Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості, вказуючи на те, що 26.03.2008 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Позивач та [PERSON] був укладений кредитний договір №215/12-08-280, згідно з яким [PERSON] був наданий кредит в сумі 20000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом плати в розмірі 13,00% річних, строком повернення по 15.03.2018 року. Свої зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит. Зобов'язання за Кредитним договором забезпечено договором поруки № 215/12-08-283 укладеним 26.03.2008р. з поручителем [PERSON]. В порушення умов Договору Відповідачі не виконали свої зобов'язання, в результаті чого мають заборгованість станом на 20.06.2017 року в розмірі 10006,92 доларів США, що еквівалентно 260411, 34 грн. та яка складається з наступного: 6771,16 доларів США - заборгованість за кредитом, що еквівалентно 176206,75 грн.; 1821,64 доларів США заборгованість за відсотками, що еквівалентно 47404,77 грн.; 1048,68 доларів США - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, що еквівалентно 27289,93 грн.; 365,44 доларів США - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, що еквівалентно 9509,89 грн. Просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] вказану заборгованість в доларах США, та судові витрати в розмірі 3325,26 грн. Представник позивача за довіреністю, Курилова О.А, у судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги та розрахунок станом на 20.06.2017 року та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, надіславши на адресу суду письмові заперечення, в яких не визнають розрахунок, зроблений позивачем, просять врахувати раніше внесені суми, задовольнивши позов частково. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору №215/12-08-280 від 26.03.2008 року, який був укладений між сторонами, [PERSON] був наданий кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 20000,00 доларів США зі встановленою платою за користування кредитними коштами в розмірі 13,00% річних строком по 15.03.2018 р. Своїм власним підписом в договорі кредиту [PERSON] засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 7-13). Судом встановлено, що Позивач свої обов'язки за договором виконав надавши [PERSON] кредит в сумі 20000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією від 26.03.2008 р. ( а.с. 16). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] в порушення умов договору не вносив щомісячні платежі на погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. За таких підстав, коли встановлено, що [PERSON] в порушення умов договору свої обов'язки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 20.06.2017р. має заборгованість за кредитом сумі 10006,92 доларів США. Позивач набув право вимагати від [PERSON] повернення заборгованості по кредиту та відсотках. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, [PERSON] станом на 20.06.2017 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 6771,16 доларів США (а.с.148-154). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з п. 1.1. Кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 13,00% річних. Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача 1 по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки в розмірі 1821,64 доларів США. Крім того, позивач просив стягнути заборгованість за пенею 1048,68 доларів США сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, що еквівалентно 27289,93 грн.; 365,44 доларів США - сума пені за несвоєчасне повернення відсотків, що еквівалентно 9509,89 грн. Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12.2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12. 2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у зв'язку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Отже, враховуючи те, що [PERSON] є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені, яка нарахована після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] перед Позивачем станом на 20.06.2017 р. за кредитним договором становить 8592,80 доларів США та складається з наступного: 6771,16 доларів США - заборгованість за кредитом; 1821,64 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Саме цю суму суд стягує з відповідачів на користь банку. Зобов'язання за Кредитним договором забезпечено договором поруки № 215/12-08-283 укладеним 26.03.2008р. з поручителем [PERSON]. Відповідно до п. 1.1. умов зазначеного договору поруки [PERSON] зобов'язався перед к Позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. Згідно п. 1.2. договору поруки [PERSON] ознайомлений з умовами договору кредиту, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Своїм власним підписом в договорі поруки [PERSON] засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту [PERSON] йому надано повну інформацію ( а.с. 14-15). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до абз. 3 п.24 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, з наведеного слідує, що [PERSON] несе солідарну відповідальність за невиконаним зобов'язанням [PERSON] по поверненню кредиту, відсотків. Задовольняючи позов частково, суд стягує з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі по 1507,14 гривень з кожного. Враховуючи викладене,

Outcome: partial