Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі за текстом КП «Харківводоканал») звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], та є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, шляхом відкриття абонентського особового рахунку на його ім'я за № 253406. Відповідач свого обов'язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснює, у зв'язку з чим, має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 5946 грн. 00 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2012 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 3045 грн. 63 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2012 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 2085 грн. 53 коп.; інфляційні витрати у розмірі 661 грн. 94 коп.; три відсотки річних у розмірі 152 грн. 90 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення в загальному розмірі 5946 грн. 00 коп., а також судові витрати. Ухвалою суду від 10.11.2018 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В призначене судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи в порядку ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до довідки № 712 від 12.03.2018 року, виданою дільницею № 52 КП "Жилкомсервіс", а також інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова, у квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] У КП «Харківводоканал» на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 253406, що свідчить про надання позивачем відповідачу послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №1875\~від 24\~червня 2004\~року та п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно зі ст. 68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 1 ч. 2 ст. 22\~ЗУ «Про\~питну воду\~та питне\~водопостачання» №\~2918\~від 10\~січня 2002\~року закріплено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судовим розглядом встановлено, що відповідач, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснює несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2012 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 3045 грн. 63 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 липня 2012 року по 30 квітня 2018 року у розмірі 2085 грн. 53 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, правильність якого перевірено судом під час розгляду справи. Згідно з положеннями ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення є законними та обґрунтованими. У зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов'язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 661 грн. 94 коп. та 3% річних у розмірі 152 грн. 90 коп., в межах заявлених позовних вимог законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved