Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

\\~ \\~ \\~ \\~згідно вимог позовної заяви позивач просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначити його участь згідно висновку органу опіки та піклування, вимоги якого відповідач не виконує. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач перешкоджає йому зустрічатись з їх спільною дитиною [PERSON] [INFO] . У поданій\\~до суду\\~заяві позивач\\~просить справу\\~слухати у\\~його відсутність,\\~позов підтримує\\~повністю.\\~Представник третьої\\~особи не\\~заперечує проти\\~задоволення позову,\\~свій висновок\\~підтримує.\\~Відповідач в\\~судове засідання\\~не з"явилася\\~з невідомої\\~суду причини,\\~хоча про\\~місце,\\~дату та\\~час його\\~проведення повідомлялася\\~заздалегідь та\\~належним чином,\\~про причини\\~неявки суд\\~не повідомила.\\~Така сукупність\\~обставин,\\~на думку\\~суду,\\~не є\\~перешкодою для\\~розгляду справи\\~у відсутність\\~сторін,\\~оскільки в\\~матеріалах справи\\~достатньо доказів\\~про їх\\~правовідносини і\\~немає необхідності\\~заслуховувати їх\\~особисті пояснення\\~з приводу\\~спору.\\~За таких\\~умов суд\\~вважає за\\~можливе ухвалити\\~заочне рішення\\~на підставі\\~наявних у\\~справі доказів,\\~при цьому\\~позивач не\\~заперечує проти\\~такого вирішення\\~спору. В зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, суд у відповідності з ч.2 ст.197\\~ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши справу в межах заявленного позову на підставі представлених доказів, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60\\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як підтверджується\\~відповідними свідоцтвами,\\~сторони перебували\\~у зареєстрованому\\~шлюбі з\\~09\\~лютого 2008\\~року по\\~16\\~липня 2013\\~року,\\~від якого\\~мають неповнолітню\\~доньку [PERSON] \\~ [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір"ю. У сторін виникають конфлікти з приводу заперечень з боку відповідача щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст.9 цієї Конвенції визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналогічні принципи містяться і у вітчизняному законодавстві. Згідно із ст.11\\~Закону України\\~«Про охорону\\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 цього Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. За змістом ст.141\\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Згідно із вимогами ст.150\\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини (ст.155 СК України). У відповідності до ст.153\\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Положеннями ст.ст.157-159\\~СК України передбачено, що всі питання виховання дітей вирішуються батьками спільно, а у випадках відсутності такої обопільної згоди та окремого проживання батьків, способи участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними того з батьків, хто проживає окремо від дітей, визначаються за його заявою органом опіки і піклування. Положеннями ч.1 ст.159\\~СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина , чинить перешкоди дому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування , другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. За результатом розгляду такої справи, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини ( періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо ), місце та час їхнього спілкування. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до органу опіки і піклування із заявою щодо участі у вихованні малолітньої дитини. Згідно розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації № 368 від 29 серпня 2014 року, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, був визначений спосіб участі батька у вихованні дитини, який він просить затвердити судом. За визначенням п.п.1, 2 ст.19\\~СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч.2 ст.170 цього Кодексу. За таких обставин, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, ставлення матері до цього питання, враховуючи положень ч.2 ст.159 СК України, зокрема, вік дитини, стан її здоров`я, а також взаємовідносини між батьками дитини, її фізичну та розумову незрілість, та пов`язані з цим питання щодо необхідності дотримання побутового та щоденного режиму, з метою забезпечення прав та найкращих інтересів дитини, суд погоджується з визначеним органами опіки та піклування графіком спілкування батька з дитиною, як таким, що відповідатиме інтересам дитини, зі змінами щодо попередньої домовленості з матір"ю дитини відносно проведення з батьком українських державних свят, якщо це є вихідними днями. При цьому сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування батька з дитиною, зокрема, шляхом укладення згідно із положеннями ст.157\\~СК України відповідного договору. Суд прийшов до висновку, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню дитини та здійснення його права на особисте спілкування з ним, дотримання розумного балансу\\~на участь\\~у вихованні\\~дитини батьком\\~та іншими\\~членами сім`ї,\\~яким надано\\~таке правонеобхідно позов задовольнити та усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною. Незабезпечення цього при вирішенні спору може порушити принцип максимально можливого урахуванням інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини, оскільки суд виходить виключно з інтересів дитини, а не бажань обох батьків. Спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім"ї. Судовий порядок захисту прав батьків, що проживають окремо від дитини, слугує надійною гарантією здійснення права на спілкування. Окреме проживання робить неможливий постійний щоденний контакт одного з батьків з дитиною. Бажаним є саме систематичне спілкування дитини з тим, з батьків, що проживає окремо, а не епізодичні, несподівані зустрічі. Це спілкування не може носити формальний характер, воно повинно приносити користь дитині, бути джерелом його повноцінного розвитку та виховання. Судом вирішується питання про стягнення судових витрат згідно вимог ст.88 ЦПК України. \\~ \\~ \\~ \\~З огляду на викладене, на підставі ст.ст.153, 157-159 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved