Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду із даним позовом до відповідача [PERSON] вказавши, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 24.07.2013р. між ними розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 30.04.2012р.н., який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно рішення районного суду від 24.07.2013р. вирішено стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 600грн. щомісячно. Однак відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого станом на 30.04.2015р. за ним утворилася заборгованість із сплати аліментів в сумі 10020грн. Зазначає, що їх із відповідачем син має вроджену ваду серця, що потребує консультацій лікарів, контрольних загальних аналізів та особливого режиму харчування. В звязку з несплатою відповідачем аліментів у позивачки виникло скрутне матеріальне становище, що не дозволяє повноцінно утримувати дитину. Просить стягнути із відповідача в її користь 10020грн. заборгованості із сплати аліментів та 48496,80грн. неустойки за прострочення їх сплати. В заяві про зменшення позовних вимог позивач зазначила, що у звязку із допущеною арифметичною помилкою при розрахунку пені просить стягнути із відповідача в її користь 2724грн. неустойки від суми несплачених аліментів та 100грн. витрат понесених нею за розміщення виклику відповідача у пресі. Розгляд справи просить проводити без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, у поданій заяві просить розглядати справу без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.09.2015р. повторно не прибув, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик у газету «Львівська Пошта» №98(1709) від 03.09.2015р., не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Дослідженою копією свідоцтва про народження серії І-СГ №322696, встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], 30.04.2012р.н. є [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної11.09.2013р. державним виконавцем ВДВС Сокальського РУЮ [PERSON], встановлено, що такою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №454/1714/13-ц, виданого районним судом 23.08.2013р. про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], 30.04.2012р.н. в розмірі 600грн. щомісячно, починаючи з 14.06.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах проведеного ВДВС Сокальського РУЮ Львівської області, встановлено, що станом на 30.04.2015р. відповідач [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів за період червня 2013р. по квітень 2015р. в сумі 10020грн. У відповідності до ст.196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.22), передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти за рішенням суду, однак допустив заборгованість по сплаті аліментів, що стверджується розрахунком заборгованості по аліментах, проведеним державним виконавцем. Окрім того, відповідач не надав суду жодних спростувань, що заборгованість виникла не з його вини, а згідно ст. 60 ЦПК України обовязок доказування покладається на сторони. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК України, пеня нараховується лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При розрахунку суми пені слід керуватися формулою Р=s* p *Q, де P сума пені, S сума заборгованості, p ставка пені у відсотках за день прострочення, Q- кількість днів прострочення (пеня розраховується за кожен місяць окремо). Згідно розрахунку проведеного позивачем та дослідженого судом за період з червня 2013 року по квітень 2015 року пеня складає 2724грн. Вимоги про нарахування пені до вирішення справи позивачем не заявлялося, а суд в силу приписів ст. 11 ЦПК України не може виходити за межі позовних вимог. Звідси з відповідача в якості відповідальності за прострочення сплати аліментів слід стягнути 2724грн. пені. Крім цього, дослідженою квитанцією до прибуткового касового ордера №43 від 01.09.2015р., встановлено, що позивачем затрачено кошти в сумі 100грн. на розміщення оголошення у пресу для виклику відповідача, які в силу приписів ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення із відповідача.

Outcome: approved