Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

В листопаді 2020 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначено, що 30.10.2017 року о 19-30 год. в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] . Відповідача було визнано винним у вчиненні вказаної аварії, що підтверджується постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2017 року у справі № 752/23317/17. В результаті аварії автомобілі зазнали механічних пошкоджень та власник автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] вчасно звернувся до позивача із заявою про виплату відшкодування. Оскільки, на дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивачем було виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування в розмірі 24212,31 грн. З огляду на викладене, а також в зв`язку із відсутністю відшкодування збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 24212,31 грн., вартість послуг за збір документів в сумі 750,00 грн., а також судовий збір в сумі 2102,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Після відкриття провадження у справі представник позивача з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач після відкриття провадження у справі відзив на позов не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2017 року о 19-30 год. в м. Києві по вул. Антоновича, 118, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] . В результаті аварії автомобілі зазнали механічних пошкоджень Вказані вище обставини встановлені постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.12.2017 року у справі № 752/23317/17, відповідно до якої, [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті зазначеної ДТП з вини водія [PERSON] було пошкоджено транспортний засіб «Пежо» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту ФОП [PERSON] № 2060 від 29.11.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Пежо» д.н.з. [NUMBER] склала суму в розмірі 26120,13 грн. Власник транспортного засобу «Пежо» д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки, на час скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого транспортного засобу та зібрані документи по даному ДТП прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих суму в розмірі 24212,31 грн., та 27.03.2018 року потерпілому були виплачені грошові кошти, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, а також позивачем було витрачено на збір документів суму в розмірі 750,00 грн. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, а тому у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, а також, приймаючи до уваги доведеність позивачем своїх вимог, та відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування та вартість послуг за збір документів на загальну суму 24962,31 грн., а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved