Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що знаходиться в шлюбі з [PERSON] з 04.01.1991 року. [INFO] на тимчасово окупованій території України в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим від вказаного шлюбу у подружжя народилась донька, яку батьки іменували [PERSON] . Заявник, згідно паспорту № [NUMBER] , виданого органом №1428 27 листопада 2018 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи Залізної міської ради №301 від 10.12.2018 року, зареєстрована в [ADDRESS] , народжувати дитину вирішила в медичному закладі в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, тобто, на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території. На підтвердження факту народження дитини заявник отримала медичне свідоцтво про народження серії 35 №05211 від 23.10.2020 року (дублікат), видане ДБУ РК «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України. З метою оформлення державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження встановленого в Україні зразку, заявник звернулась до Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану із відповідною заявою. Проте, в задоволенні зазначеної вище заяви заявникові було відмовлено, оскільки представлені документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, а отже, факт народження дитини - не підтверджують. При цьому, заявнику було роз`яснено право на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження. Отже, вичерпавши всі можливості для здійснення реєстрації народження своєї дитини, заявник змушена була звернутись до суду з заявою про встановлення факту народження. Заявник до судового засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Неявка учасників судового провадження розгляду заяви не перешкоджає. Дослідивши матеріали справи та представлені суду докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданого органом №1428 від 27 листопада 2018 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи Залізної міської ради №301 від 10.12.2018 року, [PERSON] народилась [INFO] , є уродженкою м. Залізне м.Торецька Донецької області, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 01.11.2016 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 160, підтверджено, що заявник знаходиться в шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Факт народження [INFO] [PERSON] другої дитини жіночої статі - [PERSON] , підтверджений медичним свідоцтвом про народження серії 35 №05211 від 23.10.2020 року (дублікат), що видане ГБУЗ РК «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», а також, свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 21.03.2020 року, що видане [NUMBER] Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим за актовим записом № 110209910000601219002 (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи). Зазначені документи мають форму зразку, що використовується на тимчасово окупованій території України. Додатково факт народження підтверджений довідкою ГБУЗ РК «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2 від 18.12.2020 року №м 2252/01-08/03, виписним епікризом №688 від 18.03.2020 року, фотографією заявниці з новонародженою дитиною. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, суд виходив з наступного: згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь - які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або посадові особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Виходячи з цього, територія м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, де народилась [PERSON] , на даний час є тимчасово окупованою територією. Таким чином, отримання на цій території документів про народження дитини не створює для заявника юридичних наслідків, а саме, він не зможе здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини та отримати свідоцтво про народження встановленого зразка. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Оскільки відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації народження його дитини на підставі документів, що підтверджують факт її народження на тимчасово окупованій території з підстав відсутності порядку такої реєстрації, то підставою для державної реєстрації народження є виключно рішення суду про встановлення народження особи в певний час. При цьому, ч. 3 ст. 317 ЦПК України передбачено, що в рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Враховуючи наведене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності факту народження дитини - [PERSON] , в у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Отже, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, зважаючи на існування у заявника об`єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження дитини, а також, з огляду на те, що чинним законодавством України іншого порядку встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved