Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області 23 вересня 1997 року виніс рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини. Відповідач не виконував рішення суду щодо виплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складає станом на 24 березня 2013 року 31607 грн. 46 коп. Пеня за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2010 року по 24 березня 2016 року складає 9632 грн. 47 коп. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 9678 грн. 17 коп. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця проживання або реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст.138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу, а відтак до правовідносин, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія ЦК України, зокрема ст. 258 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно розрахунку ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області від 13.01.2016 року № 03/118, заборгованість по аліментам за виконавчим листом № АЕ-376, виданим 23.09.1997 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з [PERSON] станом на 24.03.2013 року складає 31607 грн. 46 коп. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати аліментів складає 9632 грн. 47 коп., але в зазначеному розрахунку допущено арифметичні помилки. Таким чином, суд приходить до висновку, що розрахунок неустойки (пені) відповідно до наданої довідки ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області про заборгованість відповідача по аліментам станом на 24 березня 2013 року повинен бути проведений наступним чином: за жовтень 2010 року - 3115 грн. 62 коп. х 1% х 31 день = 965 грн. 84 коп.; за листопад 2010 року - 743 грн. 78 коп. х 1% х 30 днів = 223 грн. 13 коп.; за грудень 2010 року - 743 грн. 78 коп. х 1% х 31 день = 230 грн. 57 коп.; за січень 2011 року - 743 грн. 78 коп. х 1% х 31 день = 230 грн. 57 коп.; за лютий 2011 року - 743 грн. 78 коп. х 1% х 28 днів = 208 грн. 26 коп.; за березень 2011 року - 870 грн. 01 коп. х 1% х 31 день = 269 грн. 70 коп.; за квітень 2011 року - 1041 грн. 58 коп. х 1% х 30 днів = 312 грн. 47 коп.; за травень 2011 року - 1041 грн. 58 коп. х 1% х 31 день = 322 грн. 89 коп.; за червень 2011 року - 1041 грн. 58 коп. х 1% х 30 днів = 312 грн. 47 коп.; за липень 2011 року - 1041 грн. 58 коп. х 1% х 31 день = 322 грн. 89 коп.; за серпень 2011 року - 1041 грн. 58 коп. х 1% х 31 день = 322 грн. 89 коп.; за вересень 2011 року - 1041 грн. 58 коп. х 1% х 30 днів = 312 грн. 47 коп.; за жовтень 2011 року - 1046 грн. 62 коп. х 1% х 31 день = 324 грн. 45 коп.; за листопад 2011 року - 1046 грн. 62 коп. х 1% х 30 днів = 313 грн. 99 коп.; за грудень 2011 року - 1046 грн. 62 коп. х 1% х 31 день = 324 грн. 45 коп.; за січень 2012 року - 1193 грн. 72 коп. х 1% х 31 день = 370 грн. 05 коп.; за лютий 2012 року - 1193 грн. 72 коп. х 1% х 29 днів = 346 грн. 18 коп.; за березень 2012 року - 1193 грн. 72 коп. х 1% х 31 день = 370 грн. 05 коп.; за квітень 2012 року - 1193 грн. 72 коп. х 1% х 30 днів = 358 грн. 12 коп.; за травень 2012 року - 1193 грн. 72 коп. х 1% х 31 день = 370 грн. 05 коп.; за червень 2012 року - 1193 грн. 72 коп. х 1% х 30 днів = 358 грн. 12 коп.; за липень 2012 року - 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за серпень 2012 року - 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за вересень 2012 року - 1212 грн. 80 коп. х 1% х 30 днів = 363 грн. 84 коп.; за жовтень 2012 року - 1212 грн. 80 коп. х 1% х 31 день = 375 грн. 97 коп.; за листопад 2012 року - 1212 грн. 80 коп. х 1% х 30 днів = 363 грн. 84 коп.; за грудень 2012 року - 1025 грн. 57 коп. х 1% х 31 день = 317 грн. 93 коп.; за січень 2013 року - 359 грн. 10 коп. х 1% х 31 день = 111 грн. 32 коп.; за лютий 2013 року - 359 грн. 10 коп. х 1% х 28 днів = 100 грн. 55 коп.; за березень 2013 року - 287 грн. 28 коп. х 1% х 23 дні = 66 грн. 07 коп. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за період з 01 жовтня 2010 року по 23 березня 2013 року становить 9621 грн. 07 коп., яку повинен сплатити відповідач. У п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз"яснено, що передбачена ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді нейстойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час простроченя сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи ту обставину, що відповідач не сплачував заборгованість по аліментам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № АЕ-376, виданим 23.09.1997 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за період з 01 жовтня 2010 року по 23 березня 2013 року в сумі 9621 грн. 07 коп. Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь УДКСУ у м. Тернівка Дніпропетровської області стягується судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Тому, з відповідача на користь УДКСУ у м. Тернівка Дніпропетровської області підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial