Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач 05 листопада 2019 року звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача суми завданої майнової шкоди у розмірі 5865,85 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 05.05.2017 року по вул. Ряшівська, у м. Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] \~\~та автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить Львівській обласній госпрозрахунковій поліклініці. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Daewoo», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 15.08.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4\~КУпАП\~та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 100 від 04.07.2017 року, складеного судовим експертом Галамаєм Я. І., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo», становить 4565, 85 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач на підставі заяви про стягнення заборгованості в порядку регресу Львівської обласної Госпрозрахункової поліклініки від 08.06.2017 року сплатив на користь власника пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 4565,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1260336 від 06.10.2017 року та 1300 грн. витрати понесені МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів, що підтверджується платіжним дорученням №1259624 від 15.09.2017 року. 05.10.2017 року на адресу відповідача МТСБУ направляло вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди. Оскільки відповідач не дотримався вимог ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у страховика відповідно до\~ст.1191 ЦК України\~виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. За наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного\~ЦПК України. У судове засідання 27 січня 2020 року представник позивача не з`явився, хоча про дату, час і місце проведення такого було повідомлено належним чином. При цьому, у позовній заяві позивач МТСБУ зазначає, що він проти заочного розгляду справи не заперечує, просить розгляд справи провести за відсутності його представника, що суд вважає за можливе, оскільки, згідно з ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2017 року о 15.30 год. на вул. Ряшівська, 9 у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] \~\~та автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить Львівській обласній госпрозрахунковій поліклініці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Daewoo», реєстраційний номер [NUMBER] , був пошкоджений, а власнику автомобіля завдано матеріальну шкоду. Відносно [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.\~124,\~122-4 КУпАП. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.\~124, 122-4 КУпАП\~та накладено на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн (а.с.4). Також встановлено, що цивільно-правова\~відповідальність власника\~автомобіля «Daewoo»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~Львівської обласної\~госпрозрахункової поліклініки\~була застрахована\~згідно полісу\~№АК/0292479,\~термін дії\~якого з\~18.08.2016\~року до\~13.09.2017\~року (а.с.8),\~при цьому\~встановлено,\~що на\~момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку №100 від 04.07.2017 р. експертного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля «Daewoo Nexia»,\~реєстраційний номер [NUMBER] , після пошкодження в ДТП 05.05.2017 року, з врахуванням особливостей його стану та пошкоджень, які виявлені на момент огляду 20.06.2017 року, в цінах станом на час проведення дослідження, без врахування ПДВ становить 4565, 85 грн. На підставі заяви стягнення заборгованості в порядку регресу Львівська обласна госпрозрахункова поліклініка від 08.06.2017 року (а.с.7), МТСБУ сплатило на користь власника пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в сумі 4565,85 грн. (а.с.14). Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; регрес застосовується після припиненні зобов`язання з відшкодування шкоди. Статтею 993 ЦК України\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги сплаченого страхового відшкодування до заподіювача і строк такої вимоги починає спливати з моменту заподіяння шкоди. У зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача із залишком строку позовної давності. Крім того, у правовідносинах майнового страхування страховик, що виплатив страхове відшкодування, не може звернутися до страхувальника чи іншої особи, яка одержала страхове відшкодування. Натомість регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов`язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов`язанні. У справі спір виник між страховою компанією та водієм забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень\~ст.1191 ЦК України,\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відповідно до підпункту 38.2.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів», у\~редакції на\~дату виникнення\~спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Окрім цього, відповідно до підпункту «а» пункту 41.1\~ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Тому, дійсно, як вбачається із вказаних вимог закону позивач (страховик) має право, у випадку, коли відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на зворотну вимогу у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи те, що [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій особі Львівській обласній госпрозрахунковій поліклініці ним не відшкодована, за відсутності у відповідача на час ДТП чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування Львівській обласній госпрозрахунковій поліклініці у розмірі 4565,85 грн., а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, суд вважає, що позов є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтак в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується\~вимог позивача\~про стягнення\~з відповідача 1300 грн. витрат понесених для встановлення збитку та збору документів, які позивач сплатив «Арсенал страхування», що підтверджується платіжним дорученням №1259624 від 15.09.2017 року (а.с. 14), то на думку суду вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 41.4. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з положеннями статті 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивачем в позовній заяві не обґрунтовано суму додаткових витрат, яка понесена у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів, а також з копії платіжного доручення №1259624 від 15.09.2017 року (а.с.14) незрозуміло чому МТСБУ перерахувало кошти у сумі 1300 грн. «Арсенал страхування», тому в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат, які понесені у зв`язку із встановленням розміру збитків та збору документів відмовити за безпідставністю цієї вимоги. Відповідно до ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1495,\~31\~грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial