Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

І.ВИМОГИ ПОЗИВАЧА [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просив суд стягнути із [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.01.2017 та до закінчення ним навчання, чи досягнення ним 23 років. Також просив змінити розмір аліментів, які стягуються на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2017 до досягнення дитиною повноліття. ІІ. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 22.07.2013 місце проживання дітей було визначено з батьком, [PERSON]М, та стягнуто з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. [PERSON], [INFO] досяг повноліття і на даний час навчається на денній формі навчання в Національному авіаційному університеті в м.Києві і не має змоги влаштуватись на роботу. Крім того в 2017 році було збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину і він має складати не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач не заперечував, що кошти за навчання [PERSON] сплачує відповідач. Також вона оплачує проживання сина у гуртожитку. ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Вказав, що [PERSON] не проживає разом із батьком і перебуває на утриманні матері, яка вносить кошти за його навчання в університеті, оплачує проживання у гуртожитку. В звязку з цим у позивача не має права на отримання аліментів від [PERSON] ІV. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою суду від 17.01.2018 до участі у справі було залучено [PERSON], [INFO], як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Відповідачем було надано суду докази на обґрунтування своїх заперечень. Разом із тим, відповідачем не було надано суду підтвердження надсилання копій вищевказаних доказів позивачу, в зв'язку із чим, відповідно до вимог ч.9 ст.83 ЦПК України, суд вважає за можливе не приймати їх до уваги. V. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, [PERSON] СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №171093 повторно виданого 29.03.2013 Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області та копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №206091 повторно виданого 16.09.2014 Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2013 по справі №524/3023/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів та про зміну місця проживання дитини було задоволено позов [PERSON] та в тому числі стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.04.2013. [PERSON], [INFO] є студентом 1 курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту Аеропортів Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» з 01.09.2017 по 30.06.2021, що підтверджується довідкою Національного авіаційного університету від 04.09.2017 №5069. VІ. [PERSON] Відповідно ст. 199 Сімейного Кодексу України(далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] на утримання припиняється у разі припинення навчання. [PERSON] на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно абзацу четвертого пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 Сімейного кодексу України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. VІІ. ОЦІНКА СУДУ Оцінюючи доводи сторін з приводу утримання повнолітнього сина, суд враховує те, що обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину виникає за наступних умов: 1) повнолітні дочка, син продовжують навчання; 2) повнолітня дитина потребує допомоги у зв'язку із навчанням; 3) батьки мають можливість надавати таку допомогу. Також суд враховує, що право на звернення із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання виникає у того з батьків, з ким проживає дитина і який фактично несе витрати на її утримання, повязані з навчанням. Разом із тим, суд відзначає, що в судовому засіданні позивач не заперечував, що витрати по утриманню повнолітнього сина [PERSON] несе [PERSON], яка сплачує кошти за його навчання. Так само і не заперечувалось позивачем, що [PERSON] не проживає разом із ним, оскільки проживає у гуртожитку, оплату за проживання у якому здійснює відповідач. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у [PERSON] не виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] суд відзначає наступне. 17 травня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», внесено зміни до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Суд відзначає, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду рішення суду про стягнення аліментів і питання про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі не меншому, ніж передбачено відповідним Законом на час стягнення, повинно вирішуватись в ході виконання відповідною уповноваженою особою рішення суду про присудження аліментів у частці від доходів платника. Суд може ухвалити рішення, за позовом отримувача аліментів, про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, які присуджені у частці від доходу її матері, батька, у випадку, зокрема, коли предявлено позовні вимоги про стягнення аліментів у частці більшій ніж та, яка присуджена за попереднім рішенням суду, при наявності обставин, визначених ст.192 СК України. Враховуючи викладене, а також те, що предявлений позивачем позов фактично не містить вимог про збільшення розміру аліментів, а питання щодо стягнення аліментів на одну дитину у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як встановлено новим Законом, в даному випадку, не потребує ухвалення нового рішення суду та підлягає вирішенню згідно чинного законодавства в ході виконання судового рішення, яким присуджено аліменти в частці від заробітку (доходу) платника аліментів, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на утримання сина, [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2017 до досягнення дитиною повноліття. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати по справі відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: dismissed