Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачі звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи: Ленінська районна у м. Дніпропетровська рада, Дніпропетровська міська рада, Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, Відділ земельних ресурсів Держземагенства у м. Дніпропетровську про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекористування неправомірною та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем. В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначили, що їм належить на праві сумісної часткової власності по ? частині домоволодіння №118а по вул.. Нарвській у м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності від 24 серпня 1990 року виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів. Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,1000га, яка знаходиться у їхньому постійному користуванні. Рішенням Дніпропетровської міської ради за №53/45 від 25.12.2013 року було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по фактичному розміщенню житлового будинку та господарських споруд за адресою: вул.. Нарвська, №118а у м. Дніпропетровську. В процесі підготовки технічної документації ліцензованою землевпорядною організацією ТОВ «Земстройінвест» був складений акт на погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем [PERSON], який не погодив і не підписав акт землекористування земельної ділянки по вул.. Нарвська, 118а у м. Дніпропетровську. 28.12.2010 року відбулося засідання комісії з питань розгляду земельних спорів Виконавчого комітету Ленінської районної ради . Комісією встановлено, що власник домоволодіння №116а по вул.. Нарвська у м. Дніпропетровську [PERSON] користується земельною ділянкою шириною 6м, яка згідно технічної документації належить співвласникам домоволодіння вул.. Нарвська, 118а у м. Дніпропетровську з 1984 року. 04.02.2011 р. Ленінська районна у м. Дніпропетровську рада прийняла рішення за №51 про погодження з висновками комісії з питань розгляду земельних спорів, які викладені у протоколі від 28.12.2010 року. Відповідач не погоджує межу земельної ділянки, у звязку з чим орган місцевого самоврядування не може прийняти рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність позивачу. Зазначена обставина позбавляє позивачів можливості приватизувати земельну ділянку та отримати Державний акт на право власності на землю. На підставі вищевикладеного просять визнати відмову суміжного землекористувача земельної ділянки, розташованої по вул..Нарвська,буд.116-а у м.Дніпропетровську Строчка [PERSON] у погодженні межі землекористування земельної ділянки по вул..Нарвська, буд.118-а, яка знаходиться у користуванні [PERSON] та [PERSON] протиправною; визнати погодженою межу за номером точек від В до Г земельної ділянки площею 0,1000 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Дніпропетровськ, вул..Нарвська, [PERSON] та [PERSON] із суміжним землекористувачем [PERSON] без його підпису в актах про погодження меж земельної ділянки №142/20-06 від 20 серпня 2014 року та визнати за [PERSON] та [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська, 118-а, загальною площею 0,1000 га без підпису суміжного землекористувача [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилалася на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі. В судове засідання представники третіх осіб Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, Дніпропетровської міської ради, Відділу земельних ресурсів Держземагенства у м. Дніпропетровську не зявилися. Про місце, дату та час судового засідання сповіщенні належним чином. В судове засідання представник третьої особи Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши представника позивачів, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий дім виданому Ленінським відділом комунального господарства від 24.08.1990 року\~\~належить ? частка домоволодіння за адресою: вул.. Нарвська, 118а, у м. Дніпропетровську. /а.с.72,73/ Також, [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий дім виданому Ленінським відділом комунального господарства від 24.08.1990 року\~\~належить ? частка домоволодіння за адресою: вул.. Нарвська, 118а, у м. Дніпропетровську. /а.с.74,75/ \~\~ Рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 р. № 53/45 [PERSON], [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1000(га) по фактичному розміщенню індивідуальних жилих будинків, господарських будівель і споруд. Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок для садівництва. Надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок по фактичному розміщенню індивідуальних гаражів. Встановлено, що рішення втрачає чинність у разі, якщо при розробленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки виникне невідповідність між обєктом нерухомого майна, розташованим на земельній ділянці, та зареєстрованим у Державному реєстрі прав власності на нього./а.с.10-11,12/ Згідно протоколу засідання комісії з питань розгляду земельних спорів від 28.12.10 №5 вбачається, що згідно з рішенням та додатками до рішення Ленінського виконкому від 13.11.1992р. №464/19 домоволодіння №116а по вул.. Нарвській побудовано самовільно на земельній ділянці площею 3795м2. Вищезазначеним рішенням [PERSON] відведена земельна ділянка площею 1320 м2.. Згідно з рішенням Ленінського виконкому від 14.07.1989 року №359/4 домоволодіння №118а по вул.. Нарвській побудовано самовільно на земельній ділянці площею 1090 м2. Геодезичні роботи виконані по фактичному використанню земельної ділянки. Співвласникам домоволодіння №118а у м. Дніпропетровську, [PERSON] та [PERSON] запропоновано оформити документи на земельну ділянку згідно з вимогами чинного законодавства у межах, зазначених у технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: вул.. Нарвська, 118а без згоди підпису власника домоволодіння №116а по вул.. Нарвській [PERSON]Ю./а.с.14/ Рішенням Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 04.02.2011 року вирішено погодитись з висновками комісії з питань розгляду земельних спорів, які викладені у протоколі засідання комісії з питань розгляду земельних спорів від 28.12.10 р. №5 та зобовязати [PERSON] та [PERSON] додержуватись правил добросусідства згідно з гл.17 Земельного кодексу України./а.с.15/ Згідно виписки із рішення виконкому Ленінської райради народних депутатів від 14.07.1989 року домоволодіння №118а по вул. Нарвській у м. Дніпропетровську, що належить [PERSON] та [PERSON], узаконено та прийнято в експлуатацію./а.с.48/ Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] звернулися до Управління держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області із заявою про перевірку документів та організацію робіт із виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка розташована за адресою: вул.. Нарвська, 118а у м. Дніпропетровську, для її подальшої державної реєстрації./а.с.59/ Відповідач [PERSON], не погодив межі земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до \~ст. 118 Земельного кодексу України\~громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної місцевої ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підстав технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. \~\~Стаття 198 ЗК України\~\~\~не містить обов*язкових вимог щодо погодження меж з суміжними землекористувачами, а таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянко, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів. Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. №7\~(із змінами і доповненнями) передбачає, що згідно зі\~статтею 158 ЗК\~суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Відповідно до\~ст. 19 Конституції України\~правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, що законодавцем покладено принцип добровільності вчинення дій суб'єктами земельних правовідносин та відсутність у чинному законодавстві України обов'язку землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок, а тим більше обов'язку надання згоди на погодження у примусовому порядку. А відмова відповідача у наданні згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача (позивача) для останнього може мати негативні наслідки, однак не може розцінюватись як зловживання відповідачем своїми правами та як порушення прав позивача, оскільки така відмова є формою реалізації відповідачем свого права. Крім того, погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку відповідача відбувається у формі відмови, і таке "погодження" повинно бути прийнято і враховано при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право на земельну ділянку. Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності , у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, відповідно до\~ст. 12 ЗК України, відноситься до компетенції відповідної сільської ради, а не суду. Такі ж повноваження делеговані місцевим радам і відповідно до\~Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема\~ст. 33 цього закону. \~\~ \~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 15 ЦК\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. \~\~\~ \~Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, але лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачі не надали суду доказів щодо наявності порушеного їх права на приватизацію земельної ділянки діями відповідача, а відмова відповідача у наданні згоди позивачу на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача є формою реалізації\~\~його права. Таким чином позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] право на приватизацію земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Нарвська, 118-а, загальною площею 0,1000 га без підпису суміжного землекористувача [PERSON] не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає є безпідставними заявлені позовні вимоги позивачів щодо визнання відмови суміжного землекористувача земельної ділянки, розташованої по вул..Нарвська,буд.116-а у м.Дніпропетровську Строчка [PERSON] у погодженні межі землекористування земельної ділянки по вул..Нарвська, буд.118-а, яка знаходиться у користуванні [PERSON] та [PERSON] протиправною. Також, позивачі просять визнати погодженою межу за номером точек від В до Г земельної ділянки площею 0,1000 га, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Дніпропетровськ,вул..Нарвська,№118а [PERSON] та [PERSON] із суміжним землекористувачем [PERSON] без його підпису в актах про погодження меж земельної ділянки №142/20-06 від 20 серпня 2014 року. Чинним законодавством України не передбачено обов»язок землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок. Взагалі відмова відповідача в погодженні меж земельної ділянки є формою реалізації свого права і не є підставою для відмови позивачу на подальше оформлення документів на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з відповідачем. Крім цього, положеннями\~ст. 152 Земельного кодексу України\~не передбачено такого способу захисту земельних прав громадян, як визнання погодженими меж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про визнання відмови суміжного землекористувача у погодженні межі землекористування неправомірною та визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із суміжним землекористувачем, оскільки законом не передбачено такого способу захисту земельних прав громадян, як зазначено у позові. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень\~ст..88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed