Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

З позову [PERSON] вбачається, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], який на момент смерті проживав за адресою [ADDRESS] сам. Через три місяці і шість днів після смерті [PERSON], а саме [INFO] раптово померла баба позивача [PERSON] (а мати померлого [PERSON].) [PERSON]. Уже після смерті обох, але до шести місяців з часу смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Бутенко Л.І. із заявою про прийняття спадщини і після батька [PERSON] та після баби [PERSON] позивача [PERSON], оскільки спадкове майно було і після смерті батька [PERSON], оскільки йому належала квартира [ADDRESS] і після смерті баби [PERSON], а саме земельна ділянка площею 4,13 га для ведення сільського господарства. Але нотаріус пояснила [PERSON], що йому не потрібно писати заяву після смерті батька, оскільки спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла його мати, а баба позивача [PERSON] і йому потрібно писати заяву про прийняття спадщини тільки після смерті баби [PERSON], що позивач і зробив. На той час позивачу [PERSON] було 24 роки і він тоді вважав, що коли нотаріус його проконсультувала так, то це є вірно. 22.05.2007 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яка належала батькові позивача [PERSON], у цьому свідоцтві, яке видане на ім'я [PERSON] нотаріус вказує, що спадкове майно, яке складається із квартири, яка належала [PERSON], спадкоємцем якого по закону була його мати [PERSON], яка в зв'язку зі смертю не встигла у встановлений законом термін прийняти спадщину на підставі типового договору купівлі - продажу. Тобто, оскільки нотаріус позивачу [PERSON] видав спадковий документ на квартиру, яка належала батькові позивача [PERSON], але після смерті баби, то позивач [PERSON] вважає, що йому дійсно не потрібно було писати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки все майно батька позивача [PERSON] перейшло до баби позивача (до матері померлого) [PERSON], а написав заяву тільки після смерті баби. Після цього позивач [PERSON] розраховував та «очікував» в розумінні позицій Європейського суду на оформлення на своє ім'я після смерті батька [PERSON] на все спадкове майно. Позивач [PERSON] вважає, що нотаріус не вірно його проконсультувала і сама помилилася, видавши йому свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що підтвердила на сьогодні державний нотаріус Кириченко Т.М., повідомивши, що після смерті батька [PERSON] спадкова справа не заведена та відсутні особи, які є спадкоємцями і які б проживали разом із батьком на момент смерті. Відповідно до позиції, яка висвітлена у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії», власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користування своєю власністю. 06.12.2005 року позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала бабі позивача за життя - [PERSON]. Тобто позивач [PERSON] отримав спадкові документи на спадкове майно, яке належало і його бабі і його батькові. До складу спадкового майна після смерті батька позивача [PERSON] також, поряд з іншим, входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії [NUMBER] по КСП «Багачанське», який був виданий батькові позивача [PERSON] за життя 08.07.2005 року. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), але йому було відмовлено та нотаріус пояснила, що після смерті батька позивача [PERSON] спадкова справа не відкрита, коли позивач [PERSON] показав їй свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яке йому було видано, то нотаріус також йому пояснила, що якщо свідоцтво не визнане недійсним, то воно дійсне, але нотаріус не може видати позивачу спадкові документи після смерті батька [PERSON], бо а ні баба позивача [PERSON], а ні сам позивач [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняли. Нотаріус роз'яснила позивачу [PERSON], щоб останній звернувся до суду про продовження строку на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька позивача [PERSON] - [PERSON] немає, спору про майно також не має. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у прийнятті заяви на спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини (а.с.а.с.2-3). В підготовче засідання представник позивача адвокат [PERSON] подала письмове клопотання про підтримання заявленого позову та просила провести розгляд справи у її відсутність (а.с.33). До проведення підготовчого судового засідання у справі та до початку розгляду справи по суті від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №2328/02-23 від 27.11.2018 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] і просить провести відповідне судове засідання у відсутність їх представника (а.с.32). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об'єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлено, що громадянин [PERSON], який проживав на момент смерті сам за адресою: [ADDRESS] помер [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про смерть та зроблено актовий запис за №117 (а.с.5). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2005 року, виданим державним нотаріусом Бутенко Л.І. вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] є: по праву представлення її онук на долю померлого [INFO] батька [PERSON] - [PERSON] спадкове майно, на яке видане свідоцтво, яке складається з права власності на приватизовану земельну ділянку, площею 4,13 га, для ведення сільського господарства, що знаходиться на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області та належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Великобагачанською селищною радою 04.03.1998 року та зареєстроване в книзі під №695 (а.с.6). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2007 року, виданим державним нотаріусом Бутенко Л.І. вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO] є: її онук [PERSON] спадкове майно, яке складається з права власності на квартиру [ADDRESS] та належить померлому [PERSON], спадкоємцем якого по закону була його мати [PERSON], яка у зв'язку зі смертю не встигла у встановлений законом термін прийняти спадщину на підставі типового договору купівлі - продажу, посвідченого Великобагачаською державною нотаріальною конторою 11.02.1992 року та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.04.2007 року за №18481834 (а.с.7). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], яке видане Великобагачанським райвідділом ЗАГС Полтавської області вбачається, що батьками [PERSON] відповідно є: батько - [PERSON], мати - [PERSON], про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №63 від 19.07.1980 року (а.с.8). Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), вбачається що видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «Багачанське» [PERSON], який проживає в [ADDRESS] на підставі рішення Великобагачанської районної державної адміністрації від 21.03.1997 року №68 належить право на земельну частку (пай) у земля, яка перебуває у колективній власності КСП «Багачанське» розміром 2,65 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.9). Виконуюча обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. постановою від 27.09.2018 року відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини у зв'язку з пропущенням терміну для прийняття спадщини до встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини (а.с.10). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно повідомлення виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 22.11.2018 року №1155, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] відсутня, запотів після його смерті відсутній (а.с.а.с.29-31). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України "для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини". Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що "за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини." Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Обґрунтовуючи зміст позовних вимог, [PERSON] посилається у позові на те, що він не може одержати у виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом (земельну ділянку, місцезнаходженням якої є Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області та право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] та [PERSON], оскільки нотаріус позивачу [PERSON] пояснила, що не потрібно писати заяву після смерті батька [PERSON], оскільки спадщину після смерті батька позивача прийняла мати померлого [PERSON] та баба позивача [PERSON] - [PERSON] і потрібно писати заяву тільки після смерті баби [PERSON], що позивач і зробив. 27.09.2018 року позивач звернувся до виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. з метою оформлення права власності на майно в порядку спадкування, однак в цьому йому було відмовлено. Суд оцінив наявні у справі докази конкретних обставин справи та відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину (що вбачається з відомостей, отриманих від виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори), права особи на спадкування за законом, а також враховуючи визнання відповідачем у справі заявлених позовних вимог [PERSON], що не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів та висновки ВСУ, викладені при розгляді справи №6-1320цс17 від 23.08.2017 року, з огляду на положення ст.55 Конституції України приходить до висновку, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON], оскільки з сукупності досліджених матеріалів справи вбачається, що так як [PERSON] не знав про те, що потрібно писати заяву на прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], тому він заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (шестимісячний) не подавав; при цьому, після звернення позивача до виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину, йому було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії. При таких обставинах справи, коли позивач [PERSON] надав належні докази того, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, в суду є передбачені законом підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved