Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

В лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та встановлення порядку користування житлом до [PERSON] Просила визначити розмір часток у приватній спільній сумісній власності по 1/2 частині кожному та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування ізольовану житлову кімнату №2 площею - 16,7 кв. м. та житлову кімнату №6 площею - 14,1 кв. м, а відповідачу [PERSON], виділити житлову ізольовану кімнату №7 площею - 18,2 кв.м. Підсобні приміщення: кухню, коридор, ванну кімнату - залишити в загальному користуванні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що на підставі договору дарування від 04.04.1997, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округа Герасимовою Л.С., зареєстрований в реєстрі за №360, Дарувальник [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 49,0 кв.м., розташовану за адресою [ADDRESS]. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська встановлено факт належності позивачу [PERSON] правовстановлюючого документу: договору дарування від 04.04.1997, на ім'я [PERSON] зазначеному договорі не зазначено розмір часток у приватній спільній сумісній власності, якою володіє кожен з власників. На сьогоднішній день, між сторонами, як співвласниками майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Тому просить встановити порядок користування спірною квартирою. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, пояснивши, що відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні квартирою, в житло її не пускає, на теперішній час в квартирі проживають сторонні люди, вирішити спірне питання мирним шляхом у сторін не виходить. Тому просить визначити частки в спільній сумісній власності по 1/2 частки кожному та визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши [PERSON] в користування ізольовану житлову кімнату №2 площею - 16,7 кв. м. та житлову кімнату №6 площею - 14,1 кв. м, а відповідачу [PERSON] - житлову ізольовану кімнату №7 площею - 18,2 кв.м. Підсобні приміщення: кухню, коридор, ванну кімнату - залишити в загальному користуванні. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Вказана квартира сторонами по справі була отримана за договором дарування, а тому квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності в рівних долях, тому виділяти частки не доцільно. Крім того позивач [PERSON] просить виділити в її користування дві житлових кімнати, тим самим порушує права відповідача [PERSON] як співвласника, щодо володіння та користування квартирою. Запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою, не відповідає її часткам у праві власності на спірну квартиру та призведе до суттєвого обмеження прав іншого співвласника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно -правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 " Про судове рішення у цивільній справі ", під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Герасимовою Л.С., укладений 04.04.1997 за реєстром № 360, [PERSON] подарував [PERSON] та [PERSON] квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею 70,1 кв.м., житловою площею 49,0 кв.м., розташовану на третьому поверсі 4-х поверхового жилого будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований 26.08.1997, Криворізькім міським бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу під №1 с.р.176 запис 176. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що частки співвласників - [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] є рівними, тому необхідно виділити (визначити) по 1\\2 частині вказаної квартири за кожним співвласником. Відповідно до технічного паспорту житла, квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 57,5 кв.м. та житловою площею 73,2 кв.м. складається з 3-х кімнат: 16,7 кв.м., 14,1 кв.м., 18,2 кв.м., кухні площею 8,2 кв.м., ванної кімнати площею 3,0 кв.м., туалету площею 1,3 кв.м., коридору 8,6 кв.м. Встановлено, що між сторонами склалися непорозуміння та суперечки з приводу користування власністю. Відповідно до ст. 369 ЦК України " Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними ". Оскільки домовитись сторони про спільне користування квартирою не можуть, то суд вважає необхідним встановити порядок користування власністю, не порушуючи права обох співвласників житла, а саме визначити порядок користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], згідно якого виділити позивачці [PERSON] житлову кімнату №2 площею 16,7 кв.м, в користування [PERSON] виділити житлову кімнату №7 площею 18,2 кв.м.. Житлову кімнату №6 площею 14,1 кв.м., коридор №1 площею 8,6 кв.м., кухню №3 площею 8,2 кв.м., туалет №4 площею 1,3 кв.м., ванну кімнату №5 площею 3,0 кв.м. - залишити в спільному користуванні. Заперечення відповідача щодо неможливості поділу квартири в натурі між співвласниками, суд не приймає до уваги за безпідставністю. Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, що можуть спростувати вищевказані вимоги позивача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: partial