Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з березня 1995 року по жовтень 1996 року працювала в Обласному комунальному закладі « криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» санітаркою хірургічного відділення, з жовтня 1996 року по січень 2001 року молодшою медсестрою цього ж закладу. Стаж з шкідливими умовами складає 5 років 10 місяців, була звільнена в зв'язку з професійним захворюванням. За рішенням лікарсько-експетрної комісії Українського НДІ промислової медицини від 13.02.2001 року їй було встановлено діагноз : інфільтративий туберкульоз верхньої частки правої легені, фаза розсмоктування і ущільнення. МБТ-ДН 1ст. За висновком МСЕК від 18.03.2003 року їй було встановлено 15 % втрати працездатності - безстроково, остаточно і перегляду не підлягає, з чим [PERSON] не згодна. Тому вимушена була звернутися до суду із заявою в якій просить зобов'язати співвідповідача, Державне Підприємство «Український науково - дослідний інститут промислової медицини», м. Кривий Ріг вчинити певні дії, а саме: оформити посильні документи і надати направлення [PERSON] до Інституту медицини праці Академії медичних наук України м. Київ для вирішення питань про виникнення у потерпілої, внаслідок професійного захворювання, іншого захворювання за діагнозом: ХОЗЛ (хронічне обструктивне захворювання легень та хронічний обструктивний бронхіт, фаза нестійкої ремісії. ЛН 1 ст.), про етіологічний зв'язок між професійним захворюванням і супутнім діагнозом: ХОЗЛ, або про ускладнення захворювання внаслідок професійного захворювання та зобов'язати відповідача, КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Криворізької міської ради, оформити медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу при наявності у [PERSON] захворювання професійного характеру і надати їй направлення за формою N 088/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року N 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за N 661/20974 на медико - соціальне експертне обстеження з метою встановлення відсотка втрати працездатності, пов'язаної з професійним захворюванням і його ускладненням. Позивач [PERSON] позовні вимоги заявлені нею в позовній заяві підтримала в повному обсязі просила задовольнити. Представник відповідача - КУ "ЦМСД №2" КМР - Дубовик Т.М. просила в задоволенні позову відмовити, оскільки вони не порушували прав відповідача. Представник відповідача Українського НДІ промислової медицини - Ливак З.А.в судовому засіданні не заперечувала проти оформлення посильних документів і надання направлення [PERSON] до Інституту медицини праці Академії медичних наук України м. Київ для вирішення питань про виникнення у потерпілої, внаслідок професійного захворювання, іншого захворювання за діагнозом: ХОЗЛ (хронічне обструктивне захворювання легень та хронічний обструктивний бронхіт, фаза нестійкої ремісії. ЛН 1 ст.), про етіологічний зв'язок між професійним захворюванням і супутнім діагнозом: ХОЗЛ, або про ускладнення захворювання внаслідок професійного захворювання Представник третьої особи КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер №2" просила винести рішення на розсуд суду. Інші треті особи до судового засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено , що [PERSON] з березня 1995 року по жовтень 1996 року працювала в Обласному комунальному закладі « криворізький протитуберкульозний диспансер № 2» санітаркою хірургічного відділення, з жовтня 1996 року по січень 2001 року молодшою медсестрою цього ж закладу. Стаж з шкідливими умовами складає 5 років 10 місяців, була звільнена в зв'язку з професійним захворюванням. ( а.с.6-7). За рішенням лікарсько-експертної комісії Українського НДІ промислової медицини від 13.02.2001 року їй було встановлено діагноз : інфільтративий туберкульоз верхньої частки правої легені, фаза розсмоктування і ущільнення. МБТ-ДН 1ст. За висновком МСЕК від 18.03.2003 року їй було встановлено 15 % втрати працездатності - безстроково, остаточно.( а.с.16-17). Суд дійшов висновку, що правовідносини, які склались між сторонами регулюються Положенням про медико-соціальну експертизу. Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу затверджену Постановою Кабінету Міністрів №-83 від 22 лютого 1992 року медико-соціальна експертиза визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації інвалідів, пристосування їх до суспільного життя. Медико-соціальні комісії у своїй роботі керуються законами України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, цим Положенням, актами Міністерства охорони здоров'я України та іншими нормативними актами. Статтею 13 зазначеного Положення визначений порядок утворення міських, міжрайонних, районних медико-соціальних експертних комісій. Порядок огляду громадян МСЕК вказаний у розділі 1У Положення. Відповідно до п.п. б п. 1.1 розділу 1 (Загальні положення) Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 22.11.1995 року № 212 «Про затвердження Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 1996 року за № 136/1161 із змінами і доповненнями, на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК) покладено обов'язок встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потерпілим, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків. Підпунктами а), б) п. 1.2 розділу І Порядку передбачено, що огляд потерпілого МСЕК проводить при наявності: акту про нещасний випадок на виробництві (ф. Н-1), висновку спеціалізованого медичного закладу (НДІ профпатології чи відділень профпатології) про професійний характер захворювання, акту розслідування професійного захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу (ф. 88-У), направлення власника чи профспілкового органу підприємства, установи, організації на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання; вироку чи рішення суду, постанови або направлення прокурора, слідчого, органу дізнання. Пунктом 3.2 розділу ІІІ Порядку передбачено, що рішення про ступінь втрати професійної працездатності та додаткові види відшкодування МСЕК приймає на підставі огляду потерпілого, вивчення медичних документів тощо. Оскарження рішення МСЕК про встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, відповідно до п. 5.5 розділу V Порядку, здійснюється згідно з розділом V п.п 34, 35 «Положення про медико-соціальну експертизу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 року № 83. Відповідно до п. 30 розділу ІІІ указаного Положення, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, датою встановлення інвалідності вважається день надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого. Пунктом 34 розділу ІІІ Положення передбачено, що у разі незгоди оглянутого з рішенням районної, міжрайонної, міської МСЕК він протягом місяця має право подати про це письмову заяву до республіканської, Київської, обласної, центральної міської МСЕК або до МСЕК, в якій він проходив огляд чи до відповідного відділу (управління) охорони здоров'я. Відповідно до п. 35 розділу ІІІ Положення рішення республіканської, Кримської, обласної, центральної міської медико-соціальної експертної комісії може бути оскаржене до Міністерства охорони здоров'я України. Рішення МСЕК може бути оскаржене до суду в установленому порядку. Таким чином, діючим законодавством встановлена процедура проведення медико-соціальної експертизи спеціальними закладами при Міністерстві охорони здоров'я та порядок оскарження їх рішень. Таким чином вимога про зобов'язання УКРАЇНСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ ПРОМИСЛОВОЇ МЕДЕЦИНИ оформити посильні документи і надати направлення [PERSON] до Інституту медицини праці Академії медичних наук України для вирішення питань про виникнення у неї, внаслідок професійного захворювання, іншого захворювання за діагнозом: ХОЗЛ (хронічне обструктивне захворювання легень та хронічний обструктивний бронхіт, фаза нестійкої ремісії. ЛН 1 ст.), про етіологічний зв'язок між професійним захворюванням і супутнім діагнозом: ХОЗЛ, або про ускладнення захворювання внаслідок професійного захворювання слід задовольнити. Щодо інших вимог позивачки, то діючим законодавством встановлена процедура проведення медико-соціальної експертизи спеціальними закладами при Міністерстві охорони здоров'я та порядок оскарження їх рішень. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист його цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, визначений положеннями ст. 16 ЦК України. Суд погоджується з доводами представників відповідачів, що в межах обґрунтування позовних вимог позов не підлягає задоволенню. Позивач вибрав неналежний спосіб захисту своїх прав, які він вважає порушеними. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial