Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Заявник, [PERSON], звернувся в Зіньківський районний суд Полтавської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересовану особу, свідка та дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В судовому засіданні було встановлено, що заявника, [PERSON], матірю є [PERSON], [INFO], уродженка села Кирило-Ганнівка Зіньківського району, мешканка села Ставкове, Зіньківського району, Полтавської області. При народженні її прізвище було [PERSON]. 26.11.1960 року вона зареєструвала шлюб із батьком заявника [PERSON] і її прізвище стало [PERSON]. Матірю [PERSON], а відповідно, [PERSON], рідною бабою - була [PERSON] (уроджена [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженка села Волохово Зіньківського району, померла 24.03.1995 року, у віці 80 років, у селі Ставкове, Зіньківського району, Полтавської області. Після одруження із [PERSON], приблизно в 1935 році, її прізвище стало [PERSON]. Рідним братом заявника, [PERSON], рідної баби [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON], був [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], померлий 12.03.2008 року, у віці 78 років, у селі Ставкове, Зіньківського району, Полтавської області, який відповідно був, [PERSON], двоюрідним дідом. У [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON] і [PERSON] були спільні батьки: [PERSON] і [PERSON]. При житті двоюрідний дід заявника, [PERSON], мав у приватній власності житловий будинок із господарсько-побутовими спорудами № 71 по вулиці Жовтневій у селі Ставкове, Зіньківського району, Полтавської області, а також дві земельні ділянки площею 4, 59 гектарів кожна, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серії 111-ПЛ № 051650 від 18.12.2001 року і серії ПЛ № 232943 від 22.02.2007 року. Земельну ділянку площею 4, 59 гектарів, право власності на яку за померлим [PERSON] підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії 111-ПЛ № 051650 від 18.12.2001 року, останній заповів заявникові і згідно рішення Зіньківського районного суду від 30.05.2011 року, за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON], визнано право приватної власності на цю земельну ділянку. Іншу земельну ділянку і житловий будинок, належні померлому двоюрідному дідові заявника, [PERSON], [PERSON] бажає успадкувати, як спадкоємець пятої черги за законом, але не може реалізувати своє право внаслідок відсутності повного документального підтвердження його родинних відносин із померлим [PERSON]. Так, за давністю виникнення відповідних правовідносин, відсутні наступні документи: свідоцтво про одруження рідної баби по лінії матері [PERSON] - [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON], а також свідоцтво про народження рідного брата заявника, рідної баби [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON], а відповідно його двоюрідного діда, [PERSON]. За наявності вказаних документів було б документально підтверджено той факт, що вказані особи були рідними братом і сестрою, так як у них були спільні батьки: [PERSON] і [PERSON], які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON]. І іншим шляхом, окрім звернення до суду заявник не може встановити родинні відносини зі спадкодавцем. Свідок [PERSON], суду показала, що [PERSON], [INFO], уродженець і мешканець села Ставкове, Зіньківського району, по лінії своєї матері [PERSON], є двоюрідним внуком [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлого 12.03.2008 року, у віці 78 років, у селі Ставкове, Зіньківського району. Його родинні відносини із померлим [PERSON] прослідковуються наступним чином. Так, матірю [PERSON] є [PERSON], [INFO], уродженка села Кирило-Ганнівка, Зіньківського району, мешканка села Ставкове, Зіньківського району. При народженні її прізвище було [PERSON]. 26.11.1960 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], батьком [PERSON], і її прізвище стало [PERSON]. Матірю [PERSON], а відповідно рідною бабою [PERSON] - була померла 24.03.1995 року, у віці 80 років, у селі Ставкове Зіньківського району,- [PERSON], [INFO], уродженка села Волохово, Зіньківського району. Після одруження із [PERSON] приблизно в 1935 році її прізвище стало [PERSON]. Рідним братом [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON] був [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], померлий 12.03.2008 року, у віці 78 років, у селі Ставкове, Зіньківського району. У [PERSON] (уродженої [PERSON]) [PERSON] і [PERSON] були спільні батьки: [PERSON] і [PERSON]. Аналогічні покази дали [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судовому засіданні заявник, заяву підтримав повністю та просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним в заяві. Заінтересована особа представник Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області заяву підтримав. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідка [PERSON], зачитавши заяви свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дослідивши наявні матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved