Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу від 10 лютого 2012 року квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., й зареєстрований в реєстрі № 117. За умовами якого він продав відповідачці квартиру за ціною 564 178 грн. 00 коп., що еквівалентно 70 000 доларів 00 центів США, проте в дійсності отримав лише частину кошті в сумі 56 350 грн. 00 коп., що еквівалентно 7 000 доларів 00 центів США, та підтверджується розпискою, написаною відповідачкою власноручно в день укладання договору 10 лютого 2012 року. На даний час решта коштів відповідачкою йому за квартиру не сплачена, що, вважає, є підставою згідно ч.5 ст. 203 ЦПК України визнати вказаний договір недійсним, як правочин, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.1 ст. 215 ЦПК України), й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 15 квітня 2015 року (а.с.38), позовні вимоги підтримав з тих же пвдстаа та просив їх задовольнити: визнати договір купівлі-продажу від 10 лютого 2012 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., й зареєстрований в реєстрі № 117, недійсним; за правилом ст. 216 ЦК України зобов»язати [PERSON], повернути [PERSON] квартиру [ADDRESS]; та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 56 350 (п"ятдесят шість тисяч триста п"ятдесят) грн. 00 (нуль) коп., що еквівалентно 7 000 (сім тисяч) доларів 00 (нуль) центів США, - сплачених коштів за придбання квартири. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу від 10 лютого 2012 року квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., й зареєстрований в реєстрі № 117 (а.с.6-8, 9). За умовами якого [PERSON] продав [PERSON] квартиру за ціною 564 178 грн. 00 коп., що еквівалентно 70 000 доларів 00 центів США. Так, сторони договору погодили, що ціна продажу вказаної квартири є реальною, й вказана в п. 21. цього договору сума, тобто 546 178 грн. 00 коп. продавець одержав безпосередньо від покупця грошовою готівкою під час нотаріального посвідчення цього договору (п. 2.3, 2.4), проте в дійсності продавець/позивач отримав лише частину кошті в сумі 56 350 грн. 00 коп., що еквівалентно 7 000 доларів 00 центів США, та підтверджується розпискою, написаною відповідачкою власноручно в день укладання договору 10 лютого 2012 року (а.с.6-8, 10). На даний час решта коштів відповідачкою позивачу за квартиру не сплачена, що є підставою згідно ч.5 ст. 203 ЦПК України для визнання вказаного договіру недійсним, як правочин, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.1 ст. 215 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст. 203 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст. 216 ЦК України). Зважаючи на спірні правовідносини, положення ч. 1 ст. 216 ЦК України, суд вважає за необхідне зобов»язати [PERSON], повернути [PERSON] квартиру [ADDRESS]; та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 56 350 (п"ятдесят шість тисяч триста п"ятдесят) грн. 00 (нуль) коп., що еквівалентно 7 000 (сім тисяч) доларів 00 (нуль) центів США, - сплачених коштів за придбання квартири. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп. та 243 грн. 60 коп., що вцілому складає 3 897 грн. 60 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ч.5 ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 216 ЦК України,

Outcome: approved