Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась з даною заявою до суду посилаючись на те, що 08 серпня 2014 року померла її мати [PERSON] і після її смерті залишилось спадкове майно: 1/3 частина квартири [ADDRESS] що в м. Коломия. Спадкоємцем майна померлої є вона, заявник , оскільки фактично прийняла спадщину, що підтверджуєтьчя довідкою ОСББ "Петлюри 42" м.Коломия від 24.02.2017 року. Підставою для звернення із заявою до суду стало те, що вона, заявник не може встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON], та її померлою матірю [PERSON], так як в свідоцтві про її народження мати записана [PERSON], а в свідоцтві про смерть записана [PERSON]. В звязку з розбіжностями згідно постанови державного нотаріуса від 10 лютого 2017 року їй рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин з метою подальшого вирішення питання стосовно оформлення її спадкових прав. Просить суд встановити факт, що вона є дочкою [PERSON], померлої 09.08.2014 року. Представник зацікавленої особи Коломийської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказавши що не заперечують щодо задоволення заяви. Враховуючи пояснення заявника, подану заяву представника зацікавленої особи, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії свідоцтва про народження, 15 вересня 1919 року народився батько заявниці, [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] бюро ЗАГС 20 вересня 1919 року зроблено відповідний запис за № 22 (а.с. 6). 11 вересня 1946 року мати заявниці [PERSON] одружилася з [PERSON], про що в книзі записів актів громадянсього стану про укладення шлюбу зроблено запис за № 107. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с.6) 11 січня 1953 року народилася заявниця [PERSON], про що 24 січня 1953 року складено відповідний актовий запис № 7. В даному свідоцтві батьками зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 7). 14 червня 1975 року заявниця [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за № 192. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки ОСББ «Петлюри 42» від 24 лютого 2017 року № 8, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] (з 28.09.2002 року); [PERSON], [INFO] (з 12.07.1997 року) та [PERSON], яка померла 08.08.2014 року (з 20.09.2002 року) (а.с.10). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] від 10 лютого 2017 року, у документах наданих [PERSON] виявлено розбіжності в написанні прізвищ, а саме: у свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлої «Панківська», а у свідоцтві про народження спадкоємиці [PERSON], у графі мати «Паньківська Лідія Якимівна». Даною постановою заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с.11). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вказані вище обставини, які підтверджені заявником в судовому засіданні є послідовні та логічні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Таким чином, на переконання суду заявлені вимоги є належно обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного та ст.ст. 256, 258, 259 ЦПК України

Outcome: approved