Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] і просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором «Кредитування комерційного автотранспорту» № 39/КА/2007-980 від 10.08.2007 року, звернути стягнення на предмет застави - вантажний сідловий тягач - Е марки Renault, модель Magnum 470, рік випуску 1999, колір білий, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіп тентовий марки Trailor, рік випуску1999, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], що належать [PERSON], шляхом продажу вказаних транспортних засобів позивачем, та стягнути з відповідача судові витрати по справі, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] 10.08.2007 року було укладено кредитний договір, який належним чином відповідач не виконує, а зазначені транспортні засобі являються предметом застави за зазначеним кредитним договором. Представник позивача Задельська Я.В. надала заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Треті особи до суду не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 10.08.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір «Кредитування комерційного автотранспорту» № 39/КА/2007-980 у розмірі 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень, 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.08.2012 року. В якості забезпечення вищезазначеного кредитного договору, між сторонами 10.08.2007 року був укладений договорі застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач в якості забезпечення виконання умов за зазначеним кредитним договором надав у заставу позивачу вантажний сідловий тягач - Е марки Renault, модель Magnum 470, рік випуску 1999, колір білий, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у порушення умов кредитного договору не своєчасно та не в повному обсязі виконує свої зобов'язання щодо погашення кредиту, та як вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 11.10.2013 року заборгованість за кредитним договором №39/КА/2007-980 від 10.08.2007 року становить 275917,56 гривень, в тому числі: 147929,14 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 75587,10 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 30401,32 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту; 22000,00 гривень - штраф за порушення виконання умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Як вбачається зі змісту ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 589 ЦК України, ст.ст. 19, 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої позовні вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, також заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Судом встановлено, що [PERSON] належить вантажний сідловий тягач - Е марки Renault, модель Magnum 470, рік випуску 1999, колір білий, кузов [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 03.07.2007 року та довідкою центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Болградського та Ренійського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 23.01.2014 року за № 38. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Як вбачається зі змісту ст. 26 цього ж Закону звернення стягнення на предмет обтяження може бути шляхом продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відмовляючи позивачу у позові в частині звернення стягнення на предмет застави - напівпричіп тентовий марки Trailor, рік випуску1999, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], суд виходить з того, що позивачем на наданий до суду договір застави зазначеного транспортного засобу, та відповідно до довідки центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Болградського та Ренійського районів УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 23.01.2014 року за № 38, напівпричіп тентовий марки Trailor, рік випуску1999, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER] знято з обліку 18.11.2011 року. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір не виконувався належним чином, що призвело до утворення зазначеної вище заборгованості за кредитом перед позивачем, яку відповідач в добровільному порядку не виплачує, тому суд в рахунок погашення кредитної заборгованості звертає стягнення на предмет застави, оскільки не неодноразові досудові вимоги відповідач ніяких зобов'язань за кредитним договором не виконує. Відповідно до ст. 88 ЦПК суд також стягує з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2759,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial