Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Корніїв по вул. Кузнечна, 2 Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га у межах згідно з планом, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 901293, розташовану в с. Корніїв по вул. Кузнечна, 2 Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,2754 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 901294, розташовану в с. Корніїв по вул. Кузнечна, 2 Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 2,6859 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 032657, розташовану на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,9498 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 032657, розташовану на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності; - заява за підписом сільського голови Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівській області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 03 лютого 2013 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 203281. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа згідно з якою: -05 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадкового майна після смерті своєї дружини [PERSON]; -05 серпня 2013 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті своєї матері [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 25.02.2016 року [PERSON] на день смерті 03.02.2013 року постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], та мала такий склад сім'ї: чоловік [PERSON]. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 15 листопада 2015 року, згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 264770. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа згідно з якою: -03 березня 2015 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 25.02.2016 року [PERSON] на день смерті 15.11.2015 року постійно проживав сам та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 11 квітня 2008 року на імя [PERSON] на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Бригинцівської сільської ради від 21.11.2007 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Корніїв, вул. Кузнечна, буд. 2, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 901293. 11 квітня 2008 року на імя [PERSON] на підставі рішення 11 сесії 5 скликання Бригинцівської сільської ради від 21.11.2007 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2754 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Корніїв, вул. Кузнечна, буд. 2, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 901294. 10 грудня 2001 року на імя [PERSON] на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Бригинцівської сільської ради від 02.08.2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 032657. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 901293, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,2500 га (кадастровий номер 7422081500:03:001:0094); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 901294, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,2754 га (кадастровий номер 7422081500:03:001:0095); - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧН № 032657, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить 2,6859 га (кадастровий номер 7422081500:89:099:0603) та 0,9498 га (кадастровий номер 7422081500:89:091:0603). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 березня 2016 року та від 18 квітня 2016 року (кадастрові номери: 7422081500:03:001:0094, 7422081500:03:001:0095, 7422081500:89:099:0603, 7422081500:89:091:0603) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON] підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також, суд вважає необхідним позов в частині визнання за законом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Кузнечна, 2, с. Корніїв, Козелецького району Чернігівської області, також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Бригинцівської сільської ради № 49 від 25.02.2016 року житловий будинок, що знаходиться по вул. Кузнечній, 2, с. Корніїв Козелецького району Чернігівської області, відноситься до категорії «колгоспний двір» та його членами станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] та [PERSON]. Вказані особи були членами колгоспного двору і за станом на 15 квітня 1991 року, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія по господарської книги за відповідні роки. Як суспільна група колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по вул. Кузнечній, 2, с. Корніїв, Козелецького району Чернігівської області, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Кузнечній, 2, с. Корніїв, Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved