Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом до Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, зазначаючи у позовній заяві про те, що 31 грудня 2003 року померла її двоюрідна баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,54 га., що розташована на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області. Позивач є спадкоємцем майна померлої, прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, маючи на руках оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, однак оформити право власності на вищевказану земельну ділянку позивач не має змоги, так як рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 квітня 2014 року у цивільній справі за заявою прокурора Горохівського району в інтересах держави в особі Пірванченської сільської ради вищевказану спадщину після смерті [PERSON] визнано відумерлою. Вищевказане судове рішення не набуло законної сили, оскільки триває апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на це рішення. Крім цього, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. У звязку з вищенаведеним позивач просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] у судовому порядку. Ухвалою Горохівського районного суду від 03 березня 2017 року до участі у вищевказаній справі було допущено прокурора Горохівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури. У судове засідання представник відповідача Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області не зявився, однак скерував до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовних вимог не визнає. У судовому засіданні прокурор Тиха Т.А. при вирішенні питання про задоволення позову покладалася на розсуд суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та суду пояснив, що позивач [PERSON] є двоюрідною онукою померлої [PERSON], з 1995 року разом з чоловіком та дітьми вона зареєстрована та проживала у будинку останньої, вела із спадкодавцем спільне господарство, здійснювала за нею догляд у звязку з її хворобою, після смерті спадкодавця здійснила її поховання. Представник позивача ствердив, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], яка прийняла спадщину, однак відмова нотаріуса про її оформлення та судове рішення про визнання цієї спадщини відумерлою перешкоджають позивачу реалізувати свої законні спадкові права, а тому просив заявлений позивачем позов задовольнити у повному обсязі. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та прокурора, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що позивач [PERSON] із своєю сімєю біля 10 років проживала разом із спадкодавцем [PERSON] у її домоволодінні, що в с.Пірванче Горохівського району Волинської області. Свідки ствердили, що позивач здійснювала догляд за спадкодавцем протягом 5 років під час хвороби останньої аж до її смерті, здійснила поховання та впорядкування могили спадкодавця. Такі показання свідків повністю стверджуються і оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами. Так, як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 141165, виданого 02 січня 2004 року Пірванченською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), [PERSON] померла 31 грудня 2003 року в с.Пірванче Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкових справ № 46505146 від 23 січня 2017 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.77), стверджується, що спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України 2003 року (далі - ЦК України) в новій редакції. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування стверджується, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Отже, на думку суду, до спірних правовідносин слід застосовувати Цивільний кодекс України 2003 року, оскільки вищевказана спадщина відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Державним актом на право приватної власності на землю серії I-ВЛ № 010786, виданим 03 січня 2001 року Пірванченською сільською радою народних депутатів, стверджується, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,54 га., яка розташована на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.11). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповітів (спадкових договорів) № 46505172 від 23 січня 2017 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою (а.с.78), заповіт від імені померлої [PERSON] не посвідчувався. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 366718, виданого 14 травня 1976 року Горохівським районним бюро ЗАГСу Волинської області, [PERSON] народилася 02 березня 1922 року в с.Пірванче Горохівського району Волинської області, її батьком є [PERSON], матірю [PERSON] Калиникова (а.с.12). Свідоцтвом про народження серії ЯР № 986737, виданим 05 листопада 1947 року Горохівським бюро ЗАГСу Волинської області, стверджується, що [PERSON] народився 03 жовтня 1924 року в с.Пірванче Горохівського району Волинської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON] Калиникова (а.с.13). Як вбачається із свідоцтва про народження серії ЯР № 053081, виданого 2 серпня 1956 року Горохівським районним бюро ЗАГСу Волинської області (а.с.14), [PERSON] народився 01 липня 1956 року в с.Пірванче Горохівського району Волинської області, його батьком є [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 436695, виданого 09 вересня 1978 року Мирківською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.15), [PERSON] народилася 24 серпня 1978 року, її батьком є [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016306168, сформованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції у Волинській області (а.с.16), [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого змінила прізвище на Кравчук. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою племінника спадкодавця [PERSON], а тому є спадкоємцем її майна пятої черги за законом. З погосподарської книги Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області № 2 на 2001-2005 рік (а.с.48-51) вбачається, що в домогосподарстві (особовий рахунок № 177) у вищевказаний період проживали: [PERSON] голова сімї (до 31 грудня 2003 року), до якої входили, крім позивача [PERSON], ще й чоловік останньої [PERSON] та її діти - [PERSON], [PERSON] Згідно копії паспорта серії АС 102267, виданого 01 серпня 1996 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області (а.с.7), [PERSON] із 06 червня 1996 року по 10 липня 2007 року була зареєстрована у [INFO]. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, яка відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівськоїдержавної нотаріальної контори від 13 січня 2017 року (а.с.45), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площео 3,54 га., яка розташована на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, що належала спадкодавцю [PERSON] Посвідченням № 456, виданим 25 жовтня 2010 року Горохівською районною державною адміністрацією Волинської області, стверджується, що позивач [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.44). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець за законом після померлої [PERSON] має право на спадкування її майна, прийняла спадщину, але у звязку з відмовою нотаріусане може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому суд визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,54 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Пірванченської сільської ради Горохівського району Волинської області, після померлої 31 грудня 2003 року [PERSON]. Крім цього, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача у користь позивача судових витрат, оскільки представник позивача від відшкодування сплаченого судового збору відмовився.

Outcome: approved