Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № 55-к/тр від 23 листопада 2020 року про звільнення [PERSON] з посади начальника відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парка «Клебан-Бик», поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 листопада 2020 року до дня поновлення на роботі, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що з 2002 року працювала на посаді начальника відділу рекреації та екологічної освіти у Регіональному ландшафтному парку «Клебан-Бик». Наказом № 55-к/тр від 23 листопада 2020 року її звільнено з займаної посади згідно з п. 4 ст. 41 КЗпП України за наявності реального конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, передбачений Законом України «Про запобігання корупції», про що 25.11.2020 у трудовій книжці було зроблено відповідний запис. Проте позивач вважає, що вказаний наказ є незаконним, оскільки Законом України «Про запобігання корупції» не заборонено пряме підпорядкування близьких осіб юридичної особи публічного права, а тому сам факт наявності між такими посадовими особами родинних стосунків та факт їх роботи в одній установі в умовах прямого підпорядкування не є порушенням вимог антикорупційного законодавства. Крім того, в порушення ст.ст. 28-29 Законом України «Про запобігання корупції» роботодавець не вжив жодного заходу врегулювання конфлікту інтересів, не запропонував позивачу інших вакантних посад. Водночас роботодавець в 2017 році приймав на посаду дочку позивача - [PERSON] та не вбачав конфлікту інтересів. Крім того, [PERSON] 23 листопада 2020 року подала заяву про звільнення та в подальшому звільнилася. Крім того, 11 травня 2021 року позивачем [PERSON] , в інтересах якої діяв представник [PERSON] було подано до суду заяву, в якій позивач повідомила про те, що з 15.04.2021 її прийнято на посаду начальника відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик». Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулось з дотриманням норм чинного трудового законодавства. Звільнення позивача відбулось через наявність конфлікту інтересів начальника відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] та підпорядкованої їй близької особи - провідного фахівця з екологічної освіти відділу рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] . Переведення особи у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника установи, організації у разі, якщо конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований шляхом усунення такої особи від виконання завдання. Вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, обмеження її доступу до інформації, перегляду її повноважень та функцій, позбавлення приватного інтересу та за наявності вакантної посади, яка за своїми характеристиками відповідає особистим та професійним якостям особи (п. 1 ст. 34 закону України «Про запобігання корупції»). Станом на 23 листопада 2020 року були вільні наступні вакантні посади: еколог та дільничний інспектор з охорони ПЗФ, проте позивач за своїми особистими та професійними якостями не відповідає вимогам посадової інструкції за даними посадами. Щодо професійних якостей, на заміщення вакантної посади еколога, начальник відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] не відповідає професійним вимогам згідно посадової інструкції еколога. Критерії за якими начальник відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] не відповідає вимогам вакантної посади дільничного інспектора з охорони ПЗФ: досягнення пенсійного віку, що унеможливлює виконання належним чином та в повному обсязі посадових обов`язків дільничного інспектора з охорони ПЗФ; систематичним розпусканням пліток серед працівників парку з метою погіршення репутації начальника відділу служби державної охорони ПЗФ в колективі чим завідома порушує ст. 68 Конституції України. Не одноразовим саботуванням роботи в Парку. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у Регіональному ландшафтному парку «Клебан-Бик» з 05 серпня 2002 року, зокрема з 31 грудня 2013 року на посаді начальника відділу рекреації та екологічної освіти, що підтверджується трудовою книжкою, копія якої долучена до матеріалів справи. Наказом від 23 листопада 2020 року за № 55-к/тр [PERSON] звільнено з посади начальника відділу рекреації та екологічної світи з 25 листопада 2020 року згідно п. 4-1 ст. 41 КЗпП України, за наявності у працівника реального конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, передбачений Законом України «Про запобігання корупції», підстави: лист НАЗК від 25.09.2020 року № 15/9465/0/1-20/0.4 щодо запобігання вчиненню правопорушень пов`язаних з корупцією; лист Управління запобігання та виявлення корупції від 16.11.2020 року за № 426/0/245-20; повідомлення уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції РЛП «Клебан-Бик» від 20.11.2020 року про реальний конфлікт інтересів. З листа Управління запобігання та виявлення корупції Донецької обласної державної адміністрації від 16.11.2020 за № 426/0/245-20 випливає, що на лист відповідача від 26.10.2020 № 281/01-01 його було повідомлено про наявність потенційного конфлікту інтересів між працівниками установи та необхідність вжиття заходів для врегулювання конфлікту інтересів відповідно до розділу V Закону України «Про запобігання корупції». Уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції РЛП «Клебан-Бик» Куфтіновою Г.Ю. 20 листопада 2020 року було повідомлено директора РЛП «Клебан-Бик» про наявність реального конфлікту інтересів між працівниками - начальником відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] та провідним фахівцем з екологічної освіти відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] та вказано, що вказаний конфлікт інтересів не може бути врегульований у інший спосіб, як звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам. Водночас посада начальника відділу рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» не включена до переліку осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. З посадової інструкції начальника відділу рекреації та екологічної освіти регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» випливає, що до його завдань та обов`язків віднесено, зокрема здійснення керівництва діяльністю відділу рекреації, розподіляти обов`язки між працівниками відділу, складати графіки роботи та чергових відпусток працівників відділу, очолювати та контролювати їх роботу. Водночас з посадової інструкції провідного фахівця з екологічної освіти відділу рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] випливає, що провідний фахівець підпорядковується директору парка та начальнику відділу рекреації і екологічної освіти. Сторонами визнається, що провідний фахівець з екологічної освіти відділу рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] є дочкою позивача [PERSON] . Враховуючи те, що до повноважень позивача належало, зокрема здійснення керівництва діяльністю відділу рекреації, розподіляти обов`язки між працівниками відділу, складати графіки роботи та чергових відпусток працівників відділу, очолювати та контролювати їх роботу, а близька їй особа [PERSON] була їй підпорядкована, суд дійшов висновку, що між вказаними працівниками існував потенційний конфлікт інтересів, що мав постійний характер. Посилання позивача про те, що [PERSON] була прийнята на вказану посаду в 2017 році, незважаючи на те, що директор парку знав про те, що вона є дочкою начальника відділу не спростовує висновків суду, оскільки після прийняття [PERSON] на посаду провідного фахівця відділу, посадова інструкція [PERSON] була змінена, про що 16.06.2020 [PERSON] була ознайомлена, а [PERSON] була ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією 31.08.2020. Також судом не встановлено, чи була [PERSON] звільнена з посади провідного фахівця з екологічної освіти відділу рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» станом на 25.11.2020 - день звільнення [PERSON] . Згідно із ч. 4 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про запобігання корупції» до шляхів здійснення зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів віднесено: 1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; 2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; 3) обмеження доступу особи до певної інформації; 4) перегляду обсягу службових повноважень особи; 5) переведення особи на іншу посаду; 6) звільнення особи. Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції» переведення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи на іншу посаду у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації у разі, якщо конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований шляхом усунення такої особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті, обмеження її доступу до інформації, перегляду її повноважень та функцій, позбавлення приватного інтересу та за наявності вакантної посади, яка за своїми характеристиками відповідає особистим та професійним якостям особи. Переведення на іншу посаду може здійснюватися лише за згодою особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи. Звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи з займаної посади у зв`язку з наявністю конфлікту інтересів здійснюється у разі, якщо реальний чи потенційний конфлікт інтересів у її діяльності має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, в тому числі через відсутність її згоди на переведення або на позбавлення приватного інтересу. Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України передбачено що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках наявності у працівника реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб, передбачений Законом України "Про запобігання корупції". Відповідно до звітності «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» станом на 23 листопада 2020 року були вільні наступні вакантні посади: еколог та дільничний інспектор з охорони ПЗФ. Зазначені вакансії не були запропоновані [PERSON] роботодавцем. Вказані обставини визнаються сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки з посадової інструкції дільничного інспектора з охорони природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик», копія якої була долучена до матеріалів справи, вакансія якої була наявна станом на час звільнення [PERSON] , само собою не випливає, що така посада за своїми характеристиками не відповідає особистим та професійним якостям [PERSON] , яка займала посаду начальника відділу рекреації та екологічної освіти, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно не запропонував позивачу зайняти вказану вакантну посаду, а отже, наявний у позивача потенційний конфлікт інтересів, який мав постійний характер міг бути врегульований в інший спосіб, передбачений Законом України "Про запобігання корупції", проте відповідачем були порушені вимоги, передбачені ч.ч. 1-2 ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції», а також п. 4-1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки судом встановлено, що звільнення [PERSON] відбулось без законної підстави, суд дійшов висновку про необхідність визнати незаконним та скасувати наказ № 55-к/тр від 23.11.2020 про звільнення [PERSON] з посади начальника відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик», водночас оскільки позивача 15.04.2021 прийнято на посаду начальника відділу рекреації відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик», позовні вимоги про поновлення її на посаді на підставі рішення суду не можуть бути задоволені. Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш, як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Оскільки судом встановлено, що звільнення [PERSON] відбулось без законної підстави, незважаючи на те, що судом не прийнято рішення про поновлення особи на роботі, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] має право вимагати стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 25 листопада 2020 року по 14 квітня 2021 року. Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року у справі 223/30/16-ц, відповідно до якої хоча положеннями ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак зазначене положення не звільняє роботодавця від обов`язку здійснити оплату вимушеного прогулу у разі звільнення працівника без законної підстави. Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі 806/1389/18 зазначено, що можливість стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у випадку незаконного звільнення, навіть за відсутності рішення суду про поновлення на посаді, є допустимою та обґрунтованою, про що йдеться в ухвалі ВССУ від 25.09.2017 у справі № 223/30/16-ц. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п. п. 5, 8 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІІ Порядку суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Позивачем було надано розрахунки середньої заробітної плати, який складений всупереч вимогам, передбаченим Порядком обчислення середньої заробітної плати. Так, з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що він складений з урахуванням сум, нарахованих за місяць, в якому працівника було звільнено, та за два місяці, що передували звільненню, що не відповідає вимогам, викладеним в абз. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку, відповідно до якого у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з розрахунковими листами за період вересень - листопад 2020 року, довідкою РЛП «Клебан-Бик» від 23.02.2021 за вих. № 71 [PERSON] була нарахована заробітна плата за вересень 2020 року в розмірі 14251,53 грн, за жовтень 2020 року - 13756,85 грн. Кількість відпрацьованих днів у вересні 2020 року дорівнювала: 22 дні; у жовтні 2020 року - 21 день. А отже, середньоденний заробіток [PERSON] за вересень - жовтень 2020 року склав 651,36 грн ((14251,53 + 13756,85) / (22 + 21)). З 25.11.2020 року по 14.04.2021 року включно (до дня прийняття [PERSON] на посаду начальника відділу рекреації та екологічної освіти в Регіональному ландшафтному парку «Клебан-Бик») минуло 97 робочих днів, враховуючи рекомендації КМУ щодо перенесення робочих днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період дорівнює 63181,92 грн (651,36 * 97 = 63181,92). А отже, з Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 63181 гривні 92 копійок з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,00 грн. Позивачем [PERSON] на виконання вимог, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України, не надано доказів розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з наданням її правничої допомоги, та не зробила заяву про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: partial