Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання права власності на ? частину квартири. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 25.06.1983 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В період шлюбу, а саме 02.08.1995 року вони придбали трикімнатну квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Планова, 27/8. Власником квартири є відповідач - [PERSON] До 2003 року, відповідача проживав з нею та їх донькою, проте у 2003 року він пішов з дому і не повертався. Після його уходу, вона виявила відсутність деяких документів, в тому числі оригіналу договору купівлі-продажу квартири. В зв'язку з тим, що квартира придбана під час шлюбу, просить суд визнати вказане майно спільною сумісною власністю подружжя, визначити частки у праві спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Позивача [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень проти вимог позивача не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.06.1983 року, про що Довгинцівським відділом РАЦС зроблено актовий запис № 330 (а.с.5- копія свідоцтва про шлюб). Згідно договору купівлі-продажу від 02.08.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], в період шлюбу відповідач [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12 - копія договору купівлі-продажу). Згідно довідки, виданої Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" від 31.01.2017 року, відповідно до даних архівної справи станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстровано в КП ДОР "Криворізьке БТІ" в реєстровій книзі № 1ПВ-288-288 на імя [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.08.1995 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1-230. (а.с. 23 довідка). Відповідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а згідно частини 1 ст. 70 СК Україниу разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст. 71 СК України). Пунктом 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11Пленум Верховного Суду України визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК , ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Оскільки спірна квартира придбана в період шлюбу сторін, то суд вважає відповідно обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання вказаної квартири спільною сумісною власністю подружжя, та її поділу, як спільного майна подружжя та визнання за сторонами права власності по 1/2 частини квартири за кожним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 гривень, виходячи з вартості 1/2 частини спірного майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved