Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуся до суду з позовом до Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, у якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Погреби, Драбівського району, Черкаської області померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Спадкодавець залишив на ім`я позивача заповіт. Строк подання заяви про прийняття спадщини закінчився 24.08.2020р. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, але позивач не зміг подати вказану заяву у зв`язку з об`єктивними, істотними та непереборними труднощами, оскільки в період з 19 липня 2020р. по 27 серпня 2020р. перебував на амбулаторному лікуванні, про що маються довідки. 24.07.2021р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Бірюка О.В. для оформлення своїх спадкових прав, однак його було поінформовано про пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.11.2021р. первісного відповідача Шрамківську сільську раду Золотоніського району Черкаської області замінено на належного відповідача [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Бичок В.І. у підготовче судове засідання не з`явились, від адвоката Бичка В.І. надійшла заява, зареєстрована за вх. №4215/21-Вх від 01.12.2021р про розгляд справи за його відсутності та приєднання до матеріалів справи заяв [PERSON] та [PERSON] від 01.12.2021р. Відповідно вказаних заяв позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] просять провести розгляд справи без їх присутності, при цьому відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає повністю, просить суд їх задовольнити. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть, виданого повторно, серія [NUMBER] , виданого 03 липня 2020р. виконавчим комітетом Погребської сільської ради Драбівського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Погреби Драбівського р-ну Черкаської обл. Відповідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 61040251 від 23.07.2020 спадкова справа номер у спадковому реєстрі 66158213, номер у нотаріуса 212, заведена 23.07.2020р. приватним нотаріусом Бірюком О.В., спадкодавець [PERSON] , що померла [INFO] . З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61039044 від 23.07.2020р. вбачається, що заповідач [PERSON] залишила заповіт номер у Спадковому реєстрі 53677978, номер у реєстрі нотаріальних дій 4, посвідчений 01.01.2012р. у Коломицькій сільській раді Драбівського району Черкаської області статус:чинний; та заповіт номер у Спадковому реєстрі 61405800, номер у реєстрі нотаріальних дій 23, посвідчений 13.07.2017р. у Шрамківській сільській раді Драбівського району Черкаської області, статус: чинний. Відповідно наданої приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Бірюком О.В. копії спадкової справи № 212/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що дана справа відкрита, на підставі заяви [PERSON] від 23.07.2020р., яка спадщину прийняла, вказавши іншими спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] . Відповідно наявних у матеріалах спадкової справи заяв [PERSON] та [PERSON] від 04.08.2021р. вони заповідане спадкове майно приймають, від спадкування за законом відмовляються. Згідно наявного в матеріалах спадкової справи заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шрамківської селищної ради Драбівського р-ну Черкаської області Конюшенко С.М. вбачається, що [PERSON] 13.07.2017р. зробила заповітне розпорядження на випадок смерті, яким заповіла належну їй земельну ділянку яка розташована на території с. Коломиці Драбівського району Черкаської області, розміром 3,0098га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 7120685200:03:001:0583 [PERSON] ; належну їй земельну ділянку яка розташована на території с. Коломиці Драбівського району Черкаської області, розміром 3,01га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР№006960 заповіла [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 23. Згідно наявного в матеріалах спадкової справи заповіту, посвідченого секретарем Коломицької сільської ради Драбівського р-ну Черкаської області Кухоль Л.О. вбачається, що [PERSON] 04.01.20р. зробила заповітне розпорядження на випадок смерті, яким заповіла житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , та земельну присадибну ділянку серія ЯИ№934234 та земельну ділянку для ведення ОСГ серія ЯИ №934235 [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №4. Відповідно наявних в матеріалах спадкової справи довідок № 198, 199 від 03.07.2020р., виданих виконавчим комітетом Коломицької сільської ради Драбівського району Черкаської області вбачається, що [PERSON] , що померла [INFO] на день смерті проживала у с. Коломиці Драбівського району Черкаської області одна. З копії довідки № 1573, виданої 19.07.2020р. Київською міською клінічною лікарнею № 3 вбачається, що [PERSON] звертався до приймального відділення з приводу конкремента лівого сечоводу. Згідно копії довідки Центру ПМСД № 4 Дніпровського району м. Києва від 27.08.2020р., [PERSON] з 10.08.2020р. пол. 27.08.2020р. перебував на амбулаторному лікуванні з приводу сечокамяної хвороби, має хронічний пієлонефрит. Таким чином, судом встановлено, що протягом шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] спадщину не прийняв, до нотаріальної контори або в орган місцевого самоврядування з відповідною заявою не звернувся в зв`язку з істотними труднощами, пов`язаними зі станом здоров`я та необхідністю тривалого лікування. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк - два місяці з моменту вступу рішення у законну силу. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 908,00 грн.

Outcome: approved