Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23.03.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії із встановленням ліміту на платіжну картку в сумі 30 000 грн. із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією, а відповідач отримала кредитну картку з ПІН-кодом до картки та прийняла на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 11.08.2014 року [PERSON] заборгувала 3 440 грн. тіла кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно позовної заяви просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача [PERSON] не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 23.03.2011 року між позивачем ПАТ "Дельта Банк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 007-01518-230311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії із встановленням ліміту на платіжну картку на загальну суму 30 000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000 грн., а відповідач отримала кредитну картку з ПІН-кодом до картки та прийняла на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку (а.с. 3 - 6). Проте станом на 11.08.2014 року відповідач не виконала свої зобов'язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач заборгувала позивачу 3 440 грн., що є тілом кредиту (а.с. 9). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Тому вимога позивача про стягнення боргу з відповідача [PERSON], який вказаний ним в сумі 3 440 грн., підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved