Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходяться діти. Позовні вимоги мотивовані тим, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 06.05.2016 року як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, перебувають неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Підставою для проведення профілактичної роботи з родиною було звернення їхньої баби, [PERSON] , щодо неналежного виконання матір`ю дітей своїх батьківських обов`язків. Мати дітей , [PERSON] вже тривалий час проживає окремо від дітей , відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Діти мешкають зі своєю бабусею [PERSON] . За тривалий період перебування дітей на обліку позитивних змін у ставленні [PERSON] не відбулося. Мати дітей не займається їх вихованням та утриманням, не вирішує питання , пов`язані з медичним обслуговуванням синів, вона веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби. Спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради поводилися численні бесіди с [PERSON] щодо необхідності зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дітей була ознайомлена з нормами чинного законодавства та наслідками нехтування своїми обов`язками. На адресу відділу надходила інформація з навчальних закладів , де навчаються діти, відповідно якої мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, успіхами дітей не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Неодноразово відділом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було направлено інформацію до Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Відповідач [PERSON] нехтує своїми обов`язками по вихованню , розвитку та утриманню дитини, у зв`язку з чим Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] . Крім того , Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 889,50 грн. щомісячно, з індексацією , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 1109,00 грн. щомісячно, з індексацією , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 05.06.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено справу до відкритого судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити в повному обсязі на підставі висновку до доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Відповідач в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської відповідач зареєстрована за адресою зазначеною в позові , куди надсилались судові повістки, але поштовий конверт повернувся на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 06.05.2016 року як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах, перебувають неповнолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Підставою для проведення профілактичної роботи з родиною було звернення їхньої баби, [PERSON] , щодо неналежного виконання матір`ю дітей [PERSON] - відповідачем по справі своїх батьківських обов`язків. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, матір`ю зазначено - [PERSON] батьком [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, матір`ю зазначено - [PERSON] батьком [PERSON] . Відповідно до відповіді Хортицького районного у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області від 24.03.2018 р., копія якої знаходиться в матеріалах справи, актові записи про народження обох дітей складено Хортицьким районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] - матір`ю , батьком - [PERSON] , підставою про запис відомостей про батька є вказівка матері (на підставі ч.1 ст.135 СК України), батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] - матір`ю , батьком [PERSON] , підставою про запис відомостей про батька є вказівка матері(на підставі ч.1 ст.135 СК України). Діти мешкають зі своєю бабою [PERSON] , за адресою : [ADDRESS] . За тривалий період перебування дітей на обліку позитивних змін у ставленні [PERSON] не відбулося. Мати дітей - [PERSON] - відповідач по справі не займається вихованням та утриманням дітей, не вирішує питання , пов`язані з медичним обслуговуванням синів, вона веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби. Спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради поводилися численні бесіди с [PERSON] щодо необхідності зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дітей була ознайомлена з нормами чинного законодавства та наслідками нехтування своїми обов`язками. На адресу відділу надходила інформація з навчальних закладів де навчаються діти, копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідно якої мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, успіхами дітей не цікавиться, батьківські збори не відвідує, здебільшого вихованням та матеріальним забезпеченням дітей займається бабуся - [PERSON] . Неодноразово відділом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було направлено інформацію до Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП. Відповідно до Актів обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] , копії яких знаходяться в матеріалах справи, складених спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, створені задовільні умови для виховання , розвитку та проживання дітей , діти мають спальне місце, одяг, взуття, особисті речі. Згідно характеристики [PERSON] , учня ЗЗОШ № 91, копія якої знаходиться в матеріалах справи (арк.спр. №30), мати дитини [PERSON] вихованням сина не займається, не цікавиться його шкільним життям , батьківські збори не відвідувала. Усю відповідальність за виховання, навчання і матеріальне забезпечення взяла на себе бабуся хлопчика - [PERSON] . Згідно інформації ДНЗ (ясла-садок) №240 «Іволга», надісланої до відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради стосовно виконання батьківських обов`язків матір`ю , [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , копія якої знаходиться в матеріалах справи (арк..спр. №32), з січня 2020 року , мати [PERSON] у дошкільному закладі не з`являється, успіхами дитини не цікавиться. До дошкільного закладу дитину приводять та забирають бабуся та дідусь. Приймають участь в житі дитини, відвідують дитячі свята, з вихователями спілкуються на належному рівні. У дитини достатньо одягу згідно пори року, одяг в належному стані. Хлопчик завжди чистий та доглянутий. До закладу його приводять та забирають вчасно. За харчування дитині в дошкільному закладі сплачує бабуся. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, за зверненнями [PERSON] до служби(управління) у справах дітей щодо неналежного виконання матір`ю дітей своїх батьківських обов`язків неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 06.05.2016 року як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Мати дітей - [PERSON] , не займається їх вихованням та утриманням, не вирішує питання , пов`язані з медичним обслуговуванням синів, вона веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби. З [PERSON] поводилися численні бесіди щодо необхідності зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків. Мати дітей була ознайомлена з нормами чинного законодавства та наслідками нехтування своїми обов`язками. У зв`язку з тим , що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків до її неповнолітніх дітей її доцільно позбавити батьківських прав. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач - [PERSON] , яка є матір`ю дітей - [PERSON] та [PERSON] , їх вихованням та утриманням не займається, не вирішує питання, пов`язані з медичним обслуговуванням синів, вона веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби. [PERSON] проживає окремо з якимось чоловіком. Діти дочки - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з нею та її чоловіком. Вона або чоловік відводять та забирають молодшу дитину з садочку. Вона , як бабуся опікується вихованням дітей, інтересується успіхами в школі, сплачує там фонди. Ій відомо про те, що органом опіки та піклування подано позов щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно обох дітей. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] , є дочкою його дружини , яка є матір`ю дітей - [PERSON] та [PERSON] . Вихованням та утриманням дітей [PERSON] не займається, зловживає алкогольними напоями. Діти [PERSON] та [PERSON] разом з ним та дружиною. Він або дружина відводять та забирають молодшу дитину з садочку. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , від 18.05.2020 року № 21.01/01-22-447, органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , однак не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не вирішує питання , пов`язані з медичним обслуговуванням синів, вона веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби, не цікавиться їх життям, розвитком і вихованням. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також сама дитина , яка досягла чотирнадцяти років та другі особи. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни її свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дітей, оскільки заходів для забезпечення належних умов їх розвитку та виховання не приймає, з дітьми не проживає, не спілкується, їх навчанням не цікавиться, матеріально не забезпечує, веде аморальний спосіб життя, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби, що на думку суду, є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2,3 ст.166СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено , що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено , що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вимог ст.184 СК України, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти , у твердій грошовій сумі з індексацією , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття підлягають частковому задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд відповідно до ст.182СК України враховує вік дітей , що вони матеріально не забезпечені, а також стан здоров`я і матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною, офіційно не працевлаштована , кошти, які отримує від управління соціального захисту населення на утримання синів , використовує на власні потреби, є здоровою, інших утриманців не має, у зв`язку з чим, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 889,50 грн. щомісячно до його повноліття, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі розмірі 1109,00 грн. щомісячно до його повноліття. Згідно з ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач на підставі закону звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави за подання позовних вимог про позбавлення батьківських прав , як вимог немайнового характеру судовий збір в розмірі 840,80 грн. та за подання позовних вимог про стягнення аліментів, як вимог майнового характеру в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial