Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29.03.2017 року року звільнився з роботи за власним бажанням за ст. 38 ч. 3 КЗпП України - за невиконання роботодавцем вимог законодавства про працю. На день звільнення сума заборгованості по заробітній платі становила 25 585 грн. 03 коп. Остаточний розрахунок з позивачем по виплаті заборгованості по заробітній платі було проведено лише 12 лютого 2018 року. Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 40253 грн. 50 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника ПрАТ "Рівнеазот" за наявними в матеріалах справи доказами. У поданому відзиві на позовну заяву, просив звільнити ПрАТ "Рівнеазот" від відшкодування шкоди заподіяної затримкою розрахунку при звільненні позивача. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, відзив відповідача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки [NUMBER] [PERSON] наказом №883-ВК від 28.03.2017 року був звільнений 29 березня 2017 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (а.с.11). Відповідно до довідки ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» №2910 від 04.12.2017 року [PERSON] до виплати належить заробітна плата в розмірі 25585 грн. 03 коп. За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В тому разі, якщо причиною непроведення своєчасного розрахунку є спір між сторонами щодо розміру належних до виплати сум, вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Розрахунок по заробітній платі проведено відповідачем з позивачем 12 лютого 2018 року, що підтверджується банківською випискою від 12 лютого 2018 року по картковому рахунку [PERSON] (а.с.13). Таким чином, період затримки становить з 30 березня 2017 року по 12 лютого 2018 року. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проведено позивачем відповідно до вимого законодавства та становить 40 253 грн. 40 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved