інтелект знижені, поводить себе неадекватно, дратівливий, запальний, агресивний, до госпіталізації байдужий, встановлений діагноз епілепсія з слабоумством на частими єпіприпадками Ф 02.803. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] страждає епілепсією з слабоумством на частими єпіприпадками, внаслідок чого він не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, [PERSON] у звязку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016\~у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності\~Конституції України\~окремих положень\~статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до\~статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад,\~може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,\~якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатним, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved