Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що її мати [PERSON] померла 27 лютого 2015 року в с.Черемисівка Білогірського району Республіки Крим. На обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що її батьки [PERSON] і [PERSON] до 07.09.2007 були зареєстровані і проживали в [INFO]. З 15.09.2007 до моменту смерті [PERSON] проживала в [INFO] [PERSON] Крим. 27 лютого 2015 року мати померла, однак факт її смерті в органах РАЦС, який розташований на підконтрольній українській владі території, не може бути зареєстрований, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини. В ході судового розгляду [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин, наведених в заяві. Представник Ярмолинецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який належним чином оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти встановлення факту смерті та просив справу розглянути за його відсутності. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. В силу п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, які належать до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], яка є матір"ю заявниці, померла 27 лютого 2015 року в с. Черемисівка Білогірського району Республіки Крим. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження заявниці серія VII-УР №0653893 від 07.08.1965 (а.с. 7), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] серія І-БВ №456235 від 02.02.1985 (а.с. 7); свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-АЯ №574507, виданим Білогірським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції [PERSON] Крим 23.08.2016 (а.с. 8), а також показаннями заявниці, допитаної як свідка. Зазначене місце смерті [PERSON] - [PERSON] Крим, є тимчасово окупованою територією України, що визначено ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000р. № 52/5 визначено, що у зв"язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. З огляду на викладене, проведення державної реєстрації смерті матері заявниці в будь-якому органі РАЦС на території, підконтрольній українській владі неможливо, оскільки відсутній документ, який, відповідно до законодавства, підтверджує факт смерті [PERSON] Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті матері документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, суд вважає за можливе задовольнити заяву. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved