Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Заявник, звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що 18 жовтня 1999 року Коломийською міською радою на його ім'я було видано державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, який було зареєстровано в книзі записів державних актів за № 7300. На сьогоднішній день він виготовляє технічну документацію на земельну ділянку, зазначеному в державному акті, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] з метою проведення державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Проте, при проведенні реєстраційних дій державний реєстратор повідомив його що в документі допущена помилка , по батькові вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Паспорт йому було видано 28.09.1996 року, а державний акт видавався відповідно до даних, зазначених в паспорті, тобто помилку допущено саме при видачі державного акту. Просить суд, в зв'язку з виниклими обставинами, встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності за землю. Заявник в судове засідання подав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити, а справу розглянути у його відсутності. Представник заінтересованої особи Коломийської міської ради в судове засідання подав до суду заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, справу просить розглянути без його участі згідно чинного законодавства. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, розглянувши заяви [PERSON] та заінтересованої особи, яка не заперечує проти даних викладених в заяві, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявнику на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0698 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] про що йому Коломийською міською радою 18 жовтня 1999 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Наведене підтверджується копією Державного акту серії [NUMBER] (а.с.6). Однак, в Державному акті допущено помилку в написанні по батькові власника, а саме записано як «[PERSON]», що не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті заявника - «[PERSON]». 07.09.2018 року Коломийська міська рада листом № П/1014 повідомила заявника, що з 2013 року державні акти не видаються, а отже отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, не є можливим у зв'язку з тим, що 15.10.2013 року втратив чинність Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів (№ 325 від 22.06.2009 року), який регулював подібні правовідносини (а.с. 7). Паспорт серії [NUMBER], виданий Коломийським МВ УМВС в Івано-Франківській області 28.09.1996 року на ім'я «[PERSON]» (а.с 5). Таким чином, у зв'язку з розбіжностями в написанні по батькові заявника в правовстановлюючому документі, [PERSON] не може вільно розпоряджатися своєю власністю, а тому змушений звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження,зазначивши про це у окремій заяві. У разі визнання позивачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу слід задовольнити. На підставі наведеного, п.1постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року,

Outcome: approved