overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка, хоча і зареєстрована в даній квартирі, проте не проживає в ній більше року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, її особистих речей в квартирі немає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачці [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 25.08.1999 р., укладеного та Товарній біржі "Українська бірда нерухомості", належить на праві власності квартира [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS], відповідно до Довідки ЖКП ММР "Південь" за вих. № 3614 від 11.12.2014 р. зареєстрована позивачка, її донька - відповідачка по справі [PERSON], та неповнолітній онук [PERSON] З матеріалів справи та пояснень позивачки вбачається, що в спірній квартирі відповідачка [PERSON] не проживає з 2007 року. Її особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідачка не сплачує. Реєстрація відповідачки за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO] року та доводився їй рідним сином. Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті сина відкрилась спадщина, прийняти яку не має можливості через розбіжності написання її по-батькові в свідоцтві про народження дитини та її паспорті та неможливістю в інший спосіб, окрім як через суд довести факт родинних відносин. Ухвалою суду від 04 березня 2015 року (а.с. 37) до участі у справі в якості зацікавлених осіб, як спадкоємців першої черги наряду з заявницею було залучено дітей померлого - [PERSON] та [PERSON] До суду заявниця не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність. Зацікавлені особи до суду не з'явились, проти задоволення вимог заявниці не заперечують (а.с. 41,48). Суд, дослідивши представлені у справі письмові докази, встановив наступне: [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, в якому ії по-батькові зазначене як „[PERSON]" (а.с. 15). Як вбачається із змісту судового рішення, ухваленого Комсомольським міським судом 15 квітня 2010 року за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з батьком - [PERSON] (а.с. 14), згідно з архівною довідкою, виданою Управлянням ФСБ РФ по Краснодарському краю [PERSON], [INFO], уродженець станції Чаган Уральської області був заарештований та розстріляний 23.03.1938 року. На момент арешту мав сім'ю у складі: дружини - „[PERSON] /рос./, дочерей - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. /рос./" Відповідно до наданих свідоцтв про одруження заявниці її попереднє прізвище, ім'я, по батькові зазначене: у шлюбі з [PERSON] як „[PERSON]" та у шлюбі з [PERSON] - як „[PERSON]" (а.с. 12). В свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 11). Факт родинних стосунків з померлим сином заявниця доводить також копією ордеру на житлове приміщення (а.с. 13), в якому в якості члена сім'ї заявниці зазначений її син [PERSON]. З відкриттям спадкової справи (а.с. 7) в видачі свідоцтва про право на спадщину заявниці було відмовлено в зв'язку з розбіжністю в написанні її по - батькові «[PERSON]» в паспорті та «[PERSON]» в свідоцтві про народження дитини. Виходячи із наявності та аналізу наданих суду письмових доказів, суд має всі підстави дійти висновку, що [PERSON], який помер [INFO] р., є рідним сином [PERSON], [INFO], що є підставою для задоволення вимог заявниці, оскільки згаданий юридичний факт, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України породжує для неї право на отримання спадщини за законом, що відкрилась після смерті померлого сина. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним її чоловіка [PERSON], який є інвалідом другої групи та з 2004 року перебуває на "Д" обліку у лікаря психіатра, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У звязку з чим просила визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її його опікуном. [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій вимоги заяви підтримала, просила справу слухати за її відсутності. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької міської ради в судове засідання не зявився, просив справу слухати за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Подав до суду подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON]. Представник управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви не має. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], який є інвалідом 2-ї групи. З 2004 року [PERSON] перебуває на "Д" обліку у лікаря психіатра, страждає на хронічно протікаючим душевним захворюванням у вигляді параноїдальної шизофренії безперервного типу перебігу, в результаті чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №131527, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області; довідкою Красилівської центральної районної лікарні №220 від 11.12.2014 року; довідкою Красилівської ЖЕК №305 від 02.02.2015 року; довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0538446 від 19.03.2015 року; висновком судово-психіатричної експертизи №212 від 02.04.2015 року; рішенням Красилівської міської ради №2374 від 26.03.2015 про подання виконавчого комітету міської ради щодо призначення опікуна над [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.39 ч.1 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В силу ст.55 даного Кодексу опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Згідно ч.1 ст.60 цього ж Кодексу суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому його слід визнати недієздатним. Щодо нього необхідно встановити опіку, призначивши опікуном дружину [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В січні 2015 року заявник звернулася до суду та вказала, що при оформленні їй Державного акта на право приватної власності на землю (а саме земельну ділянку в СТ «Надія», яка знаходилась на момент її виділення на землях Ружичнянської сільської ради) в ньому допущено помилку в прізвищі - замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". У даний час заявник звернулась до реєстраційної служби для оформлення свідоцтва про право власності на земельну ділянку нового зразка і встановлення факта належності їй Державного акта необхідно у зв'язку з оформленням відповідних документів. Просить встановити факт належності їй Державного акта на право приватної власності на землю за серією І-ХМ № 007515. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час т місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладаючись на думку суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами заявника по земельних ділянках в СТ «Надія» і їм відомо, що чоловік заявника [PERSON] в зазначеному садовому товаристві отримав земельну ділянку для ведення садівництва, після чого дана земельна ділянка була переоформлена на заявника. Іншої особи на ім'я [PERSON], однак з прізвищем [PERSON], в садовому товаристві немає. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як факт належності заявнику Державного акта на право приватної власності на землю за серією І-ХМ № 007515 підтверджується копією паспорта заявника, копією Державного акта про право приватної власності на землю, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.12.2014 року, довідкою СТ «Надія» від 30.01.2015 року, членською книжкою садівника СТ «Надія», квитанціями про сплату членських внесків в СТ «Надія», копії котрих наявні в матеріалах справи, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В січні 2015 року заявник звернулася до суду та вказала, що при оформленні свідоцтва про право власності на земельну ділянку допущено помилку в прізвищі власника даної земельної ділянки - її померлого батька - зазначено помилково "[PERSON]" замість правильного "[PERSON]". У даний час помилка в оформленні свідоцтва є перешкодою до оформлення спадкових прав після смерті батька, в зв'язку з чим просить, з урахуванням остаточно уточнених вимог, встановити той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ, виданий 01.10.1996 року Давидковецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 278, фактично належав [PERSON], який помер [INFO] року. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи повідомлялись про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Представник Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області про причини неявки не повідомив; [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти вимог заяви не висловила. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності заінтересованих осіб в судовому засіданні. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як факт належності батькові заявника - єдиної спадкоємиці за заповітом після його смерті [INFO] року на земельну ділянку площею 0,06 га на землях СТ «Енергія» Хмельницького району Хмельницької області - [PERSON] Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ, що був виданий 01.10.1996 року Давидковецькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 278, - підтверджується зазначеним Державним актом на право власності на землю від 1.10.1996 року, матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON], книжкою садовода від 30.09.1988 року та трудовою книжкою на ім'я [PERSON], а також іншими матеріалами справи. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років. В обґрунтування позову позивач вказувала, що є донькою [PERSON] - відповідача по справі. В зв'язку з тим, що позивач навчається на денній формі навчання в ДНЗ "ВПУ №7" за професією оператор комп'ютерної верстки, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року, а відповідач не надає матеріальну допомогу на навчання дитини в добровільному порядку, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою відповідача та на теперішній час навчається на денній формі навчання в ДНЗ "ВПУ №7" за професією оператор комп'ютерної верстки, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року року (а.с. 4,5). Згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів, суд керувався положеннями ст. ст. 183, 184 СК України, враховуючи те, що відповідач працює і має постійний дохід, має задовільний стан здоров'я. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягувати з свого батька [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення її стаціонарного навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років. В обґрунтування позову позивач вказувала, що є донькою [PERSON] - відповідача по справі. В зв'язку з тим, що позивач навчається на денній формі навчання у Державному навчальному закладі "Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну" за спеціальністю кравець, термін навчання з 01.09.2014 року по [INFO], а відповідач не надає матеріальну допомогу на навчання дитини в добровільному порядку, позивач просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги зменшила та просила стягувати на її користь по 1/6 частині доходів батька. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві позов визнав, просив справу слухати без його участі та погодився із стягненням аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою відповідача та на теперішній час навчається на денній формі навчання в ДНЗ "Миколаївське вище професійне училище технологій та дизайну" за спеціальністю кравець, термін навчання з 01.09.2014 року по [INFO] (а.с. 11,14). Згідно ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів, суд керувався положеннями ст. ст. 183, 184 СК України, враховуючи те, що відповідач працює і має постійний дохід, має задовільний стан здоров'я. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В січні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 грудня 2012 року о 14 годині 30 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем "ВАЗ", номерний знак [NUMBER], рухаючись в м. Донецьку, допустив зіткнення з транспортним засобом "Hyundai", номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чинного на дату пригоди. Вина відповідача у скоєні вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Ленінського районного суду м. Донецька від 25.01.2013р. Згідно звіту № 174 з визначення розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 05.02.2013р., складеного суб'єктом оціночної діяльності, розмір завданих збитків становить 10816,54 грн. (з урахуванням ПДВ). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТА не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9991533, термін дії з 01.12.2012р. по 30.11.2013р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перевірки 10 липня 2015 року працівниками Бородянського РП ПАТ "Київобленерго" дотримання "Правил користування електричною енергією для населення" відповідачем [PERSON] по [ADDRESS] встановлено, що він самовільно підключився до електромереж енергопостачальника без приладів обліку. На підставі виявленого порушення складений акт № К 030717. У відповідності до Методики визначення боргу та вартості електроенергії, затвердженої НКРЕ 04 травня 2006 року за № 562 нарахована сума збитків у розмірі 2596 грн. 92 коп., яку він не сплатив. Просив стягнути з відповідача вказану суму. Представник позивача Конєва Л.Л. в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно самовільно підключився до електромереж енергопостачальника без приладів обліку, але не встиг скористатися електроенергією, оскільки працівники «Київобленерго» виявили вчинене ним порушення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в ході перевірки дотримання відповідачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення» за місцем проживання відповідача виявлено самовільне підключення до електромереж енергопостачальника та споживання електроенергії без приладів обліку, за що рішенням комісії по нарахуванню збитків нарахований борг на суму 2596 грн. 92 коп., що підтверджується копіями акту про порушення № К 030717 від 10 липня 2015 року та протоколу №0265 від 01 липня 2015 року (а.с.7-10). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки шкода заподіяна позивачу відповідачем не відшкодована, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача борг у розмірі 2596,92 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину у зв'язку з навчанням, в якому, просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання доньки [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання. На підтвердження своїх вимог вказала, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в установленому законом порядку. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO]. Донька навчається на 1 курсі денного відділення ДВНЗ "Криворізького національного університету". У зв'язку з навчанням доньки вона має потребу в матеріальній допомозі з боку відповідача на утримання сина. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає, тому вона звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позивачка, [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано у встановленому порядку 25 вересня 2001 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON] [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач, що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки, яка наявна у справі, повнолітня [PERSON] [INFO], являється студенткою 1 курсу денного відділення ДВНЗ "Криворізького національного університету". У зв'язку з навчанням батьки зобов'язані здійснювати матеріальну допомогу дитині. У зв'язку з навчанням у вказаному закладі освіти повнолітня [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до закінчення навчання, однак не більш ніж до виповнення 23 річного віку.

Outcome: approved