Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до Державної виконавчої служби міста Луцька Головного ториторіального управління юстиції у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], просить скасувати арешт з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 20.10.2006 року за № 3925038. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на належну їй на праві спільної сумісної власності квартиру № 81, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], державним виконавцем відділу ДВС міста Луцька накладено арешт. Відповідно до повідомлень ДВС арешт на квартиру був накладений, однак, не вказано номера провадження чи будь-яких ідентифікуючих даних, по яких було б можливо встановити підставу накладення арешту. Крім того, зазначено, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] як боржника, на виконанні станом на 27.11.2018 року не перебуває. Оскільки орган виконавчої служби відмовляється зняти арешт з нерухомого майна, чим порушує право її, як власника на розпорядження своєю власністю, вона вимушена звернутись до суду з позовом про зняття арешту з майна. Позивач в письмовій заяві просить розгляд справи провести без її участі, позов підтримує, на стягненні з відповідача судових витрат не наполягає. Представник відповідача - Державної виконавчої служби міста Луцька Головного ториторіального управління юстиції у Волинській області у письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити без його участі. Треті особи на адресу суду подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на належну [PERSON] на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS], державним виконавцем відділу ДВС міста Луцька накладено арешт, зареєстрований в реєстрі 20.10.2006 року за № 3925038 (а.с. 12-13). З повідомлення Першого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області арешт на квартиру був накладений відділом ДВС міста Луцьк, однак, не вказано номера провадження чи будь-яких ідентифікуючих даних, по яких було б можливо встановити підставу накладення арешту. Крім того, зазначено, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] як боржника, на виконанні станом на 27.11.2018 року не перебуває. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. За приписами ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки арешт на майно позивача накладено, однак відкритих виконавчих проваджень відносно неї на даний час немає, між тим, питання про зняття арешту не вирішено, що чинить позивачу перешкоди у здійсненні прав власника (розпорядження своїм майном), а тому наявність зазначеного арешту і така невизначеність становища позивача є неправомірною, а обмеження прав є безпідставним, тому, позовна вимога про скасування вищевказаного арешту підлягає задоволенню.

Outcome: approved