Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

До суду надійшла вищенаведена заява про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої заявник просить встановити факт її спільного проживання з [PERSON] в житловому будинку в с. Холмок, вул. Ш. Петефі, 47 Ужгородського району на день її смерті 30.03.2008 року. В обґрунтування\~заяви заявник\~зазначив наступне: 30 березня 2008 року померла мама заявниці - [PERSON], смерть якої зареєстрована виконкомом Холмківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрацій смертей зроблено відповідний актовий запис № 20 від 31 березня 2008 року та видано свідоцтво про смерть № 20. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташований за адресою с. Холмок, вул. Ш.Петефі, 47 на земельній ділянці площею 0,10 га. На день смерті [PERSON], заповіту не залишала. Відповідно до довідки виконкому Холмківської сільської ради, Ужгородського району № 2567 від 23.07.2018 року на день смерті з [PERSON], яка померла 30.03.2008 року у житловому будинку за адресою с. Холмок, вул. Ш.Петефі, 47 вона була зареєстрована одна. [PERSON], яка померла 30.03.2008 року заповіт не залишала та не визначила спадкоємців на майно, яке б належало їй на день смерті. Після смерті [PERSON], заявник - [PERSON], [INFO] спадщину за померлою прийняла фактично так як проживала без реєстрації разом з не у житловому будинку за адресою с. Холмок, вул. Ш.Петефі, 47, Ужгородського району, Закарпатської області. Фактично реєстрація місця її проживання була за іншою адресою, а саме: Закарпатська область, Перечинський район, с. Раково, вул. Шевченка, 74, що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті. Як зазначає заявник, останні роки свого життя [PERSON] була не в змозі себе обслуговувати, вона знаходилась майже в безпорадному стані. Внаслідок хвороби покійна перебувала у важкому стані і потребувала стороннього догляду. [PERSON] до хвороби [PERSON] проживала в [INFO], однак в звязку із зміною у стані здоровя [PERSON] фактично перейшла проживати до покійної [PERSON]. Оскільки заявник [PERSON] проживала разом та доглядала за [PERSON], коли її стан здоровя погіршився і вона не в змозі була сама за собою доглядати, то й після її смерті 30.03.2008 року вона взяла на себе всі обовязки по організації і оплаті похорон [PERSON]. 26.07.2018 року заявник звернулась до нотаріуса щодо заведення спадкової справи, однак їй було відмовлено у заведенні такої, та повідомлено, що якщо вона проживала фактично без реєстрації разом з померлою на час відкриття спадщини, то їй необхідно встановити відповідний факт в судовому порядку. Зважаючи на зазначене вище, заявник просить суд встановити факт, що [PERSON], проживала на день смерті разом з померлою 30.03.2008 року мамою [PERSON] у житловому будинку за адресою с. Холмок, вул. Ш.Петефі, 47. В судове засідання заявник не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте подала до суду заяву про можливість розгляду справи без її участі. Заінтересована особа представник Ужгородської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, заявник - [PERSON],[INFO] є донькою [PERSON], яка померла 30 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 061149, виданим виконкомом Холмківської сільської ради, Ужгородського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрацій смертей зроблено відповідний актовий запис № 20 від 31 березня 2008 року. На день смерті [PERSON] проживала у будинку, що розташований за адресою с. Холмок, вул. Ш.Петефі, 47 на земельній ділянці площею 0,10 га, що підтверджується довідкою Холмківської сільської ради № 2567 від 23.07.2018 року. Довідкою Холмківської сільської ради № 289 від 21.01.2019 року також підтверджується, що на день смерті [PERSON], заповіту у сільській раді не посвідчувала. Витягом зі спадкового реєстру від 26.07.2018 року встановлено, що будь-яка інформація щодо складання заповіту [PERSON] в реєстрі відсутня. Відповідно до положень пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту про який просить заявник має для нього юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця за законом, іншого порядку чи можливості встановити зазначений факт заявник не має. Відповідно до\~статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Реєстрація місця проживання або місця перебування особи це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. У рішенні від 14.11.2001 року по справі № 1-31/2001 (справа щодо прописки) Конституційний Суд України констатував, що вільне пересування і вибір місця проживання є суттєвою гарантією свободи особистості, умовою її професійного і духовного розвитку. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним та непорушним (ст. 21 Конституції України). Водночас назване право не є абсолютним. Свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України можуть бути обмежені, але тільки законом (ст. 33 Конституції України). З зазначеного слідує, що реєстрація місця проживання є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв'язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує фактичне місце проживання або перебування особи.

Outcome: approved