Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду звернувся АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 29 квітня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір №25 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою. 18 вересня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено договір № 572/01-VD-11 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. 24 травня 2013 року згідно додаткового договору № 1 до договору № 572/01-VD-11 відповідачу на платіжну картку типу Cirrus/Maestro було встановлено кредит у сумі 10000,00 гривень. Відповідно до додаткового договору № 1 п.1 п.п.1.1.4. строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних. Позивач зазначає, що відповідач не належним чином виконував зобов`язання за вказаним договором, в зв`язку з чим утворено заборгованість в сумі 21200,39грн. (з урахуванням заборгованості за тілом кредиту, сплаті відсотків, комісією, пені, 3 % річних, інфляційної складової). Відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує, належну суму до теперішнього часу не повернуто. Виходячи з викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором у загальній сумі 21200,39грн. та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 2102грн. Ухвалою суду від 6 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача\~було належним\~чином повідомлено\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~цивільної справи\~шляхом розміщення\~інформації про\~судові засідання\~для відповідача,\~місцем проживання\~якого є\~тимчасово непідконтрольна\~територія (Донецька\~область,\~м.\~Донецьк),\~на сторінці\~Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області офіційного\~веб-порталу\~"Судова\~влада в\~Україні"\~в мережі\~Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11\~розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір №25 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою (а.с.6-8) 18 вересня 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 572/01-VD-11 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, відповідно до п.1.1.4 якого (у редакції Додаткового договору №1 від 24 травня 20013 року) відповідачу відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 10000,00грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, процентною ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних (а.с.9-16). Відповідно до п. 3.3 договору (у редакції Додаткового договору №1) відповідач зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором (а.с.15). Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач в порушення умов договору зобов`язання з погашення кредиту не виконав, своєчасно не повернув банку суму кредиту та не сплатив проценти за його користування. Станом на 13 квітня 2020 року, відповідач має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 21200,39гривень, яка складається з наступного: - 9991,50 гривень тіло кредиту; - 3520,02 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; - 6,00 гривень заборгованість за комісією; - 0,73 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; - 1152,30 гривень три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; - 494,26 гривень - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів; - 3856,12 гривень втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; - 2180,19 гривень втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів (а.с.21- 22). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позику позикодавцеві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. За змістом\~статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми заборгованості. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із\~статтею 133 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2102 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved