Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення депозитного вкладу та відсотків до відповідача КС «Хімзавод» посилаючись на те, що 01.01.2009 року між ним та кредитною спілкою "Хімзавод" було укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Вказує, що згідно п.1.1. договору, член кредитної спілки вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок спілки, а спілка приймає внесок на умовах строковості, зворотності та платності в сумі, що не перевищує 150000 грн. на строк, початком, якого є дата внесення внеску, а закінченням - 01 січня 2019 року. Зазначає, що його внесок, як члена спілки становив 80935,00 грн. За умовами договору члену кредитної спілки передбачається процентна ставка за внеском, яка встановлюється в розмірі 30 % річних, нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після внесення членом кредитної спілки внеску. Вказує, що пунктом 2.8 договору передбачено сплата процентів, нарахованих на внесок, здійснюється спілкою починаючи з 01 числа кожного року наступного за роком за який відбулося нарахування процентів, однак відповідач в супереч договору не виплачував нараховані відсотки, в результаті чого станом на 01.09.2015 року виникла заборгованість по відсоткам в сумі 161870,00 грн. Зазначає, що 14.02.2011 року позивач подав заяву про дострокове розірвання договору з кредитною спілкою на підставі п.3.3.1 договору, проте, протягом 30 днів кредитна спілка не здійснила всі необхідні розрахунки у порядку встановленому в договорі. На основі вищевикладеного, просить суд, зобов'язати КС "Хімзавод" погасити наявну заборгованість згідно із договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 01.01.2009 року, що складає 242805,00 грн. та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 242805,00 грн. та судові витрати по справі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що містяться підтверджуючі дані в матеріалах справи, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному об'ємі. Судом встановлено, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного договору № 2 від 01.01.2009 року позивач [PERSON] вніс на депозитний рахунок відповідача кошти в сумі 80935,00 грн. із процентною ставкою за внеском у розмірі 30% річних строком до 12.01.2019 року. У відповідності до п. 3.3.1 договору № 2 від 01.01.2009 року член кредитної спілки має право в будь-який час достроково розірвати цей договір, письмово попередивши про це спілку. В такому випадку спілка протягом 30 днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення повертає члену КС внесок та здійснює всі необхідні розрахунки щодо сплати належних члену КС процентів в порядку, визначеному п. 2.4. цього договору. Судом встановлено, що 14.02.2011 року позивач звертався із заявою до відповідача КС «Хімзавод» з проханням дострокового розірвання договору та поверненням вкладу, однак відповідач кошти не повернув. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.ст. 509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, позивачем умови договору виконуються не належним чином, всупереч укладеному договору. Останній ігнорує законні вимоги позивача щодо повернення внеску та нарахованих процентів, що однозначно порушує його право на отримання вказаних грошових коштів. За таких умов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved