Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Дубець Микола Олексійович звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на 1/12 частку одноквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування, після смерті [PERSON] Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] та у зв`язку із смертю останньої, відкрилася спадщина на належне їй майно, - одноквартирний житловий будинк, розташований за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної 06.09.2012 р. після смерті [PERSON] , вбачається, що окрім неї, [PERSON] , як доньки померлої, іншими спадкоємцями першої черги був чоловік спадкодавця [PERSON] , який спадщину прийняв, однак, не оформив спадщину та є ще одна донька [PERSON] , яка була відмовилась від прийняття спадщини на користь батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 7 липня 2020 року, було визнано право власності, після смерті на спірне майно, після смерті батька [PERSON] за [PERSON] . При цьому, звертає увагу, що залишилась невизначеною доля 1/12 частки житлового будинку [ADDRESS] частки спадкового майна, яке належало [PERSON] . Посилається, окрім наведеного і на те, що після ухвалення Шевченківським районним судом м. Чернівці 07.07. 2020 року рішення наведеного вище, знаючи про те, що доля 1/12 частки спадкового майна після смерті матері, залишилася без вирішення, вона, як спадкоємиця за законом першої черги звернулася до нотаріуса та 01.10. 2020 року нотаріусом Назарчук Г.Я. їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що нею не було надано право встановлюваних документів на будинок, при цьому звертаючи увагу на те, що вона таких документів не мала, так як усі документи на будинок [ADDRESS] залишився у відповідача та на її звернення до останньої про надання документів на оформлення спадщини, їй було відмовлено в позасудовому порядку, після чого, вона вирішила звернутися до суду. Просить суд, визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , (місце реєстрації та проживання [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) право власності на 1/12 частку (одна дванадцята) одноквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 92.90 кв.м, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справи до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, та витребувано в Першій Державній нотаріальній конторі матеріали спадкових справ після смерті [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.04.2021 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] . Відповідачем [PERSON] до суду подано відзив; позовні вимоги не визнано. Відповідач доводи відзиву мотивувала тим, що є співвласником одноквартирного будинку в [ADDRESS] . та дане будинковолодіння перебувало у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказала, що позивач є її сестрою і не заперечувала, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги. Вказала, що після смерті [PERSON] [INFO] ,її частка спадкувалась [PERSON] у розмірі 2/3 частки спірного будинку, в тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась відповідачка на користь покійного [PERSON] . [PERSON] за життя був склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] ј(3/12) частки спірного майна перебуває у власності [PERSON] , а 1/12 частки одноквартирного житлового будинку [ADDRESS] має належати [PERSON] , тому вважає, що провадження в справі слід закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору. В ході судового розгляду справи, 25.05.2021 року [PERSON] відкликала відзив на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, заявлений позов підтримала. Пояснила суду, що після смерті її матері [PERSON] , вона та відповідачка подали заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, ще у 2012 році її батько [PERSON] створював перешкоди їй та не надавав дозволу отримати документи після смерті в цьому ж році мами, так як мав намір самостійно оформити лише на себе спадщину, а тому, в неї правовстановлюючих документів на будинок не було. В поясненнях вказала, що до 28.09.2020 року вона зверталась періодично до нотаріуса, однак, отримувала відмову. До смерті батька частки не були визначені. Після смерті батька усі документи залишилися у відповідачки, яка при зверненні до неї говорила, що батько залишив їй заповіт і документів [PERSON] їй не надавала. До відповідачки в котрий вжде раз після неї дійсно звертався її син. А тому, вважала, що оскільки з відповідачкою не вдалося дійти згоди у позасудовому порядку, знаючи що її частка після смерті мами не визначена і їй належить, вона звернулася до нотаріуса та після отримання відмови у реєстрації права власності на належну їй частку, подала позов в суд. Просила заявлені вимоги задовольнити. Доводи позивача та обставини наведені в позовній заяві, у судовому засіданні, в повному обсязі підтримані представником позивача, адвокатом Дубець М.О. Відповідач [PERSON] заперечила щодо позовних вимог. В наданих суду поясненнях не заперечувала, що правовстановлюючи документи на будинковолодіння по [ADDRESS] знаходяться в неї, а фактично в її доньки [PERSON] поясненнях не заперечувала та підтвердила, що дійсно [PERSON] є її сестрою та є такою, що прийняла після смерті матері їх [PERSON] спадщину, вказавши, що окрім них двох сестер, інших братів і сестер немає. В поясненнях зазначила, що вона оформила на себе тільки свою частку після смерті мами і від якої фактично відмовилася на користь батька. Пояснила, що обставини вказані у відзиві готувалися суто на припущеннях. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] в судовому засіданні вирішення спору віднесла на розсуд суду. Суду пояснила, що документи на її частину власності по [ADDRESS] , на даний час перебувають у неї, оскільки її мама [PERSON] усе майно переписала на неї, що їй належало в частці. Зазначила в поясненнях, що [PERSON] особисто до неї за документами на будинок не зверталася, так як документи перероблялися, їй та мамі її [PERSON] належить певна частина в спірному майні. В поясненнях не заперечувала, що [PERSON] має право мати частку в будинковолодінні, а також і того, що в неї документів на будинок не має. Як мама стала власником будинку, вона не знає, Їй тільки зі слів мами було відомо, що дід сказав, що хоче щоб мама була власником усього будинковолодіння. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача і в її інтересах представника, зважає на наступне. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені докази судом та застосовані норми права Судом належними і допустимим доказами встановлено наступне: [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 21.05.2019 Чернівецьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області актовий запис №673 (а.с.9,86,87). [INFO] померла [PERSON] про що свідчить повторне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 18.07.2018 Чернівецьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області актовий запис №61283 (а.с.10) Після смерті [PERSON] відкрито 06.09.2012 року спадкову справу в Першій чернівецькій державній нотаріальній (а.с.11). 07 липня 2020 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення у справі № 727/12628/19, яким суд визначив розподіл часток у праві спільної сумісної власності на одноквартирний житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці за кожною особою та визнав за [PERSON] право власності на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Шевченківським районним судом м. Чернівці рішенням встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданого 22 червня 2004 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Шевцову Олександру Микитовичу, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа будинку 92,90 кв.м. (а.с.12-14,88-90) 01 жовтня 2020 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я., [PERSON] була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме нотаріус постановив відмовити спадкоємиці за законом [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове нерухоме майно, а саме: на 1/12 частку одноквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що для видачі свідоцтва не надані документи про належність цього спадкового нерухомого майна спадкодавцю та реєстрації у відповідних органах, які є необхідними для вчинення такої нотаріальної дії, і що вчинення зазначених нотаріальних дій без таких документів суперечить законодавству України. Надати нотаріусу документи з проведеною державною реєстрацією права власності у відповідності до чинного законодавства, які підтверджують за [PERSON] право власності на 1/12 частку вказаного вище одноквартирного будинку позивачка не має можливості, оскільки у неї на руках відсутні вказані документи. Всі оригінали документів на спадкове майно знаходяться на руках у відповідачки, яка є рідною сестрою позивачки. [PERSON] відмовляється надати позивачці ці документи для звернення до нотаріальної контори, мотивуючи це тим, що вона оформила свою частку на спадкове майно, належне померлим батькам, а проблеми позивачки щодо отримання відповідних документів її не цікавлять. (а.с.15, 93-94) Відповідно до звіту про оцінку майна від 21 січня 2020 року, зробленого на замовлення [PERSON] , який був долучений до позовної заяви на підставі якої Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалене рішення 07 липня 2020 року у справі № 727/12628/19, ринкова вартість одноквартирного житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 100\~000,00 грн.; вартість 1/12 частки цього нерухомого майна становити - 8 333,34 грн.(а.с.16) Згідно довідки АДР сектору ГУДМС України в Чернівецькій області, [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.19) 11.04.2013 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 1939 року народження яка померла [INFO] згідно якого встановлено що її спадкоємцями являються:її: чоловік, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - № [NUMBER] , який проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] (дві третіх) частки, у тому числі з урахуванням 1/3 (однієї третьої) частки, від якої відмовилася на його користь донька померлої [PERSON] та донька, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - № [NUMBER] , яка проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] (одна третя) частка(а.с.31). З дослідженої, витребуваної судом спадкової справи №712/2012 до майна померлої [PERSON] яка розпочата 06.09.2012 року в Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі (а.с.58), вбачається, внесення відомостей про реєстрацію в спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом наявним в матеріалах справи (а.с.71) відповідно, яким встановлено, що [PERSON] 06.09.2021 року звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.59). [PERSON] 06.09.2021 року звертався до першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.61), 06.09.2012 року аз аналогічною заявою звернулась [PERSON] (а.с.62). Те що [PERSON] та [PERSON] являлись чоловіком та дружиною підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.71), від шлюбу у них народились діти, позивач та відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.72), прізвища яких надалі змінювались у зв`язку із укладанням шлюбів (а.с.75-81). 22.06.2004 року зареєстровано було свідоцтво про право власності, видане 22 червня 2004 року Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради Шевцову Олександру Микитовичу, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить одноквартирний будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа будинку 92,90 кв.м. Свідоцтво зареєстроване департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради в реєстровій книзі за №441610 (а.с.82) Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (а.с. 88) від 07.07.2020 року було визначено розподіл часток у праві спільної сумісної власності на одноквартирний житловий будинок\~ [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці за кожною особою. Визнано, за [PERSON] , [INFO] , право власності на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови нотаріуса Назарчук Г.Я. 01.109. 2020 року [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності на 1/12 частку одноквартирного житлового будинку [ADDRESS] за відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння. (а.с. 93,94). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Тобто, у разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що заповіт [PERSON] не складала. Спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв її чоловік [PERSON] . [PERSON] відмовилась від прийняття своєї частки за законом на користь [PERSON] . Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (а.с. 88) від 07.07.2020 року було визначено розподіл часток у праві спільної сумісної власності на одноквартирний житловий будинок\~ [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці за кожною особою. Визнано, за [PERSON] , [INFO] , право власності на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Отже, спадкоємці, після смерті як [PERSON] , так і [PERSON] , а саме відповідачка, зареєструвала відповідно за собою право власності після смерті [PERSON] , окрім позивачки. 11.04.2013 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] 1939 року народження яка померла [INFO] згідно якого встановлено що її спадкоємцями являються:її: чоловік, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - № [NUMBER] , який проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] (дві третіх) частки, у тому числі з урахуванням 1/3 (однієї третьої) частки, від якої відмовилася на його користь донька померлої [PERSON] та донька, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків - № [NUMBER] , яка проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] (одна третя) частка(а.с.31). Згідно з п.4.18 Глави 10 "Видача свідоцтв про право на спадщину" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правила Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Верховний Суд України у вказаній постанові, роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Достовірно встановлено, що позивач має право на спадкування частини будинку [ADDRESS] , після смерті матері, у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок та нотаріусом їй було відмовлено в оформленні права на спадщину з вказаних підстав , а отже право позивача, підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Судом враховано, що в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, позивачка [PERSON] 06.09.2012 року звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.59). [PERSON] 06.09.2021 року звертався до першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері (а.с.61), 06.09.2012 року аз аналогічною заявою звернулась [PERSON] (а.с.62). Те що [PERSON] та [PERSON] являлись чоловіком та дружиною підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.71), від шлюбу у них народились діти, позивач та відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.72), прізвища яких надалі змінювались у зв`язку із укладанням шлюбів (а.с.75-81). Відповідно дост.1297 Цивільного кодексуУкраїни\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved