Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розсташований в с.Юрківці по вул. Миру, 9 Заставнівського району в порядку спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON], котрий помер 08.10.2005 року в с.Юрківці Заставнівського району. В мотивування позову посилається на те, що 10.11.1995 року померла [PERSON], котра являлась матір"ю її чоловіка. Після смерті останньої відкрилась спадщина. Згідно заповіту від 09.11.1995 року [PERSON] все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно рішення Заставнівського районного суду від 24.07.2013 року в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Юрковецької сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.10.2013 року рішення Заставнівського районного суду від 24.07.2013 року скасовано та встановлено факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON], яка відкрилась 10.11.1995 року, спадкоємцями [PERSON], [PERSON] Крім того визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1\\12 ідеальної частки будинковолодіння, що знаходиться в с. Юрківці по вул. Миру, 9 Заставнівського району. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 12.02.2014 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.10.2013 року скасовано та залишено в силі рішення Заставнівського районного суду від 24.07.2013 року. Позивач [PERSON] посилається на те, що її чоловік [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв, однак не встиг оформити своїх спадкових прав. 08.10.2005 року [PERSON] помер. Після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в с.Юрківці по вул. Миру, 9 Заставнівського району. Заповіту [PERSON] не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Спадкоємцями, згідно ст. 1261 ЦК України є позивачка та діти спадкодавця- Мельничук Ю.М., [PERSON]М, котрі в установленому порядку спадщину не прийняли та на неї не претендують. Позивач [PERSON] посилається на те, що спадщину після смерті чоловіка прийняла, оскільки в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право власності їй відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися, в заявах до суду просять справу розглядати у їх відсутності, позов підтримують повністю. Представник територіальної громади в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.11.1995 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в с. Юрківці вул. Миру, 9 Заставнівського раойну Чернівецької області. Згідно заповіту від 09.11.1995 року [PERSON] все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON]В.(спадкової справи № 228/2008 а.с.35 ). Згідно рішення Заставнівського районного суду від 24.07.2013 року в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Юрковецької сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с. 28-32). Згідно рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.10.2013 року рішення Заставнівського районного суду від 24.07.2013 року скасовано та встановлено факт прийняття спадщини за заповітом [PERSON], яка відкрилась 10.11.1995 року спадкоємцями [PERSON], [PERSON] Крім того визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1\\12 ідеальної частки будинковолодіння, що знаходиться в с. Юрківці по вул. Миру, 9 Заставнівського району Чернівецької області (а.с. 33-35). Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 12.02.2014 року рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02.10.2013 року скасовано та залишено в силі рішення Заставнівського районного суду від 24.07.2013 року (а.с.36-40). Встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки вступив у володіння спадковим майном, проживаючи разом із спадкодавцем в одному будинку, доглядаючи за присадибною ділянко та обробляючи земельну ділянку, що підтверджується довідкою Юрковецької сільської ради (спадкова справа №228/2008 а.с. 32). 08.10.2005 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13) і не встиг оформити своє спадкове право на спадщину до складу якої входить житловий будинок, що розташований в с. Юрківці по вул. Миру, 9 Заставнівського району Чернівецької області після смерті своєї матері [PERSON] За життя [PERSON] заповіту не залишав, а тому після його смерті відкрилась спадщина по закону. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, батьки. Встановлено, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є дружина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруженя серії І-МИ№ 355377 виданого 03.06.1984 року (спадкова справа №228/2008 а.с. 25) та діти - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (спадкова справ №228/2008 а.с.26 ). Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини. За правилами ст.ст.1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України , спадкуванням є перехiд прав та обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осiб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповiтом або за законом. До складу спадщини входять yci права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент вiдкриття спадщини i не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вiдповiдно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно копії довідки №1183 від 12.07.2016 року (спадкова справа №228/2008 а.с.24 ) із [PERSON] ніхто не проживав. Встановлено, що [PERSON] у встановленому порядку прийняла спадщину шляхом подачі заяви до Заставнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом і за її заявою заведена спадкова справа №228/2008 щодо майна померлого [PERSON] Крім того на частину спадкового майна їй уже видано свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа №228/2008 а.с. 17 ) . Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений шестимісячний строк, відповідно до ст. 1270 ЦК України спадщину не прийняли, із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживали, і на спадщину не претендують, що підтверджується копіями заяв, поданими до державної нотаріальної контори (спадкова справа №228/2008 а.с.9-10, 22-23 ). Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16.08.2016 року. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його в органах БТІ. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Факт належності [PERSON] вищезазначеного житлового будинку підтверджується технічним паспортом, довідками Юрковецької сільської ради (а.с. 14-17, а.с. 20-22). Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок у п. 9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку на земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями , що розташований в с.Юрківці по вул. Миру, 9 Заставнівського району побудований в 1953-1980 роках. Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Враховуючи наведене,

Outcome: approved