Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду з даною заявою посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] .Вона 18.03.2004 року посвідчила заповіт на її імя.Після смерті тітки відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Прийнявши спадщину за заповітом, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як вона пропустила строк її прийняття. Хоча місце проживання заявниці було зареєстроване окремо,до смерті [PERSON] вона постійно проживала разом з нею по [ADDRESS] ,вела з померлою спільно господарство,а тому просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, з вимогами заявника погоджується та не заперечує,щодо задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 32 (а.с.14). Померла залишила заповіт, посвідчений 18.03.2004 року секретарем Негівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за № 37, згідно все своє майно [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про шлюб заявниця зареєструвала шлюб 12.11.2012 року з [PERSON] та взяла його прізвище (а.с.10). Прийнявши спадщину після смерті тітки, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як вона не подала заяву про її прийняття у встановлений законом термін (а.с.5). Стаття 315 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування за законом. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до довідки та акту складених працівниками Верхнянської ОТГ 25.03.2021 року [PERSON] фактично до дня смерті та на час смерті постійно проживала спільно з [PERSON] (а.с.11,12). Таким чином, беручи до уваги досліджені докази, суд вважає, що факт постійного проживання заявниці із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, підтверджується, а тому заявлені вимоги слід задовольнити На підставі наведеного та ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved