Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме заповіту, складеного від імені [PERSON] та посвідченого 16 січня 1995 року Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 4, так як у складеному заповіті прізвище спадкоємця вказано, як "[PERSON]", замість вірного "[PERSON]", як вказано у паспорті заявника. За таких обставин державний нотаріус Корюківської державної нотаріальної контори відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бо виникають сумніви, що даний заповіт складений саме на його користь. Встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини після смерті баби. Заявник у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої вимоги підтримав повністю. Представник зацікавленої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на думку суду. Представник зацікавленої особи Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого 22 листопада 1996 року Новозаводським РВ УМВС України в Чернігівській області, вірне прізвище заявника [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 24 березня 2016 року Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлої відкрилась спадщина. Заявник звернувся у встановлений законом строк до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття після неї спадщини за заповітом, була відкрита спадкова справа № 147/2016 до майна померлої. 16 січня 1995 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області О.М. Редес та зареєстровано в реєстрі за № 4. Вказаним заповітом спадкодавиця все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Факт належності даного заповіту саме заявнику підтверджується документально. Так, в заповіті та у паспорті заявника, майже ідентичні прізвища [PERSON] - [PERSON], відповідно, різниця тільки в одній букві, що не виключає помилку, однакові імена [PERSON], по батькові [PERSON]. Факт належності заповіту саме заявнику підтверджується також тим, що оригінал заповіту, який заявник надав суду, знаходиться у заявника. Крім заявника, інших осіб з таким прізвищем, іменем та по батькові, які б претендували на вказану у заповіті спадщину, судом не встановлено. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності з роз'ясненнями п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні встановлено факт належності заповіту, складеного 16 січня 1995 року [PERSON], заявнику, який жодними зібраними у справі доказами не спростований. Даний факт має юридичне значення для заявника. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved