Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Заявник [PERSON] , треття особа: Слобідська громада Подільського (Кодимського) району Одеської області звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , жителька [ADDRESS]. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, в якому заповіла все своє майно мені - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в рівних долях. Спадщиною, що залишилася після смерті матері є земельна ділянка у розмірі 3,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Слобідської громади у [ADDRESS]. В паспорті громадянина України прізвище заявника - « [PERSON] », а у заповіті від 09.11.2015 року, що був посвідчений у Тимківській сільській раді Кодимського району Одеської області та зареєстрований у реєстрі за № 19, заявник як спадкоємець за заповітом, значиться як « [PERSON] ». На протязі перших шести місяців, з дня відкриття спадщини, не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зараз має намір вирішувати питання з прийняттям спадщини. Однак із-за вищевказаних розбіжностей у прізвищі не може цього зробити. Внести зміни в правовстановлюючі документи в позасудовому порядку не можливо. Враховуючи вищевикладене, заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник надав до суду у заяву про розгляд справи без участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , жителька [ADDRESS]. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, в якому заповіла все своє майно [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в рівних долях. Спадщиною, що залишилася після смерті матері є земельна ділянка у розмірі 3,63 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розміщена на території Слобідської громади у [ADDRESS]. В паспорті громадянина України прізвище заявника - « [PERSON] », а у заповіті від 09.11.2015 року, що був посвідчений у Тимківській сільській раді Кодимського району Одеської області та зареєстрований у реєстрі за № 19, заявник як спадкоємець за заповітом, значиться як « [PERSON] ». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заповіту, який необхідний заявнику для прийняття спадщини. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заповіту. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності заповіту, що був складений [PERSON] , жителькою [ADDRESS], яка померла [INFO] , що був посвідчений 09.11.2015 року у Тимківській сільській раді Кодимського району Одеської області та зареєстрований у реєстрі № 19, в якому вона заповіла 1/2 частину спадкового майна [PERSON] - [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved