Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 березня 2008 року між позивачем ЗАТ "Альфа-Банк" правонаступником якого є позивач та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №490060123, відповідно до якого позивач надав [PERSON] у тимчасове платне користування кредит в розмірі 13 402,06 доларів США. Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, у порушені умов договору, третя особа свої забов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на дату розрахунку, а саме 16.10.2013 р. має прострочену заборгованість. Позивач зазначав, що в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором №490060123 від 24.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №490060123-П, згідно умов якого [PERSON] взяв на себе зобов'язання нести в повному обсязі відповідальність по зобов'язанням [PERSON], у разі невиконання ним зобов'язань за кредитним договором. Відповідач порушив умови договору, оскільки припинив сплату передбачених Кредитним договором щомісячних платежів і має суму заборгованості, яка на дату розрахунку - 16.10.2013 року, складає - 342 984,87 грн., а саме: 102 583,04 грн. - заборгованість за кредитом; 55 221,88 грн. - заборгованість по відсотках та 185 179,95 грн. - пеня за прострочення забов'язання. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 3429,85 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомленні належним чином, про причини їх неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 24 березня 2008 року між позивачем ЗАТ "Альфа-Банк" правонаступником якого є позивач та третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договір №490060123, відповідно до якого позивач надав [PERSON] у тимчасове платне користування кредит в розмірі 13 402,06 доларів США. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Банк свої зобов'язання по договору щодо надання кредиту виконав. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості по кредиту, наданими позивачем. Відповідно до даних розрахунку сума заборгованості за кредитним договором становить 157 804,92 грн., з яких: 102 583,04 грн. - заборгованість за кредитом; 55 221,88 грн. - заборгованість по відсотках. Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору № 490060123 від 24.03.2008 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по даному договору в сумі 157 804,92 грн., з яких: 102 583,04 грн. - заборгованість за кредитом; 55 221,88 грн. - заборгованість по відсотках, є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, зазначений позивачем розмір пені за прострочення повернення кредиту значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, суд вважає доцільним зменшити розмір пені, таким чином, щоб він був еквівалентний розміру заборгованості по тілу кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати пропорційно до задоволених вимог судом. Отже, пропорційно до задоволеного розміру вимог, який становить 260387,96 грн., з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2603,87 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved