Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 2,2064 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158841, розташовану на території Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Булахівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 19 червня 2008 року, згідно копії свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 093832. Після померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме вищевказана земельна ділянка. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, згідно з якою: -13.08.2008 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки.ю виданої Булахівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 23 листопада 2015 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] та на день смерті мала такий склад сім'ї: проживала одна. Тобто, [PERSON] є єдиною хто прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 09 квітня 2004 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 313 Козелецької районної державної адміністрації від 10 липня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,21 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158841. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 158841, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,2064 га (кадастровий номер 7422081800:02:001:0146). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07 грудня 2015 року за земельними ділянками (кадастровий номер 7422081800:02:001:0146) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадану вище земельну ділянку, так як у позивача наявні перешкоди для оформлення спадкових прав в позасудовому порядку в звязку зі втратою оригіналу державного акту /про що в пресі розміщене відповідне оголошення/.

Outcome: approved