Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він працював на підприємстві відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на посаді прохідника 4-го розряду, зайнятий повний робочий день на підземних роботах дільниці № 11 шахти «Гвардійська». 09 серпня 2018 року о 15 годині 40 хвилин, з вини Відповідача, з ним стався нещасний випадок на виробництві, під час якого він отримав тяжкі тілесні ушкодження: «Сполучена травм: забій, садна обличчя. Забій грудної клітини. Відкритий перелом нижньої третини правої гомілки.» Висновком МСЕК йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності та друга група інвалідності. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв`язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, йому заподіяна моральна шкода, яку позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 271245 грн. Ухвалою від 19 квітня 2019 року судом відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що \~ всі вимоги щодо створення на робочому місці позивача [PERSON] умов праці відповідно до нормативно-правових актів були виконані відповідачем та для останнього створені належні умови праці. Зазначив, що основною причиною настання нещасного випадку є знехтування позивачем [PERSON] вимог нормативно-правових актів з охорони праці та особистої безпеки, тому останнім не доведено протиправності діяння відповідача. Крім того зазначив, що позивачем не доведено розмір завданої моральної шкоди. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] працював в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на посаді прохідника 4-го розряду. Висновком МСЕК від 05.12.2018 року [PERSON] , первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності, друга група інвалідності. Відповідно до Акту № 25-23 від 29 серпня 2018 року, встановлюється, що 09 серпня 2018 року о 15 годині 40 хвилин під час виконання трудових обов`язків з [PERSON] стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, в результаті чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження: забій, садна обличчя, забій грудної клітини, відкритий перелом нижньої третини правої гомілки. Згідно зазначеного акту причиною настання нещасного випадку є: основна - невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутня - невиконання посадових обов`язків. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці вказані: [PERSON] - прохідник дільниці №11 шахти "Гвардійська" ПАТ «Кривбасзалізрудком», [PERSON] - начальник дільниці №11 шахти "Гвардійська" ПАТ «Кривбасзалізрудком». Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серії 12 ААА № 052230 від 05.12.2018 року, [PERSON] при первинному огляді встановлено 65% втрати професійної працездатності, друга група інвалідності у зв`язку із трудовим каліцтвом з 03.12.2018 року до 01.01.2020 року, з переоглядом 01.12.2019 року. Визначена потреба у медичній реабілітації в умовах реабілітаційних відділень, санаторно-курортне лікування, медикаментозне лікування, ВМП, милиці. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК, серії 12ААБ № 015909 від 05.12.2018року зазначено, що [PERSON] протипоказані всі види праці в надзвичайних умовах виробництва. Рекомендовані нагляд та лікування у сімейного лікаря. Відповідно до витягу з медичної карти стаціонарного хворого №У-9594 [PERSON] у зв`язку із отриманою виробничою травмою перебував на стаціонарному лікуванні з 09.08.2018 по 30.08.2018 року. Згідно ст.ст.15,\~16 ЦК\~кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Як зазначено у\~Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I\~Закону № 717-V\~скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції\~Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~статтею 1167 ЦК України\~та\~статтею 237-1 КЗпП України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам\~статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За\~п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасного випадку, що стався з [PERSON] під час виконанням ним трудових обов`язків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 65% втрати працездатності, встановлення другої групи інвалідності, у зв`язку з трудовим каліцтвом, наявність вини самого позивача у нещасному випадку пов`язаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 65000,00 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб. Крім того, згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі ст. ст.23,1167 ЦК України,\~ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial