Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 26.05.2013 року у Шклівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №16. Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Просить розірвати шлюб, оскільки такий носить формальний характер. Примирення між ними є неможливим. Відповідач у відзиві на позов зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Проте, в частині вимог щодо стягнення з неї на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн. заперечує, оскільки вважає таку суму неспівмірною з виконаною роботою. Крім цього, просить суд при розподілі судових витрат врахувати те, що на даний час вона ніде не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Ухвалою судді від 11.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі " [PERSON] ". Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 26.05.2013 року у Шклівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.05.2013 року, виданим Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №270, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.11.2013 року, виданим виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №193, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.07.2018 року, виданим виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратив почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати. Як наслідок, позов є підставним та обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню Згідно з вимог ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.3,4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, зокрема, відсутній акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. не підлягають стягненню у зв`язку з їх необгрунтованістю. Окрім того, відповідно до вимог ч.3 ст.136 ЦПК України та ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір", з врахуванням майнового стану відповідача, суд вважає за можливе звільнити останню від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved