Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що у лютому 1996 року померла її мати [PERSON] Після смерті відкрилася спадщина ,яка складається з права на земельну частку (пай) , що знаходиться на території Козіївської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт ,яким все майно заповідала позивачу та [PERSON],який в 2007 році помер. Позивач є спадкоємцем майна по заповіту та має намір успадкувати вказану земельну частку (пай) , однак відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) , перешкоджає їй отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Прохала визнати право на земельну частку (пай). У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував, прохав вирішити справу на розсуд суду . Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно відповіді відділу у Краснокутському районі у Харківській області від 11.01.2018 р., [PERSON] включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП « Козіївське» Козіївської сільської ради серії ХР-18-00-00230,зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 5 від 29.10.1997 року. Розмір земельної частки (паю) , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП « Козіївське» становить 3,47 умовних кадастрових гектар. Відповідно до заповіту посвідченого секретарем Козіївської сільської ради від 12 листопада 1982 року , [PERSON] все своє майно заповідала своїм дітям [PERSON] та [PERSON] 21 лютого 1996 року [PERSON] померла , про що свідчить свідоцтво про смерть 1-ВЛ № 030045 від 23.02.1996 року. З постанови державного нотаріуса Краснокутської державної нотаріальної контори від 10.08.2017 р. вбачається , що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена , спадкоємцем майна померлої є її дочка [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори та 21.08.1996 р. отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Однак видати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) , нотаріус відмовив ,оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай). Інші спадкоємці після [PERSON] відсутні , оскільки [PERSON] написав заяву про відмову від спадщини , а 27 травня 2007 року помер . Оскільки спадщина відкрилася після смерті [PERSON] в 1996 році , то застосуванню підлягають норми ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом . Згідно ст. 525 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця . Як свідчить ст. 534 ЦК України кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам як тим , що входять , так і тим , що не входять до кола спадкоємців за законом…. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 720/95 (далі - Указ) паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств мало здійснюватися після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2 Указу). Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві. Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. Відповідно до роз»яснень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004року в разі смерті члена КСП, включеного до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином , позивач має право успадкувати право на земельну частку (пай) , що належить [PERSON] , оскільки остання працювала КСП Козіївське( колишнє-КСП імені Леніна» , була членом колгоспу та включена до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП « Козіївське» Козіївської сільської ради серії ХР-18-00-000230, а відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов законний та підтверджений належними доказами і підлягає задоволенню. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду , який просить поновити . Розглянувши дане клопотання , суд дійшов до висновку про його задоволення та поновлення вказаного строку , оскільки він пропущений з поважних причин. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved