Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Орган опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернулися до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Батьки ухиляються від обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання сина, разом з ним не проживають, не цікавляться його життям та здоров'ям, не працюють, ведуть аморальний спосіб життя. Просять позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передати дитину органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації Дніпропетровської області для подальшого влаштування у сімейні форми виховання. Позивач орган опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, надали до суду заяву з проханням справу розглядати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» № 96 (1895) від 12.12.2017 року, причину неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Третя особа П'ятихатський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки до суду не повідомили, заява про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходила. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.3/. Згідно наказу служби у справах дітей № 23/16 від 03.06.2016 року [PERSON], [INFO] взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах/а.с.6/. Відповідно до листа Апостолівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Надія» № 135 від 12.09.2017 року [PERSON], [INFO] перебуває у вказаному закладі, батько дитини [PERSON] жодного разу дитину не відвідував, мати [PERSON] відвідала сина один раз/а.с.19/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування П'ятихатської райдержадміністрації останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]/а.с.20/. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], батьківських обов'язків не виконують, не піклуються про фізичний та духовний розвиток сина, матеріально не утримують, умов для виховання сина не створють, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно їх малолітнього сина. Згідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON], матеріальну допомогу на утримання сина не надають, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному об'ємі. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки малолітній [PERSON], [INFO] залишився без батьківського піклування, для подальшого влаштування його слід передати органу опіки та піклування П'ятихатської РДА. Оскільки позивач за подання позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, то з відповідачів на користь спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3200 грн. Суд роз'яснює відповідачам у справі, що відповідно до ст. 169 СК України "Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом".

Outcome: approved