Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н (далі - Договір), за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2900 грн. Відповідач особистим підписом підтвердив, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком кредитний договір. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (п.2.1.1.5.5) позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, станом на 20.09.2020 року має заборгованість за договором у розмірі 17826,03 грн., із яких: 2136,73 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 767,92 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 14921,38 грн. заборгованість за пенею. Просить суд стягнути з відповідача 17826,03 грн. заборгованості по кредитному договору та судові витрати у розмірі 2102 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному об`ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.55). Відповідач [PERSON] на розгляд справи двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується розписками про вручення судових повісток, відзив на позов не подавав (а.с.63,66). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, виносить рішення на\~ підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерціний банк «Приватбанк» та [PERSON] , укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.14, 47-48). За змістом анкети заяви вбачається, що позичальник надав Банку інформацію про себе, підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у «ПиватБанку», що підтверджено підписом у вказаній заяві. Згідно змісту вказаної анкети-заяви, позичальник ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, погоджується із ними. Правильність і достовірність інформації, які ідентифікують позичальника перевірена уповноваженою особою кредитора при відкритті рахунку і випуску кредитної картки позичальнику (а.с.14). За умовами цього договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2900 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.13). Відповідно до довідки, виданої АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] отримав кредитну картку за № [NUMBER] , відкриту 17 вересня 2013 року, зі строком дії до червня 2017 року (а.с.12). Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач станом на 20.09.2020 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 17826,03 грн., із яких: 2136,73 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 767,92 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 14921,38 грн. пеня (а.с.11 зворот). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У підписаній сторонами заяві-анкеті позичальника від 20 вересня 2012 року не зазначена процентна ставка за користування кредитними коштами, розмір кредиту, неустойка, а також інші витрати позичальника за надані банком послуги. Крім того, вказана заява не містить умов договору щодо тарифів банківських послуг. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення кредитної заборгованості, позивач просив стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також нараховану неустойку у вигляді пені за прострочене зобов`язання, вказуючи на те, що їх розмір та порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.09.2012 року, обґрунтований позивачем наданими ним текстовими копіями витягів із Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» чотирьох видів карт, Умов та Правил надання банківських послуг, без зазначення дати їх затвердження, текст яких розміщений на сайті: https://privatbank.ua./, як невід`ємні частини спірного договору, в яких визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, у тому числі, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови. Проте, як встановлено судом, матеріали справи не містять належного підтвердження, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитним коштами та\~ встановлювали розмір процентів, неустойки, які відповідач зобов`язаний сплатити у випадку прострочення грошового зобов`язання. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20.09.2012 р. шляхом підписання заяви-анкети. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяги з Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, як більш слабкої сторони, враховуючи, що пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, який фактично сторонами не визначений. У зв`язку з вище викладеним, суд прийшов до висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні погоджені з відповідачем Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та встановлений розмір процентів, пені, які відповідач зобов`язаний сплатити у випадку прострочення грошового зобов`язання, надані банком Витяг з Тарифів, який містить умови чотирьох видів кредитних карт «Універсальна», і не підтверджує, за якою із них укладено договір та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованої пені в розмірі 14921,38 грн. задоволенню не підлягають. Стосовно позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2136,73 грн., суд дійшов таких висновків. У відповідності до вимог ч. 2ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, кредитор (позивач) має право вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником (відповідачем) обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Згідно виписки по картковому рахунку [PERSON] , з якої вбачається, що позичальник користувався кредитним лімітом в розмірі 2900,00 грн., здійснюючи різні банківські операції, як зняття коштів так і їх повернення (а.с.49-52). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, тому суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача [PERSON] на користь банку суми непогашеного простроченого тіла кредиту в розмірі 2136,73 грн. Крім того, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту та пені, стягнути 767,92 грн заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Позивач, обгрунтовуючи право зазначеної вимоги посилався на п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг із змінами від 01.04.2019 року, відповідно до якого в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 86,4% - для картки "Універсальна"; - 84,0% - для картки "Універсальна голд". При цьому, матеріали справи не містять обгрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №б/н від 20.09.2012 року щодо своєчасності повернення кредиту не виконував, то є підстави для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 2136,73 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №PROM5B1ВАР від 25.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн. (а.с.1). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково на загальну суму 2136,73 грн., що складає 12 % від позовних вимог, тому розмір судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь Банку складає 252,24 грн. /2102,00 грн. х 12% : 100% = 252,24/.\~

Outcome: partial