Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача Територіальної громади в особі Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розтащований за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS], вартістю 63495 грн. На протязі шести місяців після смерті матері, батько позивача не подавав заяву до нотаріальної контори для оформлення спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, так як постійно проживав разом із матір'ю, доглядав її, а після смерті похоронив її, використовував спадкове майно за цільовим призначенням та сплачував усі витрати по його утриманню. А оскільки даний факт юридично не підтверджений, тому оформити спадщину в нотаріальному порядку батько позивача не може, так як [INFO], [PERSON], помер, про що свідчить свідоцтво про його смерть. В зв'язку із втратою ним правоздатності (ст. 25 ЦК України) виготовити правовстановлюючі документи на спадщину не можливо, оскільки на померлих правовстановлюючі документи не видаються. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, відповідач не заперечує проти їх задоволення, а треті особі заперечень щодо заявленних позовних вимог не мають. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 травня 2008 року підтверджується, що [INFO] у віці 79 років, в с. Кривошиї Хмільницького району Вінницької області померла [PERSON], про що 15 травня 2008 року складено відповідний актовий запис № 14. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: [ADDRESS], вартістю 63495 грн. До дня смерті матері позивача з нею проживав її чоловік - [PERSON], який спадщину прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом з спадкодавцем в одному житловому будинку на час його смерті. Ще за життя, а саме 29 березня 2011 року, [PERSON], зробив розпорядження, яким заповів позивачу по справі - його дочці [PERSON], своє майно, а саме: все своє майно де б воно не було б із чого б воно не складалося. Крім неї, після смерті матері інших першочергових спадкоємців за законом не має. Після смерті батька, позивач спадщину прийняла відповідно до ст. 1269 ЦК України та у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 02 вересня 2014 р. приватним нотаріусом [PERSON] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 1.9960 га, що розташована на території Кривошиївської сільської Ради. Інше спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами прийняти в спадщину через нотаріальну контору не є можливим, оскільки відповідно до довідки приватного нотаріуса [PERSON] № 420/01-16 від 04 грудня 2014 року свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може бути видано за відсутності на нього правовстановлюючих документів, оскільки право власності на нерухоме майно спадкодавцем не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Згідно технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] видно, що він був побудований в 1961 році, господарські будівлі та споруди - 1965 році. Його належність спадкодавцю [PERSON], підтверджується довідкою Кривошиївської сільської ради Хмільницького району № 282 від 01.12.2014 року, де зазначено, що померлий [PERSON], був власником житлового будинку по [ADDRESS], згідно погосподарської книги № 6. Також у технічному паспорті відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний лише запис про відсутність правовстановлюючих документів, які спадкодавець не встиг оформити за життя. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин пов'язаних із набуттям спадкодавцем права на житловий будинок, діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Вказана інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що житловий будинок належав на праві власності спадкодавцю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право як спадкоємця за заповітом на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми.

Outcome: approved