Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

КС «Соколов» звернулася до суду із вказаним позовом, в якому після уточнень просила стягнути з [PERSON] заборгованість зі сплати процентів за кредитним договором № 730 від 29.11.2012 у сумі 19 620,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 20 грудня 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2/645/1499/13 за позовом КС «Соколов» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 730 у сумі 25660,00 грн. Однак до теперішнього часу відповідач рішення суду не виконав, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати процентів за кредитним договором станом на 16 березня 2015 року становить 19 620,00 грн. У судове засідання представник позивача за довіреністю Соколова К.Ю. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 листопада 2012 року між КС «Соколов» та [PERSON] було укладено кредитний договір №730, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 2 000,00 грн. на комерційні та інші цілі строком до 29 листопада 2013 року зі сплатою процентів у розмірі 1,5% в день за період, за який проценти не були сплачені достроково, або 10% на місяць, якщо проценти сплачуються достроково. КС «Соколов» відповідно до п. 1.2 кредитного договору №730 від 29 листопада 2012 року свої зобов'язання перед [PERSON] виконала в повному обсязі, надавши відповідачу кошти у сумі 2000,00 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер № 607 від 29.11.2012 року. Згідно п.1 кредитного договору [PERSON] зобов'язаний своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення зобов'язання у строк та розмірах, встановлених умовами кредитного договору, проте вимоги кредитного договору не виконував. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2013 року позов КС «Соколов» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №730 від 29 листопада 2012 року сумі 25660,00 грн. задоволено. Вказане рішення відповідач не виконує, у зв'язку з чим його заборгованість згідно розрахунку зі сплати процентів, передбачених п. 5 кредитного договору, за період з 01.05.2013 року по 16.03.2015 року становить 19620,00 грн. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Уклавши з КС "Соколов" кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Згідно роз'яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишилися не виконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КС "Соколов" про стягнення з [PERSON] на її користь заборгованості по процентам за кредитним договором на загальну суму 19620,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь кредитної спілки слід стягнути понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved