Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач проживає окремо і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка часто хворіє, не надає. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2600 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву вх.№9081 від 26.12.2018 про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] подала до суду відзив, вх.№9053 від 21.12.2018, в якому зазначила, що відповідач [PERSON] позов визнає частково, а саме: саму вимогу про стягнення аліментів на утримання сина, однак суму аліментів 2600 гривень - не визнає, оскільки вона є непомірною та завеликою для відповідача. Відповідач не працює, постійного заробітку не має, його матеріальний стан дозволяє йому сплачувати лише мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, а саме - 813 гривень. У решті позовних вимог просила відмовити. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого 25.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 25.06.2015 між сторонами було зареєстровано шлюб. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Із акту обстеження житлових умов проживання №2070 від 31.10.2012, складеного комісією в складі депутата Ямпільської міської ради та сусідів, встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Із копії амбулаторної картки [PERSON], [INFO], встановлено, що [PERSON] часто хворіє. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 01.11.2018 за вхід.№7535, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 01.11.2018. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоров'я, а тому вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів 2400 (дві тисячі чотириста) гривень, із якої в рівних частках (по 1200 гривень) кожен із батьків зобов'язаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені необгрунтовано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України.

Outcome: partial