Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», Приватного підприємства «Парус», треті особи: [PERSON], [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником автомобіля марки SANG YONG REXTON RX 270, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску. 12 вересня 2014 року по вул. Шота в м. Красноармійську Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 03.10.2014 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], який застрахував цивільну відповідальність в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується страховим полісом № АС/5391563, строк дії з 25.01.2014 року по 24.01.2015 року. Власник автомобіля [NUMBER] [PERSON] передав зазначений автомобіль в Оренду ПП «Парус», з яким [PERSON] перебуває в трудових правовідносинах. За висновками експертного дослідження № 10 від 06.04.2015 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля складає 40336,74 грн., витрати на проведення експертизи 750 грн., загальна вартість матеріальної шкоди 41086,74 грн. Крім того, позивач вважає, що йому заподіяно моральну шкоду, яку він зазнав внаслідок пошкодження належного йому майна, розладі душевного спокою та звичайного способу життя. Розмір моральної шкоди він оцінює в 10000 грн. Просить суд стягнути з відповідачів ПАТ «УСК «Гарант-Авто», Приватного підприємства «Парус» заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду, а також понесені ним судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про вручення судових повісток. Представник відповідача ПП «Парус» [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пояснив, що власник автомобіля [NUMBER] [PERSON] передав зазначений автомобіль в Оренду ПП «Парус», з яким [PERSON] перебуває в трудових правовідносинах, та застрахував цивільну відповідальність в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується страховим полісом № АС/5391563, строк дії з 25.01.2014 року по 24.01.2015 року. Тому матеріальну шкоду позивачу повинна відшкодувати саме страхова компанія. В частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги не визнав, оскільки позивачем не надано доказів щодо моральних страждань, а затримка страховою компанією виплати страхового відшкодування не тягне за собою відповідальності Приватного Підприємства «Парус» а моральні страждання, які з цього приводу відчував позивач. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року за участю транспортних засобів автомобіля марки SANG YONG REXTON RX 270, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, та автомобіля ГАЗ 3309, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], по вул. Шота в м. Красноармійську відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки SANG YONG REXTON RX 270, реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] зазнав механічних пошкоджень, а саме були деформовані ліві передні та задні двері (а.с. 14). Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 03.10.2014 року водій автомобіля ГАЗ 3309, державний номер [NUMBER], [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Відповідно до абз. 4 п. 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Власник автомобіля [NUMBER] [PERSON] передав зазначений автомобіль в Оренду ПП «Парус», з яким [PERSON] перебуває в трудових правовідносинах (а.с. 33-55). [PERSON] застрахував цивільну відповідальність в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», що підтверджується страховим полісом № АС/5391563, строк дії з 25.01.2014 року по 24.01.2015 року (а.с. 10). За висновками експертного дослідження № 10 від 06.04.2015 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля складає 40336,74 грн., витрати на проведення експертизи 750 грн., загальна вартість матеріальної шкоди 41086,74 грн. (а.с. 15-16, 63-88). Позивач [PERSON] своєчасно, а саме 22.10.2014 року звернувся до відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» з заявою про страхове відшкодування, але до теперішнього часу виплату за страховим відшкодуванням не отримав (а.с. 11). Враховуючи, що згідно полісу № АС/5391563 обов»язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було забезпечено страхування автомобіля ГАЗ 3309, реєстраційний номер [NUMBER], відповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто» (а.с. 10), згідно якому встановлена страхова сума відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50000 грн. та франшиза «Нуль», то матеріальну шкоду в повному обсязі в розмірі 41086,74 грн. повинен відшкодувати відповідач ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Судом встановлено, що власник автомобіля ГАЗ 3309, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] передав зазначений автомобіль в Оренду ПП «Парус», з яким [PERSON] перебуває в трудових правовідносинах (а.с. 33-52). Позивачу внаслідок ДТП, яка сталася з вини водія [PERSON], який перебував в трудових відносинах з ПП «Парус», заподіяні моральні страждання, які він зазнав в зв»язку з пошкодження належного йому майна автомобіля марки SANG YONG REXTON RX 270, реєстраційний номер [NUMBER], що створювало для нього певні незручності, пов»язані з докладанням додаткових зусиль для організації свого життя, зміною звичайного способу та ритму життя. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі по 1500 грн., при цьому суд керувався принципами розумності та справедливості, виходив з характеру та глибини моральних страждань позивача. При цьому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають стягненню з відповідача ПП «Парус», який на відповідній правовій підставі (договору оренди) володів зазначеним транспортним засобом, а водій [PERSON], який керував автомобілем під час ДТП, перебував з ПП «Парус» у трудових правовідносинах. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Крім того, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню понесені ними судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто» повернення судового збору за позовними вимогами майнового характеру в розмірі 410,87 грн. (а.с. 2), з відповідача ПП «Парус» (про стягнення моральної шкоди) повернення судового збору за позовними вимогами немайнового характеру в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1, 3). Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, повязаних з розглядом справи, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2, 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду. Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору на представництво інтересів в суді від 19.05.2015 року (а.с. 46, 94) адвокат [PERSON] надавав послуги в якості представника відповідача [PERSON], та за квитанцією від 11.06.2015 року відповідачем [PERSON] сплачено за надання правової допомоги 5923,12 грн. (а.с. 102), надано обґрунтований розрахунок витрат на правову допомогу та документи до нього (акт виконаних робіт, перелік технічних властивостей автомобіля, копія квитанції на придбання пального, копія свідоцтва платника податків та інше) (а.с. 92-102). Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви. надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, час, який витрачено представником відповідача [PERSON] [PERSON] на участь в судовому засіданні складає 2 години, що підтверджується журналом судового засідання за 02.06.2015 року та 11.06.2015 року, що в грошовому відшкодуванні складає 974,40 грн. При визначенні вказаної суми судом враховується розмір мінімальної заробітної плати станом на червень 2015 року, що становить 1218,00 грн., та визначається за наступним розрахунком: 1218,00 грн. х 40% = 487,20 грн. за одну годину роботи, відповідно за 2 години - 487,20 грн. Х 2 = 974,40 грн. Стягуючи понесені судові витрати з позивача [PERSON] на користь [PERSON] суд керується вимогами ст. 89 ЦПК України, згідно якої у разі відмови позивача від позову понесені ним судові витрати не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. При цьому суд враховує, що 16.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовними вимогами до відповідача [PERSON], а в судовому засіданні 11.06.2015 року уточнив свої позовні вимоги (а.с. 103-105) та просив залучити відповідача [PERSON] до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виключивши його з числа відповідачів (а.с. 109), тим самим фактично відмовившись від позовних вимог до [PERSON] Тобто 02.06.2015 року та 11.06.2015 року [PERSON], приймав участь в судових засіданнях в якості представника відповідача [PERSON], а в подальшому позивач від позовних вимог до [PERSON] відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: partial