Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 8194,38 грн. Позов обґрунтовано тим, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2015 року скасовано судовий наказ про стягнення заборгованості із відповідача, на даний час [PERSON] борг по комунальних послугах не оплатив, а тому дану заборгованість слід стягнути в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача Дишкант М.Р. позов підтримала з підстав викладених в ньому. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що його довіритель став власником квартири на підставі договору дарування від 19 листопада 2014 року, 17 грудня 2014 року між ним та позивачем укладено договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. З того часу справно оплачуються послуги КП «Тернопільміськтеплокомуненерго», в тому числі авансом. Однак, з невідомих для нього причин, позивач зараховує на його особовий рахунок заборгованість, яка була допущена попереднім власником квартири, який помер. Вважає, що відсутні підстави, встановлені законом, для того, щоб він відповідав за зобов'язаннями попереднього власника. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування квартири від 19 листопада 2014 року [PERSON] одержав в подарунок від [PERSON] квартиру по [ADDRESS], право власності на квартиру зареєстровано за позивачем 19.11.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 17.12.2014 року між [PERSON] та комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру по [ADDRESS]. Відповідно до п.9 договору, розрахунковим періодом є розрахунковий місяць, оплата вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Також, відповідно до виписки з особового рахунку про заборгованість за опалення і гаряче водопостачання [PERSON] по [ADDRESS]за період із 18.11.2014 року по 01.08.2015 року нараховано 1759,36 грн. за надані послуги, оплачено 2030 грн., за період із лютого 2012 року по 18.11.2014 року нараховано 6435, 88 грн. Власником квартири та, відповідно, споживачем послуг КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» до 17.12.2014 року був [PERSON], який, відповідно до довідки №580 від 28.03.2016 року знятий з реєстрації в зв'язку із смертю. Власник майна, як це передбачає стаття 322 ЦК України, зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР). Згідно підпункту 5 пункту 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 статті 32 вказаного Закону, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Аналогічний порядок передбачено в п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Пунктом 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Таким чином судом встановлено, що відповідач став власником та споживачем послуг КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» з 19 листопада 2014 року, належним чином виконує свої зобов'язання за договором про надання комунальних послуг 17.12.2014 року, послуги оплачуються в повному обсязі. Заборгованість, яку просить стягнути позивач із [PERSON], виникла до набуття ним права власності на квартиру, попереднім споживачем [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ст. 528 Цивільного кодексу України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. Статтями 520-521 Цивільного кодексу України передбачена можливість зміни боржника у зобов'язанні, в тому числі і на підставі договору. Крім того, ст. 1218 ЦК України, ч.1,4 ст. 1231 Цивільного кодексу України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої вимоги щодо наявності у відповідача заборгованості за договором за спожиті ним комунальні послуги перед Комунальним підприємством теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, чи наявністю обов'язку виконати зобов'язання за спожитими комунальними послугами попереднього власника квартири. Враховуючи вищенаведене в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed