Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] , заінтересована особа: Бучанська міська рада Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви вказує, що 26 грудня 1996 року Орган приватизації ОП «Київського БМУ» «УКРПРОФБУД» видав Свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 79, 4 кв.м. Дане свідоцтво зареєстровано Ірпінським МБТІ та внесений запис у реєстрову книгу за № 354 від 13.03.1997 р. Вищезгадана квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] - дружині, [PERSON] - доньці, [PERSON] - сину, [PERSON] - сину. [PERSON] , (надалі Заявниця) - донька [PERSON] та [PERSON] . Вказує про те, що під чає виготовлення та видачі свідоцтва про право власності на житло відбулась помилка в написанні по батькові заявниці [PERSON] та помилково було вказано по батькові - [PERSON] . Дана помилка виникла під час внесення прізвищ, імен та по батькові усіх членів сім`ї до правовстановлюючого документу. Замість запису « [PERSON] » було вказано « [PERSON] ». [PERSON] - це по батькові матері заявниці - [PERSON] . Звертає увагу, що оскільки, що дана помилка виникла в грудні 1996 року, виправити її в досудовому порядку не представляється можливим. У зв`язку з необхідністю внесення інформації до Державного реєстру речових прав на вище зазначене нерухоме майно, виникла потреба у встановленні факту належності правовстановлюючих документів. Просить суд встановити факт належності на праві спільної часткової власності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 1996 року, зареєстрованого Ірпінським МБТІ та внесений запис у реєстрову книгу за № 354 від 13.03.1997р., [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області 22 лютого 2006 р., РНОКПП [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання заявник не з`явилась, до суду від представника заявника надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути без їх участі, вимоги заяви задовольнити. В судове засідання заінтересована особа - Бучанська міська рада Київської області свого представника не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, а також копію спадкової справи № 167/2021, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Зміна прізвища заявника підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 26 грудня 1996 року Органом приватизації ОП «Київського БМУ» «УКРПРОФБУД», квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 79, 4 кв.м., належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже, як вбачається з даного свідоцтва, при його виготовленні допущено помилку та зазначено неправильно по батькові одного зі співвласників, а саме вказано - [PERSON] замість [PERSON] . Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаних фактів необхідно заявниці для реалізації своїх майнових прав, суд приходить до висновку про доведеність факту належності правовстановлюючих документів, що є підставою для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved