overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 січня 2015 року під час перевірки дотримання "Правил користування електричною енергією для населення" за адресою: с.Луб'янка вул. Кравця, 10А Бородянського району Київської області працівники Бородянського РП ПАТ "Київобленерго" виявили, що відповідачка [PERSON] самовільно підключилася до електромереж енергопостачальника. На підставі виявленого порушення був складений акт № К 029283. При складанні акту відповідачці роз'яснено про необхідність участі в засіданні комісії по розгляду складених актів ПКЕЕН по нарахуванню суми збитків. У відповідності до Методики визначення боргу та вартості електроенергії, затвердженої НКРЕ 04 травня 2006 року за № 562 відповідачці нарахований борг у розмірі 6347 грн. 87 коп., який вона не сплатила. Просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 6347,87 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 січня 2015 року під час перевірки дотримання правил користування електроенергією за адресою: с.Луб'янка вул.Кравця, 10-А Бородянського району Київської області виявлено самовільне підключення до мереж енергопостачальника та нараховано розмір відшкодування збитків за період 365 днів з 28 січня 2014 року по 27 січня 2015 року по тарифах, що діяли протягом періоду порушення в сумі 6347,87 грн, що підтверджується актом про порушення №К029283 (а.с.5-7), копією протоколу №0223 (а.с.8). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не відшкодувала завдані збитки, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно\~ стягнути понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 10 серпня 2005 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], 01.08.2005 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв"язки між ними. В судовому засіданні позивач відсутній. В матеріалах справи є його заява, відповідно до якої він просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги пілтримує, судові витрати покласти на нього. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні відсутня, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу бажає взяти прізвище "Артозей" За таких обставин, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10 серпня 2005 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області. Від спільного сімейного життя мають неповнолітню дитину. Сторони припинили спільне проживання, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017. На підтвердження вимог вказала, що син навчається в Гірничому коледжі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на 3 курсі денної форми навчання, строк закінчення навчання - 30 червеня 2017 року. Зазначила, що повнолітня дитина не працює, отримує стипендію в розмірі 540 гривень. На сьогоднішній день, син перебуває на її утриманні, при цьому відповідач має дохід, однак допомоги дитині добровільно не надає. Вона самостійно утримувати дитину не має змоги. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є рідним батьком [PERSON], 29.08.1997 матір'ю року народження, який навчається в Гірничому коледжі Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет" на 3 курсі денної форми навчання, строк закінчення навчання - 30 червеня 2017 року. Повнолітній син [PERSON]не працює, отримує стипендію, інших джерел для існування не має, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, однак батько матеріальної допомоги сину не надає. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини в період її навчання. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини на термін її навчання, і аліменти у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на час навчання повнолітнього сина, але не більше, ніж до досягнення дитиною віку 23 років. Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується\~ст. 88 ЦПК України\~та стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він дізнався, що будинок, в якому позивач має квартиру, входить до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Жилец-Юг". Вважає, що зазначене об'єднання створене з порушенням норм законодавства. Такими неправомірними діями порушено право позивача користуватись та розпоряджатись своїм майном, в правовому полі. Позивач просив суд припинити юридичну особу ОСББ "Жилец-Юг" шляхом ліквідації. Рішенням Ленінського райсуду м. Миколаєва від 12.09.2017 року задоволено позовні вимоги. Однак, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, а саме про стягнення на користь позивача витрат по сплаті судового збору при подачі позову у розмірі 551 грн.20 коп., внаслідок чого вказаний недолік є підставою для винесення додаткового рішення, згідно положень ст.220 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В серпні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] Син проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 504 грн. 25 коп., щомісячно з 29.08.2017 р. до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення позивачки, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки виданої ЖКП ММР "Південь" від 28.08.2017 р. за вих. № 2386, малолітній [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO] , разом з матірю [PERSON]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню частково. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 900 грн.00 коп. щомісячно, починаючи з 29.08.2017 р. до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексу інфляції. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В серпні 2017 року заявниця звернулася до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючиїї тим, що їй було видано посвідчення серії [NUMBER], громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю категорія 4, в якому при написанні було допущено описку - замість по батькові "[PERSON]" вказано "[PERSON]". Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації відмовилося видати йому дублікат посвідчення з виправленим прізвищем. Просила встановити факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії [NUMBER], видане 01 червня 1995 року Київською ОДА на ім'я [PERSON], належить [PERSON], [INFO] року. В судове засідання заявниця не з'явилась, представник заявника [PERSON] надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Ірпінського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця - [PERSON] народилась [INFO] року в селі Пилиповичі Бородянського району Київської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області 18 вересня 1997 року. Як убачається з копії посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4), серії [NUMBER], виданого 01 червня 1995 року Київською облдержадміністрацією, посвідчення оформлене на ім'я «[PERSON]». З листа управління соціального захисту населення Бородянської райдержадміністрації № 3089/08 від 07 серпня 2017 року вбачається, що заявник [PERSON] зверталася до управління із заявою про видачу дубліката посвідчення потерпілому від наслідків Чорнобильської катастрофи, але їй було відмовлено з тих підстав, що департаментом соціального захисту населення не приймаються подання райдержадміністрацій та виконкомів на оформлення громадянам первинних та дублікатів посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), серії [NUMBER], видане 01 червня 1995 року Київською облдержадміністрацією на ім'я «[PERSON]», належить [PERSON]. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

В серпні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.27). Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позивача визнала, просила після розірвання шлюбу прізвище залишити "Семух" (а.с. 28). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 23 листопада 2002 року, місце реєстрації: Радивонівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від цього шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей 2003, [INFO] (а.с. 6, 7). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Відповідач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище "Купка" після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 28). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини їх шлюб фактично розпався, у неї зникли почуття любові та поваги до відповідача. Протягом тривалого часу проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22 жовтня 2013 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копією свідоцтва про народження (а.с.9, 6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 704,80 грн. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки "[PERSON]" змінити на дошлюбне "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.10.2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 455. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні харктери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сім"ї, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння, вони втратили почуття один до одного. Подружні відносини між сторонами припинено біля п"яти років тому. Спору щодо поділу спільно нажитого в шлюбі майна немає. Сім`я розпалась, зберегти її неможливо, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 28.10.2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 455 (а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають несумісні харктери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють поведінку кожного із подружжя в сім"ї, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння, сторони втратили почуття один до одного. Подружні відносини між ними припинено біля п"яти років тому. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

В серпні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через різні характери, погляди на побутові питання та питання виховання дитини між ними постійно виникають сварки та скандали. На примирення не згодна. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 22 вересня 1995 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району міста Києва, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про зміну імені (а.с.4,5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на дошлюбне " [PERSON] ". Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved