Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання укладеним договору і його часткового невиконання та стягнення наданого авансу із-за невиконання прийнятих зобов'язань. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити в повному обсязі Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] з метою врегулювання спору із колишньою дружиною [PERSON] вирішив продати домоволодіння за яким зареєстрований: [ADDRESS] та відповідно розділити земельну ділянку по спірному домоволодінню і присвоїти адресу. З метою скорішого вирішення зазначеної мети та по рекомендації колишньої дружини [PERSON] та її знайомої ріелтора [PERSON], [PERSON] 01.10.2013 року уклав усний договір із відповідачем [PERSON] та [PERSON] про надання ними, на протязі півтора місяця, послуг, по продажу спірного домоволодіння, розподілу земельної ділянки та присвоєння юридичної адреси. В зв'язку з чим відповідач [PERSON] та [PERSON] отримали від позивача аванс в розмірі 7700грн., про що [PERSON] 01.10.2013 року написав розписку. Співвідповідач [PERSON] не писала розписки, так як на момент отримання авансу у неї був відсутній паспорт. Із суми авансу 7700грн. співвідповідачка [PERSON] отримала 5600грн., а відповідач [PERSON] відповідно 2100грн. Також відповідач [PERSON] та співвідповідачка [PERSON], після отримання авансу та для виконання прийнятих зобов'язань отримали від пощивача копії документів - паспорту, коду, права власності на спірне домоволодіння та інші.. Проте прийняті на себе зобов'язання відповідачі не виконали в зв'язку з чим виникла необхідність у витребуванні від них раніше отриманого авансу в розмірі 7700грн. В 2014 році [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. кривого Рогу із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним, визнання договору невиконаним, про стягнення боргу та моральної шкоди, 25 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу постановлено рішення, яким частково задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнено на його користь з [PERSON] борг у сумі 2100 гривень. ( а.с.8) Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір про підряду відповідно до ст. 837 ЦК України. Так, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договору підряду він не містить спеціального регулювання форми договору, відповідно до аналізу глави 61 ЦК України цей договір може бути укладений у простій письмовій формі, а саме у формі розписки (а.с.41). Предметом розгляду справи є договір підряду який є чинними та відповідає нормам цивільного кодексу, належним доказом є надана до суду розписка. Вказаний договір укладений 01.10.2013 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] не оспорюється сторонами що його уклали, і тому відсутні правові підстави для визнання його укладеним та невиконаним. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування моральної шкоди, позивач зазначив, що протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягала в тому, що позивач відчував моральні страждання, оскільки пережив сильний стрес, були порушені його нормальні життєві зв'язки. Укладеним 01.10.2013 року між сторонами договором в формі розписки, не передбачено відшкодування моральної шкоди, правовідносини між сторонами випливають з укладеного між ними договору. Таким чином, моральна шкода відшкодуванню не підлягає. Вказані обставини було встановлено рішенням від 25 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу між тими ж сторонами та повторному доведенню не підлягають. Таким чином, оскільки рішенням від 25 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу встановлено ,що договір укладено лише з [PERSON] і вона отримала кошти, суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають вимоги позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] залишок отриманого авансу в сумі - 5600 гривень, інші вимоги позову задоволенню не підлягають, так як не знайшли свого доказового підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного, ст. 610,626,627, 837, 843 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial