Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

В березні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 квітня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №44. В шлюбі народилися троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживали однією сім'єю до грудня 2016 року, зараз проживають окремо. Між ними постійно виникали сварки та скандали через зловживання відповідачем спиртними напоями, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», дітей залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Суду пояснила, що сторони не підтримують подружніх відносин з грудня 2016 року. До розірвання шлюбу привели сварки та скандали через появу відповідача вдома в нетверезому стані та спричинення їй побоїв.Дітей залишити проживати з нею. Стягнути з відповідача понесені нею витрати. Прізвище залишити їй "[PERSON]". Відповідач [PERSON] позов визнає, миритися не бажає, суду пояснив, що визнає що він себе не правильно по відношенню до дружини.Згідний на відшкодування витрат позивачці. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04 квітня 2006 року, який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №44, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося, між сторонами часто виникали сварки та скандали через зловживання відповідачем спиртними напоями та спричинення позивачці побоїв. Сторони проживають окремо з грудня 2016 року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.Сторони настоюють на розлученні. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved