Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в листопаді 2015 року. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 21.07.1973 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Ольгопільської сільської ради Єланецького району Миколаївської області про, що зроблено актовий запис за № 5. Від вказаного шлюбу у них з відповідачкою є двоє синів, які на даний час повнолітні: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В позові вказав, що шлюбних стосунків не підтримують, та проживають окремо. Розірвати шлюб у органах РАЦСу за спільною заявою відповідачка відмовляється. Вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання є неможливим. Спір про поділ спільного майна відсутній. В зв'язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, проте надав на адресу суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.07.1973 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Ольгопільської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.19). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved