Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

В квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» (далі Позивач) звернувся із позовом до [PERSON] ( далі Відповідач) про передачу предмета іпотеки в управління іпотекодержателя та стягнення судових витрат. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07 грудня 2007 року між Позивачем і Відповідачем було укладено кредитний договір №80/МК-07, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит у сумі 99500,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 16,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 01.12.2017 року. На забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором між банком та Відповідачем було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого Відповідач передав в іпотеку нежилу будівлю № 1 по вул. Громової у м. Маріуполі. Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання за ним виконав частково. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.12.2012 р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлове приміщення, що розташовано за адресою м. Маріуполь, вул.. Громової,1. Посилаючись на положення\~ст.34 Закону України «Про іпотеку», просив передати в управління ПАТ КБ «ПриватБанк» нежитлове приміщення, що розташовано за адресою м. Маріуполь, вул.. Громової,1 та зобовязати [PERSON] повністю вивільнити від будь-яких осіб та будь-якого майна предмет іпотеки, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за її відсутності не надала та про причини неявки суд не повідомила. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. З рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.12.2012 р., яке було змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.05.2013 р. в частині звернення стягнення і визначення суми заборгованості, яке набрало законної сили 18 травня 2013 року, вбачається що 07 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 80/МК-07. Виконання зобовязань за даним договором було забезпечене іпотечним договором від 07 грудня 2007 року, згідно з яким предметом іпотеки є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул.. Громової, б. 1. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №80/МК-07 від 07 грудня 2007 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством [PERSON] «ПриватБанк» та [PERSON], яка утворилася станом на 6 червня 2012 року у розмірі 154925,84 доларів США і 179371 гривні 35 копійок, що складається із заборгованості за кредитом 94536,15 доларів США, за процентами за користування кредитом 60389,69 доларів США, пені 179371 гривень 35 копійок, звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежилу будівлю, що знаходиться: Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Громової, б. 1, а саме: основні будівлі (літери А-1, Б-1, Д-1), прибудови (літера А-1-1, А-2-1, уборну В-1, сараї Г-1, Е-1, ворота №1) загальною площею 266,30 кв.м., що належить [PERSON]. Реалізації предмету іпотеки провести шляхом надання права Публічному акціонерному товариству [PERSON] «ПриватБанк» продажу вказаної нежилої будівлі з укладанням від імені власника договору купівлі-продажу, будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також особою покупцем, а також наданням Публічному акціонерному товариству [PERSON] «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В решті рішення залишено без змін( а.с. 4-5, 42-47). Отже, в судовому засіданні встановлено, що в порядку ст. 39\~Закону України «Про іпотеку» на предмет іпотеки нежитлову будівлю звернуто стягнення в судовому порядку та рішення суду не виконано. Відповідно до\~ст.34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Продукція, плоди і доходи, отримані в результаті управління предметом іпотеки, спрямовуються на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, якщо інше не встановлено договором або рішенням суду. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається заходи щодо забезпечення збереження предмету іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. З аналізу наведених правових норм вбачається, що передача майна в управління не є безумовною в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, підставою передачі іпотечного майна в управління законодавець визначив, як наявність мети отримання продукції, плодів та доходів, так і необхідність в забезпеченні належного господарського використання іпотечного майна відповідно до його цільового призначення та з зазначенням умов управління відповідно до вимог Закону. Управління майном закріплене\~главою 70 ЦК України\~як окремий вид договірних зобов'язань. Так, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителю) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача) (ч. 1\~ст. 1029 ЦК України). Цивільним кодексом України\~встановлено вичерпний перелік підстав виникнення відносин з управління майном, зокрема останнє може виникати із закону або договору управління майном. При цьому договір укладається за наявності волевиявлення власника майна. У разі не виявлення волі власника з причин, від нього незалежних, управління майном може виникати на підставі юридичного складу: адміністративного акту про створення управління (рішення суду, іншого компетентного органу) і договору, укладеного з управителем, що безпосередньо породжує управління майном. Таким чином, закріплений у цивільному законодавстві інститут управління майном передбачає договір як безпосередню підставу виникнення управління майном. З вищенаведеної правової норми слід, що рішення суду про передачу майна в управління має містити умови, на яких таке управління здійснюється. У звязку з цим суд приходить до обґрунтованого висновку, що банк вправі вимагати передання в управління вказаного обєкту нерухомості, а тому позовні вимоги про передачу в управління Публічному акціонерному товариству [PERSON] банк "Приватбанк" нерухомості, щодо якої винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» 22.02.2016 р. направляв на адресу [PERSON] вих. №30.1.0.0/2 від 17.02.2016 р. вимогу про добровільне звільнення від власних речей, вивільнення та передачу нежитлової будівлі, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, буд. 1 (а.с.6,7). В порушення вимог ст. 34\~Закону України «Про іпотеку» на вимоги банку про передачу в управління на період реалізації предмету іпотеки відповідач ухилився від добровільної передачі предмета іпотеки, що є необхідним для виконання рішення суду, на яке банк, як іпотекодержатель, після звернення стягнення на іпотечне майно, має право використовувати іпотечне майно для отримання доходів, які можуть бути спрямовані на задоволення забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя щодо погашення заборгованості за кредитним договором №80/МК-07 від 07 грудня 2007 року. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про передачу предмета іпотеки в управління Публічному акціонерному товариству [PERSON] банк "Приватбанк" на період його реалізації або повного виконання умов кредитного договору та зобовязання вивільнити від будь-яких осіб та їх майна нежилу будівлю №1 по вул. Гагаріна в м. Маріуполя, Донецької області підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved