Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Вимоги позовної заяви обґрунтовувала тим, що 04.08.2007 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що від реєстрації шлюбу до початку жовтня 2015 року сторони проживали спільно однією сім'єю, вели спільне господарство та за час спільного проживання набули у власність в жовтні 2014 року на підставі договору купівлі - продажу двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею: 45,3 кв.м. та житловою площею 26,3 кв.м, а також легковий автомобіль Кіа Ріо, реєстраційний номер [NUMBER]. Таке майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Посилаючись на те, що квартира та автомобіль придбавалися на ім'я відповідача та автомобіль перебуває у користуванні відповідача та останнім здійснюються спроби його відчужити, з урахуванням уточненої позовної заяви [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею та відповідачем по справі право власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь 153 450,00 грн. грошової компенсації 1/2 частини автомобіля Кіа Ріо, реєстраційний номер [NUMBER], а також судові витрати (а.с.31-33). В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позовної заяви підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник просили при вирішенні спору відійти від рівності часток подружжя на квартиру, посилались на те, що для придбання спірної квартири відповідач взяв в борг за розпискою 200 000 грн., які зобов'язаний повернути позичальнику, а тому половину цієї суми просили стягнути з позивачки. Також не заперечували проти визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину автомобіля. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у зв'язку з наступним. Судом установлено, що з 04.08.2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва від 11.12.2015 (а.с. 5, 34). 21 жовтня 2014 року подружжя на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири придбало двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею: 45,3 кв.м. та житловою площею: 26.3 кв.м. (а.с.103-105), що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №46524928 від 29.10.2015 року (а.с.12). Також, як не заперечувалося відповідачем, а тому не підлягає доведенню в силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, у період шлюбу у 2013 році подружжя придбало автомобіль Кіа Ріо, 2012 р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. З урахуванням часу набуття майна у власність та джерела набуття такого майна кожним з подружжя, суд встановив, що в обсяг спільно нажитого майна, яке підлягає поділу між подружжям, входить спірні квартира та автомобіль. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними. За таких обставин, спільно нажите майно подружжя підлягає поділу між сторонами порівну. Таким чином, за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45,3 кв. м, житловою площею 26.3 кв. м. При вирішенні питання про поділ автомобіля, суд враховує ті обставини, що спірний автомобіль знаходиться у володінні відповідача, а тому спільне користування сторонами даним автомобілем є неможливим. При цьому, автомобіль є неподільною річчю, а відтак, його поділ в натурі здійснити неможливо, що в силу вимог ст. 358 ЦК України дає право позивачці отримати грошову компенсацію її частки в даному автомобілі. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Установлено, що згідно Звіту № 46/06/16 про оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу від 10.06.2016 року, ринкова вартість автомобіля Кіа Кіо, реєстраційний номер [NUMBER] складає 188639,93 грн. (а.с.82-86). Проти такої вартості автомобіля не заперечувала [PERSON], про що зазначила письмово (а.с.153), а тому сума 188639,93 грн. є такою, що погоджена сторонами як вартість спірного автомобіля. З огляду на встановлені обставини, в порядку поділу майна подружжя з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частини відчуженого автомобіля «Кіа Rіо», д.р.н. [NUMBER], в сумі 94319 грн. 97 коп. Такі висновки суду не спростовують посилання відповідача про необхідність відійти від рівності часток сторін при вирішенні питання про поділ майна подружжя з урахуванням позики 200 000 грн., яку отримував [PERSON] на купівлю спірної квартири. Так, відповідно до ст. 65 СК України боргові зобов'язання одного з подружжя створюють обов'язки для другого з подружжя, якщо одержане майно за договором використане в інтересах сім'ї. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що кошти дійсно отримувалися та були використані та купівлю квартири. Висновки суду не спростовують і твердження відповідача, що з [PERSON] необхідно стягнути на його користь 100000 грн., оскільки відповідні вимоги не є предметом позову, зустрічні позовні вимоги не заявлялися. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Враховуючи вище зазначене та

Outcome: partial