Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

ПАТ «Тернопільміськгаз» звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 27 197,84 грн. В обґрунтування вимог вказує, що позивач обслуговує будинок, в якому знаходиться квартира відповідача та надає послуги з газопостачання. Однак, відповідач своєчасно та добровільно не проводить оплату наданих послуг, а тому, просить позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 21.12.2011 року між ПАТ «Тернопільміськгаз» та [PERSON] укладено договір № 986002 про надання послуг з газопостачання для побутових потреб. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язалася вносити своєчасно та в повному розмірі плату за надані послуги (пункт 3 розділу "Обов'язки споживача"). Позивач свої зобовязання, відповідно до умов договору, виконує в повному обсязі, надає послуги з постачання природного газу з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 12.05.2009 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: с. В.Гаї вул. Залізнична, 2а Тернопільського району Тернопільської області. Згідно особового рахунку № 986002 [PERSON] за адресою в с. В.Гаї по вул. Залізнична, 2а Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що заборгованість [PERSON] за спожитий природний газ складає 27 197,84 грн. за період з 01.02.2010 по 01.02.2015 року. 18 липня 2013 року ПАТ «Тернопільміськгаз» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. За результатами розгляду заяви, 22.07.2013 року судом винесено судовий наказ № 607/12986/13-ц про стягнення з [PERSON] в користь позивача 27 197,84 грн. заборгованості за спожитий природний газ та 135,98 грн. судового збору. Даний судовий наказ набрав законної сили, а тому, 25 грудня 2013 року ПАТ „Тернопільміськгаз" надіслало вказаний судовий наказ на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції. Постановою, винесеною головним державним виконавцем відділу ДВС ТРУЮ [PERSON] було відкрито виконавче провадження згідно судового наказу № 607/12986/13-ц про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ „Тернопільміськгаз" 27 197,84 грн. заборгованості за спожитий природний газ та 135,98 грн. судового збору та приєднано до зведеного виконавчого провадження № 43346203 від 28.01.2014 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2014 року у справі № 607/12986/13-ц судовий наказ від 22.07.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Тернопільміськгаз» заборгованості за спожитий природний газ у сумі 27 197,84 грн. та 135,98 грн. судового збору був скасовано. На даний час, заборгованість відповідачем не сплачена. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих\~\~витрат\~\~на їх виробництво (надання). Положеннями ст.ст. 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені права та обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Судом встановлено, що позивач на протязі періоду з 01.02.2010 року по 01.02.2015 року, фактично надав відповідачу послуги з газопостачання. Дані обставини стверджуються особовим рахунком нарахування і оплати абонента № 986002 від 25.02.2015 року. Таким чином, суд вважає, що позивачем у період з лютого 2010 по лютий 2015р.р. фактично були надані послуги з газопостачання на суму 27 197,84 грн., яких відповідач не оплатила. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «Тернопільміськгаз» заборгованості за спожитий природний газ в сумі 27 197,84 грн., за період з 01.02.2010 по 01.02.2015р.р. Відповідач у судове засідання не зявилася та не представила суду докази щодо безпідставності позовних вимог. Крім того, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення о суду, оскільки 18.07.2013 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, який ухвалою суду від 12.08.2014 року був скасований.

Outcome: approved