Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 31.01.2004 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2017 року № 106455480. На момент реєстрації відповідачки - онуки [PERSON], в квартирі були зареєстровані [PERSON], дружина - [PERSON], донька - [PERSON] з чоловіком. Після смерті [INFO] доньки - [PERSON], її чоловіка було знято з реєстраційного обліку. Після чого він з донькою - відповідачкою [PERSON] виїхали з квартири. Відповідно до довідки Ф№ 3 від 31.05.2017 року виданої ЖБК ,,Арсеналець-15" в квартирі 85 за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук дружини. Відповідачка в квартирі не проживає, що підтверджується Актом обстеження від 13.12.2017 року, складеного Головою правління ЖБК ,,Арсеналець-15" [PERSON]. Відповідно до листа - відповіді начальника Дніпровського УП ГУНП у м. Києві [PERSON] від 07.12.2017 року, заяв від [PERSON] про перешкоджання їй у користуванні квартирою [ADDRESS], не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином за останньою відомою суду адресою її реєстрації. Представник третьої особи: Дніпровського районного відділу Головного управління Державної Міграційної Служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 31.01.2004 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2017 року № 106455480. Відповідачка [PERSON] є онукою позивача [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть мати відповідачки - [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до довідки Ф№ 3 від 31.05.2017 року виданої ЖБК ,,Арсеналець-15" в квартирі 85 за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - онука та [PERSON] - онук дружини. Відповідачка [PERSON] в квартирі не проживає з 2007 року, що підтверджується Актом обстеження від 13.12.2017 року, складеного Головою правління ЖБК ,,Арсеналець-15" [PERSON]. Відповідно до листа - відповіді начальника Дніпровського УП ГУНП у м. Києві [PERSON] від 07.12.2017 року, заяв від [PERSON] про перешкоджання їй у користуванні квартирою [ADDRESS], не надходило. Необхідність визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позивач обґрунтовує сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги та порушенням його права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Житлове законодавство передбачає правовий механізм, відповідно до якого особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , підлягають до задоволення, наявні підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловою площею, а саме квартирою № 85 за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved