Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі за текстом КП «Харківводоканал») звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку на ім'я [PERSON] за № 251999. Відповідачі свого обов'язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснюють, у зв'язку з чим, мають перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 22573 грн. 31 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2014 року по 30 червня 2018 року у розмірі 10655 грн. 79 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 червня 2014 року по 30 червня 2018 року у розмірі 8301 грн. 31 коп.; інфляційні витрати у розмірі 2869 грн. 66 коп.; три відсотки річних у розмірі 746 грн. 55 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 22573 грн. 31 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 10.11.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В призначене судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Будь яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до довідки № 4171 від 22.12.2017 року, виданою дільницею № 52 КП "Жилкомсервіс", а також інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] У КП «Харківводоканал» на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 251999, що свідчить про надання позивачем відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №1875\~від 24\~червня 2004\~року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22\~ЗУ «Про\~питну воду\~та питне\~водопостачання» №\~2918\~від 10\~січня 2002\~року закріплено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідач, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснює несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2014 року по 30 червня 2018 року у розмірі 10655 грн. 79 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 червня 2014 року по 30 червня 2018 року у розмірі 8301 грн. 31 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення є законними та обґрунтованими. У зв'язку із простроченням відповідачами виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 2869 грн. 66 коп. та 3% річних у розмірі 746 грн. 55 коп., в межах заявлених позовних вимог законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved