Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2020 року звернулася до суду з позовом та з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 5427,53 гривень. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 16.08.2003 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03.12.2013 року шлюб було розірвано. Жодних стосунків з того часу вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільна дитина навчається у Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №38 Полтавської міської ради Полтавської області» у восьмому класі, потребує фізичного та духовного розвитку своїх здібностей та талантів. Помітивши захоплення сина і певні здібності сина у сфері інформаційних технологій, схильність до точних наук, позивачем було укладено угоду на надання послуг на навчання виконавцем в особі ФОП [PERSON] , і на виконання угоди сплачено грошові кошти в сумі 450 гривень. Крім того, їх син має незадовільний стан здоров`я, періодично хворіє різноманітними застудними захворюваннями, ГРВІ. Дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога, лікаря-офтальмолога, лікаря-ортопеда. У березні 2019 року син перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному підприємстві «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні пульмонології, у серпні та вересні 2019 року хворів на застудне захворювання. З огляду на необхідність його лікування позивачем було сплачено грошові кошти для проведення необхідних медичних обстежень та придбано лікарські препарати на суму 1350,05 гривень. Також, з метою покращення стану здоров`я, викликаному потребою у підвищенні та зміцненні імунітету, а також гармонійного фізичного розвитку [PERSON] відвідує басейн та тренажерний зал. Враховуючи, що син займається у тренажерному залі та басейні регулярно, позивач понесла витрати у сумі 9055 гривень. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу половину понесених нею додаткових витрат на дитину, а саме: 5427,53 гривень. Ухвалою суду від 05.02.2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку ціни позову. Позивачем не було надано самої угоди з ФОП [PERSON] на навчання сина, а квитанція містить лише відомості щодо платника, однак не містить відомостей про те, за навчання якої особи у сфері Айті-освіти сплачувався даний платіж. Позивачем не надано будь-які медичні документи про те, що дитина хворіла у серпні та вересні 2019 року, з яким діагнозом дитина перебувала на лікуванні та які медичні препарати їй призначались. Позивачем в якості додатків до позову надані численні копії чеків на оплату одягу та іграшки, проте вказані витрати не є додатковими. Витрати на тренажерний зал та басейн викликають сумніви, бо з доданих копій документів не вбачається ні найменування юридичної особи чи ФОП, ні його адреси, ні його ідентифікаційного номеру. У відзиві на уточнену позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів необхідності розвитку здібностей сина, долучено квитанцію про оплату абонементу ФОП [PERSON] , будь яких договорів з якою позивачем не укладалось. У відповіді на відзив позивач просила позов задовольнити у повному обсязі, на підставі наданих доказів. Ухвалою суду від 07.04.2020 року було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити повністю. Вказала, що спортивний зал вона оплачувала за порадою лікаря-кардіолога, яка була записана в медичній картці, що втрачена. Також, всі висновки лікарів містяться в цій картці. На теперішній час з відповідача на її користь на утримання сина стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісяця. Представник позивача - адвокат Євграфова О.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Вказала, що довідками підтверджуються хвороби дитини, позивач частково надала квитанції на ліки, призначення були по медичній картці, якої немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден сплатити половину суми від 450 гривень, сплаченої за навчання. Просив відмовити в задоволенні інших позовних вимог. Вказав, що він теж утримує та лікує сина. У нього є сумніви, що лікар-кардіолог міг порадити заняття в спортзалі, басейні, оскільки у дитини ускладнення з серцем. Жодними доказами не підтверджені витрати на лікування у вказаному періоді, та витрати на зайняття у тренажерному залі і басейні. Представник відповідача - адвокат Руль М.І. в судовому засіданні позов визнала частково. Вказала, що оскільки відповідач визнав половину від суми 450 гривень, то в цій частині позов підлягає зволенню. Інші вимоги не доведені, немає жодних довідок, виписок лікарів про призначення, лікування у серпні, вересні 2019 року сина, чеки, квитанції за цей період також відсутні. Оплата за басейн здійснена невідомій особі. Суд, заслухавши позивача та відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року та рішенням Октябрького районного суду м.Полтави від 03.12.2013 року шлюб між ними було розірвано (а.с.8 - рішення суду). Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в графі "Мати" записано позивача по справі [PERSON] , а в графі "Батько" значиться відповідач по справі [PERSON] (а.с.9 - свідоцтво про народження). Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. До особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Законом передбачено рівність прав та обов`язків батьків. Відповідно до норм матеріального права брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи визнання відповідачем витрат в сумі 225 гривень за навчання на курсах, суд вважає в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо інших вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина, суд приходить до наступного. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що позивачем не представлено належних доказів, які б свідчили про необхідність зазначеного лікування сина, занять в тренажерному залі та басейні. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 5202,53 гривень, як участь у додаткових витратах на спільного сина, оскільки позивачем не доведено наявність особливих обставин, що потребують додаткових витрат, не обґрунтовано необхідності додаткових витрат на лікування в сумі 1350,05 гривень, на заняття в тренажерному залі та басейні в сумі 9055 гривень, відповідно позову відсутні будь-які докази та розрахунки здійснення позивачем додаткових витрат на утримання спільної дитини. Крім того, при вирішенні даного спору, суд враховує ту обставину, що з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 гривень щомісячно, що надасть позивачу можливість матеріального утримання дитини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 225 гривень. В задоволенні інших позовних вимог [PERSON] належить відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 33,63 гривень, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог (840,80 грн. х 4%). На підставі викладеного та

Outcome: partial