Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення та стягнення додаткових витрат на дитину. Вказала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.04.2016 з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли, доходи позивача мінімальні, вік дитини збільшився, у зв’язку з чим витрати на її утримання збільшились, зросли ціни на одяг, продукти харчування, на інші товари, необхідні для розвитку дитини. Також зазначила, що дитина хворіє. Допомоги у вихованні дитини відповідач не надає, грошей на лікування не надає. Загальна сума додаткових витрат складає 2113 гривень 60 копійок, що включає в себе благодійний внесок в лікарню, оплата медичних препаратів. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред’явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути додаткові витрати у сумі 1056 гривень 80 копійок, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області виданий 04.04.2016, справа №153/129/16-ц – відкликати. Позивач [PERSON] 10.04.2019 за вх..№2726 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] 04.04.2019 за вх..№2546 подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими. Вказав, що з моменту народження дитини він постійно приймав та до цього часу приймає участь у вихованні сина та надає матеріальне забезпечення, в тій мірі в якій йому дозволяє фінансове становище. Також відповідач посилається на те, що він знаходиться вкрай важкому матеріальному становищі, оскільки ніде не працює та у зв’язку із станом здоров’я не має можливості працевлаштуватися, а також те, що йому протипоказані значні фізичні навантаження, шкідливі умови праці. Зазначив, що на обліку в центрі зайнятості він не зареєстрований, соціальної допомоги по безробіттю не отримує. Також вказав, що він хворіє, в результаті захворювання змушений витрачати значні кошти на придбання препаратів для лікування захворювання. Також зазначив, що доказів того, що з квітня 2016 року по теперішній час змінився його матеріальний стан і те, що він спроможний сплачувати аліменти у частці від його доходу позивачем не надано. Просив стягувати аліменти в сумі 813 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку. Заяви, клопотання: відзив на позовну заяву; заява позивача про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про народження, виданого 21.05.2014 встановлено, що 08.05.2014 в м. Жмеринка Вінницької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №7491 від 26.12.2018 встановлено, що [PERSON] внесла благодійний внесок в сумі 700 гривень. Із копії довідки про склад сім’ї, виданої Клембівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області вих..№132 від 01.02.2019 встановлено, що до складу сім’ї [PERSON] входять: [PERSON] – дочка та [PERSON] – син. Із копії товарних чеків встановлено, що 07.12.2018 було придбано медичні препарати на суму 2113 гривень 60 копійок. Із копії цифрової Рентгенографії №1092 від 22.02.2018 встановлено, що [PERSON] звертався до Клініко-діагностичного центру «СЛАОМЕД». Із копії протоколу медичного обстеження від 02.03.2018 встановлено, що [PERSON] звертався до центру МРТ-діагностики «Нейромед». Із довідки, виданої Жмеринською міською філією Вінницького обласного центру зайнятості вих..№376 від 29.03.2019 встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку в Жмеринській міськрайонній філії Вінницького обласного центру зайнятості. Із копії виписного епікрізу №423, виданого КУ «Жмеринська лікарня відновного лікування» встановлено, що [PERSON] знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні з 20.02.2018 по 03.03.2018. Із копій діагностичних висновків від 05.10.2016, від 10.10.2016 встановлено, що [PERSON] звертався до кабінету Магнітно-Резонансної томографії ТОВ «МРТ ЕКСПЕРТ». Із копій фіскальних чеків встановлено, що на загальну суму 2204 гривні 91 копійка придбано медичні препарати. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов’язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов’язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов’язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено із досліджених доказів – із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, змінився матеріальний стан позивача, як одержувача аліментів, збільшився вік дитини, у зв’язку із чим збільшилися й витрати на його утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення цих витрат погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Крім цього, збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачену щомісячно відповідачем суму аліментів 600 гривень, суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини. З метою якнайкращого забезпечення дитини, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України, суд має підстави змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду. Оцінюючи заперечення відповідача щодо позову суд виходить із наступного. Судом встановлено, що відомостей про наявність непрацездатності та тяжкої хвороби у досліджених цих та інших наданих відповідачем письмових доказах (діагностичних висновках) – відсутні. А тому суд вважає встановленим, що відповідач може і повинен відповідно до ст.. 180 СК України утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доводи відповідача про наявні витрати на лікування не дають підстав для відмови у зміні способу стягнення аліментів на дитину. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд вважає розмір аліментів одна четверта всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини відповідного віку, з урахуванням середньостатистичних цін на продукти харчування та споживчі товари станом на даний час. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. [PERSON] звернулася до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів 28.02.2019 за вх. №1653, а тому суд має підстави для стягнення аліментів із 28.02.2019. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.04.2016, справа №153/129/16-ц - відкликати. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов’язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При вирішенні питання про стягнення додаткових витрат, суд виходить із того, що позивачем доведено заявлені нею та понесені додаткові витрати на придбання медичних препаратів для дитини у сумі 1116 гривень 60 копійок (крім благодійних внесків). Благодійні внески не є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України. З урахуванням наведеного, суд має підстави стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини – у сумі 558 гривень 30 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог, суд має підстави відмовити, як в необґрунтованих. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" на момент подачі позову до суду у сумі 768 гривень 40 копійок за подання заяви про стягнення аліментів та 768 гривень 40 копійок за подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial