Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В серпні 2017 року позивач ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 24 жовтня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11240608000. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в національній валюті в сумі 70700,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором Банком було укладено: договір іпотеки від 24.10.2007 року з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 3391, в реєстрі заборон за №3395, (в реєстрі заборон за №163), за умовами якого відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: квартиру, загальною площею 47,27 кв.м., житловою площею 27,51 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] 24.10.2007 р. за реєстром №3391. Договір зареєстрований в державному реєстрі правочинів 24 жовтня 2007 року за № 2440845, і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки. За користування кредитними коштами за договором відповідач зобовязалася сплатити проценти у розмрі 14,00 % річних, які нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3 кредитного договору. 21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 27, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11240608000 від 24 жовтня 2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 22 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено Договір про відступлення права вимоги № 1 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу № 27 від 21.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за №5002, яким було відступлено право вимоги за Договором іпотеки від 24.10.2007 року, укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 3394, в реєстрі заборон № 3395 (в реєстрі заборон за №163). Відтак, станом на 20.02.2017 року у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 142973,11 грн., яка складається з 64124,16 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11146,59 грн.- заборгованість по відсоткам, 5822,00 грн. три проценти річних від простроченої суми боргу; 61880,36 грн. збитки від інфляції , за період з 25.07.2014 р. по 20.02.2017 р. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» в розмірі 142973,11 (сто сорок дві тисячі девятсот сімдесят три) грн. 11 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру на першому поверсі будинку за адресою: Донецька область, м.Харцизьк, пров.Склярова[ADDRESS], загальною площею 47,27 кв.м, житловою площею 27,51 кв.м., шляхом надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною 99558,77 (девяносто девять тисяч пятсот пятдесят вісім гривень) 77 копійок. \~В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій просив справу слухати без участі представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. \~Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явилася, хоча про дату, час, та місце розгляду справи була повідомлена шляхом оголошення у газеті «Урядовий Курєр» №162 (6031) від 01 вересня 2017 р. та шляхом оголошення на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області (http://dpm.dn.court.gov.ua/sud0514/). Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду надано не було. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до\~\~ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~ Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона\~\~зобов'язана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11240608000. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в національній валюті в сумі 70700,00 грн., а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит.( а.с. 5). \~\~Відповідно до п. 2.1. Договору, виконання зобовязань позичальника за цим договором забезпечується наступним чином: заставою нерухомості, а саме: квартири загальною площею 47,27 кв.м., житловою площею 27,51 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], власником якої виступає [PERSON] ( а. с. 5).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором Банком було укладено: договір іпотеки від 24.10.2007 року з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 3394, в реєстрі заборон № 3395 (в реєстрі заборон за №163), за умовами якого відповідач передав в іпотеку наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру на першому поверсі будинку за адресою: Донецька область, м.Харцизьк, пров.Склярова[ADDRESS], загальною площею 47,27 кв.м, житловою площею 27,51 кв.м. Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 24 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 3391. Договір зареєстрований в державному реєстрі правочинів 24 жовтня 2007 року за №2440845. \~\~\~Відповідно до п.1.2 Договору Іпотеки, вартість предмету іпотеки, за домовленістю сторін становить 99558,77 грн. ( а. с.13). \~\~\~Станом на 20.02.2017 року у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 142973,11 грн., яка складається з 64124,16 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 11146,59 грн.- заборгованість по відсоткам, 5822,00 грн. три проценти річних від простроченої суми боргу; 61880,36 грн. збитки від інфляції, за період з 25.07.2014 р. по 20.02.2017 р. \~\~21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №27, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №11240608000 від 24.10.2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». (а.с.15-16). 22 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено Договір про відступлення права вимоги №1 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу № 27 від 21.09.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований за № 5002, яким було відступлено право вимоги за Договором іпотеки від 24.10.2007 р., укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 3394, в реєстрі заборон № 3395 (в реєстрі заборон №163). \~\~\~Відповідно до п.4.1 Іпотечного договору іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором. \~\~\~\~Звернення стягнення здійснюється на підставі: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- рішення суду; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- виконавчого напису нотаріуса; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та\~Закону України « Про іпотеку». Звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до законодавства України. Відповідно до ст.ст. ст.\~526,527,530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. \~\~ За змістом ст.ст.\~610,612 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору, або встановлений законом. \~\~Спеціальним законом, який регулює питання звернення стягнення на предмет іпотеки є Закон України «Про іпотеку». \~\~За змістом ч.1\~ст. 575 ЦК України,\~ст. 1 Закону України « Про іпотеку»,\~іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. \~При настанні вказаних обставин іпотекою держатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцяти денний строк та попереджає про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги.\~\~\~\~ Проте, невиконання банком вимог ч. 1\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку»\~про надіслання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись до суду в будь-який час за захистом своїх порушених прав, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням\~ст. 124 Конституції України. Заперечень з цього приводу з боку відповідача не надійшло, хоча остання повідомлена про день і час слухання справи належним чином. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 37\~постанови № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», невиконання вимог частини першої\~ст. 35 Закону України « Про іпотеку»\~про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя ст.33 Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст.124 Конституції України. \~Відповідно до положень ч. 2\~ст. 16 ЦК України, яка визначає способи судового захисту цивільних прав та інтересів особи, одним із таких способів захисту є визнання права, в тому числі визнання права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. \~За змістом даної норми власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права у суді, який визначається законом чи договором. \~Відповідно до положень\~ст. 36 вказаного Закону\~сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя, які визначають можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому\~ст. 37 Закону України « Про іпотеку». Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за кредитним договором не погашена. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду врегульовано\~ст. 39 вказаного Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~ст. 38 цього Закону. \~Зокрема, відповідно до\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку»\~в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. \~\~\~Тобто,\~Закон України «Про іпотеку»\~передбачає як судовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки - ст. ст. 38,39 Закону, так і позасудове врегулювання - ст.ст. 36, 37 Закону, які відрізняються за процедурою та правовими наслідками. Проте, в Іпотечному договорі, укладеному між позивачем та банком, зазначено, що право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю; позасудове врегулювання може бути застосовано сторонами в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. \~\~\~Тому, враховуючи\~\~ норми Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 37\~постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», умови іпотечного договору ту обставину, що відповідач проживає на тимчасово окупованій території, суд вважає, що звернення позивача за порушенням своїх прав до суду минаючи позасудовий розгляд справи, є, в даному випадку, правомірним та таким, що узгоджується з вищезазначеними правовими нормами права. Разом з тим, суд зазначає, що згідно із ч.6\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку»\~ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виходячи з змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо у розумінні норми\~ст. 39 цього Закону\~встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою\~ст. 38 цього Закону\~. \~Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6 - 1120цс15 та постанові № 6-82 від 30.11.2016 року, № 6-2839 цс16 від 21.12.2016 року, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України. Отже, в даному випадку, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам частини шостої статті 38, статті 39 Закону України "Про іпотеку" та положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки в грошовому вираженні для його подальшої реалізації. Так, за п. 1.2 договору іпотеки від 24.10.2007 року, вартість предмету іпотеки, що визначена сторонами, становить 99558,77 грн. Окрім того, відповідно до ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Відповідач проживає в м. Харцизьк, також в місті Харцизьк Донецької області знаходиться іпотечне майно. Враховуючи той факт, що м. Харцизьк Донецької області згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р знаходиться в зоні проведення АТО, суд\~ вважає, що рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на період дії ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у відповідача перед позивачем, з урахуванням норм\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції,\~щодо зупинення виконання рішення суду на час дії Закону. \~Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути,\~ судовий збір\~ в розмірі\~2144,60 грн. та витрати повязанні з публікацією в газеті «Урядовий Курєр» оголошення про виклик відповідача до суду у сумі 630,00 грн. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved