Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду із позовною заявою, де просить солідарно стягнути із відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості у сумі 22102 грн. 77 коп. (з яких: 5755 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 15056 грн. 49 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1040 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова) за кредитним договором №254046-CRED від 03.10.2008 року та судові витрати. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.10.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №254046-CRED, згідно якого банк надав останній кредит у розмірі 15000, 00 грн. на термін до 27.09.2010 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит у порядку встановленому умовами договору. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується окремими договорами поруки №254046- cred від 03.11.2008 року укладеними між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], відповідно до умов яких поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №254046-CRED від 03.10.2008 року. Поручитель в силу вимог закону та договору поруки несе солідарну відповідальність разом з позичальником перед кредитором. Позичальник всупереч умов договору та закону свої зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на 20.05.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 22102,77 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь солідарно із відповідачів та судові витрати. Позивач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання свого представника не направив. При цьому, до початку судового засідання представником позивача [PERSON] подано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. При цьому, у письмовій заяві також зазначив, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2010 року з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №254046-CRED від 03.10.2008 року у розмірі 17006,76 грн. За даним рішенням сплачено лише 15 288,48 грн. будь-яких доказів виконання рішення відповідачем суду не надано. Окрім того вказав, що строки позовної давності не можуть бути застосовані, оскільки відповідно п.5.7 кредитного договору строк позовної давності становить 5 років. Строк дії договору встановлено до 27.09.2010 року, тобто строк пред'явлення вимог закінчується 27.09.2015 року. Також зазначив, що банк має право нараховувати штраф фіксована частина і процентна складова при кожному зверненні в суд, за наявності порушення позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів. Таким чином нарахування відповідають вимогам закону і кредитному договору. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явилась, при цьому від її представника адвоката Лапшина В.В. надійшло письмове клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити з урахуванням доводів викладених в письмових заявах та відзиву на позов. Так, у письмовій заяві зазначив, що позивач 15 грудня 2009 року скористався своїм правом звернення до суду щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за вказаним договором. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідачів солідарно 17296,83 грн. Таким чином позивач двічі стягує зазначені суми як і нараховані відсотки. Стосовно штрафів фіксованої частини та процентної складової вказав, що мається подвійна відповідальність за одне й те ж порушення, що забороняється Конституцією України. При цьому договори поруки є припиненими. Відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлені про день та час розгляду справи до суду не з'явились про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.10.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №254046-CRED відповідно до якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахунку на картковий рахунок у розмірі 15000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, відсотки, штраф, пеню і винагороду в строки і в об'ємі , що передбачений умовами договору. Строк повного погашення кредиту 27.09.2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення кредиту проводиться в порядку та строки відповідно Графіку погашення кредиту і відсотків, наведеного в Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного договору (а.с.8-10). Відповідно п.5.10 договору при порушенні строків платежів з будь-якого грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів. Позичальник сплачує штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми позову. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачамим укладено два окремі договори поруки №254046- cred від 03.11.2008 року відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] виступили поручителем [PERSON] і взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], що виникають з умов кредитного договору (а.с.13) Відповідно до пункту 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії , винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною (п.4 договорів поруки). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20.05.2013 року за кредитним договором від 03.10.2008 року №254046-CRED загальна заборгованість складала 22102,77 грн., (з яких: 5755 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 15056 грн. 49 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1040 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2010 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №254046-CRED від 03.10.2008 року у розмірі 13396,43 грн. - заборгованість за кредитом, 2562,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 797,94 грн.- штраф (процентна складова), 170,07 грн. - судовий збір, 120,00 грн.- витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи , а всього 17 296,83 грн.(а.с.36 справа №2-181/10). Як вбачається з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2012 року, що міститься в матеріалах архівної справи №2-181/10 борг у розмірі 17296,83 грн. стягнуто з [PERSON] та перераховано ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.43).Таким чином посилання представника позивача про те, що рішення не виконано, спростовуються зазначеною постановою державного виконавця. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд вважає, що банк, пред'явивши позов до суду 15.12.2009 року, який задоволено в повному обсязі рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2010 року тим самим звернувся зі вимогою про дострокове повернення кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та відповідно умов кредитного договору з виплатою відсотків та штрафу. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення указаної суми боргу та суми штрафів з відповідачів суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу,яка нараховується від дня,коли речі мали бути повернуті,до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів,належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.02.2010 року з відповідачів достроково було стягнуто всю суму виданого кредиту, у тому числі відсотки, відповідно до статті1048 ЦК України за кредитним договором №254046-CRED, а отже право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припинилося у звязку з предявленням до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Таким чином, суд відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Однак судом встановлено, що оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося у звязку із предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, то необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення штрафу (фіксованої та процентної) складової. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, які свідчать про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, які ґрунтуються на положеннях кредитного договору, строк якого закінчився внаслідок дострокового стягнення платежів за рішенням суду, тому підстави для вирішення питання про застосування строку позовної давності за заявою представника відповідача Лапшина В.В., про який ним зазначено відсутні. Отже, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог та за вказаних обставин відсутні підстави солідарного стягнення заборгованості з поручителів відповідачів [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed