Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно державного акту на право приватної власності серії Р1 № 695980 від 03.11.2001 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради № 219 від 18.09.2001 року земельна ділянка площею 6,02 га (пай № 181), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 261. Згідно експлікації про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами земельній ділянці № 181 площею 6,0210 га присвоєно кадастровий номер: 6322081500:05:000:0296. [PERSON] проживав разом з матірю позивача [PERSON] однією сімєю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання вони по договору купівлі-продажу від 21.02.1978 року, посвідченому секретарем Проходівської сільської ради за актовим записом 3, придбали як чоловік та дружина житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Великі Проходи Дергачівського району Харківської області, який по ? частині належить кожному із них. [PERSON] померла 20.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 318778, виданим 22.08.2011 року виконавчим комітетом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом 13. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дергачівської держаної нотаріальної контори Харківської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.01.2012 року. [PERSON] помер 10 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 362890, виданим виконавчим комітетом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 22. На день смерті позивач проживав разом з [PERSON] в с. Великі Проходи вул. Комарова №21. [PERSON] фактично вважав його своїм рідним сином, так як виховував його з 10 річного віку, він же в свою чергу вважав його своїм батьком. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном. Отримував пай за користування вищевказаною земельною ділянкою паєм. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. Згідно звіту про грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданого ПП «Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки 6,02 га, земельний пай № 181, кадастровий номер: 6322081500:05:000:0296 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області становить 107411 гривень Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов [PERSON] підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без її участі та без фіксації процесу технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області відповідач у справі в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON]Ф визнав, не заперечував проти їх задоволення, справу по суті просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе . Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області третя особа у справі, в судове засідання не зявився, в поданих до суду поясненнях вказав, що згідно із письмовою інформацією відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за № 1036/409-17-0.23.18 від 06.12.2017 року у відповідності до Книг записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, наявних у відділі, земельна ділянка площею 6,02 га, розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту серії Р1№ 695980, зареєстрованого за № 261, належить [PERSON] Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6322081500:05:000:0296, яка перебуває в оренді СФ, згідно з договором, укладеним на 10 років та зареєстрованим 05.05.2008 року за № 040869300162. Розгляд справи по суті, просив проводити в його відсутність, врахувавши надані пояснення. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в відсутність представника 3-ї особи. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи,згідно державного акту на право приватної власності серії Р1 № 695980 від 03.11.2001 року, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради № 219 від 18.09.2001 земельна ділянка площею 6,02 га (пай № 181), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 261. Згідно експлікації про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами земельній ділянці № 181 площею 6,0210 га присвоєно кадастровий номер: 6322081500:05:000:0296. [PERSON] проживав разом з матір'ю позивача [PERSON] однією сімєю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання вони по договору купівлі-продажу від 21.02.1978 року, посвідченому секретарем Проходівської сільської ради за актовим записом 3, придбали як чоловік та дружина житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Великі Проходи Дергачівського району Харківської області, який по ? частині належить кожному із них. [PERSON] померла 20.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 318778, виданим 22.08.2011 року виконавчим комітетом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом 13. Спадщину після смерті матері позивач прийняв, шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дергачівської держаної нотаріальної контори Харківської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.01.2012 року. [PERSON] помер 10 серпня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 362890, виданим виконавчим комітетом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 22. На день смерті спадкодавець проживав разом з позивачем в с. Великі Проходи вул. Комарова № 21. Спадкодавець [PERSON] фактично вважав позивача своїм рідним сином, так як виховував його з 10 річного віку, позивач в свою чергу вважав його своїм батьком. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном. Отримував пай за користування вищевказаною земельною ділянкою паєм. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на імя спадкодавця. Згідно звіту про грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданого ПП « Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки 6,02 га, земельний пай № 181 кадастровий номер: 6322081500:05:000:0296 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Проходівської сільської ради , Дергачівського району Харківської області становить 107411 гривень Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються\~Цивільним кодексом України,\~законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",\~від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно із ст. 13 Конституції України - Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності є спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1264 ЦК України: У четверту чергу право на спадкування мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю, не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначений позов предявлений в порядку цивільного судочинства на підставі п.7 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання визначення юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за яким\~спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею\~15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1264, 1268, 1270 ЦК України ,

Outcome: approved