Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Берлози по вул. Шевченка, 11 Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 2,98 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 034992, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,28 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 034992, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,46 га у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЧН № 034992, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 2,08 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 779078, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,50 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 779078, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,28 га у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 779078, розташовану на території Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до [PERSON], [PERSON], територіальної громади Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В судовому засіданні 14 грудня 2016 року представник позивача адвокат [PERSON] підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 грудня 2016 року, яка занесена до журналу судового засідання, до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Відділ Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області. Представник вказаної третьої особи [PERSON] не заперечував проти задоволення вимог позивача. 11 січня 2017 року учасники процесу в судове засідання не зявилися. В матеріалах справи міститься: - заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності; - заяви [PERSON], [PERSON] про розгляд справи за їх відсутності та визнання позовних вимог; - заява Берлозівської сільської ради [PERSON] районі Чернігівській області про розгляд справи за відсутності представника ради та не заперечення щодо задоволення вимог позивача; - заява [PERSON] районної державної нотаріальної контори про розгляд справи за відсутності представника; - телефонограма, яка надійшла від представника Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер 08 липня 2013 року. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, згідно з якою: -10 січня 2014 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON]; -10 січня 2014 року [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (заява направлена поштовим звязком 08 січня 2014 року); -10 січня 2014 року [PERSON] до нотаріальної контори надійшла заява про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (заява направлена поштовим звязком 08 січня 2014 року). Відповідно до довідки, виданої Берлозівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області від 18.03.2016 року, [PERSON] на день смерті 07.07.2013 року був зареєстрований за адресою: [INFO], та мав такий склад сім'ї: дружина [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON]. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 29 серпня 2003 року на імя [PERSON] (після смерті якої, згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом право власності на земельну ділянку перейшло [PERSON]) на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Берлозівської сільської ради від 5 квітня 2001 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,72 га, з яких: рілля 2,98 га, пасовище 0,28 га, сіножать 0,46 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії I-ЧН № 034992. 30 травня 2008 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 01.11.2007 року № 455 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,86 га, з яких: рілля 2,08 га, пасовище 0,28 га, сіножать 0,50 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 779078. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії I-ЧН № 034992, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить: рілля 2,9710 га (кадастровий номер 7422080900:86:085:0613), сіножать 0,4611 га (кадастровий номер 7422080900:86:125:0613) та пасовище - 0,2768 га (кадастровий номер 7422080900:86:114:0613). При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 779078, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить: сіножать 0,4955 га (кадастровий номер 7422080900:06:002:0194), рілля 2,0806 га (кадастровий номер 7422080900:06:001:0194), пасовище 0,2765 га (7422080900:06:003:0194). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29 липня 2016 року та 14 грудня 2016 року за вказаними вище земельними ділянкою відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки. Також, суд вважає необхідним позов в частині визнання за законом права власності на житловий будинкок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 11, с. Берлози Козелецького району Чернігівської області, також задовольнити з огляду на наступне. Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради від 19.09.2016 року житловий будинок, що знаходиться по вул. Шевченка, 11, с. Берлози Козелецького району Чернігівської області, відноситься до категорії «робітничий двір». Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою по вул. Шевченка, 11, с. Берлози, Козелецького району Чернігівської області, побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути обєктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем [PERSON] не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 11, с. Берлози, Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню.

Outcome: approved