Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовними вимогами, які уточнили 16.04.2019 року, якими просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ,а саме, за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2286 га, кадастровий номер 5122082000:002:0064, розташовану в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належну померлій [PERSON] на підставі державного акту серії ЯК 472490, виданого 25.06.2010 року відділом Держкомзему в Ізмаїльському районі Одеської області та зареєстрованого у Книзі записів державних актів про право власності на землю, на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, розташований в [ADDRESS] , та на недоотриману суму пенсії у розмірі 2157,77 грн.; за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,104 га, кадастрові номери 5122082000:01:003:0892, 5122082000:01:001:1160, 5122082000:01:002:0737, розташовану на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної [PERSON] на підставі державного акту серії ЯЕ 672714. виданого 16.02.2008 року Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області та зареєстрованого у Книзі записів державних актів про право власності на землю за №010852100034; за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,645 га, кадастровий номер 5122082000:01:001:0607, земельну ділянку площею 0,728 га, кадастровий номер 5122082000:01:001:0565, земельну ділянку площею 0,826 га, кадастровий номер 5122082000:01:001:0521, загальною площею 2,297 га, розташованих на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON] . Позивачі та відповідачка [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті матері. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. із заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] звернулася із заявою про відмову від спадщини. Інших спадкоємців не має. Проте, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідних документів для проведення реєстрації права власності та між спадкоємцями не визначений порядок розподілу спадкового майна. В судове засідання позивачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник позивачів надала суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, причини неявки суду не повідомила, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.42). Представник Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Згідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.12.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилося майно, яке складається з наступного: житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, розташованого у [ADDRESS] (а.с.65); земельної ділянки площею 0,2286 га, кадастровий номер 5122082000:02:002:0064, розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належної [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯК 472490, виданого 25.06.2010 року відділом Держкомзему у Ізмаїльському районі Одеської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011052102148 (а.с.133); земельної ділянки площею 2,104 га, кадастрові номери 5122082000:01:003:0892, 5122082000:01:001:1160, 5122082000:01:002:0737, розташованої на території [ADDRESS] , переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯЕ 672714, виданого 16.02.2008 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010852100034 (а.с.132), земельної ділянки площею 0,728 га, кадастровий номер 5122082000:01:001:0565 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року), яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельної ділянки площею 0,645 га, кадастровий номер 5122082000:01:001:0607 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року), яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; земельної ділянки площею 0,826 га, кадастровий номер 5122082000:01:001:0521 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.07.2015 року), яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.18-19), недоотримана пенсія за період 01.12.2017 року по 31.12.2017 року у розмірі 2157,77 грн. (а.с.55). Належність вказаних земельних ділянок [PERSON] також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45133062, №45180348, №45071450 від 06.10.2015 року (а.с.20-22). Як вбачається із довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 14.11.2018 року №1702, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року власником є [PERSON] (1/1 частка) на підставі свідоцтва про право власності від 25.06.1989 року, виданого виконавчим комітетом Комишівської сільської ради за №266 (а.с.65). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.02.1975 року (а.с.6), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.08.1968 року (а.с.12), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.08.1972 року (а.с.13), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.02.1977 року (а.с.121) [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 01.02.1994 року (а.с.7). [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 26.06.1984 року (а.с.12). [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 23.03.1992 року (а.с.13). Згідно довідки Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №453 від 19.03.2018 року, [PERSON] проживала в [ADDRESS] . На день смерті разом із нею були зареєстровані, але не проживали: син [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] Заповідального розпорядження не залишила за даними виконавчого комітету Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.26). 22.02.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. листом роз`яснено про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON] стосовно житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю необхідних документів для проведення реєстрації права власності на підставі п.4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п.1., підп.4 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.92). Отже, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] відповідно до ст.1261 ЦК України, стали її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із матеріалів спадкової справи №111/2012, заведеної після смерті [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. із письмовими заявами про прийняття спадщини, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с.103,104,105), та [PERSON] звернулася із письмовою заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна (а.с.102). Згідно заповіту від 07.09.2009 року [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,104 га, розташовану на землях Комишівської сільської ради, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту серії ЯЕ №672714, виданим 06.02.2008 року, майновий сертифікат (пай) серії ОД - ХУ1 №10060247, виданий Комишівською сільською радою від 20.01.2003 року, своїй доньці [PERSON] (а.с.116). Однак, [PERSON] у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, згідно довідки Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №453 від 19.03.2018 року (а.с.26) не була зареєстрованою та не проживала на день смерті разом із [PERSON] . Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи. Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України, немає. Інших спадкоємців немає. Відповідно до п.п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до роз`яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved