Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому прохав визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності та честі наступну інформацію, розповсюджену адвокатом Оніпко Євгеном Анатолійовичем в залі судових засідань Полтавського апеляційного суду 28.01.2020 року, 05.02.2020 року, 12.02.2020 року, 13.03.2020 року: «обвинувачений [PERSON] симулює напади з метою затягування розгляду кримінальної справи № 554/726/17»; зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію шляхом озвучення [PERSON] на найближчому судовому засіданні, яке відбудеться після набрання судовим рішенням чинності в даній справі, наступного тексту спростування: «В залі судових засідань Полтавського апеляційного суду 28.01.2020 року, 05.02.2020 року, 12.02.2020 року, 13.03.2020 року мною, [PERSON] , озвучувалися недостовірні та неправдиві відомості відносно [PERSON] , а саме те, що обвинувачен6ий [PERSON] симулює напади з метою затягування розгляду кримінальної справи № 554/726/17»; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду за розповсюджену недостовірну інформацію у розмірі 1,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що у залі судових засідань Полтавського апеляційного суду 28.01.2020, 05.02.2020, 12.02.2020 13.03.2020 у нього сталися напади судоми, після яких відповідач акцентував увагу на тому, що він симулює напади, які сталися з метою затягування розгляду кримінальної справи № 554/726/17. Зазначена інформація була поширена відповідачем неодноразово в Полтавському апеляційному суді в присутності колегії суддів Герасименко В.М., Гонтар А.А., Захожая О.І., секретаря Костюченко М.В., прокурора Шандиби О.І., потерпілих та конвою. Зазначені інформація є недостовірною та не відповідає дійсності, оскільки відповідно до протоколу обстеження від 20.03.2018 року виданого 1-ою міською клінічною лікарнею м.Полтави у нього діагностовано легкі дифузні зміни біоелектричної активності головного мозку. Епілептиформна активність в парасагінальній області. Ці зміни характеризувалися нестабільністю альфа-ритму за частотою, при збереженні його амплітуди та модуляції, реактивності при закриванні очей, зональною пре домінантності в потиличних ділянках. Відносяться до групи довготривалих неврологічних розладів, що характеризуються виникненням судомних нападів. Ці напади можуть мати різний характер: від швидкоплинних і майже непомітних проявів, до появи тривалих судом. Для епілепсії характерне раптове виникнення нападів із рецидивами впродовж життя, тоді як напади, викликані певною відомою причиною, вважаються епілептичними реакціями, які слід відрізняти від епілепсії як хвороби. Вважає, що інформація, поширена щодо нього відповідачем, має негативний характер, не є оціночним судженням, а обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача. Окреслена інформація порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію, тому звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 07 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року задоволено клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому останній з позовною заявою не згоден, посилаючись на те, що позови про захист честі, гідності чи ділової репутації, приниження яких відбулося свідками чи іншими особами, які брали участь у справі, відносно інших осіб у справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі або оцінювалася судом при ухваленні судового рішення, не підлягають розгляду судами, оскільки це означає повторну судову оцінку доказам у раніше розглянутій справі. У судовому засіданні Полтавського апеляційного суду, де на думку позивача була розповсюджена неправдива інформація, позивач виступав в якості обвинуваченого, а він в якості адвоката представляв інтереси потерпілого. Стан здоров`я особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, є доказом, якому колегія суддів надала оцінку в ході судового розгляду. Також вказує, що у судових засіданнях виступав як представник потерпілого, а не як самостійна особа, та висловлював позицію потерпілого. 23.07.2020 року колегією суддів Полтавського апеляційного суду по справі № 554/726/17 постановлена ухвала, якою надана оцінка діям [PERSON] , які полягали у зловживанні наданими йому правам та документам про стан його здоров`я. Зокрема, в ній вказано, що в більшості випадків заяви [PERSON] не були підтверджені відповідними висновками лікарів щодо неможливості його брати участь у судовому засіданні за станом здоров`я. Судом розцінено поведінку [PERSON] як зловживання обвинуваченого наданими йому правами та затягування розгляду справи у такий спосіб, оскільки за наявною у матеріалах справи інформацією апеляційним судом не встановлено медичних даних про неможливість [PERSON] за станом здоров`я брати участь у судових засіданнях. Таким чином, вважає, що позов [PERSON] є безпідставним та задоволенню не підлягає. Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року задоволено клопотання [PERSON] про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та заміну засідання підготовчим. Ухвалою суду від. 31 серпня 2020 року у задоволенні клопотання [PERSON] про проведення судової психологічної експертизи відмовлено. Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вважає відзив безпідставним, вказує, що образи, висловлені відповідачем на його адресу, є суб`єктивною думкою потерпілого, яку висловив у формі образи відповідач, що виходить за межі загально-прийнятих моральних норм та принижує його честь і гідність, тобто порушує його особисті немайнові права, що призвело до заподіяння йому моральної шкоди. Зазначає, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.07.2020 року не надавалася оцінка його стану здоров`я, а лише встановлена відсутність перешкод для участі в проведенні судових засідань. Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року закрито підготовче засідання по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задвооелня6н позову заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Суд, заслухавши думку учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що під час розгляду Полтавським апеляційним судом кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] у судовому засіданні 12.02.2020 року адвокат Оніпко Є.А. висловив позицію щодо клопотання [PERSON] про відкладення судового засідання у зв`язку з поганим самопочуттям, вказавши, що ніяких доказів, що обвинувачений хворіє і що йому заважає приймати участь у судовому засіданні не було, що склалася повторна ситуація, коли Трутень відмовлявся з`являтися у судове засідання, розгляд справи буде затягуватися, заперечував протии дій обвинуваченого, оскільки це є симуляцією. Вказані обставини підтверджені аудіозаписом судового засідання від 12.02.2020 року Полтавського апеляційного суду у справі № 554/726/17 та показами свідка [PERSON] , даними у судовому засіданні. Згідно із ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.277\~ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ч.4 ст.\~277\~ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ч.7 ст.277\~ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб у який вона поширена. Відповідно до ст.280\~ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст.30 ЗУ «Про\~інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст.\~34\~Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. У ст.32\~Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201\~ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297\~ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Згідно з ч. 1 ст.\~302\~ЦК України фізична особа\~має право\~вільно збирати,\~зберігати,\~використовувати і\~поширювати інформацію. Також у п. 15 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~лютого 2009\~року №1 судам роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому, у п. 18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи"\~від 27.02.2009\~№ 1 роз`яснено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Отже, тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідача, а на позивача покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачем. Недостовірність негативної інформації є правовою презумпцією. \~ \~ \~ \~Пленум Верховного Суду України в абз.4 п.17 Постанови від\~27\~лютого 2009\~року №\~1\~"Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи" роз`яснив судам, що не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. Як слідує із ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2020 року (№ 554/726/17) по справі щодо обвинуваченого [PERSON] , колегією суддів зазначено наступне: «Окрім того, слід зазначити, що дане кримінальне провадження за принесеними стороною захисту апеляційними скаргами, тривалий час\~два роки не знаходило свого вирішення, в той час як призначалося до розгляду судом неодноразово (32 рази) та в стислі строки задля забезпечення його розгляду в розумні строки. Водночас, мали місце непоодинокі випадки відкладення апеляційного розгляду провадження в зв`язку з відмовою обвинуваченого слідувати з ДУ «Полтавська установа виконання покарання №23» до приміщення апеляційного суду для участі в судовому засіданні та в зв`язку з заявами обвинуваченого про незадовільний стан здоров`я, що перешкоджав йому брати участь в судовому засіданні. Слід зауважити, що в більшості випадків такі заяви обвинуваченого [PERSON] не були підтверджені відповідними висновками лікарів щодо неможливості його участі в судовому засіданні за станом здоров`я. Зокрема і 23.07.20р. обвинувачений [PERSON] в ході апеляційного розгляду, після неодноразових спроб судді-доповідача надати слово обвинуваченому для висловлення доводів, викладених в апеляційних скаргах, таким правом не скористався та вкотре заявив клопотання про відкладення апеляційного розгляду з огляду на стан здоров`я. Колегія суддів розцінює таку поведінку обвинуваченого як зловживання обвинуваченим наданими йому правами та затягування розгляду справи у такий спосіб, оскільки до матеріалів кримінального провадження як стороною захисту, так і на запит апеляційного суду з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» надано інформацію щодо звернень [PERSON] за медичною допомогою за час перебування в установі. При цьому жодних об`єктивних медичних даних про неможливість обвинуваченого [PERSON] за станом здоров`я приймати участь в судових засіданнях матеріали провадження не містять та апеляційним судом не встановлено, а тому заяви обвинуваченого про відкладення апеляційного розгляду справи за станом здоров`я, які не підтверджені відповідними висновками лікарів, колегією суддів і сприймаються як намагання затягування розгляду кримінального провадження та зловживання своїми правами. Окрім того, слід зазначити, що таку ж тактику поведінки обвинувачений обрав і під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, хоча неодноразові обстеження лікарями, які його проводили за викликом суду, не встановлювали об`єктивних перешкод, виходячи з його стану, для участі в проведенні судових засідань. В зв`язку з чим колегією суддів, з урахуванням думок учасників судового розгляду, прийнято рішення про розгляд принесених обвинуваченим та захисником в його інтересах апеляційних скарг за його відсутності». Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] брав участь у справі як представник потерпілого та надавав пояснення у справі, які стосувалися клопотання [PERSON] про відкладення судового засідання за станом здоров`я. Стан здоров`я [PERSON] був оцінений Полтавським апеляційним судом при ухваленні судового рішення, а тому не підлягає повторній оцінці. Висловлювання [PERSON] не можна віднести до розповсюдження неправдивої інформації, оскільки він виступав в якості процесуальної особи у кримінальної провадженні, як представник потерпілого, а тому висловлював позицію останнього Враховуючи, що відповідач довів, що не поширював недостовірної інформації щодо [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України та відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed