Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Відповідач у справі [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не належно виконує свої материнські обов'язки, не займається вихованням та утриманням дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, часто зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим Служба у справах дітей Мурованокуриловецької РДА в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивача - Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Василишин C.B. позов підтримав, суду пояснив, що 20 лютого 2015 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення виконавчого комітету Галайковецької сільської ради про загрозу життю та здоровю малолітньої [PERSON], у зв'язку з неналежним виконанням матірю [PERSON] своїх обов'язків. Під час проведення перевірки по даному факту було встановлено, що мати малолітньої [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки, зокрема дитина недоглянута та втратила вагу, матеріально побутові умови проживання та виховання дітей незадовільні. На момент перевірки [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Син [PERSON] перебуває у Вінницькому спеціалізованому будинку дитини з ураженням центральної нервової системи з діагнозом вроджена вада розвитку головного мозку, хронічна білірубінова енцефалопатія, алкогольна енцефалопатія, затримка психомотовного розвитку, судомний синдром. За весь час перебування дитини у центрі реабілітації мати жодного разу не провідала малолітнього, не цікавилась життям та здоров'ям, не надавала матеріальної допомоги, а також не цікавилась долею дочки [PERSON], яка перебуває у дитячому будинку. Просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON], стягнути з відповідачки аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини заробітку. Відповідач [PERSON] позов не визнала, суду показала, що усвідомила свою поведінку щодо неналежного ставлення до дітей, просила не позбавляти її батьківських прав. Представник комісії з питань захисту прав дітей при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації Химич JI.B. позов підтримала, суду пояснила, що комісією було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Комісії, Службі у справах дітей було рекомендовано в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] позбавити їх матір [PERSON] батьківских прав. Позбавлення матері батьківських прав буде слугувати інтересам дітей. Представник опікунської ради при виконавчому комітеті Галайковецької сільської ради Ільніцька С.А. суду пояснила, що після відібрання молодшої дитини у [PERSON] остання перестала зловживати спиртними напоями, поліпшує матеріально-побутові умови для того, щоб з нею могли проживати діти. Разом з тим зазначила, що до пред'явленняпозову [PERSON] зловживала спиртними напоями, не піклувалася про своїх дітей, не займалася їх вихованням та матеріальним забезпеченням. Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що в 20-х числах лютого 2015 року від фельдшера с. Галайківці надійшла інформація, що дитина [PERSON] почала втрачати вагу. Дитина разом з матір'ю була доставлена до Мурованокуриловецької лікарні планового лікування, де була госпіталізована в дитяче відділення. Мати дитини [PERSON] перебуваючи у нетверезому стані, разом із співмешканцем [PERSON] забрали дитину з дитячого відділення та втекли з лікарні. Лікарнею були прийняті міри для повернення дитини в дитяче відділення. [PERSON] мала знижену вагу, була недоглянута. Крім того, свідок [PERSON] підтвердив суду, що він як начальник служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА вважає, що позбавлення материнських прав відповідачки буде в інтересах її малолітніх дітей. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він співмешкає з [PERSON] і малолітні [PERSON] та [PERSON] їхні діти. Свідок не заперечив, що вони не приділяли належної уваги дітям, не відвідували їх у закладах у яких ті перебували. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює настоятелем Галайковецького монастиря і в 20-х числах лютого 2015 року йому зателефонувала фельдшер с. Галайківці та попросила надати допомогу в поверненні до лікарні [PERSON], яку забрала мати з лікарні. Він зустрів [PERSON] та її співмешканця з малолітньою дочкою в полі та вмовив їх сісти до нього в автомобіль і повернути дитину в лікарню. Також свідок підтвердив, що раніше [PERSON] зловживала спиртними напоями. Він неодноразово давав їй кошти на поїздку до дітей, однак остання до них не їздила. Розглянувши справу в судовому засіданні, заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного: Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу; своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Зі свідоцтв про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5), повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27 лютого 2015 року (а.с.6-9) слідує, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON], а відомості щодо батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, за вказівкою матері. Зібраними позивачем і дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми взагалі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Такий факт, стверджується довідкою- характериетикою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради (а.с. 17), а також його підтвердили свідки. Крім того, актами перевірки матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с. 13,14) доведено, що остання народила трьох дітей, проте не займається їх вихованням. Стосовно першої дитини позбавлена батьківських прав. [PERSON] перебуває на повному державному утриманні у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з 26.03.2014 року. За весь час знаходження в даному будинку, ні мати, ні інші родичі жодного разу не провідали його, не цікавились життям та здоров'ям дитини та не надавали матеріальної допомоги, що підтверджено листом головного лікаря Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини (а.с. 19). [PERSON] відповідно до розпорядження голови Мурованокуриловецької райдержадміністрації № 36 від 20.02.2015 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини» негайно була відібрана у [PERSON] з метою недопущення загрози життю і здоров'ю дитини та поміщена до Мурованокуриловецької лікарні планового лікування та в подальшому була направлена у Вінницький обласний спеціалізований дитячий будинок, де перебуває по теперішній час (а.с. 11,20, 22). Комісія з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24), а орган опіки і піклування приМурованокуриловецькій райдержадміністрації 06 березня 2015 року зробив Висновок № 01- 27/653 відповідно до якого в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є доцільним позбавлення їх матері [PERSON] батьківських прав (а.с. 25). Таким чином, вищенаведеними доказами стверджено, що відповідач [PERSON], свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своїх дітей, в результаті чого вони позбавлені її материнської опіки, любові і турботи. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Тому, з врахуванням прав дітей на належне материнське виховання, їх інтересів та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, з урахуванням обставин, що [PERSON] не цікавиться життям та здоров'ям своїх дітей, не проявляє батьківської любові і турботи до них, зловживає спиртними напоями є всі підстави для позбавлення її материнських прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що батько малолітніх дітей [PERSON] - записаний зі слів матері (ч. 1 ст. 135 СК України), мати - [PERSON] - ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків щодо малолітніх дітей. Таким чином, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є малолітніми особами, що позбавлені батьківського піклування. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно вимог ст. 245 СК на адміністрацію закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, у яких постійно проживає дитина, покладаються функції опікуна та піклувальника щодо неї. На даний час діти виховуються і перебувають на повному державному забезпеченні у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки. За рішенням суду, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладених вище обставин, пояснень учасників процесу у судовому засіданні, суд вважає, розумним і таким, що відповідає інтересам дітей - визначення розміру аліментів в 1/3 частини від заробітку відповідачки щомісячно. Приписами ч. 1 ст. 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується звідповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved