Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], виданий 23.03.1999 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 17.03.1999 року за № 41, відповідно до якого [PERSON], передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,0998 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що відповідно до рішення Хмільницької міської ради від 14 серпня 2003 року йому передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею, 1000.0 кв.м. по [ADDRESS], для будівництва та обслуговування частини житлового будинку. Земельна ділянка позивача межує із земельною ділянкою [PERSON], яку відповідачу було передано у приватну власність підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 17.03.1999 року за № 41, площею 0,0998 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за [ADDRESS]. Однак при видачі [PERSON] правовстановлюючого документа на земельну ділянку не було проведено встановлення меж земельних ділянок в натурі, в звязку з чим [PERSON] одночасно передано частину земельної ділянки [PERSON] Внаслідок неправильного оформлення документів на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON], були порушені права позивача, в зв'язку з чим він позбавлений можливості належного оформлення та розпорядження земельною ділянкою. Відповідно до рішення Хмільницької міської ради № 2020 70 сесії 6 скликання від 29.01.2015 року позивачу рекомендовано вирішувати даний спір у судовому порядку, а тому просить скасувати державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] виданий 23.03.1999 року [PERSON] В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити, відповідач та третя особа проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням № 41 виконкому Хмільницької міської ради від 17 березня 1999 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі вказаного рішення 23.03.1999 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Рішенням 11 сесії 24 скликання Хмільницької міської ради від 14.08.2003 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відводу на земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м. для будівництва житлових будинків та господарських будівель. Доводи позивача про те, що при видачі [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю було порушено норми земельного законодавства, внаслідок чого позивач позбавлений можливості належного оформлення та користування земельною ділянкою за [ADDRESS], підтверджується проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] Рішенням Хмільницької міської ради № 2020 від 29.01.2015 року позивачу та відповідачу рекомендовано вирішувати земельний спір у судовому порядку. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, в реєстрі відсутні відомості про реєстрацію нерухомого майна за адресами [ADDRESS] та по [ADDRESS]. Необхідність визнання Державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що Державні акти на право власності на землю підтягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 27 п.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений ст.ст. 140,141 ЗК України перелік підстав для того є вичерпним. Відповідно до правових позицій, визначених у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі №6-46цс14 та від 06 лютого 2013 року у справі №6-103цс12, відповідно до статті 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статтей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved