Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовом про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування за законом до відповідача Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами без самостійних вимог щодо предмету спору є [PERSON], [PERSON], [PERSON], Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. Посилається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2015 року за ним визнано право власності на спадкове майно (житловий будинок). Також [PERSON] належала земельна частка (пай), на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER] (площею умовних кадастрових гектарів). Він звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 27 червня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Просить визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії [NUMBER], площею 1,07 умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області та перебуває у колективній власності колгоспу «1 Травня». В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку підготовчого судового засідання позивач [PERSON] скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В підготовче судове засідання представник відповідача Вашківецької міської ради, не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Вашківецької міської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника міської ради. В підготовче засідання треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, в якій вони позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. В підготовче судове засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, третіми особами, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER], виданого 01.10.2002 року виконкомом Коритненської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31, копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого 14 лютого 1956 року в с.Коритне, Вашківецького району Чернівецької області, актовий запис №13. З довідки Вашківецької міської ради №1732 від 22.08.2017 року вбачається, що за [PERSON], 1921 року народження, яка проживала в с.Коритне числилась земельна ділянка (пай), загальною площею 1,07 га в [ADDRESS]. З довідки Вашківецької міської ради №966 від 22.06.2018 року вбачається, що [PERSON], дійсно отримувала сертифікат на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] виданий 24.10.1996 року. З відповіді відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №0-24-0.170-1403/101-18 від 02.07.2018 року вбачається, що відповідно до розпорядження Вижницької РДА від04.12.1997 року №466 вартість земельної частки (паю) колгоспу «перше травня» с.Замостя та с.Слобода-Банилів, Вижницького району Чернівецької області площею1,07 умовних кадастрових гектарів, становить 14013,01 грн. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 11.10.2005 року визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Судом також встановлено, що крім позивача [PERSON], спадкоємцями за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та на неї не претендують, інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON] немає, що підтверджується копією спадкової справи №296/2002 року до майна померлої [INFO] [PERSON] Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) "Спадкування здійснюється за законом і за заповітом". Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] оскільки на час її смерті проживав разом із нею в житловому будинку, вступив в управління спадковим майном. Позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Мицкан Ж.І. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але в зв'язку із тим,що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У відповідності до ст.152 ч.3 п.а ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (ст. 2 Указу). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст.2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину. Статтею 3 Закону визначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. Відповідно до ст. 5 Закону сільські, селищні, міські ради чи районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Відповідно до положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Оскільки [PERSON] була членом колгоспу «Перше травня» м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, однак до проведення розпаювання землі, тобто виділення її в натурі померла, в зв'язку з чим державний акт на зазначену земельну ділянку не видавався, а право власності на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі Державного акта про право колективної власності на землю конкретному колгоспу, членом якого є певна особа, а тому на думку суду позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті [PERSON] має право на успадкування лише на те, що належало померлій, а саме, права на земельну частку (Пай). Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування за законом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ перехідних положень цивільно-процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Outcome: approved