Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» 23.11.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № PLKPA8000087741, від 16.05.2008 років в сумі 68711 грн. 35 коп. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № PLKPA8000087741 від 16.05.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 22385 грн., зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 16,92 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення - 14.05.2010 року. 16.05.2008 року, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № PLKPA8000087741 в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором [PERSON] Взяті на себе зобов'язання [PERSON] не виконує. Станом на 16.10.2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком складає 68711 грн. 35 коп., з яких: - 13339,37 грн. - заборгованість за кредитом; - 1588,16 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 917,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 49355,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 3260,06 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, встановив наступне. Відповідно до договору № PLKPA8000087741 від 16.05.2008 року, укладеного між банком-позивачем, як кредитором, та [PERSON], як позичальником, останній отримав кредит у сумі 22385,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14.05.2010 року. Відповідно до зазначеного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань з повернення грошових коштів, [PERSON] передав банку у заставу автомобіль [NUMBER], 2004 року випуску, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Згідно з п. 16.1.3 розділу 16 "Особливі умови" Договору: частину кредиту в розмірі 21700,00 грн. надано з метою придбання Позичальником автомобіля; частину кредиту в розмірі 34,00 грн. надано з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави; частину кредиту в розмірі 651,00 грн. надано з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Позичальник зобов»язався щомісячно з 10 по 15 число надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1309 грн. 90 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісій, а також інших витрат згідно з Умовами. Згідно п. 4.4 кредитно-заставного договору, погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами та кредитом. Відповідно п. 13.2 кредитно-заставного договору, у випадку порушення позичальником зобов'язань, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. З п. 13.3 кредитно-заставного договору вбачається, що у випадку порушення позичальником зобов'язань щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. Згідно п. 13.9 кредитно - заставного договору, при порушенні позичальником будь - якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник обов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав - не вносив платежі на погашення кредиту та відсотки за користування ним в повному обсязі, та у визначений строк, тобто порушував умови договору. Станом на 16.10.2015 року загальна заборгованість відповідача перед банком складає 68711 грн. 35 коп., з яких: - 13339,37 грн. - заборгованість за кредитом; - 1588,16 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 917,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 49355,78 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 3260,06 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], які передбачені кредитно-заставним договором, між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки № PLKPA8000087741 від 16.05.2008 року. Пунктом 4 цього договору передбачено солідарну відповідальність боржника і поручителя перед кредитором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором; щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Згідно п. 2 Договору поруки № PLKPA8000087741 від 16 травня 2008 року поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання зобов»язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного Кодексу України, суд, ухвалюючи рішення а користь кількох позивачів або проти кількох відповідачі, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них або зазначити, що обов'язок чи право є солідарним. Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитним договором позивач направив відповідачам повідомлення від 22 жовтня 2015 року за № 30.1.0.0/2 - 85GPLLFZOAЗJ9 про повернення кредитних коштів, сплату ними відсотків за користування кредитними коштами з нарахуванням пені, на яке вони не відреагували, свої зобов'язання за кредитним договором не виконали. Відповідачі не надали суду доказів на спростування факту наявності заборгованості за спірним кредитним договором. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідачі не виконали своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім суми заборгованості, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме: в сумі 1218 грн. по 609 гривень з кожного. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved