Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що розпорядженням міського голови Борщівської міської ради Тернопільської області від 05 січня 2021 року №04-к, його 05 січня 2021 року було звільнено з займаної посади виконувача обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Борщівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борщівської міської ради Тернопільської області за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, однак при розрахунку при звільненні з роботи, з ним не був проведений повний розрахунок по заробітній платі у сумі 14329, 98 грн. На його неодноразові звернення щодо виплати всієї суми, що належить йому при звільненні, відповідач не реагує. А тому, просив суд стягнути з відповідача в його користь 14329, 98 грн заборгованості по заробітній платі, належних йому, як звільненому працівникові. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. 23 листопада 2021 року директором КНП «Борщівський ЦПМСД» Гарасимів О. подано відзив на позов, у якому остання зазначила, що КНП «Борщівський ЦПМСД» позов визнає, при цьому вказала, що на момент звільнення [PERSON] , заборгованість по заробітній платі у сумі 14329, 98 грн йому не була виплачена через відсутність коштів на рахунку, призначених для даної виплати. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [PERSON] відповідно до рішення сесії Борщівської районної ради від 26.05.2020 №713 та наказу №66-к від 01.06.2020, призначено виконувачем обов`язків директора Комунального некомерційного підприємства «Борщівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борщівської районної ради Тернопільської області, яке з 04.01.2011 перейменовано на Комунальне некомерційне підприємство «Борщівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борщівської міської ради, а 05 січня 2021 року його звільнено з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. Наведене вбачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я позивача, а також підтверджується копією розпорядження голови Борщівської міської ради від 05 січня 2021 року №04-к. Пунктом 2 вказаного розпорядження також зобов`язано Комунальне підприємство «Борщівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борщівської міської ради провести з [PERSON] повний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як зазначає позивач у позовній заяві, повний розрахунок по заробітній платі на момент його звільнення не був проведений, а на його звернення щодо проведення такого, відповідач не реагує. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Борщівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Борщівської міської ради Тернопільської області №18 від 04.11.2021, на момент звільнення [PERSON] , йому не був проведений повний розрахунок по заробітній платі на суму 14329, 98 грн. Крім того, факт не проведення з позивачем повного розрахунку в день його звільнення, підтверджується і поясненнями, викладеними відповідачем у відзиві на позов. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнути з відповідача в користь позивача 14329, 98 грн. заборгованих сум, належних йому при звільненні. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Частинами 1, 6 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи ставки судового збору, визначені ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн. На підставі наведеного, ст. 117 КЗпП України

Outcome: approved