Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт народження у заявниці, [PERSON], [INFO], уродженки АР Крим, дитини жіночій статі, народженої [INFO] року у м. Керч, Автономної Республіки Крим, на підставі медичного свідоцтва про народження серія 35 №009003 від 12.01.2016 року, виданого ГБУЗРК «Керченський Родильний Дом», в м. Керч Автономної Республіки Крим; встановити факт того, що [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка АР Крим, та [PERSON], громадян України, уродженець Одеської області, є батьками дитини жіночої статі, народженої [INFO] року у м. Керч Автономної Республіки Крим. Заявниця на обґрунтування поданої заяви посилалась на наступне. Заявниця та [PERSON] з 02.08.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу до червня 2015 року подружжя проживало на території Автономної Республіки Крим, потім (зв'язку з окупацією частини території України) змушені переїхати до м. Одеси. На початку 2016 року [PERSON] поїхала на свята до родичів в м. Керч, де [INFO] року в Кримській республіканській установі ГБУЗРК «Керченсий Родильний Дом», народила дочку. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби м. Одесі відмовив заявнику у видачі й отриманні свідоцтва про народження Українського зразку з тих підстав, що вимоги про отримання свідоцтва про народження дитини суперечать законодавству України, з огляду на що єдиним способом вирішення вказаного питання є звернення до суду із відповідною заявою. Представник заявника надав суду клопотання, яким свої вимоги, викладені в заяві, підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту народження дитини. Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Заявниця [PERSON] та [PERSON] з 02.08.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що свідчить видане свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] Після укладення шлюбу до червня 2015 року подружжя проживало на території Автономної Республіки Крим, а в подальшому у зв'язку з окупацією цієї території України змушені переїхати до м. Одеси, де проживають за адресою: [ADDRESS] На початку 2016 року [PERSON] перебувала в окупованому Російською Федерацією місті Керч, де народила [INFO] року в Кримській республіканській установі ГБУЗРК «Керченський пологовий будинок», дочку, з якою після пологів вибула із вказаного закладу охорони здоров'я, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серія 35 №009003 від 12.01.2016 року. Заявниця звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі з метою отримання свідоцтва про народження дитини, втім, їй відмовлено з тих підстав, що вимоги про отримання свідоцтва про народження дитини суперечать законодавству України. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Правилом п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При цьому, відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дочки. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на вказане, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця, її чоловік та їх спільна народжена дочка, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини з огляду на те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Вказане надасть можливість отримати [PERSON] свідоцтво про народження її дочки відповідним державним органом виконавчої влади України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. За правилом п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. З наданих документів слідує, що заявниця та її чоловік є громадянами України. Таким чином, враховуючи наведені обставини суд вважає за можливе заяву задовольнити частково, встановивши факт народження у подружжя - [PERSON], [INFO], уродженки АР Крим, та [PERSON], [INFO], які перебувають у зареєстрованому шлюбі, дитини жіночої статі, народженої [INFO] року у м. Керч, Автономної Республіки Крим України. Втім, в частині вимог про зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі провести державну реєстрацію народження дитини суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вказане питання, по-перше, не складає предмету спору, а по-друге, в разі наявності такого, має вирішуватись за правилами іншого судочинства. Відмовляючи у задоволенні вказаної вимоги, суд також виходить з тієї обставини, що, як слідує зі змісту ст.135 СК України, рішення суду про встановлення факту є самостійною підставою для внесення відповідних записів до певного державного реєстру та видачі відповідних документів про актовий запис.

Outcome: partial