Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] Али огли 09 березня 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про внесення змін до актового запису про народження дитини, зміну прізвища та по батькові дитини, який уточнював в поданих до суду 16 березня 2017 року та 26 квітня 2017 року заявах. Посилався на те, що перебуває в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказував, що в 2011 році змінив імя з [PERSON] на [PERSON], тому бажає змінити також прізвище та по батькові неповнолітнього сина, але відповідач заперечує проти цього. Враховуючи подані позивачем уточнення позовних вимог, просив суд внести до актового запису про народження дитини зміни та змінити з [PERSON] на [PERSON] [PERSON] огли. Також просив суд внести зміни про батька в актовому записі про народження дитини, зазначивши батьком [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявився, уповноваживши представника представляти його інтереси. Представник позивача повністю підтримав уточнені позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданих до суду заявах обставини. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Інші особи в судове засідання своїх представників не направили, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, позивач 16 травня 2011 року змінив своє імя з [PERSON] на [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 4. Також встановлено, що сторони по справі [PERSON] Али огли (до зміни імені [PERSON]), [INFO], та [PERSON], [INFO], мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якому станом на час вирішення справи судом виповнилося 15 років. Також встановлено, що сторони по справі в шлюбі не перебувають, дані про батька в актовому записі № 392 від 02 липня 2002 року про народження [PERSON], [INFO], внесені на підставі актового запису про встановлення батьківства від 02 липня 2002 року Київського р/в РАГС м. Полтави. Частиною 1 ст. 145 СК України передбачено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Згідно зі статтею 147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Як встановлено судом, в даному випадку за згодою батьків прізвище дитини визначено як Погосян, а по батькові за іменем батька Арменович (актовий запис про народження № 392 від 02 липня 2002 року). Відповідно до ст. 148 СК України, на яку посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Станом на час вирішення справи судом спір між батьками дитини щодо зміни прізвища дитини відсутній, відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо зміни прізвища дитини з Погосян на [PERSON]. Дитині [PERSON], [INFO], не тільки виповнилося 7 років (вік, за яким за нормами закону необхідна його згода на зміну прізвища), а останній досяг 15 річного віку. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, визначених нормами ст. 148 СК України, для задоволення в судовому порядку вимог [PERSON] Али огли про зміну прізвища неповнолітньої дитини. Згідно зі ст. 149 СК України, на яку також посилається позивач, у разі, якщо батько змінив своє ім'я, по батькові дитини, яка досягла чотирнадцяти років, змінюється за її згодою. Як встановлено судом, позивач по справі, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], дійсно змінив своє імя з [PERSON] на [PERSON]. В силу норм ст. 149 СК України по батькові неповнолітнього [PERSON], [INFO], може бути змінене виключно за згодою самого [PERSON]. Жодні докази на підтвердження наявності такої згоди неповнолітнього [PERSON], [INFO], суду надано не було, відповідні клопотання не заявлялися. Окрім того, при зверненні до суду з відповідним позовом, позивачем не враховано, що право на зміну імені громадянами України регламентовано статтею 295 ЦК України, в якій, зокрема, зазначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право змінити своє прізвище та (або) власне ім'я за згодою батьків. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на зміну по батькові у разі зміни її батьком свого власного імені або виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження. Аналіз норм сімейного та цивільного законодавства дає підстави вважати, що особа, яка досягла 14 років, наділяється правом у порядку, встановленому законом, за згодою батьків або одного з батьків, з ким вона проживає, чи піклувальника змінити своє прізвище, по батькові та ім'я. Згідно з ч. 7 ст. 295 ЦК України порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом, неповнолітній [PERSON], [INFO], у встановленому законом порядку заяв про зміну свого прізвища та по батькові не подавав, відповідне його волевиявлення (згода) відсутня. При вирішенні справи суд також виходить з того, що порядок розгляду заяв про зміну імені врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 1 липня 2010 року N 2398-VI (стаття 16), Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року N 915, та главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5. Даними нормативно-правовими актами чітко визначені як порядок зміни імені, так і дії органів державної реєстрації актів цивільного стану, які здійснюють державну реєстрацію акта цивільного стану - зміни імені, та видають відповідне свідоцтво. При цьому у відповідності до ч. 7 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація зміни імені не тягне за собою внесення змін до актових записів цивільного стану, складених стосовно особи, яка змінила ім'я, та її малолітніх і неповнолітніх дітей, крім передбачених законом випадків, а також повнолітніх дітей. Тому сама по собі обставина зніми імені позивачем, як батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], не є підставою для внесення відповідних відомостей до актового запису про народження дитини. Окрім того, державна реєстрація зміни імені і проведення внесення змін, доповнень до актових записів цивільного стану є різними за своїм змістом і порядком процедурами, кожна з яких має свою специфіку і регулюються різними нормативними актами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за відсутності волевиявлення самого неповнолітнього [PERSON], [INFO], на зміну свого прізвища та по батькові, фактичне визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не може бути прийняте судом, оскільки відсутні дані про те, що таке визнання позову та зміна прізвища та по батькові дитини відповідає інтересам самого неповнолітнього. При цьому як станом на час народження дитини, так і станом на час вирішення даної справи судом, сторони по справі в шлюбі не перебувають, сторони мають різні прізвища. Відповідач [PERSON] має також сина [PERSON] Ільгар Ельмар-огли, [INFO]. Тобто, члени родини всі мають різні прізвища, тому будь-які підстави вважати, що дитина [PERSON], [INFO], відчуває дискомфорт через інше прізвище, ніж у батька, відсутні. Доводи представника позивача в судовому засіданні про те, що саме судовий порядок прискорить вирішення питання про зміну прізвища та по батькові неповнолітнього не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. При цьому здійснюючи судочинство, суд не може перебирати на себе функції інших органів. Посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що саме наявність у неповнолітнього прізвища [PERSON] дозволить йому безперешкодно спілкуватися з близькими родичами батька (позивача [PERSON] Али огли) з виїздом за межі України не може бути оцінено як підстава для задоволення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] Али огли є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню. У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог відповідно до норм ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed