Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження, в якій вказала, що 14.08.2015р. вона народила хлопчика на тимчасово окупованій території, про що свідчить медичне свідоцтво про народження № 1382 від 01.12.2015р., яке було видано Донецьким регіональним центром охорони материнства та дитинства. 20.02.2016р. при зверненні до ВДРАЦС по м.Слов,янська з заявою про державну реєстрацію народження дитини, заявниці було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, посилаючись на наказ Міністерства юстиції України від 29.10.2014р. № 1801/5, від 25.11.2014р. № 147/7 та інші нормативні акти. Встановлення даного факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини, тому, просить встановити факт того, що громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка м.Юнокомунарівськ Донецької області, Україна, дійсно народила дитину чоловічої статі, 14 серпня 2015 року в місті Донецьку Донецької області, Україна, вказавши в актовому запису про народження дитини матір,ю [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO] В судове засідання заявниця не з,явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, надала суду заяву, в якій наполягає на заявлених вимогах та просить розглянути справу у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявниці. В судове засідання представник зацікавленої особи ВДРАЦС по м.Слов,янську Слов,янського МРУЮ не з,явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст.ст.74,76 ЦПК України, заява про відкладення розгляду справи до суду не надійшла, тому, суд, заслухавши думку зацікавленої особи [PERSON], який не заперечував проти розгляду справи у відсутність представника зацікавленої особи, вважає можливим розглянути справу у відсутність представника ВДРАЦС по м.Слов,янську Слов,янського МРУЮ. В судовому засіданні зацікавлена особа [PERSON] не заперечував проти заявлених вимог та підтвердив той факт, що він є батьком дитини, яка народилась 14.08.2015р. у його дружини [PERSON] в м.Донецьку. Суд, заслухавши пояснення зацікавленої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 27.04.1976р.н., зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до свідоцтва про шлюб 14.02.2014р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Токарева» (а.с.9). Відповідно до листа ВДРАЦС по м.Слов,янська Слов,янського МРУЮ в Донецькій області, [PERSON] було відмовлено в прийнятті заяви від 10.02.2016р. щодо реєстрації народження дитини, 14.08.2015р.н. (а.с.11). Факт народження [PERSON] дитини 14.08.2015р. підтверджується, також, копіями довідки до дитячої консультації, відповідно до якої, [PERSON] народила хлопчика 14.08.2015р.; первинного патронажу до новонародженого; історії розвитку дитини; фотокартками, оригінали яких оглянути судом (а.с.25,26,27-28,29-35). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, наявність таких доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту народження дитини в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки отримання будь-яких інших доказів через не роботу відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів робить неможливим отримання офіційної інформації про народження. В той же час, суд не приймає як належні докази медичне свідоцтво про народження № 1382 від 01.12.2015р., яке видане Донецьким регіональним центром охорони материнства та дитинства, оскільки орган, який видав вказаний документ, у відповідності до чинного законодавства України не зареєстрований, а тому документ, виданий таким органом, є нікчемними на території України, тобто, не породжують жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Оскільки м.Донецьк відноситься до районів проведення антитерористичної операції, то суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту народження дитини чоловічої статі 14.08.2015р. за місцем реєстрації заявниці та вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявниці, а саме, отримати свідоцтво про народження дитини.

Outcome: approved