Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач 20.04.2016 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач неналежно виконував обов,язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв,язку з чим за особовим рахунком [PERSON] [NUMBER] з грудня 2004 р. по вересень 2013 р. утворилася заборгованість у сумі 11558 грн. 37 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надану теплову енергію у розмірі 11558 грн. 37 коп.; індекс інфляції у розмірі 2060 грн. 95 коп., три проценти річних у розмірі 1176 грн. 97 коп. та судові витрати у сумі 1378 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Раніше в судовому засіданні заперечувала проти позову, вважає даний позов необґрунтованим. Просила суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області скасовано судовий наказ від 11.10.2013 року, виданий за заявою ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Заборгованість відповідача за надану теплову енергію по квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] за період з грудня 2004 р. по вересень 2013 р. складає: 11558 грн. 37 коп.; індекс інфляції у розмірі 2060 грн. 95 коп., три проценти річних у розмірі 1176 грн. 97 коп., що підтверджується розрахунком ОКП "Донецьктеплокомуненерго" по особистому рахунку [NUMBER]. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що у сторін виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630. Зміст вказаних правовідносин свідчить про те, що між сторонами укладено договір про надання послуг. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановленні договором. Крім того, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Квартира відповідача є невід,ємною частиною багатоквартирного житлового будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому він є користувачем теплоенергії, яку надає позивач. А саме - з моменту підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення. Позивачем було надано теплову енергію до будинку [ADDRESS] Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] несе відповідальність за зобов'язанням, щодо сплати послуг за теплоенергію. Що стосується суми заборгованості, яку належить стягнути з відповідачів, суд зазначає наступне. На підставі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З урахуванням того, що у жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 11558 грн. 37 коп., індексу інфляції та трьох процентів річних та ухвалою Селидівського міського суду Донецької області скасовано судовий наказ, яким стягнуто заборгованість з [PERSON], суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 4458 грн. 37 коп. - заборгованість за теплову енергію за період з жовтня 2010 року по вересень 2013 року. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов,язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання, на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищезазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції у розмірі 488 грн. 42 коп., три відсотки річних у розмірі 244 грн. 22 коп. з урахуванням строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial