Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся позивач [PERSON] Акціонерне Товариство «[PERSON] РОЗВИТКУ» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 11 жовтня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] РОЗВИТКУ та [PERSON] укладено Кредитний договір № IКАРNАІG.61651.001 (надалі - Кредитний договір). Відповідно п.п 1.1-1.10,2.4 кредитного договору [PERSON] надає відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти на умовах, визначених договором: кредит надається в сумі 323460,00грн. Термін користування кредитом до 10 жовтня 2019 року, з процентною ставкою за користування кредитом 15,5% річних. Відповідач зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п.2.5 кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 11.10.2012 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №РХ029031.61655.002 та №РХ029031.8831.005. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і станом на 23 квітня 2015 року має загальну заборгованість у розмірі 311887,12грн., а саме: -поточна заборгованість по тілу кредиту 244194,01грн.; -прострочена заборгованість по тілу кредиту 26540,33грн.; -поточна заборгованість за процентами 3067,40грн.; -прострочена заборгованість за процентами 32263,10грн.; -заборгованість по комісії 5822,28грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] РОЗВИТКУ заборгованість за кредитним договором № IКАРNАІG.61651.001 від 11.10.2012 року в розмірі 311887,12грн. Відповідно до ч.9\~статті 110 ЦПК України позови\~до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідачів є: [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних [PERSON] та Кіровському районним судам м. Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачів відповідно до ч. 9\~статті 74 ЦПК України\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідачів опубліковано в газеті "Урядовий Кур'єр" від 06.08.2015 року № 142. Однак, відповідачі в судове засідання не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, заперечень проти вимог позивача не висунули. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 11 жовтня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством [PERSON] РОЗВИТКУ та [PERSON] укладено Кредитний договір № IКАРNАІG.61651.001 (надалі - Кредитний договір). Відповідно п.п 1.1-1.10,2.4 кредитного договору [PERSON] надає відповідачу [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності грошові кошти на умовах, визначених договором: кредит надається в сумі 323460,00грн. Термін користування кредитом до 10 жовтня 2019 року, з процентною ставкою за користування кредитом 15,5% річних. Відповідач зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості у розмірі встановленого графіком погашення, зазначеного в п.2.5 кредитного договору (а.с.9-11). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 11.10.2012 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки №РХ029031.61655.002 та №РХ029031.8831.005 (а.с.14, 16). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № IКАРNАІG.61651.001 від 11.10.2012р. станом на 23 квітня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 311887,12 гривень (а.с.3-8), а саме: -поточна заборгованість по тілу кредиту 244194,01грн.; -прострочена заборгованість по тілу кредиту 26540,33грн.; -поточна заборгованість за процентами 3067,40грн.; -прострочена заборгованість за процентами 32263,10грн.; -заборгованість по комісії 5822,28грн. За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із\~статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статтей\~526,\~527,\~530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В\~статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це передбачено статтею 1049 ЦК України. Згідно зі ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Частина 3 статті 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3118,87 гривень. Також відповідно до п. 6 ч. 3 статті 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів. Але у суду відсутні документи, які підтверджують оплату вказаних судових витрат, тому стягнути з відповідачів суму судових витрат понесених позивачем у звязку з друкуванням оголошення немає можливості.

Outcome: approved