Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

В лютому 2019 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК", через свого уповноваженого представника, звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому зазначає, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 02.04.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив суд примусово стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, що становить 35226,37 грн., що складається: з заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 22594,69 грн., нарахованої пені - 10478,04 грн., а також штрафу (фіксована частина) - 500 гривень, штрафу (процентна складова) - 1653,64 грн. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив на позов не надала та про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, 02.04.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки, що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.12). Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позичальник виявила бажання оформити платіжну кредитну карту «Універсальна». В анкеті зазначено, що договір між позичальником та банком складається з заяви, Пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів. Разом із анкетою-заявою [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено базову процентну ставку щомісячно 2,5%, у якій також передбачено нарахування штрафів за порушення грошових зобов`язань, а також пені (а.с.13). За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача станом 20.01.2019 року становить 35226,37 грн., що складається: з заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 22594,69 грн., нарахованої пені - 10478,04 грн., а також штрафу (фіксована частина) - 500 гривень, штрафу (процентна складова) - 1653,64 грн. Відповідно до п. 2.1.1. наданого до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, ці Умови використання кредитних карт АТ КБ ПриватБанку, Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а так само Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між Банком та Клієнтом з випуску та обслуговування Карт. Банк випускає клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненої та підписаної Клієнтом. Випуск Карти та відкриття рахунку Карти здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту Картки. У розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2015 року малися дані про залишок поточної та простроченої заборгованості за наданим кредитом, процентам, нарахованих та сплачених сум окремо за тілом кредиту, процентам. В подальшому, а саме станом на 20.01.2019 року, позивач розробив новий розрахунок заборгованості за договором, в якому обов`язкові показники окремо по кожній складовій заборгованості відсутні (заборгованість за тілом кредиту, процентам, тощо), у графу «включення в заборгованість нарахованих відсотків, штрафів, пені» віднесена вся заборгованість, у тому числі по процентам, отже подальші проценти нараховуються не тільки на заборгованість, а і на проценти, пеню, штрафи, що є неприпустимим. Крім того, сума коштів, внесених на погашення заборгованості не розподілена на проценти та заборгованість за пенею. При цьому, реальна інформація про суму заборгованості за тілом кредиту відсутня, що унеможливлює перевірити правильність нарахування відсотків та свідчить про її погашення. Розрахунок, зазначеній в таблиці, не відповідає підсумкової сумі по нарахованим відсоткам, пені, «судовим штрафам» і не містить прізвища особи, яка склала такий розрахунок. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Позивач до позовної заяви копію картки позичальника не долучив, у позовній заяві про строк дії картки не вказував, виписки з рахунків відповідача, якщо такі відкривалися, не надав. Більш того, з позовної заяви, а також розрахунків заборгованості станом на 31.01.2015 та станом на 20.01.2019, які долучені до позовної заяви, вбачається, що відповідач має заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 22594,69 грн., нарахованої пені в розмірі 10478,04 грн., а також штрафів на суму 2153,64 грн. Однак, з позовної заяви та з вказаних вище розрахунків, на які посилається позивач в якості обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості, вбачається, що у відповідача відсутня заборгованість за тілом кредиту. Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. За вимогами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на вище викладене вбачається, що основна сума боргу сплачується в останню чергу після зарахування процентів і неустойки. Таким чином, з позовної заяви та наданих в обґрунтування доказів, незрозуміло на яку суму відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 22594,69 грн., а також пеню в розмірі 10478,04 грн., за відсутності заборгованості за тілом кредиту (основної заборгованості). Суд зазначає також, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідають вимогам, які висуваються до бухгалтерських документів, суперечить Розділу ІІІ Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 року щодо належних відомостей і даних про назву документа; дату складання; найменування банку, від імені якого складений документ; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Даючи оцінку встановленим обставинам, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп. (а.с.1), однак, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed