Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В травні 2017 року позивач, в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] ,звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її дочка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] в період з листопада 2007 року по травень 2014 р. За період шлюбу у них народилися дві дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Діти проживають разом з позивачем ,батьки не цікавляться ні фізичним, ні духовним розвитком дітей , не спілкуються з ними , не беруть участь у їх вихованні , не утримають дітей. Позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей. У липні 2017 року позивач уточнила позов , вказавши , що батьки матеріально не забезпечують своїх дітей та діти знаходяться на повному її утриманні . Прохала стягнути з відповідачів на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідачів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав та прохала позов задовольнити. В частині стягнення аліментів просила позов залишити без розгляду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з»явилися , подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали , просили задовольнити. Третя особа - представник служби у справах дітей позовні вимоги також підтримав, прохав позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2007 року ,який рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 21.05.2014 року розірваний. У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися дві дочки : [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Відповідно до довідки про склад сім»ї виданої Краснокутською селищною радою від 25.05.2017 р. , діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабою [PERSON] по [ADDRESS] Відповідно до акту обстеження житлових та матеріально-побутових умов сім»ї від 17.03.2017 р., проведений в складі комісії по [ADDRESS], санітарно-побутові умови задовільні , діти проживають з бабусею, умови дозволяють проживати надалі дітям з бабусею. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Краснокутської РДА №6 від 18.05.2017 року підтверджується про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Заяви [PERSON] та [PERSON] , посвідчені приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу від 20.04.2017 р. та 21.04.2017 р. свідчать про те, що вони відмовляються від батьківських прав та від утримання і виховання своїх дітей. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що проживають по сусідству з [PERSON] . Свідки підтвердили , що діти проживають з бабусею, яка їх виховує. Батьки не цікавляться життям дітей , матеріально їх не утримують. Судом встановлено , що батьки долею дітей не цікавляться, бажання бачитися та спілкуватися з дітьми не виявляють, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, не займаються їх фізичним та духовним розвитком . Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов"язків, передбачених Сімейним кодексом України. Статтею 1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків , як позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх або неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави для позбавлення батьківських прав, це ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною, коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Виходячи з цього, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підтверджені необхідними доказами, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved