Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

із позовною заявою про визнання правочину дійсним, визнання за заповітом права власності на спадкове майно та про встановлення факту у суд звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Козелецької районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Козелецька державна нотаріальна контора. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті матері позивачів - [PERSON], яка померла [INFO], залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивачі прийняли, проте оформити право власності на земельні ділянки площами 0,1566 га, 0,3414 га, 0,2621 га, 2,2945 га, 1,0626 га та 0,7133 га не мають можливості, оскільки державний нотаріус Козелецької районної державної нотаріальної контори Гладкий С.М., до якого вони своєчасно звернулись, не належним чином провів всі нотаріальні дії по оформленню спадкового майна. Також, в Державний актах на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 014746 та серії ІІ-ЧН № 014758 помилково зазначено, що державні акти видані на ім'я [PERSON] та [PERSON], а фактично останню звати [PERSON]. Тому, позивачі просять встановити факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. В судове засідання позивачі не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених позовних вимог/а.с. 51-53/. В матеріалах справи міститься: - заява за підписом голови Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог /а.с. 45/; - заява за підписом голови Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника адміністрації та визнання позовних вимог /а.с. 44/; - повідомлення за підписом завідувача Козелецької районної державної нотаріальної контори про розгляд справи за відсутності представника третьої особи /а.с. 46/. За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивачів, відповідачів та третьої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України в силу неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 27 - копія свідоцтва про смерть/. 20 січня 2003 року [PERSON] залишила заповіт, за яким все своє майно заповідала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 26 - копія заповіту/. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини . Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 26 грудня 2014 року, що позивачі прийняли спадщину після смерті спадкодавця шляхом вступу в управління спадковим майном /а.с. 73/. На ім'я [PERSON]: на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Пилятинської сільської ради від 22 березня 1997 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,16 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель /Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 014746 - а.с. 75 - копія державного акта/. на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Пилятинської сільської ради від 13 грудня 1996 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства /Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 014758 - а.с. 74 - копія акта/. На імя [PERSON] на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської ради від 13 квітня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 4,06 га для товарного сільськогосподарського виробництва, з яких: 1,06 га - пасовища, 2,29 га - рілля, 0,71 га - сіножаті /Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 016457 - а.с. 76 - копія акта/. Позивачі просять визнати за ними право власності на земельні ділянки, оскільки в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік відсутні дані щодо Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,16 га, 0,60 га, 0,06 га, що розташовані на території Пилятинської сільської ради, виданого Гладким С.М., державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори 24 грудня 2004 року за реєстровим № 3468, після померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується листом за підписом завідувача Козелецької районної ДНК. Судом було встановлено, що позивачі подали до Козелецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, на підставі яких 26 квітня 2004 року була заведена спадкова справа, з огляду на що ставити під сумнів факт прийняття спадщини у суду відсутній, підстав вважати правочин щодо прийняття спадщини недійсним немає, тобто позовні вимоги в частині визнання правочину щодо прийняття спадщини дійсним не підлягають задоволенню. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 014746, було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,1566 га, кадастровий номер 7422088201:87:055:0006 /а.с. 60/; - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 014758, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить 0,3414 га, кадастровий номер 7422088201:87057:0004, та 0,2621 га, кадастровий номер 7422088201:87:053:0002 /а.с. 54, 63/; - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН № 016457, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить 2,2945 га, кадастровий номер 7422088200:87:102:0138, 1,0626 га, кадастровий номер 7422088200:87:060:0138, та 0,7133 га, кадастровий номер 7422088200:87:064:0138 /а.с. 57, 66, 69, 76/. Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 листопада 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422088201:87:053:0002, площа 0,2621 га - зареєстровані відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: вид обмеження - охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта енергетичної системи (площа земельної ділянки, на яку поширюється обмеження - 0,0350 га, строк дії обмеження - безстроково) - а.с. 54, зворот. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 листопада 2014 року щодо земельної ділянки - кадастровий номер 7422088201:87:053:0004, площа 0,3414 га - зареєстровані відомості про обмеження у використанні земельної ділянки: вид обмеження - охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта енергетичної системи (площа земельної ділянки, на яку поширюється обмеження - 0,0184 га, строк дії обмеження - безстроково) - а.с. 63, зворот. Згідно з рештою Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 18.11.14 року та 26.12.2013 року за вказаними вище земельними ділянками відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачами в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки. Щодо позовної вимоги про встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є однією і тією ж особою, суд зазначає наустпне. Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, що має юридичне значення. Факт, про встановлення якого просять [PERSON], [PERSON] та [PERSON], має для них юридичне значення, оскільки на сьогоднішній день виникло питання щодо оформлення спадкового майна, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть померлою є [PERSON], а державні акти видані на імя [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Пилятинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 10 вересня 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою /а.с. 41/. Виходячи з наведеного, суд, ухвалює рішення про задоволення заявлених вимог в частині встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є однією і тією ж особою.

Outcome: partial