Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 07.12.2015 між позивачем та відповідачем укладено договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав та станом на 04.05.2020 у нього виникла заборгованість в сумі 13 305,69 грн, яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 10.06.2020 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання представника позивача про огляд веб-сайту, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оглянувши веб-сайт, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.12.2015 між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 89, 91-94), та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (копія на а.с. 31). З даною анкетою-заявою [PERSON] ознайомлено під підпис 07.12.2015. Згідно інформації, викладеній у даній заяві [PERSON] підтвердив, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.privatbank.ua. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Згідно наданих банком розрахунків (а.с. 9-28, 107-112), заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 04.05.2020 становить 13 305,69 гривень, з яких: 6 841,24 грн - заборгованість за тілом кредита; 2 390,08 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 2 964,58 грн - нарахована пеня; 1 109,79 грн - штрафи. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Позивач, окрім заборгованості за тілом кредита - 6 841,24 грн; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 2 390,08 грн, просить стягнути з відповідача пеню - 2 964,58 грн, штрафи - 1 109,79 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Доводи позивача про те, що до спірних правовідносин належить застосовувати правила частини першої статті 634 ЦК України є необґрунтованими, оскільки Умови та Правила, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Приймаючи до уваги те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачем не підписані, а умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана позичальником не передбачені, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені - 2 964,58 грн, а також штрафів - 1 109,80 грн. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що відповідач фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку не повернув, проценти за прострочене зобов`язання не сплатив, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 07.12.2015 на загальну суму 9 231,32 грн, з яких: 6 841,24 грн - заборгованість за тілом кредита; 2 390,08 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд виходить із такого розрахунку: (2102 грн - сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви / 13 305,69 грн - ціна позову х 9 231,32 грн - розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення), що становить 1 458,34 грн і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial