Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №103. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося і рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19.12.2014 року їх шлюб було розірвано. На даний час позивач проживає разом з дитиною окремо від відповідача. Відповідач зовсім не турбується про сім'ю, матеріально її не підтримує, не дбає про виховання дитини, про її духовний та фізичний розвиток. Коштів на матеріальне не надає. Усі зароблені гроші відповідач витрачає на власні потреби. А тому усім необхідним позивач змушена забезпечувати дитину самостійно. Однак, власних коштів на потреби дитини не вистачає. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав: З копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2008 року, судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 жовтня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №103 - розірвано. Малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] - залишено проживати разом із матір'ю. Після розірвання шлюбу, позивачці залишено дошлюбне прізвище "[PERSON]" (а.с.8). Актом обстеження матеріально побутових умов від 12.05.2015 року стверджується, що [PERSON], [INFO], проживає разом із своєю донькою - [PERSON], [INFO], [ADDRESS]. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні своєї доньки [PERSON] не приймає та не турбується про неї, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Дитина повністю знаходиться на утриманні її матері [PERSON] (а.с.9). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивача проживає разом із нею та перебуває на повному її матеріальному утриманні, при цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а домовленості між сторонами про способи виконання обов'язку утримування дитини не досягнуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки - [PERSON] є правомірними. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved