Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Канівська районна державна адміністрація в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини , мотивуючи свою заяву тим, що відповідач є матір'ю малолітнього [PERSON], однак при цьому протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених Сімейним Кодексом України, щодо утримання та виховання сина. В обґрунтування позову зазначили, що відповідач [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON]. Відомості про батька дитини записано зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 СК України. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Канівської районної державної адміністрації з 07.06.2013, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. За останні три роки родина [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом у Канівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, який постійно надавав соціальні послуги відповідачу [PERSON] щодо її працевлаштування й оформлення виплат та державних допомог в управлінні соціального захисту населення, також надавалися консультації щодо її лікування від алкогольної залежності.. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає у с. Пекарі Канівського району Черкаської області, ніде не працює, живе за рахунок державних соціальних допомог на утримання дитини, зловживає алкогольними напоями, негативно характеризується за місцем проживання, веде аморальний спосіб життя. З січня місяця 2016 року [PERSON] систематично вживає алкогольні напої, не доглядає за дитиною, не турбується про неї, неодноразово залишає її без догляду, піклування та турботи. Так, 28.05.2013 малолітній [PERSON] за клопотанням служби у справах дітей вже був госпіталізований до Канівської центральної районної лікарні в зв'язку з тим, що пізно ввечері був залишений на вулиці в с. Пекарі Канівського району без догляду та піклування матері. Відповідач в цей час перебувала в тривалому запої, місце її перебування було не відоме. Зважаючи на щире каяття [PERSON], її обіцянки пролікуватися від алкоголізму та стати на шлях виправлення, [PERSON] тоді був повернутий на виховання в сім'ю матері. 17.06.2015 в зв'язку із скрутним матеріальним становищем сім'ї [PERSON], зловживанням нею алкогольними напоями за її заявою [PERSON] був направлений до комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, в якому він перебував майже три місяці. 17.06.2016 відповідачка близько 23.00 залишила дитину без батьківського піклування у центрі м. Канева, біля магазину «АТБ» в районі автовокзалу, а сама зникла в невідомому напрямку. До Канівського відділення поліції по телефону надійшло повідомлення про залишену без догляду малолітню дитину. Того ж вечора дитина була госпіталізована працівниками служби у справах дітей Канівського міськвиконкому та Канівського відділення поліції до дитячого відділення Канівської центральної районної лікарні, про що було складено відповідний акт. Протягом наступних трьох діб перебування [PERSON] в дитячому відділенні Канівської ЦРЛ відповідач до Канівського відділення поліції із заявою про розшук дитини не зверталася і сама дитину не шукала. З 22.06.2016 за клопотанням служби у справах дітей Канівської райдержадаіністрщії [PERSON] повторно направлений до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, де й перебуває на даний час. Питання про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON], неодноразово розглядалося на засіданнях комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини, [PERSON] неодноразово надавався термін для створення необхідних умов для утримання, виховання та повноцінного розвитку її сина, але належних висновків вона не зробила, на шлях виправлення не стала. У зв'язку з цим Канівська районна державна адміністрація звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача Канівської районної державної адміністрації Черкаської області [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], але протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених Сімейним Кодексом України по вихованню свого сина, тому виходячи з інтересів малолітнього, просить задовольнити позов та відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], від його матері [PERSON], [INFO], без позбавлення її батьківських прав, передати малолітнього [PERSON], органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації для прийняття рішення про подальше його влаштування, також просить стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, оскільки відповідачка на даний час працевлаштувалась та пройшла лікування від алкогольної залежності, але з обліку в лікаря-нарколога ще не знята, обіцяє в подальшому належним чином виховувати та утримувати свого сина [PERSON]. Представник Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, поскільки не відібрання малолітньої дитини від матері, яка протягом останніх трьох років, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння неодноразово залишала свого сина без догляду та піклування, за даних обставин шкодить інтересам дитини. У судовому засіданні представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчого комітету Пекарівської сільської ради [PERSON], служби у справах дітей Канівської районної держадміністрації [PERSON], Канівського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді [PERSON] вважають, що враховуючи обставини справи і інтереси малолітньої дитини є підстави для відібрання малолітнього [PERSON] від матері без позбавлення батьківських прав та передачі його органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації для прийняття рішення про подальше його влаштування. Свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є односельчанами [PERSON], підтвердили факт періодичного зловживання відповідачкою спиртними напоями, в той же час просили врахувати, що [PERSON], як матір малолітнього [PERSON], коли не зловживає алкоголем, забезпечує його харчуванням, одягом, піклується про нього, обіцяє пролікуватись від алкогольної залежності та стати на шлях виправлення. Свідок [PERSON], яка працює вихователем ДНЗ Хмільнянського навчально-виховного комплексу, в судовому засіданні, пояснила, що [PERSON] з 01.09.2015 до травня 2016 року постійно відвідував дитячий садок, дитина комунікабельна, розвиток дитини відповідає її віку, завжди був забезпечений сніданком домашнього приготування. [PERSON] садок не відвідував, оскільки був направлений до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». При цьому, факт алкогольної залежності відповідачки підтвердила. Суд, вислухавши представника позивача, прокурора, представників третіх осіб, відповідача її представника, свідків вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] р.н.( а.с. 10), зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 9), проживає за зазначеною адресою разом з малолітнім сином ( а.с. 11) . Відомості про батька малолітнього [PERSON], [INFO] записані зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 СК України ( а.с.10). Малолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Канівської районної державної адміністрації з 07.06.2013, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. Згідно характеристики від 21.06.2016 № 99, виданої Пекарівською сільською радою ( а.с. 15), вбачається, що [PERSON] зареєстрована в с. Пекарі, Канівського району Черкаської області, проживає у власному господарстві. Не працює, має тимчасові заробітки, періодично зловживає спиртними напоями. Згідно повідомлення Канівської центральної районної лікарні від 07.10.2016 ( а.с. 72), вбачається, що [PERSON] перебуває під Консультативним наглядом у лікаря-нарколога з 22.01.2016 , з діагнозом алкогольна залежність. Судом встановлено, що 28.05.2013 малолітній [PERSON] за клопотанням служби у справах дітей вже був госпіталізований до Канівської центральної районної лікарні в зв'язку з тим, що пізно ввечері був залишений на вулиці в с. Пекарі Канівського району без догляду та піклування матері. Відповідач в цей час перебувала в тривалому запої, місце її перебування було не відоме. Зважаючи на щире каяття [PERSON], її обіцянки пролікуватися від алкоголізму та стати на шлях виправлення, [PERSON] тоді був повернутий на виховання в сім'ю матері. 17.06.2015 в зв'язку із скрутним матеріальним становищем сім'ї [PERSON], зловживанням нею алкогольними напоями за її заявою [PERSON] був направлений до комунального закладу «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, в якому він перебував майже три місяці. 17.06.2016 відповідачка близько 23.00 залишила дитину без батьківського піклування у центрі м. Канева, біля магазину «АТБ» в районі автовокзалу. А сама зникла в невідомому напрямку. До Канівського відділення поліції по телефону надійшло повідомлення про залишену без догляду малолітню дитину. Того ж вечора дитина була госпіталізована працівниками служби у справах дітей Канівського міськвиконкому та Канівського відділення поліції до дитячого відділення Канівської центральної районної лікарні, про що було складено відповідний акт. Протягом наступних трьох діб перебування [PERSON] в дитячому відділенні Канівської ЦРЛ відповідач до Канівського відділення поліції із заявою про розшук дитини не зверталася і сама дитину не шукала. З 22.06.2016 за клопотанням служби у справах дітей Канівської райдержадміністрації [PERSON] повторно направлений до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах, де й перебуває на даний час. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідачки [PERSON] від 14.06.2016 та від 17.06.2016, складеного виконавчим комітетом Пекарівської сільської ради, у будинку, де проживає ця сім'я, відсутні умови для утримання та виховання дитини: у будинку брудно, неохайно, санітарні умови житлового приміщення незадовільні, мати п'яна й не займається вихованням дитини, не доглядає за ним, в будинку відсутній запас продуктів харчування. Дитина голодна, недоглянута, ходила по селу й просила їсти у сусідів та знайомих ( а.с. 12,13). Питання про стан виконання батьківських обов'язків відповідачкою [PERSON], неодноразово розглядалося на комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини: від 07.06.2013 , протокол № 4/4, від 13.09.2013, протокол № 8/4, та від 22.01.2016, протокол № 1/1, від 08.07.2016, протокол №8/1, громадянці [PERSON], надавався термін для створення належних умов для утримання, виховання та повноцінного розвитку її сина. За результатами розгляду цього питання було прийнято розпорядження Канівської районної державної адміністрації від 24.02.2016 № 38 « Про заходи впливу щодо громадянки [PERSON]. з метою належних умов для утримання та виховання її малолітнього сина», але належних висновків відповідачка не зробила, на шлях виправлення не стала ( а.с. 19-23). Канівська районна державна адміністрація Черкаської області 09.08.2016, розглянувши рішення комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 08.07.2016 № 8/1 «Про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON].» надала висновок про доцільність відібрання малолітнього [PERSON], від матері, [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. оскільки це відповідає інтересам дитини ( а.с. 6-8). Після надходження позову до суду відповідач надала характеристику з місця проживання ( а.с. 53) з якої, вбачається, що [PERSON], 06.07.2016 пройшла лікування від алкоголізму, після чого веде здоровий спосіб життя, з особами схильними до зловживання спиртних напоїв не підтримує стосунки. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказав на те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 180 СК України аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, мають бути стягнені з відповідача на користь позивача до вирішення питання подальшої її долі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO], а також те, що залишення дитини із матір'ю на даний час є небезпечним для його життя, здоров'я і морального виховання, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, відповідає інтересам дитини та підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved