Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] і просить змінити розмір аліментів, які стягуються в її користь на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.09.2011 року та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з даною заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття, які під час розгляду справи уточнила. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з 16.02.2010 перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2012 року між ними розірвано. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. На підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07.09.2011 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 19.08.2011 року та до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на даний час такий розмір аліментів не є достатнім для утримання дитини. Син потребує значно більшого догляду та коштів на його утримання, оскільки ходить в школу де навчається у другому класі, а тому йдуть більші витрати на придбання підручників, одягу, взуття, харчування та на оплату додаткових занять. Відповідач їздить на заробітки за кордон, тому може сплачувати аліменти на утримання сина. Тому, враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Позивачка також пояснила, що матеріальне становище відповідача змінилося в кращу сторону, він їздить на заробітки в Польщу. Вказала, що з часу народження сина вона не працює. Живе з бабою, а утримувати дитину їй допомагає мама, яка знаходиться в Ізраїлі на заробітках. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що на даний час ніде не працює. Із за кордону повернувся приблизно місяць тому. Їздив до Польщі на заробітки, де працював неофіційно. На протязі останніх двох років він їздить до Польщі, з яких він там працював п'ять місяців та заробляв по 500 доларів США, в перерахунок на гривню приблизно 13 000 гривень. Передавав один раз звідти для сина велосипед куплений в Польщі за 300 злотих, солодощі, ковбасу приблизно 3 кг. Також зазначив, що має у власності ? частку житлового будинку в селі Увисла. Він здоровий. Проживає разом з мамою, опікуном її не являється. Живе в цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою спільних дітей немає. Вказав, що на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 травня 2012 року, що підтверджується копією рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2012 року, яке набрало законної сили. Сторони по справі є батьками дитини [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 вересня 2010 року Увислівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2011 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], визначені в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно, починаючи з 19 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття Як вбачається з довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 369/5/2-19-д, виданою 10 вересня 2018 року Хоростківською міською радою с.Увисла Гусятинського району, син сторін по справі [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом з матір»ю [PERSON], позивачкою по справі. Згідно довідки № 370/5/2-19-д, виданої Увислівським старостинським округом №5 Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS] та має на своєму повному утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз"яснень викладених у п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред'являючи даний позов, позивачка посилається на те, що змінився рівень життя у державі, дитина підросла та відповідно змінились її потреби, витрати на утримання та забезпечення нормального рівня її розвитку. Зі змісту позовної заяви та пояснень відповідача, даних в судовому засіданні, вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є працездатною особою, має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки їздить періодично на заробітки за кордон до Польщі. У відповідача на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, стан здоров»я в останнього задовільний. Даний факт підтверджено і самим відповідачем у судовому засіданні. Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року, № 2246-VIII, для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум з 1 липня 2018 року - 1944 гривень. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, розмір аліментів які сплачує відповідач на утримання дитини є меншим від мінімального розміру гарантованого державною і не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач отримує нерегулярний дохід, є працездатним, його стан здоров»я задовільний, інших утриманців, крім сина не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоров"я дитини та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти. Доводи відповідача про те, що він на даний час не працює, а тому не може у розмірі зазначеному в позовній заяві сплачувати аліменти, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, його стан здоров"я задовільний, на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб немає, а тому не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дитини, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом. Суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що відповідач отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно на дитину, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача. Стягнути з відповідача в користь Держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180, 181, 183,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial