Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], Київської міської ради, СТ «Дніпро-1» Дарницького району м. Києва про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту, визнання частково недійсним свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що батько позивачки [PERSON], [INFO], був членом СТ «Дніпро-1» та йому була виділена садова ділянка [ADDRESS], на якій її батько у 2001 році розпочав будівництво садового будинку. Рішенням КМР від 10.07.2003 року [PERSON] вказана земельна ділянка передана у приватну власність. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з незавершеного будівництвом садового будинку, земельної ділянки та грошових вкладів у банківських установах. Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом померлого батька [PERSON] Іншим живим спадкоємцем на час смерті батька був його син [PERSON] Про смерть батька позивач дізналася 05.09.2005 року, після чого 17.07.2006 року сплатила СТ «Дніпро-1» членські внески за 2002-2006 роки, а 17.11.2008 року - за 2006-2008 роки. Спадкова справа щодо майна померлого не заводилася. Позивач вважає, що належить до осіб, які фактично прийняли спадщину в силу ст. 548 ЦК УРСР (1963р.). Відповідач [PERSON], будучи колишньою дружиною брата позивачки - [PERSON], який помер у [INFO], у 2005 році була прийнята в члени СТ «Дніпро-1» на підставі її заяви від 01.03.2002 року. Протоколом загальних зборів СТ «Дніпро-1» від 04.06.2005 року вирішено виключити з членів товариства [PERSON] Також, у зв'язку з цим на відповідача [PERSON] було переоформлено садову ділянку. Згідно рішення КМР від 24.05.2007 року № 561-2/1222 відповідачці було передано у власність вказану земельну ділянку та видано державний акт на право власності від 15.09.2008 року серії ЯЖ № 006528. Позивач дізналася про обставини прийняття [PERSON] в члени СТ «Дніпро-1» лише у травні 2009 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що незаконне прийняття відповідача до членів СТ «Дніпро-1» та отримання нею державного акта на земельну ділянку, а також отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у вигляді грошових вкладів, порушують права позивача, як спадкоємиці померлого [PERSON], а тому відповідні протокол, рішення, свідоцтво про право на спадщину та державний акт про право власності на земельну ділянку підлягають визнанню судом недійсним та скасуванню. Крім того, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS]. Під час розгляду справи представник позивача надав заяву про зміну позовних вимог та залишення позову в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], виданого на ім'я [PERSON] в 1/2 частині грошових вкладів в банківських установах, що належали [PERSON] - без розгляду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 липня 2014 року позовну заяву в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], виданого 29.02.2011 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] в 1/2 частині грошових вкладів в банківських установах, що належали [PERSON] - залишено без розгляду. З урахуванням уточнення позовних вимог, позивач та її представник просили суд визнати частково недійсним протокол зборів правління СТ «Дніпро-1» від 04.06.2005 року - в частині прийняття [PERSON] в члени СТ «Дніпро-1», визнати частково недійсним протокол зборів правління СТ «Дніпро-1» № 32 від 01.06.2005 року - в частині переоформлення з [PERSON] на [PERSON] садової ділянки [ADDRESS] у зв'язку з хворобою [PERSON], як члена садового товариства з моменту подачі нею заяви, а саме з 01.03.2002 року. Також просили визнати недійсним рішення Київської міської ради від 10.07.2003 року № 626-2/786 «Про приватизацію земельних ділянок садівничого товариства Дніпро-1 Харківського р-ну м. Києва» в частині п. 24 Додатку до рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS] у приватну власність. Визнати частково незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 24.05.2007 року № 561-2/1222 «Про приватизацію земельних ділянок у Дарницькому районі м. Києва для ведення садівництва», де зазначена землевласником земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006528 від 15.09.2008 року, виданий на ім'я [PERSON] та скасувати реєстрацію державного акта. Визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 54 036 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 96 901 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано, надавши письмові заперечення. Відповідач Київська міська рада в судове засідання свого представника не направили, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідач - Садівниче товариство «Дніпро-1» Дарницького району м. Києва надали заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі, проти задоволення позову заперечували та направили до суду письмові пояснення по справі, діючий статут товариства та протокол загальних зборів. Представники третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі та винести рішення на підставі вимог чинного законодавства. Представники третьої особи - Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі та винести рішення на підставі вимог чинного законодавства. Представники третьої особи - Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, надали письмові пояснення, в яких просили справу розглядати без їх участі та винести рішення на підставі вимог чинного законодавства. Представник третьої особи - Управління державного земельного кадастру Головного управління Державного земельного агенства у м. Києві в судове засідання не з'явилися, надали письмові пояснення, в яких просили справу розглядати без їх участі та винести рішення на підставі вимог чинного законодавства. Третя особа - Перша Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, направили до суду копію спадкової справи № 927/2011 та заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі та винести рішення на підставі вимог чинного законодавства. Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідачів [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON], [INFO], з 03.08.1988 року був членом СТ «Дніпро-1» та йому була відведена земельна ділянка [ADDRESS], площею 0,0300 га; на зазначеній ділянці був розташований садовий будинок (а.с. 15). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 10), а відповідач [PERSON] - колишньою дружиною брата позивача - [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 34). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у 1998 році. Від шлюбу залишився син - [PERSON] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Києві 22.05.2013 року (а.с. 20). Рішенням Київської міської ради від 10.07.2003 року № 626-2/786 «Про приватизацію земельних ділянок садівничого товариства Дніпро-1 Харківського р-ну м. Києва» передано у приватну власність [PERSON], як члену СТ «Дніпро-1» земельну ділянку [ADDRESS] на підставі його заяви про приватизацію цієї ділянки (а.с. 18-19). 01.03.2003 року відповідач [PERSON] звернулася до голови правління СТ «Дніпро-1» Неймана В.К. із заявою про прийняття її у члени садового товариства та переоформити на неї садову ділянку [ADDRESS] у зв'язку зі станом здоров'я [PERSON], який страждав хронічним психічним захворюванням (а.с. 108, 109). Згідно протоколу № 32 засідання правління СТ «Дніпро-1» від 01.06.2005 року та протоколу загальних зборів членів СТ «Дніпро-1» від 04.06.2005 року (а.с. 220-221) на підставі заяви відповідача [PERSON] було прийнято рішення про виключення з членів садового товариства [PERSON], а відповідача - прийнято в члени СТ «Дніпро-1» по земельній ділянці [ADDRESS], площею 0,0300 га, та видано членську книжку садовода (а.с. 110-111). Згідно рішення Київської міської ради від 24.05.2007 року № 561-2/1222 відповідачці [PERSON] було передано у власність земельну ділянку [ADDRESS], площею 0,0300 га (а.с. 116-117) та на підставі цього рішення 15.09.2008 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 006528 (а.с. 118). Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами. Згідно з копіями квитанцій до прибуткового касового ордера, відповідачем [PERSON] сплачувалися членські внески у 2009-2012 роках (а.с. 112). З пояснень позивача убачається, що про смерть [PERSON] їй стало відомо 05.09.2005 року, під час впізнання тіла померлого, знайденого 16.10.2002 року (а.с. 21). Про обставини прийняття [PERSON] в члени СТ «Дніпро-1» позивач дізналася лише у травні 2009 року. Згідно з копіями квитанцій до прибуткового касового ордера 17.06.2006 року позивачкою сплачено 150 грн. річного внеску за 2002-2006 роки, а 17.11.2008 року 500 грн. членських внесків за другу половину 2006, 2007-2008 роки (а.с. 33). Як стверджує позивач, після смерті батька ні вона, як спадкоємиця першої черги за законом, ні її брат - [PERSON] у встановлений законом строк і по теперішній час не зверталися до нотаріальної контори з приводу прийняття та оформлення спадщини, яка відкрилася після померлого [PERSON] у вигляді об'єкта незавершеного будівництва, земельної ділянки [ADDRESS], на якій цей об'єкт розташований, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та грошові вклади у банківських установах. Згідно з копією спадкової справи № 927/2011 року, відкритої 19.08.2011 року за заявою [PERSON] щодо майна померлого [INFO] батька [PERSON], 29.09.2011 року на ім'я [PERSON] державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових вкладів (а.с. 158-194). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що незаконне прийняття відповідача [PERSON] до членів СТ «Дніпро-1», прийняття рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність відповідача та отримання нею державного акта на земельну ділянку порушує її права, як спадкоємиці першої черги за законом після померлого батька [PERSON], оскільки спадщина нею фактично прийнята і належить їй з моменту смерті батька. Відповідач СТ «Дніпро-1» фактично передали спадкове майно, що належить позивачу, іншій особі - відповідачу [PERSON], яка не належала до кола спадкоємців померлого, що призвело в подальшому до оформлення земельної ділянки в порядку приватизації на ім'я відповідача та позбавило можливості позивача оформити право власності на спірну земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва, що на ній розташований. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач [PERSON] та померлий [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом після померлого у [INFO] [PERSON] із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа щодо нерухомого майна померлого, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося, заповітів померлим не складалося (а.с. 35-37). З наявних у справі письмових доказів вбачається, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За цією ж адресою були зареєстровані відповідач [PERSON] та до 27.07.2004 року відповідач [PERSON] (а.с. 119, 122). Так, відповідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. В даному випадку спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 02 жовтня 2002 року і строк на її прийняття закінчився 02 квітня 2003 року, тобто до 1 січня 2004 року, тому суд вважає, що до правовідносин спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO], підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР). Таким чином, для визнання тієї обставини, що [PERSON], як спадкоємець померлого [PERSON] першої черги, прийняла спадщину, необхідно встановити, що вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи ту обставину, що про смерть батька позивачці стало відомо тільки 05.09.2005 року, під час впізнання тіла померлого, суд приходить до висновку, що остання не могла фактично вступити в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто до 02 квітня 2003 року. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними. Разом з тим, обставин, які б свідчили про те, що позивач була позбавлена можливості звернутися до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після виявлення факту смерті [PERSON] та здійснити інші дії щодо її права на спадкове майно, в судовому засіданні не встановлено. Крім того, доказів того, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO], і до 02 квітня 2003 року (дата закінчення строку на прийняття спадщини після смерті батька) здійснювала правомочності володіння та користування земельною ділянкою [ADDRESS] та незавершеним будівництвом об'єктом, що був на ній розташований, суду не надано. Посилання позивача на те, що вона оплачувала членські внески у 2006 та 2008 роках, не можуть бути прийняті судом, як беззаперечний доказ фактичного володіння та управління спадковим майном, оскільки ці внески були сплачені вже після спливу шестимісячного строку прийняття спадщини, коли позивач дізналася про смерть свого батька. Згідно із роз'ясненнями п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Необхідною умовою для здійснення судового захисту є наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи. На момент розгляду справи в суді, нотаріусом не виносилася постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення права на спадкове майно за [PERSON] Тобто, звертаючись до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування, позивач не дотрималася процедури отримання спадщини, передбаченої чинним законодавством. Тому, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], будучи обізнаною про смерть батька з 05.09.2005 року, своє право на спадкування, як спадкоємець першої черги за законом, не здійснила (не реалізувала), а, отже, у встановленому законодавством порядку право на спадкування після померлого не набула. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження набуття права на спірне спадкове майно позивачкою не надано. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні, достеменно не підтверджують обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог щодо фактичного прийняття спадщини. Що стосується вимог позивача про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та скасування реєстрації, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі Статутом СТ «Дніпро-1» членом Товариства може бути кожен громадянин, який мешкає в м. Києві і досяг 18 - річного віку і виявив бажання та спроможний брати участь у здійсненні цілей та завдань Товариства, а в окремих випадках вибуття із Товариства члена Товариства за станом здоров'я або з інших поважних причин, які заважають виконанню вимог Статуту, один з його родичів може вступити до Товариства. На думку суду, позивач, як донька померлого [PERSON], за життя батька не була позбавлена можливості вступити до Товариства у зв'язку зі станом здоров'я батька відповідно до процедури, встановленої Статутом СТ «Дніпро-1» та оформити в подальшому право власності на земельну ділянку. Заява [PERSON] до голови СТ «Дніпро-1» про те, що вона є спадкоємицею померлого [PERSON] датована 21.11.2008 року, через три роки після того, як позивач дізналася про смерть батька (а.с. 46). Крім того, 29.08.2005 року позивач зверталася до голови СТ «Дніпро-1» із заявою про зупинення будь-яких дій щодо земельної ділянки та визнання недійсною заяви [PERSON] по оформленню ділянки (а.с. 45). Тобто, з серпня 2005 року позивач, будучи обізнаною про те, що відповідач [PERSON] здійснює оформлення спірної земельної ділянки у свою власність та ще 01.03.2003 року звернулася до голови правління СТ «Дніпро-1» Неймана В.К. із заявою про прийняття її у члени садового товариства, розуміючи при цьому наслідки подальшого оформлення відповідачем права на земельну ділянку, належних дій, які б відповідали можливим способам захисту порушених цивільних прав та інтересів не здійснила. До суду з позовом про визнання недійсним та скасування неправомірних, на її думку, рішень та державного акту на право власності на земельну ділянку звернулася лише у 2014 році. Як встановлено в судовому засіданні, позивач у встановленому законом порядку право на спадкування після померлого батька не набула, а тому підстав вважати порушеними її права щодо права власності на спірну земельну ділянку та, відповідно, встановлення незаконності набуття відповідачем права власності на спірну ділянку, суд не вбачає, як, відповідно, і правових підстав для задоволення її вимог про визнання недійсними рішень органів садового товариства та органів місцевого самоврядування. Суд також звертає увагу на те, що позивачем пред'явлені позовні вимоги до відповідачів СТ «Дніпро-1», [PERSON] та Київської міської ради, де Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління Держземагенства у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, в яких ставиться питання, в тому числі, і про визнання недійсним державного акту та його скасування. Разом з тим, Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління Держземагенства у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві - виступають як 3-ті особи, тобто, до них (3-х осіб) будь-яких вимог безпосередньо позивачем не пред'явлено. За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Київської міської ради, СТ «Дніпро-1» Дарницького району м. Києва, треті особи: Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Управління державного земельного кадастру Головного управління Держземагенства у м. Києві, Перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними та скасування рішень, визнання недійсним та скасування державного акту та визнання права власності в порядку спадкування задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 96 901 грн. 20 коп. також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від решти позовних вимог.

Outcome: dismissed