Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 20 грудня 2010 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,662 га, розташованої на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області. Крім позивача, право на спадкування за законом у першу чергу має дружина померлого, третя особа у справі, [PERSON], яка від спадщини відмовилась шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Позивач своєчасно у встановлений законом строк звернувся до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, а згодом - з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак, державний нотаріус постановою від 24.03.2016 року відмовив у видачі свідоцтва, оскільки в документах, наданих [PERSON] для вчинення нотаріальної дії, наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавця та спадкоємця, а саме: в свідоцтві про смерть прізвище померлого зазначено як "Островерхов", а в свідоцтві про народження позивача його прізвище вказано як "Островерх". Таким чином, вказані неточності в документах позбавляють позивача можливості оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку, в звязку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом та просить: - встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON], [INFO], який помер 20.12.2010 року, є батьком [PERSON], [INFO]; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,662 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 24.05.2016 року до початку розгляду справи по суті позивач змінив підстави позову, подавши до суду уточнену позовну заяву, та просив: - встановити факт родинних відносин, визнавши, що [PERSON], [INFO], який помер 20.12.2010 року, є батьком [PERSON], [INFO]; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,662 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить провести судове засідання за його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав та просив в остаточній редакції вимог визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Треті особи в судове засідання не зявились, кожен окремо надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20 грудня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 376616, виданого виконкомом Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,662 га, розташованої на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на землю серії IV -ДП № 102112, виданого Новоіванівською сільською радою народних депутатів Юрївського району Дніпропетровської області 30.07.2002\~року (а.\~с.\~10). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За життя [PERSON] в різний час склав декілька заповітів щодо належної йому земельної ділянки, які посвідчені посадовими особами органів місцевого самоврядування (а.с. 55-57). За вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, до уваги судом приймається останній заповіт, складений [PERSON] 09.07.2009 року, посвідчений секретарем Олексіївської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області за реєстровим номером 11, згідно з яким належну йому земельну ділянку спадкодавець заповів [PERSON] Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру спадкодавець за життя не складав спадкових договорів щодо належної йому земельної ділянки. Також, відсутні відомості про інших спадкоємців, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 45-47). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] За положеннями ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З наданої суду довідки № 133 від 25.03.2016 року, виданої Олексіївською сільською радою Юрївського району Дніпропетровської області, встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем, отже в силу положень ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач 24 березня 2016 року звернувся до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, постановою державного нотаріуса йому відмовлено в у вчиненні зазначеної нотаріальної дії в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на землю (а.с. 89). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012\~року № 296/5). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, зазначена постанова державного нотаріуса є такою, що відповідає вимогам нормативних актів. Як встановлено судом, [PERSON] подав оголошення в засобах масової інформації про втрату оригіналу державного акта на право приватної власності на землю на імя [PERSON] серії IV -ДП № 102112, виданого Новоіванівською сільською радою народних депутатів Юрївського району Дніпропетровської області (а.с.\~90). Одночасно суд відмічає, що відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документа, який би підтверджував факт належності спадкодавцю права власності на земельну ділянку, є обставиною, що унеможливила оформлення права на спадщину за законом в нотаріальному порядку. За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно згідно з інформацією зі Спадкового реєстру немає, відсутність оригіналу правовстановлюючого документа позбавляє останнього можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського площею 9,662 га, розташовану на території Новоіванівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved