Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У серпні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Менської міської ради Чернігівської області про визнання за кожним з них права власності на Ѕ частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що спірний будинок, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , а членами двору [PERSON] , [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , яка належала їй за життя як члену колгоспного двору. Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] були її діти [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину після померлої матері, проте юридично не оформили. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , належну їй, як члену колишнього колгоспного двору та на 1/6 частку, яку вона фактично успадкувала після смерті матері [PERSON] , проте юридично не оформила. Спадкоємцем другої черги за законом після померлої [PERSON] була її рідна сестра [PERSON] , яка в силу ст.1268 ЦК України прийняла спадщину після померлої [PERSON] , проте юридично її не оформила. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] (1/3 частка належала їй як члену колгоспного двору, а 2/3 частки успадковані після померлої [INFO] матері [PERSON] та померлої [INFO] рідної сестри [PERSON] ). За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Позивачі, як спадкоємці за заповітом, звернулися до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 13 вересня 2021 року, У зв`язку з участю судді у підготовці суддів місцевих загальних судів, проведеною Національною школою суддів України, підготовче засідання у даній справі відкладено на 24 вересня 2021 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 жовтня 2021 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги №10 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , яка виписана у зв`язку зі смертю [INFO] , членами двору [PERSON] , виписана у зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] , виписана у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с.43). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав на праві власності у рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожній. [INFO] в с. Киселівка Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 квітня 1998 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] були її доньки - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження, копією свідоцтва про одруження [PERSON] (а.с.10, 12, 90). Згідно з довідкою №110/5 від 01 липня 2021 року, виданою Киселівським старостинським округом Менської міської ради Чернігівської області, [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , виписана 13 квітня 1998 року у зв`язку зі смертю. Разом з [PERSON] на день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали її доньки [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] , останнім у користування перейшли речі померлої (а.с.44, 45). Згідно з повідомленням №4582/01-17 від 06 вересня 2021 року Державного нотаріального архіву Чернігівської області та інформаційної довідки із спадкового реєстру №566277328 від 06 вересня 2021 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 113, 116). Отже, [PERSON] та [PERSON] в силу положень статей 548, 549 ЦК УРСР фактично прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] , проте юридично її не оформили. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/6 частці у спірному будинку кожна, у зв`язку з чим їх частки з урахуванням успадкованих кожною часток після смерті [PERSON] у спірному будинку збільшились до 1/2. [INFO] в с. Киселівка Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 листопада 2007 року (а.с.11). Після\~смерті [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно, в тому числі і на 1/2 частку у житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] . Спадкоємцем другої черги за законом після померлої [PERSON] була її рідна сестра [PERSON] , що документально підтверджується матеріалами справи. Згідно з довідкою №180 від 31 січня 2008 року, виданою Киселівською сільською радою Менського району Чернігівської області, [PERSON] з 1977 року по 11 листопада 2007 року була зареєстрована та проживала [ADDRESS] . Разом з [PERSON] на день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована та проживала її сестра [PERSON] (а.с.77). Згідно з довідкою №111/5 від 01 липня 2021 року [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] , доглядала за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли речі померлої (а.с.45). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №136/2008, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємиця за законом другої черги після померлої сестри [PERSON] , звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.64-80). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2008 року (а.с.14). Після\~смерті [PERSON] \~відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, та на частки, які вона успадкувала після смерті матері [PERSON] та сестри [PERSON] . Із заповіту, посвідченого 18 січня 2008 року секретарем Киселівської сільської ради Губенко Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за №36, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла в рівних долях [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Спадкодавець [PERSON] на день смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Киселівського старостинського округу №112/5 (а.с.46). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №655/2008, заведеної за заявами [PERSON] та [PERSON] , останні, як спадкоємці за заповітом, звернулися до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.81, 82). 12 грудня 2008 року нотаріусом були видані [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на Ѕ частку у спадщині за заповітом кожному, а саме на земельні ділянки та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП «Світанок» с. Киселівка Менського району Чернігівської області (а.с.109-112). Разом з цим, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (а.с.47). Згідно з повідомленням №163 від 07 травня 2021 року, наданого ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Житловий будинок має 100% готовності (а.с.21). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, погреба Б-1, сараю В-1 (збудовані в 1950 році), воріт №1, огорожі №2. Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.22-26). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського міського бюро технічної інвентаризації» 09 травня 2021 року, вартість житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , складає 20628 грн. (а.с.27-42). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Відповідно до положень ст.530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] по 1/6 частці у спірному будинку кожна, у зв`язку з чим їх частки з урахуванням успадкованих кожним часток після смерті [PERSON] у спірному будинку збільшились до 1/2. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку у спірному будинку, яку за життя успадкувала її сестра [PERSON] . Враховуючи те, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту прав позивачів [PERSON] та [PERSON] та визнання за кожним з них права власності на Ѕ частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved