Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Пилятин по провулку Красновських, 10 Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 3,2599 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 016479, розташовану на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,8748 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 016479, розташовану на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,3403 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 016479, розташовану на території Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності; - заява за підписом сільського голови Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівській області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 24 травня 2015 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 251808. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, згідно з якою: -10 серпня 2015 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Пилятинською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 22.03.2016 року [PERSON] на день смерті 24.05.2015 року проживала одна та була зареєстрована з 02.08.1979 року за адресою: провулок Красновських, 10, с. Пилятин, Козелецького району Чернігівської області. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 29 серпня 2002 року на імя [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської ради від 13 квітня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,4750 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії IV-ЧН № 016479. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -" захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЧН № 016479, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить: рілля 3,2599 га (кадастровий номер 7422088200:87:103:0160), сіножать 0,3403 га (кадастровий номер 7422088200:87:064:0160) та пасовище - 0,8748 га (кадастровий номер 7422088200:87:079:0160). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 вересня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422088200:87:103:0160) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки площею 3,2599 га за ТОВ «Агро-Регіон Козелець», строком на 10 років; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 вересня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422088200:87:079:0160) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки площею 0,8748 га за ТОВ «Агро-Регіон Козелець», строком на 10 років; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 вересня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422088200:87:064:0160) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки площею 0,3403 га за ТОВ «Агро-Регіон Козелець», строком на 10 років; відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також, суд вважає необхідним позов в частині визнання за законом права власності на житловий будинкок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: провулок Красновських, 10, с. Пилятин, Козелецького району Чернігівської області, також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Пилятинської сільської ради № 68 від 23.03.2016 року житловий будинок, що знаходиться по провулку Красновських, 10, с. Пилятин, Козелецького району Чернігівської області, відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 15.04.1991 року були: [PERSON]. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по провулку Красновських, 10, с. Пилятин, Козелецького району Чернігівської області, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по провулку Красновських, 10, с. Пилятин, Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved