Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування. Обгрунтовуючи позов [PERSON] зазначив, що його покійний прадід, [PERSON], [INFO] з 15 березня 2013 року по травень 2013 року проживав в будинку його матері, [PERSON], так як його діти [PERSON] та [PERSON] відмовилися його доглядати. Потім мати позивача попросила в безкоштовне користування в своєї знайомої [PERSON] будинок, що в с. Киселівка, де зробила ремонт та прадід позивача переїхав жити туди. Позивач та його матір доглядали [PERSON], так як останній був уже дуже стареньким, потребував сторонньої допомоги та постійно хворів, Даний факт хвороби підтверджується листом від 04.03.2016 року, що наданий завідувачем амбулаторії с. Киселівка [PERSON], в якому зазначено, що в період з березня 2013 року по травень 2015 року неодноразово ходили на виклики до гр. [PERSON], який хворів на наступні захворювання: ІХС кардіо-склероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба 2 ступеня СНІІА, дистрофічно-обмінний артрит 2 ступеня, порушення функцій 2 ступеня, а тому потребував стороннього догляду та листом за підписом [PERSON], заступника головного лікаря з медичного забезпечення населення Катеринопільської ЦРЛ, від 25.04.2016 року № 237 в якому зазначено про те, що громадянин [PERSON], [INFO], житель [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Катеринопільської ЦРЛ з 20.05.2015 року по 27.05.2015 року, з діагнозом при поступленні забійно-рвана рана голови, струс головного мозку, хронічна гіпертонічна і дисциркуляторна енцефалопатія 11-111 ст. [PERSON] помер 27 травня 2015 року о 10 год. 45 хв. Проведеною судово-медичною експертизою було встановлено, що причина смерті згідно лікарського свідоцтва про смерть № 38 «Гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця». За його життя позивач та його мати доглядали за ним: готували йому їжу, прали білизну та одяг, прибирали за ним та подібне. [PERSON] та [PERSON] під час хвороби їх батька, а позивачевого прадіда [PERSON] ухилялися від надання йому допомоги і не давали грошей на придбання ліків. Мати позивача хоронила його прадіда за власні кошти [PERSON] та [PERSON] нічим не допомагали. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку прощею 3,87 гектарів, що розташована на території Киселівської сільської ради згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЧР 8-57 від 11.04.2000 року. За життя прадід позивача склав заповіт від 09.07.2013 року згідно якого - все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право заповів своєму правнуку, [PERSON], [INFO]. Його спадкоємцем, який відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України спадкує незалежно від змісту заповіту половину частки, у разі спадкування за законом (обовязкова частка) є [PERSON]. 21.07.2016 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій остання просить суд усунути відповідача [PERSON] від спадкування спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 27.05.2015 року в смт. Катеринопіль, Черкаської області, актовий запис про смерть від 28.05.2015 року № 8. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягала на позовних вимогах, просила позов задовольнити посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. [PERSON] зазначила, що [PERSON] доглядала стороння жінка, мати позивача - [PERSON], яка взяла хату у своєї знайомої куди посилила [PERSON], якому забезпечила гідні умови проживання, носила кожен день йому їжу, прала білизну, у той час як відповідач за три роки проживання в селі жодного разу до батька не прийшов і допомоги не надав. Відповідач [PERSON] заперечував проти заявлених позовних вимог, просив суд в позові відмовити зазначивши, що він з 2010 року по 2012 рік перебував на лікуванні в с. Геронимівка. З березня 2013 року по травень 2015 року він ходив до батька, але його туди не допускали бо батька закривали на замок, який [PERSON] зірвати не міг. При цьому хата батька була пустою, а його посилили в іншу. Відповідач [PERSON] зазначив, що його самого доглядала дружина [PERSON] оскільки він мав 3 групу інвалідності. З 2013 року відповідач не працював бо перебував на пенсії та після перенесення хвороби туберкульозу старався не ходити по селі. Жодного звернення про надання допомоги до нього з 2013 року по 2015 рік ні батько ні позивач [PERSON] не предявляли. Останній раз [PERSON] спілкувався з батьком в березні 2013 року, коли той приїхав від брата, батько прийшов до відповідача сам, батько розповів що його бив [PERSON] При цьому сказав, що лише прийшов відвідати [PERSON] Коли батька ховали то відповідача навіть не повідомили. Відповідач стверджує, що батько дійсно до нього приходив, але жодного разу не говорив, що хоче жити у відповідача бо має свою хату. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 27 травня 2015 року є прадідом позивача [PERSON] та батьком відповідача [PERSON]. [PERSON] 09 липня 2013 року склав заповіт, згідно із яким заповів усе належне йому майно позивачу [PERSON] (а. с. 14). Відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини досяг пенсійного віку, а тому 13.10.2015 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття обов'язкової частки у спадковому майні після смерті батька [PERSON], так як він є непрацездатним спадкоємцем першої черги (а. с. 35). Відповідно до ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. З огляду на зміст зазначеної норми закону суд, вирішуючи таку справу, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" поняття "безпорадний стан" тлумачиться як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, вважаючи стан [PERSON] безпорадним, позивач врахував його вік ([INFO]), а також хвороби, якими спадкодавець хворів упродовж останніх років, а саме: ІХС кардіо-склероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба 2 ступеня СНІІА, дистрофічно- обмінний артрит 2 ступеня, порушення функцій 2 ступеня та згідно листа за підписом [PERSON], заступника головного лікаря з медичного забезпечення населення Катеринопільської ЦРЛ, від 25.04.2016 року №237, в якому зазначено, що громадянин [PERSON], [INFO], житель [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Катеринопільської ЦРЛ з 20.05.2015 року по 27.05.2015 року з діагнозом при поступленні забійно-рвана рана голови, струс головного мозку, хронічна гіпертонічна і дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ст. 27 травня 2015 року [PERSON] помер о 10 год. 45 хв. Проведеною судово-медичною експертизою було встановлено, що причина смерті згідно лікарського свідоцтва про смерть № 38 «Гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця» (а. с. 16). Разом з тим, наведені позивачем докази не свідчать про безпорадний стан [PERSON]. Сам факт похилого віку та наявності зазначених хвороб не є підставою для висновку про безпорадний стан особи. З матеріалів справи, пояснень сторін, свідків, вбачається, що упродовж останніх днів життя [PERSON] був обмежений в пересуванні в межах будинку хоча пересувався самостійно, необхідну допомогу як особі похилого віку надавала йому матір позивача [PERSON], яка піклувалася про нього та щоденно відвідувала, забезпечувала його усім необхідним. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] завідувач амбулаторії с. Киселівка, повідомив суду, що [PERSON] був учасником війни, а тому його кожний рік обслідували в лікарні, до нього виїздив сільський лікар. Останній час, тобто десь півроку, він був прикритий в хаті на замок, бо він мав вади з головою і ходив по вулицях. Умови, в яких він проживав були нормальними, він був нагодований бо їжу йому носила [PERSON], будь яких нарікань щодо поганих умов життя у нього не було. Потреб у ліках також не було. Тобто він ні в чому не мав потреби. [PERSON] не чув від [PERSON] що діти йому не допомагали. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила суду, що [PERSON] один час жив у сина у Кіровограді, а потім почав проситися жити до її сина [PERSON], після чого сів на автобус та поїхав до когось в м. Черкаси. Дід приїхав в свою хату, де жив його внук [PERSON], однак останній привіз діда до неї бо сказав, що той хоче жити у [PERSON] Тоді вона була змушена забрати [PERSON] до себе і він жив у неї півтора місяці. Потім [PERSON] попросила у подруги хату де зробила ремонт та посилила туди діда. З листопада 2014 року дід почав блудити, падав, тоді після чого [PERSON] змушена була прикривати його на замок у хаті. Вона гляділа діда сама, але в травні 2015 року дід упав, сильно побився і попав до лікарні, де потребував лікування. Вона зверталася за допомогою до його сина [PERSON], але той відмовився у наданні коштів так як [PERSON] отримує гроші за земельну ділянку діда. [PERSON] особисто один раз зверталася до відповідача [PERSON] по питанню де буде жити дід і отримала відповідь від жінки відповідача, що дід їм ніхто і сказала щоб гляділа сама, бо дід їй допомагав будувати хату. Також [PERSON] ще раз просила відповідача, щоб допомогли робити в хаті ремонт. На що той спочатку погодився, а далі повідомив, що хворий і не може допомогти. Дід скаржився, що внук [PERSON] і син [PERSON] його не відвідували і не захотіли забрати його до себе. [PERSON] дійсно не повідомляла відповідача про перебування діда в лікарні, а також про його смерть. Заповіт дід склав на її сина. Дід жив в хороших умовах, і потребу лише мав у отриманні сторонньої допомоги, в грошах він потреби не мав: отримував пенсію 1100 та плату за оренду землі, лікарі з району щорічно проводили йому медичний огляд, потреби у ліках він не мав, бо вистачало коштів діда та її сина. При цьому за допомогою у наданні таких коштів до його сина [PERSON] вона не зверталась бо вважала це принизливо, вони одразу відмовили в проживанні діда. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який до 2010 року був сільським головою, повідомив суду, що весною 2013 року [PERSON] проживав в селі поряд із ним. [PERSON] зробила ремонт в хаті і посилила там діда. [PERSON] коли заходив до діда то в хаті було чисто, прибрано, була завжди їжа. В грудні 2014 року оскільки дід почав ходити по селі, то на початку зими 2015 року діда закрили в хаті, накидали замок. Сина діда [PERSON] він не бачив у батька. Дід не розповідав йому чому він жив у цій хаті, а не в своїй. Також нічого не розповідав про відносини з сином [PERSON]. [PERSON] жодного разу не бачив щоб дід у чомусь мав потребу, бо все йому надавала [PERSON] і йому невідомо щоб дід особисто або хтось від його імені звертався до його дітей за допомогою і ті відказали. Дід був дуже добре доглянутий [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила суду, що [PERSON] (дід) приїхав в село після березня 2013 року, від сина з Кіровограду. Так як діду не було куди дітися то його перевезли до її подруги [PERSON] Спочатку дід приїхав в свою хату, де вже жив його онук [PERSON], який через деякий час, з невідомих їй причин, завіз діда до [PERSON] Зі слів [PERSON] то дружина відповідача нічого не відповіла, щодо пропозиції допомогти в ремонті хати батька, тобто діда. Одного разу [PERSON] бачила, що відповідач приходив до батька. [PERSON] створила належні умови для проживання діда. [PERSON] знає зі слів [PERSON], що остання до когось, чи то до сина [PERSON] чи до його дружини, зверталась щоб допомогли по догляду за дідом, але не отримала допомоги. Коли дід в 2015 році лежав в лікарні то їй невідомо щоб [PERSON] зверталася за допомогою до відповідача [PERSON]. Позивач коли приїжджав в село то приходив до діда та допомагав йому. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою [PERSON] повідомила суду, що дід [PERSON] після того як приїхав від сина почав жити біля неї через дві хати. Його повністю забрала як рідного [PERSON], яка привела хату для проживання діда в належний стан. Дід Був доглянутий, чистий нагодований і все це йому забезпечувала [PERSON] Дід чомусь не спілкувався з сином, а коли від нього приїхав то в його хаті жив вже онук. [PERSON] нічого не відомо про відносини діда та його сина [PERSON], хоча вона останнього у діда не бачила, а також давно бачила його в селі. [PERSON] сама не була задоволена тому, що її приходилося доглядати діда, але про це її попросив син [PERSON]. [PERSON] не відомо щоб [PERSON] відмовляв у наданні якоїсь допомоги своєму батьку і що до нього хтось звертався за такою допомогою. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що дід [PERSON] прибув у село Киселівка після проживання у свого сина в Кіровограді, так як йому відмовив у проживанні його онук. Далі діда прийняла проживати [PERSON], яка його доглядала, купала, годувала, прала білизну. Для його проживання [PERSON] зняла хату, в якій провела ремонт і створила належні умови для проживання [PERSON] В травні 2015 року дід попав в лікарню де й помер. [PERSON] дійсно в хаті діда не бачила сина [PERSON]. Дід говорив, що він нікому не потрібний і був вдячний лише [PERSON] Такого щоб діду не вистачало коштів на ліки не було. [PERSON] знає зі слів [PERSON], що їй сказав син діда [PERSON], про те, щоб доглядала діда і їй залишиться земельна ділянка діда. Коли дід лежав в лікарні, то до діда крім [PERSON] ніхто не приходив. Про сина [PERSON], [PERSON] ніколи не говорила, що той відмовлявся взяти свого батька. [PERSON] [PERSON] бачить дуже рідко в селі, бо знає, що він тяжко хворів. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зводяться до того, що мати позивача [PERSON] піклувалася про [PERSON], забезпечувала йому належні побутові умови, в той час як відповідач [PERSON] з батьком не бачився та не надавав жодної допомоги. Чи звертався [PERSON] за допомогою до відповідача свідкам не відомо. Обставин, які б свідчили про безпорадний стан [PERSON], свідки не наводили. У справі відсутні докази про те, що наявні у особи похилого віку [PERSON] хвороби, їх перебіг\~спричинили безпорадний стан останнього. Позивачем не зазначено, у чому ж саме виражався безпорадний стан. Сам факт, що у звязку з похилим віком та хворобами [PERSON] мати позивача турбувалася про нього, допомагала йому у побуті, отриманні медичної допомоги, не свідчить про безпорадний стан [PERSON], а лише про те, що вона добросовісно виконувала свої зобовязання по догляду за літньою людиною. Проведення матірю позивача за власні кошти, без участі відповідача ремонту будинку, в якому проживав померлий [PERSON], а також здійснення власних витрат на поховання останнього не можуть бути підставою для усунення відповідача від права на спадкування. Окрім цього, зазначаючи в позові про те, що перебуваючи у безпорадному стані, [PERSON] потребував допомоги саме від відповідача, навіть за умови отримання такої допомоги від позивача, останнім не конкретизовано, якої допомоги [PERSON] потребував від позивача, та які докази про це свідчать. Що ж стосується другої необхідної умови для усунення особи від права на спадкування - ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває у безпорадному стані, ця складова у даному випадку також відсутня. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що відповідач [PERSON], маючи реальну можливість допомогти батькові, умисно ухилявся від виконання цього обовязку. Так, судом встановлено, що відповідач дійсно не надавав допомоги батькові, але з обєктивних причин, не ухиляючись. У нього не було можливості особисто турбуватися про батька, оскільки відповідач сам перебував на лікуванні та його доглядала дружина. Крім того батько ніколи не звертався за допомогою і це підтверджується показаннями свідків, згідно яких [PERSON] був доглянутий матірю позивача та забезпечений усім необхідним: їжею, ліками, речами. Що стосується надання матеріальної допомоги відповідачем на утримання батька, у справі відсутні докази про таку потребу [PERSON] Окрім пенсії померлий отримував орендну плату за землю. Відповідач є інвалідом ІІІ групи, з 2013 року не працює та після перенесення хвороби (туберкульоз) був на пенсії, у звязку з чим потребував коштів на лікування. В судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю, а саме винну поведінку, яка б свідчила, що відповідач мав можливість виконувати обов'язок щодо допомоги спадкодавцю, але не вчиняв необхідних дій для цього. Доводи позивача про те, що відповідач за останні роки життя не відвідував спадкодавця та не надавав йому допомоги, не може бути підставою для задоволення позову без доведення факту звернення за такою допомогою та ухилення відповідача від її надання, а тому суд не бере їх до уваги. За таких обставин, позовні вимоги позивача нічим об'єктивно не підтверджені, не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.\~58, 59 ЦПК України) того, що спадкодавець [PERSON] перебував у безпорадному стані, а також ухилення відповідача [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві, у зв`язку з чим підстав для усунення від спадкування відповідача немає. Так, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed