Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В жовтні 2015 року заявник звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вищевказаною заявою та просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька [PERSON]; встановити факт родинних відносин між заявником та [PERSON]І та встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів. В подальшому заявник надав суду уточнену заяву в якій просив суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON]І та встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилався на те, що 14.07.1994 року помер його батько [PERSON], в різних документах напимсання прізвища батька різниться: "Добрийвечір", "Добривечер", в звязку з чим неможливо встановити факт родинних відносин між заявником та померлим. Також, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька, оскільки правовстановлюючі документи мають розбіжності при написанні прізвища спадкодавця. Виходячи з вищевикладеного заявник просив суд вимоги заяви задовольнити. В судове засідання 11 квітня 2016 року сторони не зявилися, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просив суд прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів та у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення представників заявника, свідка, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши спадкову справу № 3/95 після смерті [PERSON], який помер 14.07.1994 року, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 14 липня 1994 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 250163 /а.с.10/. Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведено спадкову справу № 3/95 після смерті [PERSON], який помер 14.07.1994 року /а.с.49/. 05 січня 1995 року заявник [PERSON] звернувся із заявою до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини після смерті його батька /а.с.49 оборот/. Заявник маючи намір оформити спадкові права після смерті свого батька звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON]. 06 жовтня 2015 року приватним нотаріусом було розяснено заявнику, що неможливо встановити факт родини відносин останнього із спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про смерть спадкодавець зазначений як «Добривечир Михайло Іванович», а в свідоцтві про народження заявника батько записаний як «Добрийвечір Михайло Іванович» /а.с.11/. Так, судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявника (серії І-ФП № 228492), українською мовою батьком заявника вказано «[PERSON] /а.с.8/. Відповідно до довідки від 21.07.2015 року наданою Державним архівом Київської області, відомості про народження [PERSON] [INFO] на зберігання в архів не надходили /а.с.18/. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 28.12.1981 року наданого виконавчим комітетом Тернівської селищної ради народних депутатів, вказано, що ? частина житлового будинку № 6 по вулиці Коларова в м.Миколаєві належить [PERSON], де прізвище останнього вказано російською мовою /а.с.12/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.12.1987 року, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем ? частини спадкового майна, що складається із 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд, у м.Миколаєві по вул.Коларова, буд. 6 , після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], де прізвище останнього вказано російською мовою /а.с.16/. Згідно пояснень допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON], яка є сусідкою заявника, родина [PERSON] та [PERSON] та їх син [PERSON] проживали за адресою: [INFO], приблизно з 1970 року. Після смерті своїх батьків [PERSON] продовжив проживати у вказаному домоволодінні, жодних сумнівів щодо родинного звязку між заявником та його батьком [PERSON] ніколи не виникало. Згідно відомостей домової книги за адресою: м.Миколаїа, вул.Коларова 6, заявник був зареєстрований та проживав із [PERSON] до дня його смерті /а.с.53-58/. Суд, оглянувши матеріали справи, вислухавши сторін по справі та свідка, встановив, що на підставі аналізу вказаних документів можна дійти висновку про відповідність всіх анкетних даних заявника [PERSON] та [PERSON] за винятком написання прізвища, що можна пояснити помилкою при його перекладі. З огляду на вищевикладені обставини у їх сукупності, заява підлягає задоволенню. Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно ч.2 ст.259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Стосовно встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд зазначає наступне: З огляду на вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що відповідно до ч.6\~ст.256 ЦПК України\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, порушує право спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька, саме таку необхідність зазначено заявником, суд, вважає що заявник належним чином довів факт приналежності спадкодавцю вказаних правовстановлюючих документів.

Outcome: approved