Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд із указаним позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку та житловий будинок. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла її батько [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після його смерті за заповітом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, направивши до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач\~ Ожидівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, а позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Третя особа\~- Головне управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області 22.07.2015 року, батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . Із наявної в матеріалах справи копії заповіту, посвідченого 05 грудня 2003 року секретарем Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Судом встановлено, що спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , складається із житлового будинку по [ADDRESS] ,\~що підтверджуєтьсядовідкою № 369 від 01.06.2020 року, виданої Ожидівською сільською радою Буського району Львівської області. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Львівським ОКП «БТІ та ЕО» від 02.07.2020 вбачається, що такий складений на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Крім того спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належали дві земельні ділянки, зокрема: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,1439 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4612 га, що знаходяться на території Ожидівської сільської ради Буського району Львівської області. Вищевказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи копією державного акту про право власності на землю. Як убачається із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори №706/01-16 від 29.09.2020 року, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права. Нормою статті 316 цього Кодексу визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ч. 1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок та земельні ділянки належали на праві приватної власності спадкодавцеві [PERSON] на підставі правовстановлюючих документів на вказане майно, оригінали яких були втрачені позивачем, а позивачка є спадкоємцем та користувачем вищевказаного спадкового майна за заповітом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №97 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що позови громадян, пов`язані з розпаюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на спірний житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ураховуючи наведене та

Outcome: approved