Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Керівник Калинівської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» в інтересах держави-в особі Калинівської РДА, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Калинівської ЦРЛ до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що прокурором, в межах наданих повноважень, отримано інформацію із Калинівської центральної районної лікарні про те, що у період з 16 травня по 1 червня 2016 року включно на лікуванні в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ перебував [PERSON], який працюючи слюсарем елеватора УЛДСС отримав тілесні ушкодження при виконанні робіт на даху піддашку складу, покрівля якого не розрахована на навантаження від працівника, без застосування надійно закріплених трапів, в результаті чого, стоячи на покрівлі піддашку виготовленої із шиферних листів, проломився та впав з висоти 3,5 м. на асфальтовану поверхню і отримав травму правої стегнової кістки. Згідно висновку експерта № 92 від 22.08.2016 року у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому верхньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням та закритий вивих правого плеча та належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ потерпілий від злочину [PERSON] лікувався 17 днів в травматологічному відділенні. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 2165,61 грн. Вироком Калинівського районного суду від 14.12.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.272 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого щомісячно в доход держави 10 %. Даний вирок набрав законної сили 17.01.2017 року. Службові особи Калинівської ЦРЛ своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, чим виявила бездіяльність, а тому прокурор звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання керівник Калинівської місцевої прокуратури не зявився, проте від прокурора Бондарук І.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник Калинівської районної державної адміністрації в судове засідання також не зявився, однак від голови районної державної адміністрації [PERSON] надійшов лист, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи провести за відсутності представника райдержадміністрації. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності в порядку письмового провадження. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Калинівського районного суду від 14.12.2016 року (справа № 132/3350/16-к ) відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.272 ч.1 КК України до покарання у виді 6 місяців виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку засудженого щомісячно в доход держави 10 %. Даний вирок набрав законної сили 17.01.2017 року. Внаслідок злочинних дій відповідача, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому верхньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням та закритий вивих правого плеча. Згідно висновку експерта № 92 від 22.08.2016 року дані ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як за ознакою тривалого ( понад 21 день ) розладу здоров'я. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки та особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду ( у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). У період з 16 травня по 1 червня 2016 року включно [PERSON] перебував на лікуванні в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ Згідно з вимогами ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання»та постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до ст. 93 -1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, стягуються судом при постановленні вироку за позовом прокурора в порядку, передбаченому ст. 28, ч. ч. 2, 3 ст. 93 КПК України. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ №02-81 від 23.01.2017 року потерпілий від злочину [PERSON] лікувався в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ в період з 16 травня по 1 червня 2016 року. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 2165,61 грн., тому дана сума підлягає відшкодуванню з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 1600 грн. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved