Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунтуваннями заявлених вимог посилаючись на те, що при оформленні документів для призначення пільгової пенсії у виписках з наказів по радгоспу «Октябрьський» № 19 від 15.02.1988року, № 12 к від 01.02.1990р., №2 к від 04.01.1991р., №2 к від 04.01.1992р., № 61 к від 26.08.1992р., №78к від 11.11.1992р. та виписках з розпоряджень № 15 к від 02.03.1993року, № 2 к від 04.01.1994року, №3к від 06.01.1994року, №51 к від 26.05.1997року, №1 к від 03.01.2000року; а також у виписках з наказів по радгоспу «Червоний Партизан» № 263 к від 15.12.1977року, № 9к від 13.01.1981року, № 180 к від 24.09.1982року, №45 к від 11.03.1983року, №3 від 06.01.1984року, № 5 к від 09.01.1985року, № 7к від 10.01.1986року, №13 Л від 20.01.1987 року помилково зазначено російською мовою «Проскурняк Григорий Григорович», «Проскурняк Григорий Георгиевич» або «[PERSON]Г.» замість « Проскурняк Георгій Георгійович». Внести зміни в документи неможливо в звязку з ліквідацією організацій які видали зазначені документи . Тому просив, встановити факт належності йому зазначених архівних виписок. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог заявника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється сусідом заявника, крім того вони разом працювали в радгоспі "Червоний Партизан" та «Жовтневе» , вважає, що в наказах помилково зазначили імя та по батькові російською мовою «Проскурняк Григорий Григорович», «Проскурняк Григорий Георгиевич» або «[PERSON]Г.» замість «Георгій Георгійович». Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, ніж передбачені частиною першою статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначав, що в позасудовому порядку він не має можливості встановити зазначений факт. Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Про належність саме заявнику, архівних виписок з наказів по радгоспу «Жовтневий» № 19 від 15.02.1988року, № 12 к від 01.02.1990р., №2 к від 04.01.1991р., №2 к від 04.01.1992р., № 61 к від 26.08.1992р., №78к від 11.11.1992р. та виписках з розпоряджень № 15 к від 02.03.1993року, № 2 к від 04.01.1994року, №3к від 06.01.1994року, №51 к від 26.05.1997року, №1 к від 03.01.2000року; а також у виписках з наказів по радгоспу «Червоний Партизан» № 263 к від 15.12.1977року, № 9к від 13.01.1981року, № 180 к від 24.09.1982року, №45 к від 11.03.1983року, №3 від 06.01.1984року, № 5 к від 09.01.1985року, № 7к від 10.01.1986року, №13 Л від 20.01.1987 року свідчить і той факт, що в трудовій книжці, оформленій на ім'я заявника співпадають дати та записи про період його роботи в колгоспах. На підтвердження своїх доводів заявником надані до суду його копія паспорту, копія трудової книжки колгоспника, які підтверджують належність заявнику документів, належність яких він просить встановити. Оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, поясненнями свідка, іншим шляхом встановити факт належності заявнику виписок з наказів неможливо та враховуючи, що встановлення належності вказаного заявнику документу необхідно останньому для оформлення пенсії, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved