Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області до відповідача [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування первісної позовної заяви позивач зазначає, що 23.10.2014 року він доручив фізичній особі підприємцю (далі ФОП [PERSON] виконати роботи по виготовленню та монтажу в будинку позивача 2 (двох) дверей броньованих заводу «Саган» та 4 (чотирьох) вікон ПВХ ТОВ «Завод Стеко» по розцінкам ФОП « [PERSON] », відповідно до замірочного листа, складеного 22.10.2014 року працівником ФОП « [PERSON] ». За виконання замовлення, 23.10.2014 року позивач сплатив ФОП « [PERSON] » всю вартість замовлення в розмірі 17\~780 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень. При оформленні угоди, 23.10.2014 року та при наступному виконанні замовлення ФОП « [PERSON] » були відзначені наступні недоліки: 1)в документах оформлення замовлення № 27-29 на вікна ПВХ ФОП « [PERSON] » були включені умови, які є несправедливими, що передбачено п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»; 2)письмовий договір при оформленні цього договору ФОП « [PERSON] » оформлений не був, незважаючи на прохання позивача та його дружини [PERSON] , неодноразові нагадування. Як зазначає позивач цим вона порушила законодавство та права споживача товарів та послуг. Кожен раз відповідач обіцяла скласти письмовий договір відразу після того, як позивачу привезуть одну з двох замовлених ним дверей. Але дві двері були привезені до нього додому та змонтовані, але письмовий договір відповідач так і не склала. В якості договору відповідач, 10.12.2014 року дала позивачу два гарантійних талони фірми ТОВ «Завод Стеко» на вікна (двері) із ПВХ, один з яких чомусь на всі 4 вікна, а не на кожний виріб окремо, а інший на двоє броньованих дверей заводу «Саган», до того ж один з цих «гарантійних талонів» не заповнений належним чином; 3)при оформленні замовлення відповідач не зазначила письмово строк виконання замовлення, лише на словах заявила, що все замовлення буде виконане 02.11.2014 року. Однак другі, останні двері привезли лише 09.12.2014 року; 4)за монтаж (встановлення) чотирьох вікон ПВХ фірми ТОВ «Завод Стеко» та одної броньованої двері заводу «Саган», позивач сплатив установникам відповідача грошові кошти в сумі 950, 00 гривень. При цьому, гарантійний талон не на один виріб не був виданий, внаслідок чого виходить, що позивач вікна та двері встановив сам та тому гарантії заводу виробника на них не поширюються. Також позивач не має права на гарантію, оскільки відповідач не оформила договорів не на вікна, ні на двері; 5)розмір висоти одної з броньованих дверей « [PERSON] » не відповідає розміру її висоти, зазначеному в замовленні, а саме замість 2320 мм., привезені двері мають висоту 2300 мм., так як двері на 20 мм., коротше. Інші двері були доставлені 09.12.2014 року. При цьому працівники відповідача коли привезли двері, відмовилися їх встановлювати, що в умовах дуже холодної зими 2014-2015 років поставило багатодітну сім`ю позивача, в якій проживають четверо неповнолітніх дітей в тяжкі умови, з врахуванням того, що двері виходять на північ, особливо з розрахунку того, що переважають саме північні вітра. Внаслідок чого, позивач вимушений був запросити установника з іншої фірми, який поміряв двері та дверний отвір, повідомив, що позивачу потрібно було замовляти двері вище, ніж ті, які привезли. Однак, в замовленні прийнятому відповідачем були зазначені розміри дверного отвору, які відрізняються від розмірів доставленої двері, а саме при висоті, зазначеної в замовленні 2160 мм., висота виготовленої двері в дійсності була на 60 мм., коротше, тобто 2100 мм. Коли повідомили про це відповідачу про невідповідність розмірів обох дверей їх розмірам зазначеним в замовленнях, вона повідомила про те, що у позивача «нестандартні двері», а завод робить по стандартам. Крім того, пази під засуви та задвижки замка на двері не співпадають, тобто не відповідають ходу клямки, яка впирається в дверну раму. Крім цього, матеріал ручок обох дверей виконаний не з нержавіючої сталі, а з звичайної сталі, що є передумовою корозії цих ручок, а глазки в обох дверях встановлені такої низької якості, що крізь них видно дуже погано та не чітко. До всього цього ж, ніяких документів на двері броньовані заводу «Саган», відповідач не надала, чим порушила ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів». Усі намагання позивача та його дружини з`ясувати причини неякісного оформлення та виготовлення замовлення успіху не мали. На письмові звернення до відповідача, ні директор заводу ні відповідач так і не відповіли. Внаслідок багатьох порушень відповідачем прав споживача товарів та послуг, позивачу завдано велику моральну шкоду. Виготовлення броньованих дверей з розмірами, які не відповідають розмірам замовлення, несподівана відмова працівників відповідача від монтажу одної з броньованих вхідних дверей, які встановлювали не тільки з метою збереження тепла в будинку, а також з метою підвищення безпеки в умов небезпечної криміногенної обстановки, замовлені позивачем товари з найкращими властивостями, для чого не пошкодували великих коштів, все це стало причиною сильних душевних страждань, особливо небезпечних в літньому віці. Позивач втратив душевний спокій, багато часу витратив на оформлення різних відповідних звернень на дзвінки відповідачу та до заводу «Саган», в різні державні інстанції, які займаються питаннями захисту прав споживачів. Також відмова позивача отримувати листи з заявою про порушення прав споживача та з проханням замінити двері та вікна посилили переживання позивача. Суму моральної шкоди вчиненої відповідач позивач оцінює в розмірі 14\~500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень. На підставі вищезазначеного позивач просив суд: - зобов`язати фізичну особу підприємця « [PERSON] » замінити всі вищезазначені двері на двері, які відповідають по всім своїм параметрам замовленню позивача; - зобов`язати відповідача надати позивачу всі необхідні документи (договори, паспорт виробу та гарантійні талони на них), які повинні були надані замовнику в таких випадках, оформивши їх належним чином; - стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 14\~500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень; - стягнути з відповідача всі судові витрати, а також витрати представника на проїзд до суду та інше. 19.10.2016 року від позивача по справі надійшла заява, згідно якої він зазначає, що неправильна установка вікон в прихожій є причиною заливу відкосів у випадку дощу та наскрізного проникнення дощової води з наступним намоканням навіть внутрішньої поверхні стіни прихожої. На підставі чого позивач просив зобов`язати відповідача зняти два вікна та встановити їх знову з дотриманням норм та правил їх встановлення, а також компенсувати витрати в сумі необхідній для встановлення та оформлення відкосів цих вікон, включаючи кошти на купівлю обладнання та матеріалів, а також оплату відповідного майстра. 12.12.2016 року від позивача по справі надійшло доповнення до позовної заяви, в якій він зазначає, що монтаж обох дверей потребує від його багатодітної сім`ї немалих додаткових витрат на демонтаж раніше встановлених дверей, виготовлених з порушенням замовлення, а також грошові кошти на оформлення відкосів цих дверей, а саме на купівлю необхідного обладнання та будівельних матеріалів, яка складає 7775 (сім тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень. 13.03.2017 року від представника Товариства з додатковою відповідальністю «Саган» надійшло заперечення, згідно якого він зазначає, що між Товариством з додатковою відповідальністю «Саган» та відповідачем або позивачем не укладалися жодні договори купівлі продажу товару, не здійснювалася поставка та монтаж вказаного товару, вищезазначене товариство не є одноособовим користувачем торгової марки «Саган», отже не є одноособовим виробником дверей під торгівельною маркою « [PERSON] ». Також вказує, що обидві броньовані двері «Саган» на думку позивача не відповідають за своїми характеристиками замовленню, через невідповідність розмірів висот обох броньованих дверей, вказаним в замовленні, не співпадіння пазу під клямки і засувки замку на цих дверях з ходом засувки, яка упирається в дверну раму, виконання ручок обох дверей не з нержавіючої, а із звичайної сталі, низьку якість глазків в обох дверях, свідчить про невідповідність дверей за своїми характеристиками замовленню (розміри, якість, матеріал з яких вони виготовлені). ТДВ «Саган» не здійснює поставку товару в роздрібній мережі фізичним особам, поставка товару здійснюється виключно оптом, що виключає можливість поставки товару позивачу з боку ТДВ «Саган». Товари, що виготовляються ТДВ «Саган», виготовляються у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, технічних умов, монтаж здійснюється відповідно до вимог СНІП та ДБН, з товаром завжди поставляється гарантійний талон. При цьому, на реєстраційну адресу ТДВ «Саган» не надходило заяв [PERSON] , стосовно заміни товару, незважаючи на те, що ТДВ «Саган» знаходиться за вказаною зареєстрованою адресою увесь час. Стосовно заявлених в позові обставин щодо невідповідності товару умовам договору, представник третьої особи зазначає, що ручка, глазок та засув є складовими товару, які не відносяться до конструктиву товару та можуть бути замінені, окремо від всієї двері. Матеріал ручки, характер роботи засува та глазка (належний або неналежний) не призводять до неможливості використання товару за його призначенням, різниця висоти товару в 20 мм., по відношенню до отвору призначеного для монтажу товару також може бути пов`язана із вимогами ДБН стосовно монтажу двері в частині облаштування технічних монтажних зазорів, які підлягають облаштуванню монтажною піною, тощо, в будь якому разі встановлення дверей у вигляді розпірки в отворі не допускається. За наявності посилань на неналежну якість конкретних складових, позивач має право вимагати заміни саме складових, а не двері в цілому. Крім того, як вбачається із позову, двері були змонтовані в грудні 2014 січні 2015 року та перебувають у вжитку до теперішнього часу, що повністю спростовує посилання позивача на наявність істотного недоліку товару. Крім того, позивачем зазначено, що монтаж товару здійснювала третя особа, без надання відомостей про наявність відповідної ліцензії, тобто фактично недоліки товару могли виникнути в тому числі і в результаті порушення умові монтажу товару.Самі по собі посилання позивача на наявність недоліків окремих складових частин товару не можуть бути належним підтвердженням наявності таких недоліків. Позивач не звертався із заявою до ТДВ «Саган» про актування недоліків товару в передбаченому чинним законодавством порядку, до копії позову не додано належних та допустимих доказів наявності істотного недоліку товару, а також доказів невідповідності складових частин вимогам якості товару. При цьому, оцінити факт звернення позивача до відповідача із вимогою про усунення недоліків товару ТДВ «Саган» не має можливості. У зв`язку з тим, що виявлено недолік в грудні 2014 року січні 2015 року, то позивачем заявлено позов із пропуском строків позовної давності.На підставі вищезазначеного, представник третьої особи просив суд відмовити в задоволенні позовної заяви, застосувавши строк позовної давності. 14.04.2017 року від позивача по справі, надійшло заперечення в якому він зазначає, що представник третьої особа не має належним чином посвідчених повноважень на здійснення представництва в суді. Також вказує, що відповідач після оформлення договору з [PERSON] , зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Однак, відповідач змінила своє прізвище ще у 2008 році, тобто задовго до оформлення замовлення з позивачем. При цьому, змінивши прізвище та маючи паспорт з іншим прізвищем, відповідач протизаконно продовжувала користуватися недійними реквізитами, а саме печаткою з прізвищем [PERSON] . Також зазначив, що ТДВ «Саган» неодноразово порушувало його права, оскільки не надавало відповіді на його письмові звернення. Вказує, що при оформленні замовлення, відповідачем окрім розміру дверей, номеру моделі та їх кольору не були зазначені інші характеристики. 24.04.2017 року від позивача по справі надійшла заява про поновлення строку позовної давності, в обґрунтування якої позивач зазначив, що на протязі тривалого часу у зв`язку з невідповідністю розмірів товару, а саме з 22.12.2014 року позивач почав приймати міри по захисту своїх порушених прав, як споживача, оскільки ним були направлені відповідні листи до різних органів. У зв`язку з чим просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк звернення до суду. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому\~засіданні позовні\~вимоги підтримали\~у повному\~обсязі посилаючись\~на обставини\~справи та\~просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовна заява подана поза строками подачі такої заяви (пропущений строк звернення для суду без поважних причин), судовий збір по позовній заяви не сплачений, відповідно до Закону України "Про судовий збір", оскільки ст. 5 Закону не передбачає звільнення від сплати. Також зазначив, що відповідач являється консультантом, а не виробником, тому не може нести відповідальність за брак у виробах та не правильному монтажу, оскількипозивач не довів, що відповідач виготовлює вікна і двері, а також монтує вироби у отвори будинку позивача. Не має документально підтвердження моральної шкоди: медичних документів, висновків спеціаліста щодо застосування певних коефіцієнтів та розрахунку. На підставі вищезазначеного просив суд, відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно замовлення № 27 від 22.10.2014 року вбачається, що [PERSON] , який проживає в с. Приморське Кілійського району Одеської області, далі Замовник, звернувся до фізичної особи підприємця « [PERSON] », далі Виконавець, з метою замовлення чотирьох вікон фірми «Steko R 500 GoldStar», двухстор., 5-ти кам., з наступними вимірами: -вікно, висотою 1360 мм., шириною 1350 мм.; -вікно, висотою 1360 мм., шириною 1350 мм.; -вікно, висотою 1430 мм., шириною 900 мм.; -вікно, висотою 1430 мм., шириною 870 мм. В зазначеному замовленні вказано, що Замовник несе відповідальність за правильність розмірів, конфігурації та комплектації замовлення, сплачений рахунок є підтвердження, /т. 1, а.с. 5-6/. Відповідно до замовлення № 29 від 23.10.2014 року вбачається, що [PERSON] , який проживає в с. Приморське Кілійського району Одеської області, далі Замовник,звернувся до фізичної особи підприємця « [PERSON] », далі Виконавець, з метою замовлення двох вікон, одне з яких має розміри: висота 1430 мм., ширина 900 мм., фірми «Steko R 500 GoldStar», двухстор., 5-тикам., коричневі; інше вікно: висота 1430 мм., висота 870 мм., фірми «Steko R 500 GoldStar», двухстор., 5-ти кам., коричневі. Також в зазначеному замовленні вказано, що Замовник несе відповідальність за правильність розмірів, конфігурації та комплектації замовлення, сплачений рахунок є підтвердження, /т. 1, а.с. 4/. Згідно замовлення № 113, встановлено що [PERSON] у фізичної особи підприємця [PERSON] здійснено замовлення дверей з наступними розмірами 1280х2320 мм. правосторонні, та дверей з розмірами - 2160х920 мм., правосторонні /т. 1, а.с. 7/. Відповідно до копій гарантійного талону « [INFO] » на вікна (двері) з ПВХ встановлено, що 10.12.2014 року [PERSON] до замовлення № 224213 отримав товари вищезазначеної фірми, /т. 1, а.с. 10/. Згідно листа претензії від 24.12.2014 року, направленої 25.12.2014 року [PERSON] на адресу місцезнаходження фізичної особи підприємця [PERSON] , позивач просив адресата замінити обидві двері, відповідного по всім своїм параметрам (розміром та інше) його замовленням. Всі чотири вікна перевстановити, виконавши роботу в повно мій відповідності з нормами та правила їх встановлення. Також, надати всі необхідні документи (договір, паспорта виробів та гарантійні талони на них), які повинні бути надані замовнику в таких випадках, оформив їх належним чином, /т. 1, а.с. 11/. Відповідно до заяви [PERSON] від 24.12.2014 року, направленої директору заводу «Саган», встановлено, що позивач звернувся до адресата з метою встановлення причин невідповідності розмірів виготовлених двох дверей « [PERSON] », з розмірами зазначеними в замовленні, /т. 1, а.с. 14/. Згідно заяви [PERSON] від 13.01.2015 року направленої директору заводу «Саган» встановлено, що позивач просив надати йому відповіді на питання: -чи приймав завод «Саган» замовлення на двері № 1004368 та № 2015307 від [PERSON] , якщо ні, то від кого конкретно на завод «Саган» надійшли замовлення з зазначеними номерами ?; -які характеристики мають двері, виготовлені по замовленням № 1004368 та № 2015307?; -чому розміри дверей були змінені без згоди з замовником, які відрізняються від розмірів, узгоджених та сплачених замовлень?; -які документально оформлені гарантії заводу «Саган» надають споживачам продукції заводу «Саган» ?; -чому не вручені документи техпаспорт на двері та на замки для дверей, а також документи, які надають право на гарантії для дверей « [PERSON] »?; -чому така погана видимість та огляд глазку, встановленого на дверях заводу «Саган»? Згідно заяви [PERSON] від 17.07.2015 року направленої Голові Одеської обласної державної адміністрації встановлено, що позивач просив зобов`язати [PERSON] , вищезазначені двері замінити на двері, відповідні по всім своїм параметрам (розміри та інше) його замовленням; зобов`язати ФОП [PERSON] , надати йому всі необхідні документи (договори, паспорта виробів та гарантійні талони на них), які повинні бути надані замовнику в таких випадках, оформивши їх належним чином, /т. 1, а.с. 21/. Відповідно до листа наданого Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів за вих. № 1942/9 від 20.08.2015 року встановлено, що інспекцією надіслано запит до суб`єкта господарювання про надання пояснень та усунення порушень. Однак, відповідь ФОП [PERSON] , не надано, /т. 1, а.с. 22/. З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до ст. .11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» станом на 28.07.2016 року вбачається, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~ зареєструвалася 12.01.2007 року як фізична особа-підприємець. Вид діяльності: 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 63.99 надання інших інформаційний послуг, /т. 1, а.с. 26-27/. Відповідно до висновку експерта № 32/52-2017 за результатами судової будівельно технічної експертизи у цивільній справі № 502/1678/16-ц від 19.05.2020 року встановлено, що замовлення у ФОП [PERSON] на виготовлення та монтаж у житловому будинку по [ADDRESS] віконних блоків із ПВХ профілів здійснювалось без складання передбачених вимогами національного стандарту України ДСТУ Н Б В.2.6-146:2010 «Конструкції будинків і споруд [PERSON] щодо проектування й улаштування вікон та дверей». Роботи з монтажу віконних блоків із ПВХ профілів та улаштування вікон у житловому будинку по [ADDRESS] виконані без складання передбаченоїнаціональним стандартом України ДСТУ Н Б В.2.6-146:2010 «Конструкції будинків і споруд [PERSON] щодо проектування й улаштування вікон та дверей» без відповідної проектної та виконавчої документації. В наданих для дослідження документах відсутня інформація щодо наявності ліцензії у суб`єктів які здійснювали роботи з улаштування вікон у житловому будинку за вищезазначеною адресою. За відсутності серед наданих для дослідження документів передбаченого пунктами 4.4 та 5.2.2 ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 робочого проекту, а також за відсутності даних щодо характеристик опору теплопередачі ПВХ профілів і склопакетів у досліджуваних віконних блоках, не є можливим надати повного об`єктивного та обґрунтованого висновку щодо відповідності їх розташування у товщі стінової конструкції вимогам чинних будівельних норм та стандартів. За даними візуального обстеження встановлено, що стінова конструкція житлового будинку по [ADDRESS] , в якій встановлено два глухих віконних блоки із ПВХ профілів орієнтованим розміром 1430х870 мм., виконана із цегли керамічної в одну цеглину (товщиною 250 мм.) без четвертей у віконних прорізах, тобто віконні блоки мали б встановлюватися ближче до середини товщі стінової конструкції, а фактично розташовані з виступом за зовнішню площину стінової конструкції. Також встановлено, що виконати обмір по габаритам коробки дверного блоку не є неможливим. За відсутності проектної та виконавчої документації не можливо надати повного, об`єктивного та обґрунтованого висновку щодо відповідності чинним будівельним нормам та Стандартам України, які безпосередньо металевих дверних блоків так і робіт з улаштування вхідних дверей до житлового будинку по [ADDRESS] , зокрема щодо виконання робіт з улаштування вузлів примикання та використаних при цьому кріпильних та ізоляційних матеріалів, теж саме стосується встановлених на дверні блоки замків, вічок, петель та ручок. За результатами візуального обстеження встановлено відсутність кріпильної коробки однопільного металевого блоку до стінової конструкції житлового будинку, /т. 1, а.с. 182-199/ Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів»\~законодавство про захист прав споживачів складається з цього\~Закону, Цивільного кодексу України,\~Господарського кодексу України\~та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.1\~Постанови № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»\~при вирішенні цих справ суди мають виходити насамперед із положень\~Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до Преамбули Закону він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. При вирішенні спорів про захист прав споживача слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на продавцеві (виробнику). Відповідно до ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»\~у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Обов`язок доведення належної якості проданого товару, причин виникнення недоліку товару і обов`язок належного оформлення претензії покупця щодо недоліків цього товару та проведення в необхідних випадках перевірки якості товару із забезпеченням права споживача взяти участь у такій перевірці законом покладено на продавця. Частиною 1\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»\~визначено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно визначень наведених у\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція- будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно ст. 4 Закону, споживачі під час замовлення або використання продукції мають право на належну якість продукції та обслуговування. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. У відповідності до п. 11 абз. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" № 5 від 12.04.1996 року,\~\~за змістом п. 6 ст. 15 Закону,\~\~під відповідальністю\~\~виконавця за\~\~недоліки виконаних робіт або наданих послуг слід розуміти його обов`язок усунути (виправити) ті з них,\~\~які\~\~виникли\~\~не\~\~з\~\~вини самого споживача. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530,\~599 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним. З матеріалів справи та в судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до ФОП « [PERSON] », з метою замовлення відповідних вікон та дверей, надавши при цьому характеристики необхідного товару, що підтверджується відповідними замовленнями. При цьому в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт здійснення замірів працівником відповідача. Разом з тим, відповідно до вищезазначених замовлень саме на замовника покладена відповідальність за правильність розмірів, конфігурації та комплектації замовлення. Таким чином, з врахування висновку експерта, виду діяльності відповідача, позивачем не доведено, що саме з вини відповідача наданий товар є неналежним та має істотний недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та виник саме з вини відповідача. Також враховуючи, що відповідач не виготовляє товар, а лише здійснює його замовлення у виробника, суд вважає, що ФОП « [PERSON] » не є належним відповідачем у справі, оскільки вона лише виконувала замовлення, виходячи з наданих позивачем характеристик. У зв`язку з чим, позовні вимоги в частині зобов`язання замінити товар та надати документи не підлягають задоволенню. В той же час щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] , суд вказує про відсутність підстав для задоволення таких вимог, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цієї вимоги. Стосовно позовної вимоги про стягнення з Відповідача моральної шкоди в сумі 47230 гривень, суд звертає увагу на наступне. Відповідно до\~статті 23 Цивільного кодексу України\~(надалі\~«ЦК України») особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування факту спричинення йому моральної шкоди діями відповідача позивач в позовній заяві покликався на небезпечну криміногенну обстановку, сильні душевні страждання, особливо небезпечні в літньому віці,втрату душевного спокою. При цьому, суд звертає увагу на те, що доказів, які б підтверджували існування вищевказаних обставин, позивачем надано не було. Інших доказів, які б підтверджували факт спричинення позивачу діями відповідача моральної шкоди надано не було. За таких обставин, суд вважає необґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди та не знаходить підстав для її задоволення. Згідно з п. 4\~ст. 129 Конституції України\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі\~ст. 12 ч. 3 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як зазначено у ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Стосовно заяви відповідача та третьої особи про застосування в даній справі наслідків пропуску позивачем строку звернення до суду, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог чинного законодавства України встановлені строки звернення до суду стосуються захисту порушеного права. При необґрунтованості позовних вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строк звернення до суду. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення до суду і вирішує його по суті. При пропущенні строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє у позові саме з цих підстав. В даній цивільній справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак, питання щодо дотримання строку звернення до суду [PERSON] не вирішується. Вирішуючи питання про розподілу судових витрат, з урахуванням вимог\~статі 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі\~ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed