Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~\~до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом\~до [PERSON] сільської ради Полтавського району, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В своїй позовній заяві просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Шили Полтавського району, вул. Миру, 7г; земельну ділянку, площею 2500 кв.м з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 1829 кв.м, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в с. Шили, вул. Миру, 7г, Полтавського району в порядку спадкування після померлого 30.03.2005 року [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області на адресу суду надійшла заява, згідно якої прохають справу розглядати у відсутності їхнього представника, проти задовлення позову не заперечують. Від представника третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні даного спору покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що 30 березня 2005 року помер [PERSON] (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на: житловий будинок, що знаходиться в с. Шили, вул. Миру, 7г, Полтавського району Полтавської області, а також земельної ділянки, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,43 га. В установлений законом строк позивач (син спадкодавця) звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Постановою про відмовою у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2017 р. позивачу відмовлено у видачі свідцтва про право на спадщину. Підставою відмови стала відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок що знаходиться\~в с.\~Шили,\~вул.\~Миру,\~7г,\~Полтавського району\~Полтавської області та витягу з Державного земельного кадастру. Судом встановлено\~та підтверджується\~матеріалами справи,\~що житловий\~будинок,\~який знаходиться в с. Шили, вул. Миру, 7г, Полтавського району Полтавської області належав на праві власності спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва, яке було видано [PERSON] сільською радою народних депутатів та зареєстроване в ПП "Інвентаризатор" 29.02.1996 року під №81 (а.с.9). Разом з тим, право власності на будинок покійним [PERSON] належним чином не зареєстровано. Земельна ділянка, загальною площею 0,43 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства передана спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №014815 (а.с.17). Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.05.2018 року (вих. №1345), наданих Головним управлінням держгеокадастру у Полтавській області, вказана земельна ділянка була розділена згідно цільового призначення на дві окремі: для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1829 м.кв, кадастровим номером 5324083509:09:001:0116 та для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 2500 м.кв, кадастровим номером 5324083509:09:001:0117. Разом з тим, спадкодавець за життя не вжив необхідних дій для внесення ділянки до Державного земельного кадастру, згідно вимог чинного законодавства. Зважаючи на відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно, які б підтверджували право власності на нього, іншої можливості оформити свої спадкові права, у другий спосіб ніж у судовому порядку, у позивача теж відсутній. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги, так як у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені піст його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони\~ цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом\~ матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 6 абз. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Визнання за [PERSON] права власності на вищезазначене спадкове майно не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після померлого, то відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved