Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що її син [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства та має другу групу інвалідності з діагнозом вроджена розумова відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, алкогольними ексцесами, епілептиформними пароксизмами, соціальною і трудовою дезадаптацією, а тому потребує постійного стороннього нагляду, оскільки не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просила визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити її (заявницю) опікуном. Виконком Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області звернувся в суд з поданням про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] свою заяву та подання виконкому підтримала і викладене підтвердила, просила призначити її опікуном [PERSON] Заінтересовані особи - виконком Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області, КЗ БРР "Бородянська центральна районна лікарня" своїх представників до суду не направили, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, просили розглядати справу без участі їхніх представників. [PERSON] на розгляд справи не зявився за станом здоров'я. Вислухавши показання заявниці [PERSON], допитаної як свідок під присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] і подання виконкому Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорта, копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області №530 від 20 грудня 2016 року, [PERSON], [INFO], проживає в [INFO] (Петровського), 207-а разом з матірю [PERSON] З копії довідки до акта огляду МСЕК сер. АВ №0516312 від 05 жовтня 2016 року вбачається, що з 01 листопада 2016 року [PERSON] встановлено другу групу інвалідності довічно. Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3135, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2 з 06 грудня 2015 року по 15 січня 2016 року з діагнозом вроджена розумова відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю, алкогольними ексцесами, епілептиформними пароксизмами, соціально- трудовою дезадаптацією. Згідно з копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №541, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2 з 25 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, алкогольними ексцесами, епілептиформними пароксизмами в анамнезі, соціальною і трудовою дезадаптацією. Як убачається з копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1271, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2 з 15 травня 2016 року по 10 червня 2016 року з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, алкогольними ексцесами, епілептиформними пароксизмами в анамнезі, соціальною і трудовою дезадаптацією. Відповідно до копії довідки КЗ БРР "Бородянська центральна лікарня" № 583, [PERSON] з 2002 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 33ц від 08 лютого 2017 року, при огляді у [PERSON] виявляється значне недорозвинення інтелекту, памяті, емоційно-вольова незрілість, вкрай низький рівень розвитку критичних здібностей, що суттєво порушує його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З раннього дитинства [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання - легку розумову відсталість ( МКХ-10, F10.1) на рівні олігофренії в ступеню вираженої дебільності із емоційно-вольовою нестійкістю, а тому за своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним і встановити над ним опіку, призначивши опікуном його матір [PERSON]

Outcome: approved