Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5078315. Відповідно до даного полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Lancia Prisma», державний реєстраційний номер «053-72РВ». 28 серпня 2015 року в м. Дубно на вул. Страклівська, [PERSON], керуючи транспортним засобом «Lancia Prisma», державний реєстраційний номер «053-72РВ», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, допустив зіткнення з транспортним засобом «ВА32107» державний реєстраційний номер «ВК1244АМ», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.09.2015 року Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого транспортного засобу - [PERSON] звернувся до Страховика - ПрАТ «УПСК» - з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АІ/5078315. Позивач визнав вказану подію страховим випадком відповідно до чого здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 15090 (п'ятнадцять тисяч девяносто) гривень 02 копійки, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням №1491 від 06.10.2015 року. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування мас право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 06 жовтня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1491. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. До цього часу відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків. Представник позивача в зал судового засідання не зявився, подав суду заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено що 23 квітня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5078315. Відповідно до даного полісу була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Lancia Prisma», державний реєстраційний номер «053-72РВ» (а.с.10). 28 серпня 2015 року в м. Дубно на вул. Страклівська, [PERSON], керуючи транспортним засобом «Lancia Prisma», державний реєстраційний номер «053-72РВ», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, допустив зіткнення з транспортним засобом «ВА32107» державний реєстраційний номер «ВК1244АМ», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.09.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.11-12). Власник пошкодженого транспортного засобу - [PERSON] звернувся до Страховика - ПрАТ «УПСК» - з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АІ/5078315 (а.с.22). Позивач визнав вказану подію страховим випадком відповідно до чого здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 15090 (п'ятнадцять тисяч девяносто) гривень 02 копійки, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням №1491 від 06.10.2015 року (а.с.24, 25). Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування мас право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З урахування вищевикладеного, дослідивши в судовому засіданні представлені позивачем докази, враховуючи повне визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved