Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 357 та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2009 року. Від шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на його забезпеченні. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2014 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим. Крім того, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач не має стягнень за виконавчими документами. Позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей, оскільки він не має можливості самотужки \~їх повністю забезпечувати. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить шлюб розірвати , та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Відповідач у судове засідання не зявилась, повідомлена про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 357 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 123565 від 28 серпня 2009 року, видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 202082 від 20.05.2010 р., видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 482 ); сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 240162 від 08.06.2011 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 676 ); дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 328924 від 06.09.2013 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1155 ); сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 377541 від 26.09.2014 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1728 ); батьками яких є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, з того ж часу проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, їх сімя розпалась остаточно. Відповідач позов визнала та просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання їх чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дітей. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження"\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у\~ст. 74 Закону "Про виконавче провадження",а також у статтях\~194 - 197,\~274 СК. Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч .ч. 7, 8ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Суд, з урахуванням вимог позивача, вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді 1/3 частини доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї суду не надано. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved