Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м. Красний Луч Луганської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], луганської області, який помер [INFO] на території м. Красний Луч Луганської області у віці 63 років від злоякісного новоутворення лівої нирки. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона перебувала з [PERSON] в офіційно зареєстрованому шлюбі. Восени 2014 року у зв'язку з проведенням антитерористичних операцій на території м. Красний Луч Луганської області, де вона з чоловіком проживала, вони були вимушені тимчасово переселитись до м. Кривий Ріг, в якому її чоловік мав квартиру за адресою [ADDRESS] та отримали статус внутрішньо переміщених осіб. Оскільки в зоні АТО у них залишилась нерухомість та інше цінне майно, вона з чоловіком в січні 2017 року виїхала до м. Красний Луч Луганської області. Стан її чоловіка почав погіршуватись та [INFO] [PERSON] помер, про що 25.04.2017 року відділом запису актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції ЛНР видано свідоцтво про смерть. З метою проведення державної реєстрації факту смерті її чоловіка в Україні вона звернулась до Саксаганського районного у м. Кривому Розі відділу РАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, проте, їй було відмолено, оскільки надане нею свідоцтво про смерть [PERSON] видане органом, що діє на тимчасово окупованій території України, а тому є недійсним і не створює правових наслідків на території Україні. Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка та зазначає що свої вимоги підтримує, просила суд розглянути справу у її відсутності. Представник зацікавленої особи до зали судового засідання не звився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, допитавши заявника, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів диспозитивності цивільного судочинства, визначив що правовідносини регулюються нормами ЦК України та Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] є дружиною [PERSON] 20.04.2017 заявник отримала лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті № 135 за якою [PERSON], помер [INFO], причина смерті злоякісне новоутворення лівої нирки. Також заявник отримав свідоцтво про смерть [PERSON] в органах РАЦС на непідконтрольній Україні території. 13.06.2017 року начальником Саксаганського районного у м. Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] який помер, [INFO] Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII (далі - Закон) тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч. 2-3 статті 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, медичне свідоцтво про смерть № 1135 від 20.04.2017 р. та довідка про причину смерті № 135, видані лікарнею, що розташована в Луганської народної Республіці, м. Красний Луч , є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Оскільки медичне свідоцтво про смерть № 135 від 20.04. 2017 р. та довідка про причину смерті № 135 , видані лікарнею, що знаходиться в Луганській народній республіці в м. Красний Луч відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], померлого [INFO] на території м. Красний Луч, Луганської області у віці 63 роки від злоякісного новоутворення лівої нирки, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про смерть. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті [PERSON], померлого. [INFO], суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту смерті її чоловіка, та вважає що реєстрація смерті на тимчасово окупованій території дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved