Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що разом зі своїм сином, [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] у рівних долях. У свідоцтві про право власності прізвище позивача зазначено як «[PERSON]», проте дане прізвище було змінено на «Тихонюк» 03.02.1998 року. У 2008 році відповідач - [PERSON], громадянин Ірану, який є знайомою особою позивача, попросив зареєструвати його у квартирі, щоб мати можливість офіційно працевлаштуватись в Україні. Проте, у 2009 році відповідач вирішив повернутися на батьківщину, при цьому з реєстраційного обліку у квартирі не знявся. З того часу Відповідач у квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не сплачує, залишив квартиру добровільно, вселитися не намагався. На цей час в квартирі зареєстровані позивач, відповідач та син позивача [PERSON] разом з дружиною та сином. Відповідач не проживає за вищевказаною адресою вже більше, ніж п'ять років. Про що майстром технічної дільниці [NUMBER] [PERSON] складено акт від 11.08.2017 року, підписаний мешканцями квартир [NUMBER], [NUMBER] та майстром технічної дільниці №3 [PERSON] складено акт від 29.09.2017 року, підписаний мешканцями квартир [NUMBER], [NUMBER]. У свою чергу реєстрація відповідача в квартирі створює позивачу та іншому співвласнику, сину позивача, перешкоди, так як нарахування комунальних послуг здійснюється у відповідності до зареєстрованих осіб у квартирі. З огляду на постійно зростаючі тарифи на житлово-комунальні послуги, це впливає на витрати і на бюджет родини. Крім того, у разі відчуження даної квартири, позивач як продавець майна зобов'язана буде повідомляти покупців про відповідний факт, що може спровокувати відмову потенційних покупців від придбання майна, обмеженого правами третіх осіб. Отже, реєстрація місця проживання Відповідача у вищевказаній квартирі, перешкоджає власникам реалізувати в повному обсязі право власності на квартиру, чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні даним майном. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Позивач та третя особа в судове засідання не з"явились, про розгляд справи судом повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] судом повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті Деснянського районного суду м. Києва та за адресою зазначеною у позовній заяві, однак, в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Оскільки відповідач від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності у судове засідання не з"явився, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів., зважаючи на те, що представник позивача не заперечувала проти винесення заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи убачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить позивачу та члену її сім'ї: сину [PERSON] в рівних долях, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1998 року. Відповідач на даний момент зареєстрований у квартирі [ADDRESS] У відповідності до ст. 191 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як з'ясовано судом, відповідач у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири, внаслідок чого у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. На підтвердження того, що відповідач не проживає позивач надала акти від 11 серпня 2017 року та 29 вересня 2017 року, які складені мешканцями будинку [ADDRESS] та засвідчені працівниками ЖЕД -313, відповідно до яких вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] на протязі п'яти років. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає протягом п'яти років, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved