Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначила, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 27 квітня 1956 року, виданого виконкомом Дергачівської районної ради депутатів трудящих Харківської області та посвідченого нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області за реєстровим № 1701, [PERSON] на праві безстрокового користування видано земельну ділянку площею 1200 кв.м. в [ADDRESS] . За життя в 1956 році [PERSON] за адресою: [ADDRESS] побудував житловий будинок з надвірними будівлями . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 24.10.1988 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 109 [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 18.05.1955 за актовим записом № 59. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] фактично, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В результаті прийняття спадщини [PERSON] стала власником в цілому житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.01.2003 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 2. Спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями прийняв її син [PERSON] фактично, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05.05.1961 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 59. [PERSON] її рідний брат. [PERSON] та [PERSON] - її батьки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05.05.1961 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 49. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції за актовим записом 03. Вона-позивач у справі здійснила поховання брата [PERSON] , і з 2003 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті брата [PERSON] вона -позивач у справі прийняла шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] (крім неї) не має. Спадкове майно на яке вона претендує складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно відповіді Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 442 від 08.09.2020 житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в бюро не зареєстрований. Згідно обстеженню від 27.03.2020 встановлено, що вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями побудовані в 1956-1985 роках, загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м. та не є самовільними, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства - будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самовільними. Згідно звіту про оцінку майна, наданого ТОВ « Партнер в нерухомості» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 264/19 від 04 квітня 2019, дійсний до 04.04.2019) вартість житлового будинку загальною площею 62,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] станом на 16.09.2020 становить 85 000 гривень Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 27.03.2020 (інвентаризаційна справа № 1815), по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. « А1-1», верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 62,70 кв.м., житловою площею 35,80 в.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», льох літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», літній душ літ. «З», вбиральня літ. «И», ворота №1, забор №2, колонка № 3, колодязь літ. «К». Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. надала їй відмову у вчиненні нотаріальної дії: оформлення спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з тих підстав, що нею не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем, так як вона не була з ним зареєстрована. У зв`язку з цим, вимушена звернутися до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. Для цього їй необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме що вона-позивач у справі на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] проживала разом з ним постійно у спадковому будинку з 2003 року по даний час і є такою, що прийняла спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Пересічанскьої селищної ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову. Розгляд справи просив проводити в відсутність представника та без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України : Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 27 квітня 1956 року, виданого виконкомом Дергачівської районної ради депутатів трудящих Харківської області та посвідченого нотаріусом Дергачівської нотаріальної контори Харківської області за реєстровим № 1701, [PERSON] на праві безстрокового користування видано земельну ділянку площею 1200 кв.м. в [ADDRESS] . За життя в 1956 році [PERSON] за адресою: [ADDRESS] побудував житловий будинок з надвірними будівлями . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 24.10.1988 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 109 [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області 18.05.1955 за актовим записом № 59. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] фактично, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В результаті прийняття спадщини [PERSON] стала власником в цілому житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.01.2003 Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 2. Спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями прийняв її син [PERSON] фактично, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05.05.1961 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 59. [PERSON] рідний брат позивачки, батьками якої були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 05.05.1961 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 49. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції за актовим записом 03. Позивач у справі здійснила поховання мого брата [PERSON] , з 2003 року постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , спадщину після смерті брата [PERSON] -позивач у справі прийняла шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , крім позивачки не має. Спадкове майно на яке вона претендує складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] . Згідно відповіді Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 442 від 08.09.2020 житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в бюро не зареєстрований. Згідно обстеженню від 27.03.2020 встановлено, що вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями побудовані в 1956-1985 роках, загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 35,8 кв.м. та не є самовільними, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства - будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самовільними. Згідно звіту про оцінку майна, наданого ТОВ « Партнер в нерухомості» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 264/19 від 04 квітня 2019, дійсний до 04.04.2019) вартість житлового будинку загальною площею 62,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 16.09.2020 становить 85 000 гривень. Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 27.03.2020 (інвентаризаційна справа № 1815), по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. « А1-1», верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 62,70 кв.м., житловою площею 35,80 в.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», льох літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», літній душ літ. «З», вбиральня літ. «И», ворота №1, забор №2, колонка № 3, колодязь літ. «К». Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В. надала відмову у вчиненні нотаріальної дії: оформлення спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] з тих підстав, що позивачкою не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем , так як я не була з ним зареєстрована. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] позивачка проживала разом із спадкодавцем у спадковому будинку з 2003 року по даний час і є такою, що прийняла спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 484/747/17 дійшов категоричного висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця (позивач) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, , що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. ( Постанова ВС першої судової палати КЦС у справі № 484/747/17, провадження № 61-44149св18 від 10 січня 2019 року). Акт депутата Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 30.07.2007, підписаний сусідами, підтверджує факт спільного проживання позивачки разом зі спадкодавцем на час його смерті та факт того, що вона до теперішнього часу проживає в спадковому будинку, сплачує за нього комунальні платежі , виконує поточний ремонт, доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації мого місця проживання за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що позивачка не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і тому на підтвердження обставин, встановлених частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які надані до позову . Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ч.6 ст.294 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається справа про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька так і з боку матері. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставіст.ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, 1262, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved