Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статті, яка народилася [INFO] на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, а саме у м. Саки Україна, у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України та батька [PERSON] , [INFO] , В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] народила дитину в Сакській районній лікарні в м. Саки, АРК, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. Звернувшись до міського відділу ДРАЦС з питанням про державну реєстрацію народження дитини, отримала відмову з посиланням на медичне свідоцтвом про народження дитини, яке не засвідчує даного факту та є недійсним, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявника надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності, вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення вимог заявника не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що згідно наданої суду копії паспорту громадянки України, виданого Ленінським РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 16.08.2014 року на ім`я [PERSON] , заявник [PERSON] є громадянкою України. Відповідно до копії паспорту, виданого Федеральною міграційною службою Російської федерації 29.05.2014 року, [PERSON] є громадянином Російської Федерації. [INFO] у заявниці [PERSON] та [PERSON] на території Автономної Республіки Крим в м. Саки народилася донька, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO], довідкою №6 від 14.03.2019 р., які видані Сакською районного лікарнею. 28.07.2018 року видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] в м. Саки, АРК. 27.03.2019 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у проведенні державної реєстрації народження дитини було відмовлено з підстав подання документів, які відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" є недійсними та не створюють правових наслідків. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року (далі - Закон), сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначаються тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 1 ст. 18 зазначеного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на те, що медичне свідоцтво про народження від 28.07.2018 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч. 3 ст. 9 Закону, а отже не може бути підставою для державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту народження дитини, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином зареєструвати народження дитини неможливо. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved