Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11299255000, за умовами якого відповідачка отримала кошти у розмірі 53 000 доларів США та зобов'язалась щомісячно повертати суму кредиту та проценти шляхом сплати ануїтентного платежу у розмірі 805 доларів США не пізніше 15 числа кожного місяця зі сплатою процентів у розмірі та порядку, встановленому п. 1.3 цього договором з кінцевим терміном повернення 15.02.2018 року. З метою зниження фінансового навантаження на позичальника до кредитного договору були укладені додаткова угода № 1 від 23.02.2009 року, додаткова угода № 2 та додаткова угода № 3 від 29.12.2009 року про зміну розміру щомісячного ануїтентного платежу. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору відповідачка [PERSON] в разі порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань за цим договором повинна сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, за кожен день прострочення включаючи день погашення заборгованості. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 11299255000/П від 15.02.2008 року, за умовами якого останній несе солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15.02.2008 року між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11299255000/З. За умовами цього договору відповідачі передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі свідоцтва № 19691 про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 13.11.2006 року. Згідно п. 4.1, 4.2 договору іпотеки у випадку невиконання позичальником положень кредитного договору іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 04.10.2013 року відповідачам направлені вимоги про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Однак відповідачі вимоги банку не виконали. Відповідачка [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 07.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 60 205,71 доларів США та по пені 19 401,18 грн., з яких заборгованість по кредиту - 47 243,98 доларів США у тому числі 3725,78 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за процентами - 12 961,73 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 9652,35 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 9748,83 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором по процентам та кредиту у розмірі 60205,71 доларів США, що еквівалентно 481 224,24 грн. та пені у розмірі 19 401,18 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Громут В.І. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовні заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином: судові повістки разом із розпискою і копіями відповідних документів надсилались їм поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем. Поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: "За закінченням терміну зберігання". У відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, надала суду заяву про відкладення розгляду справи на один місяці для укладення угоди з фахівцем у галузі права та проведення переговорів з позивачем щодо вирішення спору мирним шляхом. Враховуючи, що на минуле судове засідання, яке було призначено на 29.01.2014 року від позивачки [PERSON] надійшла аналогічна заява про відкладення розгляду справи, але ніяких дій щодо укладення договору з фахівцем в галузі права або вирішення питання мирним шляхом не надано, суд розцінює її дій як ухилення від явки до суду без поважних причин. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (а.с.7-8). Судом установлено, що 15.02.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11299255000, за умовами якого відповідачка отримала кошти у розмірі 53 000 доларів США та зобов'язалась щомісячно повертати суму кредиту та проценти шляхом сплати ануїтентного платежу у розмірі 805 доларів СШВ не пізніше 15 числа кожного місяця зі сплатою процентів у розмірі та порядку, встановленому п. 1.3 цього договором з кінцевим терміном повернення 15.02.2018 року. (а.с. 9-16). З метою зниження фінансового навантаження на позичальника до кредитного договору були укладені додаткова угода № 1 від 23.02.2009 року, додаткова угода № 2 та додаткова угода № 3 від 29.12.2009 року про зміну розміру щомісячного ануїтентного платежу (а.с.17,18, 21,24). В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 11299255000/П від 15.02.2008 року, за умовами якого останній несе солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] (а.с.25). Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15.02.2008 року між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № 11299255000/З. За умовами цього договору відповідачі передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі свідоцтва № 19691 про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради від 13.11.2006 року. (а.с.26-31). З метою мирного врегулювання питання щодо заборгованості за кредитним договором відповідачам 04.10.2013 року направлені вимоги від 25.09.2013 року за № 30-11/29944, № 30-11/29945 про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором (а.с.46, 47, 48). Вимоги були отримані [PERSON] та [PERSON], про що свідчать наявні в матеріалах справи копії поштових повідомлень (а.с.50). Однак, відповідачами зазначена вимога була залишена без уваги, заборгованість у встановлений банком термін 31 календарний день погашена не була. В порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 07.11.2013 року утворилась заборгованість 60 205,71 доларів США та по пені 19 401,18 грн., з яких заборгованість по кредиту - 47 243,98 доларів США у тому числі 3725,78 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за процентами - 12 961,73 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 9652,35 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 9748,83 грн. (а.с. 51-55). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а згідно частини 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Згідно п. 4.1, 4.2 договору іпотеки у випадку невиконання позичальником положень кредитного договору іпотекодержатель має право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 11 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду з зазначенням способу реалізації предмета іпотеки, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмету застави шляхом проведення публічних торгів або із застосовуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає в тому числі і продаж обтяжувачем предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки свідчать про безпідставне застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, не повернула банку отримані кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, у зв'язку з чим у ПАТ «Банк Кіпру» були всі правові підстави, передбачені умовами кредитного договору та договору іпотеки на погашення заборгованості у розмірі 38 272,61 грн. за рахунок іпотечного майна, тому суд вважає за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України попередньо сплачений судовий збір має бути стягнуто з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial