Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулась з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю з 2004 року по день його смерті 13 липня 2016 року, визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] житловий будинок №12 по вул. Березовій в Садовому товаристві «Портовик» в м. Маріуполь та земельну ділянку за вищевказаною адресою, визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку №12 по вул. Березовій в Садовому товаристві «Портовик» в м. Маріуполь та ? частку земельної ділянки розміром 0,0386 га. за вищевказаною адресою, надати [PERSON] право спадкування за законом разом з [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON] 13 липня 2016 року. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що в період з 13 жовтня 2001 року по 13 травня 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Після розірвання шлюбу восени 2003 року сторони [PERSON] та [PERSON] відновили фактичні шлюбні відносини та мешкали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2004 року. Після відновлення шлюбних відносин в них народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. За рахунок спільних коштів [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок №12 по вул. Березовій в Садовому товаристві «Портовик» та земельну ділянку площею 0,0386 га. 13 липня 2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Відповідач у встановлений законом термін звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. [PERSON], реалізуючи права спадкоємця в інтересах себе та [PERSON] звернулась з заявою про отримання свідоцтва, однак їй було повідомлено, що дитина має право на частку в спадковому майні, а [PERSON] таким правом не може користуватись, оскільки не перебувала з спадкодавцем в зареєстрованому шлюбі. Тому позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом, оскільки це є єдиним способом захисту її прав як спадкоємця. Просила суд просила встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю з 2004 року по день його смерті 13 липня 2016 року, визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] житловий будинок №12 по вул. Березовій в Садовому товаристві «Портовик» в м. Маріуполь та земельну ділянку за вищевказаною адресою, визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку №12 по вул. Березовій в Садовому товаристві «Портовик» в м. Маріуполь та ? частку земельної ділянки розміром 0,0386 га. за вищевказаною адресою, надати [PERSON] право спадкування за законом разом з [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON] 13 липня 2016 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що після відновлення сімейних відносин мешкали спочатку в Запорізькій області. Після переїзду до м. Маріуполь Донецької області мешкали в орендованому житлі, дім також був в оренді. З [PERSON] були знайомі зі школи, в жовтні 2001 року уклали шлюб, мешкали в с. Владівка Черниговського району Запорізької області, в будинку №50 по вул. Радянська. Рішенням суду від 16 грудня 2003 року шлюб було розірвано, після його розірвання деякий час мешкали окремо. Після почали зустрічатись та в 2004 році остаточно відновили шлюбні відносини, жили як сімя, однак шлюб не реєстрували. Під час мешкання в фактичних шлюбних відносинах в них 31 травня 2005 року народилась спільна дитина [PERSON], батьком якого записано [PERSON], мати [PERSON] Після зміни місця праці [PERSON] переїхав до м. Маріуполь та наполягав на переїзді [PERSON] та [PERSON] Офіційно [PERSON] не була працевлаштована, однак підробляла на ринку та розклеювала листівки, разом з [PERSON] накопичували кошти на власне житло. Під час святкування дня народження [PERSON] повідомив [PERSON] про те, що він знайшов будинок та вони спільно вирішили його придбати. В 2011 році вони придбали за спільні кошти будинок №12 по вул. Березова в СТ «Портовик» в м. Маріуполь та переїхали в нього. Оскільки будинок потребував ремонту, вони спільно прийняли рішення продати належну [PERSON] квартиру за 3000 доларів США, за які був зведений гаража та надбудова над ним. Позивач офіційно працевлаштувалась та працювала в магазині «Єва». В 2014 році [PERSON] працевлаштувався в ККП «Маріупольтепломережа». В 2016 році [PERSON] захворів та 13 липня 2016 року помер. Спільний будинок був оформлений на [PERSON] Всі рішення, в тому числі про відновлення спільного мешкання приймали разом. В спільному будинку не була зареєстрована оскільки не були оформлені необхідні документи. Під час хвороби [PERSON] здійснювала догляд за ним. Помер [PERSON] в м. Маріуполь, похований на батьківщині в с. Владівка Черниговського району Запорізької області. Відносини з відповідачкою зіпсувались в звязку із її наміром оформити будинок на себе в цілому. В будинку мешкала з 14 квітня 2011 року спільно з [PERSON] та [PERSON], будинок був відремонтований за спільні кошти. В даний момент працевлаштована офіційно в магазині «Таїсія». Сума витрат на придбання будинку склала 11\~000 доларів США. Кошти при придбанні дому та його ремонті, бюджет сімї все було спільне. Свою частку точно визначити не може. Батьки чоловіка не допомагали під час його хвороби, на лікування та похорон допомогу надали батьки позивача та з місця роботи. Відмову на користь сина в нотаріуса надала під впливом племінника [PERSON] Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених в позові підстав, просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що з дня реєстрації шлюбу та на протязі всього життя позивача не працювала, гроші заробляв лише [PERSON] Будинок в 2011 році [PERSON] придбав за власні кошти, оскільки мав непоганий дохід, Вона з чоловіком допомагала грошима та продуктами. Сплата грошей за будинок проходила за її присутності, також була присутня жінка ріелтор. [PERSON] при сплаті грошей за будинок присутня не була, в пошуках будинку участі не приймала. З [PERSON] зустрічалась тричі. Перша зустріч спільно з [PERSON], на якій була обговорена ціна будинку, на другу привозили йому гроші, третя зустріч вже була під час оформлення договору купівлі продажу, на який грошей не вистачало, тому [PERSON] позичив кошти в свого друга. В 2004 році [PERSON] за власної ініціативи прийшла та спитала адресу [PERSON], зі згоди якого [PERSON] отримала номер телефону [PERSON] Після чого [PERSON] поїхала до [PERSON] та залишилась в нього. Це відбулось приблизно в 2005 2006 роках. [PERSON] жив в будинку №136 по пр. Будівельників в м. Маріуполь разом з [PERSON] та [PERSON], що вона особисто бачила, коли відвідувала [PERSON] Їй було відомо, що [PERSON] працює періодично, не офіційно, заради забезпечення дитини. [PERSON] зареєстрована за її місцем мешкання, оскільки [PERSON] за життя з невідомих причин її в належному йому будинку не реєстрував, а реєстрації їй була потрібна для працевлаштування. На момент придбання в 2011 році будинок складався з котельної, кухні, передпокою та кімнати на другому поверсі загальною площею 51 кв.м. За гроші відповідача були добудовані ще одна кімната та гараж. Ще повинна була бути добудована кімната над гаражем для мешкання батьків [PERSON] Після розлучення [PERSON] працював спочатку в колгоспі, потім в м. Запоріжжя на підприємстві «Запоріжсталь», потім переїхав до м. Маріуполь. Під час мешкання в м. Маріуполь [PERSON] та [PERSON] весь час мешкали разом, виховували сина [PERSON] Перед смертю [PERSON] міг самостійно рухатись та їсти. Гроші на терапію для [PERSON] частково, в сумі 50\~000 грн. надав фермер, гроші передавала сину особисто. Не знає чи приносила [PERSON] дохід під час хвороби [PERSON] Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що [PERSON] не приймала ніякої участі в придбанні спірного майна, оскільки не мала офіційно підтверджених джерел доходів, а встановлення вказаного факту спільного мешкання не створює ніяких юридичних наслідків, тому просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з родиною [PERSON], оскільки його сусіди по дачі, [PERSON], продали дачу та в ній оселились [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Придбали будинок та вселились в період з 2010 по 2011 рік, точну дату не памятає. Під час візитів на дачу він часто спілкувався з родиною [PERSON], які також розповідали, наприклад про батьків. Вони жили на дачі на постійній основі. Під час хвороби [PERSON] був налаштований оптимістично, казав що одужає. Через деякий час йому стало відомо, що [PERSON] помер. За життя [PERSON] помітно пишався родиною в складі дружини та сина. Під час будівництва прибудови до будинку висотою в два поверхи [PERSON] спитав нашого дозволу та отримав його, будівництво він проводив власними силами. З розмов з продавцем дачі, [PERSON], зрозумів, що будинок купила родина, а не одна особа. Під час будівництва прибудови [PERSON] допомагали [PERSON] та [PERSON] Знав, що родина переїхала з Запорізької області, але не знав, що вони не знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Будинок [PERSON] аналогічний, [PERSON] просив також продати йому будинок, казав, що будинок [PERSON] купив за 10\~000 доларів США. Батьків [PERSON] ніколи не бачив, знав, що вони мають землю десь в Запорізькій області. [PERSON] був здоровий, потім почав кашляти йому діагностували рак, це було в рік коли [PERSON] помер. Йому відомо, що останнім місцем роботи [PERSON] була ККП «Маріупольтепломережа». Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] знає, вона привела сина разом з чоловіком [PERSON], з яким вона теж була знайома, на перший дзвоник до школи. З пятого класу вона є класним керівником [PERSON], знала, що в класі в неї чотири повні родини, в тому числі родина [PERSON]. Під час навчання [PERSON] та [PERSON] до школи приходили разом. Під час відвідування їх будинку бачила, що він будується, в будинку живе родина в складі батька, матері та сина. Склалось враження, що це повноцінна родина, де батько був головою родини. В школі [PERSON] казав, що вони збирають гроші на придбання будівельних матеріалів. Про те, що [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі дізналась недавно. [PERSON] в батьківському комітеті участі не приймала, оскільки працювала. [PERSON] іноді пропускав заняття в школі, мотивуючи тим, що допомагає батькам на будівництві. Про смерть [PERSON] дізналась пізніше, оскільки проходила стаціонарне лікуванні, а потім виїздила до м. Харків. В останній раз бачила [PERSON] на початку 2016 року, ніколи не бачила його хворим. Інформацію про батьків та дітей в журнал вносять зі слів батьків та дітей, також аналогічно вносяться відомості з приводу роботи батьків. Їй відомо, що в [PERSON] є дві бабусі, адже під час активних обстрілів в районі м. Маріуполь він вчився за їх місцем мешкання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що познайомилась з [PERSON] коли [PERSON] перейшов до ЗОШ №26 м. Маріуполь в 5 клас, та вона попросила класного керівника викликати його батьків, оскільки в нього були проблеми при вивченні математики. За викликом прийшли обидва батьки. Також зясувалось, що родина [PERSON] ще є її сусідами по дачі. До 2016 року мешкала на дачі з травня по жовтень, часто бачила [PERSON], які завжди були вдвох. Будинок вони будували та ремонтували також вдвох, їм допомагав [PERSON], який пропускав заняття в школі. Будинок в [PERSON] двоповерховий, є город. Зі спілкування з [PERSON] та [PERSON] зрозуміла, що в родині дорослі працюють, придбають будівельні матеріали. Це була єдина цільна родина, якій були притаманні спільне вирішення побутових питань, виховання дитини тощо. Про смерть [PERSON] дізналась від класного керівника [PERSON] Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, показання свідків, оцінивши їх з точки зору належності, достовірності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано 13 жовтня 2001 року Владівською сільською радою Чернігівського району Запорізької області (а. с. 10) Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 07 листопада 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 11) Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з норами\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1220 ЦК України\~встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім'ї, тощо. Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Для підтвердження проживання однією сім'єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В матеріалах справи міститься свідоцтво про народження [PERSON], який народився 31 травня 2002 року в с. Владівка Чернігівського району Запорізької області, батьками якого вказано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11) Відповідач по справі, [PERSON], позивач по справі [PERSON] та допитані свідки підтверджують той факт, що за життя [PERSON] визнавав [PERSON] власною дитиною, яка була народження під час шлюбу з [PERSON], піклувався про нього, виховував, забезпечував матеріально, в чому також приймала участь [PERSON], тобто дитина була частиною єдиної, повної, цільної сімї в складі батька [PERSON], матері [PERSON] та сина [PERSON] Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 13 липня 2016 року в м. Маріуполь (а. с. 12) За життя спадкодавець заповіту не залишив, в належному йому будинку по вул. Березова, 12 у СТ «Портовик» Приморського району м. Маріуполя був зареєстрований один (а. с. 93-94) В матеріалах справи, крім показів сторін та свідків, наявні матеріали, з яких вбачається, що факт мешкання однією родиною мав місце протягом вказаного періоду час з 2004 рік та по момент смерті [PERSON] 13 липня 2016 року (а. с. 19, 69-70 02 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою в інтересах свого сина, [PERSON], про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] 13 липня 2016 року (а. с. 88, 89, 90, 98) 03 листопада 2016 року з аналогічною заявою до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась відповідач [PERSON], на користь якої від прийняття спадщини відмовився [PERSON] (а. с. 99, 102, 103) Нотаріусом не відмовлено заявникам у вчиненні нотаріальних дій, повязаних з отриманням свідоцтв про право власності на майно в порядку спадкування. Статтею 74 СК України\~передбачено, що якщо жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. Статтею 3 СК України\~передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Абзацем 2 п.2 зазначеною Постанови Пленуму визначено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для подальшої реалізації спадкового права після смерті [PERSON] Визнання факту проживання [PERSON] та позивача однією родиною не менше п'яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання її спадкоємцем четвертої черги відповідно до\~ст.1264 ЦК України. Отже встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У відповідності зі\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов'язком суду при їх оцінці. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно вимог\~ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обставини спільного мешкання спадкодавця з [PERSON], , ведення ними спільного господарства, бюджету з 2004 року до моменту смерті [PERSON] 13 липня 2016 року, в тому числі й під час придбання спірного домоволодіння, підтверджуються показаннями свідків. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували.\~\~ Крім того, їхнє спільне сумісне життя визнано під час пояснень по суті спору відповідачем, [PERSON], яка не заперечувала факт спільного мешкання та ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] після поновлення їх спілкування, ініціатором якого була [PERSON], в 2004 році. В заявах на адресу суду ані сторони, ані представники не надали суду обґрунтованих заперечень проти визнаних ними обставин в справі, тому суд не має підстав не визнати такі докази належними та допустими.

Outcome: approved