Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

До суду надійшла заява Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] В обґрунтування своїх доводів заявник зазначає, що у останньої діагностовано туберкульоз лівої легені (дисемінований), Дестр.+, МБТ+, М+, К0, Р0, Г0, 1 кат. 2 ког. (2015). 02 квітня 2015 року була госпіталізована до туберкульозного відділення на ко-інфекццію легеневий туберкульоз/ВІЛ КЗ «Дніпропетровський диспансер» ДОР» з якого, в той же день самовільно пішла. Виписана з відділення 08 квітня 2015 року за самовільний ухід. До лікування не приступила. Лікарем-фтизіатром дільничним та медичною сестрою-дільничною диспансерно-полікліничного відділення №2 приймалися заходи щодо пошуку хворої, проте за адресою проживання двері ніхто не відчиняв. [PERSON] є бактеріовиділювачем, розповсюджувачем інфекції туберкульозу, не дотримується протиепідемічного режиму та становить епідеміологічну загрозу для суспільства, порушує права громадян на безпечні умови життя. Тому заявник просить винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] [INFO] до стаціонару Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» та зобов'язати Амур-Нижньодніпровський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області виконати примусову доставку [PERSON] [INFO] до лікарні. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві, просила її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, за даними протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби, тому на підставі ч.1 ст.285 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявника про примусову госпіталізацію з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживаючу, [ADDRESS], перебуває на обліку в Комунальному закладі «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» як така, що хворіє на відкриту форму туберкульозу легень. Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії від 09.04.2015 № 4 [PERSON]має діагноз: туберкульоз лівої легені (дисемінований), Дестр.+, МБТ+, М+, К0, Р0, Г0, 1 кат. 2 ког. (2015). [PERSON] для продовження лікування до диспансеру не з'являється, на виклики не реагує, протитуберкульозне лікування, яке їй було рекомендовано, не отримує, чим створює загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Згідно ст.11Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Як пояснив у судовому засіданні представник заявника, Комунальний заклад «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» має відділення для стаціонарного лікування хворих на заразні форми туберкульозу. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт захворювання [PERSON] на заразну форму туберкульозу та порушення нею протиепідемічного режиму, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. За таких обставин суд вбачає підстави для винесення рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного закладу. У відповідності до ч.2 ст.285 ЦПК України, рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації на встановлений законом строк. Згідно з Законом України „Про внесення змін до деяких Законів України щодо посилення боротьби із захворюванням на туберкульоз" частину першу ст.10 Закону України „Про міліцію" доповнено новим пунктом 21-1 такого змісту: здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved