Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Заявленим позовом позивач просить стягнути з відповідача спричинену йому майнову та моральну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявленого суду повідомив наступне. Відповідач визнаний винним у виникненні дорожньо-транспортної пригоди. Такою пригоди спричинено шкоду, яку позивачем оцінено в 1600 гривень матеріальної та 25 тисяч гривень моральної. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, однак в подальшому задоволено клопотання учасників та здійснено перехід до спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання. В судовому засіданні відповідач вимог не визнав та повідомив суду наступне. Дійсно, його визнано винним у виникненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої постраждав позивач. Однак, заявлена позивачем сума як майнової так і моральної шкоди не співмірна. Майнова не підтверджена взагалі, а моральна завелика. Заслухав пояснення учасників розгляду, судом за доказами сторін встановлено наступне. Постановою суду від 2 листопада 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місця 7 вересня 2018 року об 15 годині 30 хвилин в м. Житомирі по вулиці Новий бульвар, 5, коли він, керуючи автомобілем марки "ПЕЖО Експерт" реєстраційний номер " [NUMBER] " та рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на пішохода - [PERSON] , який рухався проїзною частиною (а.с.7,8). Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КУ ЦМЛ № 1 м. Житомира у період часу з 7 по 10 вересня 2018 року із діагнозом забій грудної клітини, забій передньої черевної стінки. Виписаний у задовільному стані з подальшим лікуванням у лікарів травматолога та дільничного терапевта (а.с.11-12). 13 вересня 2018 року позивач обстежував органи грудної клітини та черевної порожнини за допомогою комп`ютерної томографії, сплативши за такі послуги 1 600 гривень (1 500 гривень обстеження 100 гривень плівка) (а.с.13,16). 10 жовтня 2018 року за місцем роботи позивача складений акт про нещасний випадок невиробничого характеру, що мав місце 7 вересня 2018 року об 17 годині 00 хвилин під час якого позивача зачепив автомобіль, що рухався заднім ходом. Причинами такого випадку у акті наведено особисту необережність (а.с.14). Відповідач має зареєстроване місце проживання у с. Садки Житомирського району Житомирської області (а.с.19). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Так, визначений законодавцем і наведений судом у даному рішенні склад правопорушення з матеріальним складом задля наявності підстав для стягнення як майнової так і моральної шкоди вимагає наявності крім його складових таких як протиправна дія, наслідки так і причинного зв`язку між ними. Судом встановлено, що дії відповідача щодо порушення правил дорожнього руху були протиправними адже ними порушено вимоги пункту 10.9 ПДР України і вчинено правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинили виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем наведено, що внаслідок пригоди йому спричинені збитки. Матеріальними збитками позивачем наведено витрати на лікування, а саме на проведення обстеження за допомогою магнітно-резонансною терапією органів черевної порожнини в розмірі 1 600 гривень. З них 1 500 саме обстеження та 100 гривень плівка. Моральну шкоду позивачем наведено у розмірі 25 тисяч гривень. Таку шкоду заявником пов`язано із тривалим не наданням відповідачем відшкодування за дану пригоду та уникнення зустрічей з метою вирішення даної проблеми. Відповідач повідомив, що не згодний із майновою шкодою, адже дане обстеження проведено позивачем за власною ініціативою. Стосовно моральної шкоди відповідач заначив, що позивач каже не правду стосовно уникнення зустрічей, адже не бажав зустрічатись саме позивач. На такі пояснення відповідача позивач відповіді не надав, зазначивши, що не бажав повідомляти номер свого мобільного телефону. Суд частково погоджується з позицією відповідача з огляду на наступне. Дійсно, суд вважає, не підтверджено спричинення відповідачем позивачу майнову шкоду в розмірі 1 600 гривень. Так, обстеження проведене позивачем здійснено за власною ініціативою через три дні після виписки із медичного закладу. В той час коли виписка стаціонарного хворого містить відомості про те, що стан здоров`я позивача на час виписки задовільній, а подальше обстеження слід проводити у травматолога та терапевта за місцем проживання. Направлення на МРТ зазначені лікарі позивачу не надавали. За таких обставин, суд робить висновок про те, що між дорожньо-транспортною пригодою та необхідністю проведення обстеження черевної порожнини за допомогою МРТ зв`язку не було, а отже і відсутній причинний зв`язок між протиправними діями і спричиненою майновою шкодою у формі понесених витрат, що вимагає відмовити у задоволенні позову в даній частині. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вирішує наступне. Судом встановлено, що відповідач винний у виникненні пригоди, що відбулась за його вини. Позивач зазначив, що такою пригодою йому спричинено моральну шкоду зокрема в тому, що він поніс фізичний біль та зазнав страждань. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, який підлягає до часткового задоволення із стягненням з відповідача грошової компенсації спричинених збитків морального характеру в розмірі 1 500 гривень. Розміру такого відшкодування буде достатньо враховуючи характер дорожньо-транспортної пригоди та її наслідки, обсяг протиправних дій відповідача та його відношення до цього, дії та поведінку позивача, розмір заявлених вимог. Тим самим суд погоджується з доводами позивача щодо того, що така шкода була спричинена, адже такі фактичні обставини справи доведені матеріалами справи. Одночасно суд погоджується і з доводами відповідача, що не всі доводи постраждалого з приводу обсягу спричиненої моральної шкоди знайшли своє об`єктивне підтвердження. Приймаючи рішення у даній справі в даному обсязі, суд вирішує стягнути з відповідача на користь держави судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 768,40 гривень. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial