Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач 07.07.2016 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області про позбавлення батьківських прав , в якій просив суд задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що громадянка України , [PERSON],[INFO] , має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно акту «Про дитину , покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про покинуту чи знайдену дитину» від 05.06.2013 року , [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] , були покинуті у територіальному медичному об'єднанні м.Кіровська Луганської області. На підставі рішень виконкому Кіровської міської ради від 25.06.2013 року за № 352 та №353 , було вирішено звернутися до Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації про виділення путівок до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення для малолітніх [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Слов'яносербської районної державної адміністрації від 31.07.2013 року за №337 та №338, дітям було надано статус позбавлених батьківського піклування. 02.08.2013 року діти були влаштовані до Луганського обласного будинку дитини №2. У зв'язку з бойовими діями у м.Луганську ,26.07.2014 року будинок діти були евакуйовані . 28.07.2014 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були влаштовані у КЗОЗ Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» м.Харкова. У зв'язку з відкриттям Луганського обласного будинку дитини №2 на підконтрольній Українській владі території , в м.Сєвєродонецьк , 08 червня 2016 року , діти були повернуті . Згідно довідок , наданих адміністрацією КЗОЗ Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» м.Харкова з моменту влаштування -28.07.2014 року по 08.06.2016 року , дітей ні мати та ніхто з близьких родичів не відвідували та не цікавились ними. Також з моменту перебування у Луганському обласному будинку дитини №2 м. Сєвєродонецька з 08.06.2016 року по теперішній час дітей ніхто не провідував , долею не цікавився. Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради надав висновок від 23.06.2016 року №57 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] . Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Луганського обласного будинку дитини №2 , проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки. Третя особа в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області , проти заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК У відповідності зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такому спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Судом встановлено, що громадянка України ,[PERSON],[INFO] , має малолітніх дітей:[PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] (а.с.5-6) . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України(а.с.10-11). Згідно «Акту про дитину , покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про покинуту чи знайдену дитину» від 05.06.2013 року , [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] , були покинуті у територіальному медичному об'єднанні м.Кіровська Луганської області(а.с.8-9). На підставі рішень виконкому Кіровської міської ради від 25.06.2013 року за № 352 та №353 , було вирішено звернутися до Департаменту охорони здоров'я Луганської обласної державної адміністрації про виділення путівок до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення для малолітніх [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO](а.с.12-13) Розпорядженням голови Слов'яносербської районної державної адміністрації від 31.07.2013 року за №337 та №338, дітям було надано статус позбавлених батьківського піклування(а.с.14-15). 02.08.2013 року діти були влаштовані до Луганського обласного будинку дитини №2 (а.с.16-17). У зв'язку з бойовими діями у м.Луганську ,26.07.2014 року будинок діти були евакуйовані . 28.07.2014 року малолітні [PERSON] та [PERSON] були влаштовані у КЗОЗ Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» м.Харкова(а.с.18-19). У зв'язку з відкриттям Луганського обласного будинку дитини №2 на підконтрольній Українській владі території , в м.Сєвєродонецьк , 08 червня 2016 року , діти були повернуті(а.с.20-21) . Згідно довідок , наданих адміністрацією КЗОЗ Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений Гай» м.Харкова з моменту влаштування -28.07.2014 року по 08.06.2016 року , дітей ні мати та ніхто з близьких родичів не відвідували та не цікавились ними(а.с.22-23). З моменту перебування у Луганському обласному будинку дитини №2 м. Сєвєродонецька з 08.06.2016 року по теперішній час дітей також ніхто не провідував, долею не цікавився(а.с.27). Відповідно до Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно з ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 23.06.2016 року доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] до її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], оскільки вона повністю само ухилилася від виконання батьківських обов'язків , не бажає займатися вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей , покинула їх (а.с.24) . Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 23.06.2016 року , оскільки він є обґрунтованими та прийнятими після ретельного дослідження всіх обставин справи. Таким чином , оцінивши докази по справі, суд приходить висновку ,що відповідач повністю відсторонилася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей , тривалий час не утримує їх , не виховує та не цікавиться життям , здоров'ям та розвитком дітей , фактично усунулася від дітей , у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити щодо стягнення з відповідачки на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] ,[INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума на кожну дитини відповідного віку щомісяця, шляхом перерахування на особисті рахунки дітей , відкритих в Ощадному банку України. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави. При поданні позову позивача звільнено від сплати судового збору у сумі 551,20 гривень , а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави .

Outcome: approved