Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку. Позов мотивовано тим, що при житті матері позивача [PERSON] вона та її сестра [PERSON] були співвласницями житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] і кожній з них належало по ? частині даного домоволодіння. Домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0706 га кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка згідно із рішенням Вінницької міської ради від 19.10.2004 року за № 877 була зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за відповідачкою по справі та матір'ю позивача оскільки вони на той час були співвласниками домоволодіння. Реєстрації права спільної сумісної власності відповідачки та матері позивача на земельну ділянку була проведена 13.02.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на право спільної сумісної власності за № 010600100157 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] в якому [PERSON] зазначена як співвласниця земельної ділянки. Хоча земельна ділянка була об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], але кожна з них користувалась своєю часткою і ці частки були рівними. Мати позивача [PERSON], до смерті, та відповідачка [PERSON] користувалась однаковими за розміром частками земельної ділянки, однак їх домовленість не була закріплена документально. Після смерті матері, позивач та [PERSON] користуються тими самими частками земельної ділянки, якими користувалися при житті матері позивача. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис про смерть № 2609 від 23.09.2014 року. Після смерті матері позивача, відкрилась спадщина, заповіту остання не залишала. До складу спадкового майна після смерті матері позивача, на ряду з іншим майном, входить належна їй частина спірної земельної ділянки. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, і прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Першою вінницькою державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №133/2016 року і позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлі ? частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд і позивач провів державну реєстрацію свого права власності на успадковану після смерті мами ? частину домоволодіння. В зв'язку з тим, що частки матері позивача та відповідачки по справі у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені, позивач не може оформити спадщину на належну мамі частину ділянки. 06.08.2018 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. № 3300/02-31. Просив суд визначити, що розмір часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0, 0706 га, кадастровий № [NUMBER] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка згідно із рішенням Вінницької міської ради від 19.10.2004 року за № 877 була за ними зареєстрована 13.02.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за № 010600100157 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] із зазначенням [PERSON] як співвласниці земельної ділянки, є рівними і становлять по ? ідеальній частці кожного з 2-х співвласників, в тому числі частка померлої [INFO] [PERSON] на день її смерті становила ? ідеальну частку. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, одна надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при житті матері позивача [PERSON] вона та її сестра [PERSON] були співвласницями житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] і кожній з них належало по ? частині даного домоволодіння (а.с.7). Домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0706 га кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка згідно із рішенням Вінницької міської ради від 19.10.2004 року за № 877 була зареєстрована в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на праві спільної сумісної власності за відповідачкою по справі та матір'ю позивача оскільки вони на той час були співвласниками домоволодіння. Реєстрації права спільної сумісної власності відповідачки та матері позивача на земельну ділянку була проведена 13.02.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на право спільної сумісної власності за № 010600100157 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] в якому [PERSON] зазначена як співвласниця земельної ділянки (а.с. 10). Першою вінницькою державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №133/2016 року і позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлі ? частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд і [PERSON] провів державну реєстрацію свого права власності на успадковану після смерті мами ? частину домоволодіння (а.с.8). 06.08.2018 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. № 3300/02-31(а.с.9). Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Також суд при ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Таким чином частки земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] є рівними та становлять по ? кожного. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру часток співвласників [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0706 га підлягають до задоволення, а саме визначити, що частки співвласників є рівними і становлять по 1/2 ідеальній частці кожного з 2-х співвласників, в тому числі, частка померлої [INFO] [PERSON] на день її смерті становила 1/2 ідеальну частку; частка [PERSON] становить 1/2 ідеальну частку. На підставі викладеного та

Outcome: approved