Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач - акціонерне товариство Комерційний банк «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 20.10.2017 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 (три) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума Кредиту) 200 000,00 грн. Разом з тим, свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 21.09.2018 року має заборгованість: тіло кредиту - 44 508,74 грн., просрочка по тілу - 22 225,33 грн. та відповідно неустойка - 2 776, 33 грн., що в сумі становить 69 510, 40 грн., яку позивач просив стягнути в примусовому порядку та судовий збір у розмірі 1 762 грн. Ухвалою судді від 12 лютого 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити, щодо постановлення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою реєстрації та за адресою, де, згідно із матеріалами справи, проживає, проте судове повідомлення та копія позовної заяви з додатками повернулися до суду без вручення адресату, за закінченням встановленого строку зберігання, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судовим розглядом встановлено, що 20.10.2017 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та фізична особа - громадянин(ка) України яким(якою) є - [PERSON] , уклали Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту Максимум), надалі за текстом - Договір. Згідно наданих копій: виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нової редакції Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК», позивач є юридичною особою, фінансовою установою, яка має право на надання банківських послуг, та є правонаступником усіх прав і зобов`язань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК». Відповідно до умов вказаного договору, позивач зобов`язується надати кредит у сумі 200 000,00 грн. Позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 (три) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума Кредиту) 200 000,00 грн. Вказане свідчить, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Нормами матеріального права, а саме ст. 526 ЦК України, закріплено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, відсотки за користування ним та пеня за порушення відповідачем терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню. Згідно з статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач не сплачував своєчасно кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість по поверненню кредиту за договором станом на 21.09.2018 року складається з наступного: тіло кредиту - 44 508,74 грн., просрочка по тілу - 22 225,33 грн. Так, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі поруш боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежне виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нараховано неустойку, яка станом на 21.09.2018 року становить 2 776,33 грн. Згідно ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходжу до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved