Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувсь до суду з позовом в інтересах Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до [PERSON] ,треті особи: Богодухівська районна державна адміністрація, Державне підприємство « Жовтневе лісове господарство», про звільнення земельної ділянки, в якій після уточнення просить: зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку, загальною площею 2,9945 га, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, яка розташована за межами населених пунктів на території Сазоно Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, привівши її у попередній стан, шляхом знесення тимчасових споруд ( будівель, будинків, альтанок, паркану, пірсів тощо), які розташовані на земельній ділянці, та стягнути на користь Прокуратури Харківської області судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що розпорядженням голови Богодухівської районної державної адміністрації від 15 серпня 2006 року №669 надано у користування [PERSON] земельну ділянку водного фонду, загальною площею 2,9945 га (кадастровий номер: 6320887500:01:001:0354), яка розташована за межами населених пунктів на території Сазоно- Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області для риборозведення.На підставі даного розпорядження між Богодухівською районною державною адміністрацією та [PERSON] 17 жовтня 2006 року укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки ( далі - Договір), строком на 10 років, який 18 жовтня 2006 року зареєстровано у Богодухівському районному відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно ХРФ ДП «ЦДЗК» за №040668600003.Згідно з пунктами 2.1. Договору в оренду передано земельні ділянки водного фонду, загальною площею 2,9945 га, в тому числі: під водою - 2,1 га, під пасовищами - 0,1959 га; під господарчими шляхами та прогонами - 0,0253 га, під чагарниками - 0,0916, під гідротехнічною спорудою - 0,1572 га, під болотом - 0,0368 га, під пісками - 0,3877 га.Відповідно до п. 1.2 Договору цільове призначення об`єкта оренди - для риборозведення, п.2.1 зазначено, що на земельній ділянці розташована лише гідроспоруда.Згідно з п. 3.1. Договору даний договір укладено терміном на 10 років та набуває чинності після його державної реєстрації. Враховуючи, що вказаний договір зареєстровано 18 жовтня 2006 року у державному реєстрі за №040668600003, строк його дії був до 18 жовтня 2016 року.Згідно з п. 7.2. Договору підставою припинення договору є серед іншого закінчення строку дії договору.Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.Відповідно до положень ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.Згідно з п. 4.3 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до п. 6.2 Договору орендар зобов`язаний серед іншого повернути в належному стані орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди. Встановлено, що [PERSON] , усупереч вимогам законодавства та умовам договору, у зв`язку з припиненням ще 18 жовтня 2016 року дії договору оренди, до цього часу не повернуто у віддання держави земельну ділянку, загальною площею 2,9945 га (6320887500:01:001:0354) та продовжує її використовувати для власних потреб (підприємницької діяльності). Працівниками ДП «Жовтневе лісове господарство» 06 лютого 2019 року, обстежено земельні ділянки, а саме: квартал 9 виділи 10, 11 та квартал 11 виділи 12, 13 Мерчанського лісництва, які перебувають у постійному користуванні ДП «Жовтневе лісове господарство» та в межах яких частково розташована земельна ділянка площею 2,9945 га (6320887500:01:001:0354), що була у користуванні [PERSON] за договором оренди від 17 жовтня 2006 року.Так, відповідно до матеріалів лісовпорядкування ДП «Жовтневе лісове господарство» в межах вид. 10, 11 кв. 9 та вид. 12, 13 кв. 11 Мерчанського лісництва ДП «Жовтневе лісове господарство» розташований водний об`єкт (ставок, болото та біополяна). Даний ставок з прилеглою територією використовується [PERSON] , шляхом розміщення на ній тимчасових споруд (господарські будівлі, вбиральні, альтанки, кладки для ловлі риби тощо), а також дана територія огороджена парканом з воротами та охороняється, у зв`язку з чим прохід на територію обмежений. Обстеженням встановлено, що частина вищевказаних споруд розташовані в межах земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні ДП «Жовтневе лісове господарство», що є порушенням вимог ст. 105 Лісового кодексу України.Таким чином, [PERSON] , самовільно, тобто без правовстановлюючих документів, використовує земельну ділянку, загальною площею 2,9945 га (6320887500:01:001:0354) частина якої перебуває у постійному користуванні ДП «Жовтневе лісове господарство». Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.Ні Богодухівською РДА, ні Харківською ОДА, яка з 2013 року являється розпорядником земель водного фонду, відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України, рішення про поновлення [PERSON] терміну дії договору оренди земельної ділянки, загальною площею 2,9945 га від 17 жовтня 2006 року, а також рішення про укладення нового договору оренди даної землі не приймались, додаткова угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17 жовтня 2006 року, а також новий договір оренди цієї землі не укладались. Також питання щодо пролонгації вищевказаного договору оренди від 17 жовтня 2006 року було предметом спору за позовом [PERSON] до Харківської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність Харківської облдержадміністрації відносно зволікань в укладенні додаткової угоди, визнання договору оренди від 17 жовтня 2006 року таким, що поновлений на той самий строк та тих самих умовах, а також зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди від 17 жовтня 2006 року. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року, частково задоволено вищевказаний позов та лише зобов`язано Харківську облдержадміністрацію розглянути звернення [PERSON] щодо поновлення на той самий строк та на тих самих умовах вищевказаний договір оренди земельної ділянки від 17 жовтня 2006 року у встановлений законодавством строк. В частині позовних вимог щодо визнання договору оренди від 17 жовтня 2006 року таким, що поновлений на той самий строк та тих самих умовах, а також зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди - відмовлено.Крім того, суд у ході розгляду справи встановив, що договір оренди земельної ділянки від 17 жовтня 2006 року припинив, свою дію ще 18 жовтня 2016 року та Харківською ОДА не пролонгований. Тобто, [PERSON] використовує вищевказану земельну ділянку без правовстановлюючих документів, а тому зобов`язаний звільнити. Таким чином, фактичними підставами позову є самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки та здійснення на ній господарської діяльності шляхом будівництва споруд, а предметом позову є вимога про зобов`язання звільнити спірну земельну ділянку шляхом знесення збудованих будівель та споруд та повернення земельної ділянки у віддання держави. Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; брати участь у розгляді справи тощо.Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування, чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.Пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходив з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної землі Із незаконного користування відповідача.В даному випадку, порушення інтересів держави полягає в недотриманні [PERSON] вищевказаних вимог законодавства, що призвело до незаконного використання останнім спірної земельної ділянки без правовстановлюючихдокументів, чим підривається авторитет держави в особі органів виконавчої влади, які уповноваженні на виконання функцій держави та реалізації-державної політики на конкретній території. Згідно зі ст. 119 Конституції України місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян.Відповідно до ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.Згідно із ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.Згідно з ст. 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить окрім іншого розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом, а також вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.Так, відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗК України та ч. 1 ст. 51 ВК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо.Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 51 ВК України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах, у комплексі із земельною ділянкою. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексомУкраїни, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.З огляду на викладене, повноваження щодо розпорядження землями водного фонду відноситься до компетенції Харківської обласної державної адміністрації. Поряд з тим, згідно з ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Відповідно до абз. 8 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442 ліквідовано Державну інспекцію сільського господарства, а функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів покладено на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області. Згідно з ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та п. п. 4, 6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, посадові особи ГУ Держгеокадастру в області мають право, окрім іншого, звертатися до суду з позовами щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Виходячи з вищевикладеного, Харківська обласна державна адміністрація являється власником та розпорядником земель водного фонду, а Головне управління Держгеокадастру у Харківській області наділене повноваженнями пред`явлення позовів щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Харківська обласна державна адміністрація, достовірно знаючи, що договір оренди земельної ділянки від 17 жовтня 2006 року припинив свою дію ще 18 жовтня 2016 року, а [PERSON] не повернув земельну ділянку належному власнику та продовжує її використовувати для власних потреб, до теперішнього часу не вжила вичерпних заходів щодо припинення незаконної діяльності відповідача. Крім того, органам Держгеокадастру області (відділ Держгеокадастру у Богодухівському районі, який являється структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області), було достовірно відомо про вищевказані порушення у діях [PERSON] щодо незаконного використання земельної ділянки.Проте, незважаючи на очевидний характер порушень з боку відповідача, про що відомо Харківській облдержадміністрації та ГУ Держгеокадастру в області, останні не здійснюють належним чином захист інтересів держави.Нездійснення захисту інтересів держави з боку органу виконавчої влади та контролюючого органу в даному випадку полягає в тому, що уповноважені суб`єкти за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернулися. З огляду на викладене, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване на припинення незаконної діяльності відповідача, а також відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників, оскільки прийняття незаконних рішень органами виконавчої влади порушує рівновагу у соціально- економічних відносинах та негативно впливає на зміцнення їх авторитету у суспільстві.У зв`язку з чим, місцева прокуратура звертається до суду в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, як органів уповноважених державою на виконання повноважень у сфері охорони та використання земельних ресурсів Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлено в три роки (стаття 257 ЦК України).Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.Поряд з цим, у статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї ж статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність.Проте, в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення.Отже, власник може пред`явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, згідно раніше наданої до суду заяви просив розглядати справу за відсутності представника Харківської ОДА, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення згідно змісту якого, Держгеокадастр реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до закону, державний нагляд ( контроль) в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів. Також просив, розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає, що позовна заява прокурора є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 17 жовтня 2006 року між Богодухівською РДА в якості Орендодавця та [PERSON] в якості Орендаря був укладений договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 2,9945 га. За п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар набуває право на оренду земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться на території Сазано - Баланівської сільської ради. Згідно п. 3.1 Договору - договір укладається строком на 10 років, починаючи з дати його реєстрації. 18 жовтня 2006 року - договір був зареєстрований у Богодухівському районному відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно ХРФ ДП «УДЗК», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 040668600003 від 18.10.2006 року. Згідно розділу 7 договору оренди, вбачається, що договір оренди може бути припинений з наступних підстав: закінчення строку дії договору; придбання земельної ділянки у власність; неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від Орендаря або Орендодавця (в разі зміни умов господарювання внаслідок змін в чинному законодавстві України); примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - Орендаря. Згідно того ж розділу 7 договору оренди, вбачається, що підставами для розірвання договору є: взаємна згода сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін у випадку не виконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором; несплата орендної плати протягом терміну встановленого діючим законодавством. Також, згідно п. 7.4 договору оренди, сторони погодили, що дострокове розірвання цього договору має здійснюватися за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони не пізніше, ніж за три місяці до розірвання цього договору. Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюється у письмовій формі та підписується належним чином уповноваженими представниками двох сторін. У разі відсутності взаємної згоди сторін щодо змін умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу зацікавленої сторони вирішується в судовому порядку.Згідно п. 3.1 Договору оренди - якщо жодна сторона у 3-х місячний термін до закінчення даного договору не заявить про намір його розірвати даний договір автоматично пролонгується на термін 10 років.Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.Іншою підставою для поновлення договору оренди є реалізація переважного права орендаря перед іншими особами. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.10 грудня 2015 року відповідач звернувся до Харківська ОДА зі заявою, в якій просив останніх виступити замовником розроблення паспорта водного об`єкта площею водного дзеркала 2,1000 га, розташованого на території Сазано - Баланівської сільської ради. 17 травня 2016 року паспорт водного об`єкту був погоджений та підписаний всіма сторонами.17 грудня 2016 року відповідач звернувся до Державного земельного кадастру та 19 грудня отримав Витяг про земельну ділянку НВ-6302312732015. Відповідно до якого кадастровий номер земельної ділянки 6320887500:01:001:0354 площею 2,9945 га, розташована на території Сазоно- Баланівської сільської ради, відноситься до земель водного фонду, є державною власністю. Власник вказаної земельної ділянки - Богодухівська районна державна адміністрація. 24 лютого 2016 року відповідач звернувся до Харківської обласної державної адміністрації про надання дозволу на реєстрацію договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 2006 року, укладеного між відповідачем та Богодухівською районною державною радою. Харківською обласною державною адміністрацією надано відповідь від 15 березня 2016 року №0249/391, відповідно до якої відсутні оригінали витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.Відповідачем, на виконання вказаної відповіді, 13 квітня 2016 року, надано витяг з Державного земельного кадастру про вищевказану земельну ділянку, та відповідач просив здійснити перереєстрацію права власності з Богодухівської районної державної адміністрації на Харківську обласну державну адміністрацію. 08 серпня 2016 року, відповідач звернувся повторно до Харківської обласної державної адміністрації, з проханням видати один екземпляр водного паспорту на вказану земельну ділянку з водним об`єктом. Внести зміни в діючий договір оренди: змінити Орендодавця з Богодухівської районної державної адміністрації на Харківську обласну державну адміністрацію; встановити строк дії договору оренди - 49 років або на максимально можливий строк; додати до цільового призначення - для спортивних та туристичних цілей; додати до договору оренди право суборенди. 24 серпня 2016 року Харківська обласна державна адміністрація надана відповідь, відповідно до якої матеріали не містять документів, що підтверджують відсутність заборгованості по орендній платі, а також інформації територіального органу Держгеокадастру стосовно нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 6320887500:01:001:0364. Окрім цього, зазначено, про те що [PERSON] необхідно мати дозвіл на спеціальне водокористування.Відповідач 31 серпня 2016 року звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів при Харківській обласній державній адміністрації з листом-проханням, пояснити, чи необхідно мати спеціальний дозвіл на водокористування, який надав відповідь, що позивач не повинен мати спеціальний дозвіл на водокористування, оскільки не здійснюється господарська діяльність.23 вересня 2016 року та 29 вересня 2016 року [PERSON] знову звернувся до Харківської обласної державної адміністрації з заявою, та надав довідки Слобожанської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, та відповідь Департаменту екології та природних ресурсів, та просив внести зміни до договору оренди.13 жовтня 2016 року Харківська обласна державна адміністрація надала відповідь в якій вказано, що наданий раніше Витяг з ДЗК не відповідає вимогам п.171 Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме форми згідно з додатком 47. Також вказано, що відсутній витяг з нормативно-грошової оцінки землі. 11 листопада 2016 року, відповідач звернувся до Харківської обласної державної адміністрації з заявою в якій виклав позицію пролонгації договору. На дане звернення, відповідь з підтвердженням продовження дії договору надано не було. Протягом усього періоду з моменту укладення Договору і до теперішнього часу відповідач сплачує орендну плату у відповідності до умов Договору, ні протягом одного місяця після закінчення строку Договору, ні до теперішнього часу листа-повідомлення Харківської обласної державної адміністрації про заперечення у поновленні договору оренди землі на адресу відповідача не надходило, тобто на теперішній час між Харківською обласною державною адміністрацією та [PERSON] продовжуються договірні відносини оренди. Згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 3.1 Договору, якщо жодна сторона у 3-х місячний термін до закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвати, даний Договір автоматично пролонгується на термін 10 років. Вказане, крім іншого, підтверджується витягом із ДЗК від 18.06.19 №ПВ-6310399512019, за яким власником спільної ділянки є Харківська обласна державна адміністрація, а орендарем [PERSON] . Таким чином, на теперішній час Договір є подовженим на той самий строк і на тих самих умовах. Крім того, [PERSON] звертався до Харківської обласної державної адміністрації з заявами про бажання скористатися своїм, переважним правом перед іншими особами на поновлення договору оренди спірної ділянки та внести зміни в діючий Договір. Рішенням Київського районного суду м. Харкова, зобов`язано Харківську обласну державну адміністрацію розглянути, вчасно подане звернення щодо поновлення Договору та визнано передчасними вимоги щодо визнання Договору поновленим, оскільки відсутнє саме рішення відносно пролонгації на звернення. [PERSON] , тобто судом не було встановлення факту припинення дії Договору, як це безпідставно намагається подати прокурор. Підстави для звернення до суду, які зазначає прокурор, обмежуються лише загальними фразами, не конкретизується чому саме підрив авторитету державита реалізація державної політики на конкретній території.Серед іншого, прокурором зазначено, що даний позов подається в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, яке наділене повноваженнями пред`явлення позовів щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок.Разом з тим, взаємовідносини між Харківською обласною державною адміністрацією і [PERSON] є лише цивільними правовідносинами в межах укладеного правочину саме між юридичною та фізичною особою при здійсненні ними своєї діяльності і направленні на досягнення лише майнових інтересів юридичної та фізичної осіб, а не здійсненням загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.Отже, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя. Як вбачається із позовної заяви, прокурором не дотримано вимог ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», позовна заява не містить відомостей та доказів направлення повідомлень Дергачівської місцевої прокурати до Харківської обласної державної адміністрації так само як і Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про звернення до суду від їх імені та не наведено причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Правові позиції позивачів на момент звернення прокурора до суду з позовом взагалі відсутні.Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦПК України участь у справі кількох позивачів допускається, якщо предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів. Разом з тим, прокурором не визначено в особі якого саме державного органу він представляє інтереси держави, який з цих органів має захищати порушені, як на думку прокурора, інтереси держави, які саме спільні права чи обов`язки мають позивачі, про що свідчить зазначення позивачами двох окремих органів державної влади та відсутність обґрунтування їх процесуальної співучасті. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо, предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача , до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.В своїй позовній заяві прокурор зазначає: « ...встановлено, що спірна земельна ділянка частково розташована в межах земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Жовтневе лісове господарство», що не відповідає дійсності.Так, згідно рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду, встановлено, що відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/4849/15 від 02 лютого 2016 підтверджено статус спірної ділянки - землі водного фонду. Також не встановлено та не досліджувався факт порушення прав ДП «Жовтневе лісове господарство». Крім того, прийнято до уваги постанову Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/2818/16 від 06 березня 2017 року, згідно якої встановлені обставини справи та досліджені докази надані ДП «Жовтневе лісове господарство», а саме: колегія суддів відхилила доводи ДП Жовтневе лісове господарство», що розмір земельної ділянки 2,6 га, що відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП "Жовтневе лісове господарство", встановлено господарським судом під час розгляду справи №922/4849/15 та виклав це в рішенні від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02 лютого 2016 року, оскільки даними судовими рішеннями таких відомостей не встановлено. Харківським апеляційним господарським судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6320887500:01:001:0354 є сформованою, її площа 2,9945га.Всі досліджені обставини справи та докази свідчать про те, що позивачем ДП «Жовтневе лісове господарство» не доведено наявності його порушеного права чи інтересу. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів існування у ДП Жовтневе лісове господарство права постійного користування земельною ділянкою або частиною земельної ділянки з кадастровим номером 6320887500:01:001:0354, яка, знаходиться в оренді [PERSON] та у власності Харківської обласної державної адміністрації.Виходячи з наведеного, залучення прокурором у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ДП «Жовтневе лісове господарство» є безпідставним, враховуючи відсутність можливості впливу на права його права або обов`язки щодо однієї із сторін (прокурором не вказано якої саме сторони) рішення у справі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву згідно якої просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки ні він, ні відповідач не були завчасно повідомлені про день та час розгляду справи, крім того, в цей же час він приймає участь в судовому засіданні в іншому суді.З даної заяви суд, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки, представник відповідача вже подавав до суду заяви подібного змісту ( 04.01.2021, 03.02.2021), через які було відкладено розгляд справи, проте жодного разу суду не було надано доказів на їх підтвердження, що розцінюється судом, як затягування розгляду справи. При цьому, адвокат не позбавлений права приймати участь у розгляді справи в режимі відеоконференцзв`язку. Крім того, представник відповідача зазначає, що відповідач не отримував судової повістки, що спростовується поштовим повідомленням, згідно якого судову повістку [PERSON] було доставлено 09 лютого 2021 року. Представник Богодухівської РДА в судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно раніше наданої заяви просив розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник ДП « Жовтневе лісове господарство» в судове засідання не з`явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно змісту раніше наданої заяви просив розглянути справу у його відсутність , позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1 ) керує ходом судового процесу; 2 ) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення згоди між сторонами; 3 ) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4 ) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5 ) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 2 ст. 15 ЦК Українипередбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Великої Палати Верховного Суду по справі № 912/2385/18. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03 вересня 2020 року поновлено провадження у даній справі. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 22 грудня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача [PERSON] адвоката Мицай О.І., про залишення без розгляду позову заступника керівника\~Дергачівської місцевої\~прокуратури Харківської\~області в\~інтересах Харківської\~обласної державної\~адміністрації,\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Харківській області\~до [PERSON] ,\~ треті особи:\~Богодухівська районна\~державна адміністрація\~Харківської області, \~Державне підприємство\~«Жовтневе лісове\~господарство»,\~про звільнення\~земельної ділянки. Згідно\~ст. 1 Водного кодексу України\~використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб. Відповідно до ст. 3 Водного кодексу України, усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. Згідно\~ст.\~4\~ Водного кодексу України\~ до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством. У постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об`єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані (ч. ч. 1, 2\~ст. 85 ВК України). Згідно статті 6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим. Згідно розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації №669 від 15 серпня 2006 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під ставком з прибережною захисною смугою [PERSON] для рибогосподарських потреб на території Сазонобаланівської сільської ради за межами населеного пункту загальною площею 2,9945 га. Надано [PERSON] на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку з водоймою для рибогосподарських потреб загальною площею 2,9945 га. [PERSON] приступити до використання земельної ділянки з водоймою після укладення договору оренди та його державної реєстрації відповідно до чинного законодавства ( том 1 а.с. 10). Відповідно до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 2006 року ( далі Договору) укладеного між Богодухівською районною державною адміністрацією та [PERSON] , орендодавець передає, а орендар набуває право на оренду земельної ділянки водного фонду, яка знаходиться на території Сазонобаланівської сільської ради , земельна ділянка передається в оренду з метою риборозведення. Згідно п. 2.1 Договору, в оренду передається земельна ділянка з земель водного фонду, на якій розташована гідротехнічна споруда. Земельна ділянка загальною площею 2,9945 га, в тому числі: під водою 2,1000 га, під пасовищами 0,1959 га, під господарчими шляхами та прогонами 0,0253 га, під чагарниками 0,0916 га, під гідротехнічною спорудою 0,1572 га, під болотом 0,0368 га, під пісками 0,3877 га. Відповідно до п. 3.1 Договору , договір укладається строком на 10 років, починаючи з дати його реєстрації. Якщо жодна сторона у 3-х місячний термін до закінчення даного Договору не заявить про намір його розірвати даний договір автоматично пролонгується на термін 10 років. Згідно п. 4.3 Договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до п. 7.2. Договору, підставою припинення договору є: закінчення строку дії договору; придбання земельної ділянки у власність; неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від орендаря або орендодавця ( у разі зміни умов господарювання внаслідок змін у чинному законодавстві); примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності у порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи Орендар. Згідно п. 7.3 Договору, підставою для розірвання договору є: взаємна згода сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін у випадку не виконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором; несплата орендної плати протягом терміну встановленого діючим законодавством. Даний Договір зареєстрований у Богодухівському районному відділі державної реєстрації прав на нерухоме майно ХРФ ДП « ЦДЗК» за №040668600003 18 жовтня 2006 року ( том 1 а.с. 11-13). Згідно акту прийому передачі земельної ділянки від 18 жовтня 2006 року, Богодухівська РДА в особі заступника голови Юрченка О.В. передає земельну ділянку для рибогосподарських потреб у розмірі 2,9945 га, а [PERSON] приймає в оренду ( том 1 а.с. 14). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до Харківської обласної адміністрації, третя особа: Державне підприємство « Жовтневе лісове господарство» , про визнання неправомірною бездіяльність, визнання договору поновленим та спонукання до дій, позов [PERSON] було задоволено частково задовольнити частково, визнано неправомірною бездіяльність Харківської обласної державної адміністрації відносно розгляду звернення [PERSON] , зобов`язано Харківську обласну державну адміністрацію розглянути звернення [PERSON] щодо поновлення на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 2016 року земельної ділянки площею 2,9945 га, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, зареєстрований за №040668600003 від 18 жовтня 2006 року у встановлений законодавством строк, в іншій частині позову відмовлено. Підставами для відмови в частині позову стало те, що: вимога визнати договір оренди земельної ділянки водного фонду, площею 2,9945 га, від 17.10.2016 року, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, зареєстрований за №040668600003 від 18.10.2006 року таким, що поновлений на той самий строк та тих самих умовах, є передчасною, що стосується вимоги зобов`язати Харківську ОДА укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди вищевказаної земельної ділянки водного фонду, то суд прийшов до висновку, що в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання суб`єкта владних повноважень до укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки не входить до повноважень суду та суперечить чинному законодавству. Укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 2,9945 га, від 17 жовтня 2016 року, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, зареєстрований за №040668600003 від 18 жовтня 2006 року, це виключна компетенція Харківської ОДА. Дану постанову ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2017 року, залишено без змін та вказано, що позовні вимоги щодо визнання договору оренди земельної ділянки водного фонду, площею 2,9945 га, від 17.10.2016 року, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354 зареєстрований за №040668600003 від 18 жовтня 2006 року таким, що поновленим на той самий строк та тих самих умовах, є передчасними, оскільки відсутнє саме рішення відносно пролонгації на звернення позивача ( [PERSON] ).Вказане відповідачем не заперечувалось, що дало підставу дійти висновку, що рішення щодо пролонгації договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 20156 року Харківською ОДА, не прийнято. \~Згідно листа\~Богодухівської РДА\~№01-33/680\~від 21.02.2019,\~рішенням Господарського\~суду Харківської\~області від\~11\~листопада 2015року\~визнано недійсним\~та скасовано\~розпорядження голови\~Богодухівської РДА\~від 15\~серпня 2006\~року №69\~« Про\~затвердження проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки під\~ставком з\~прибережною захисною\~смугою [PERSON] \~для рибогосподарських\~потреб на\~території Сазоно\~ Баланівської\~сільської ради\~за межами\~населеного пункту,\~яку судом\~апеляційної інстанції\~було залишено\~без змін.\~Отже,\~договір оренди\~земельної ділянки\~водного фонду\~від 18\~жовтня 2006\~року,\~укладений між\~ [PERSON] \~та Богодухівською\~РДА є\~не чинним.\~Земельну ділянку\~під водним\~об`єктом площею\~2,9945\~га [PERSON] \~у відання\~держави згідно\~з актом\~прийому \~передачі із\~користування не\~повертав.\~З 01\~липня 2013\~року повноваження\~районних державних\~адміністрацій щодо\~розпорядження водними\~об`єктами та\~земельними ділянками\~під ними,\~перейшли до\~обладміністрацій.\~Інформація Харківської\~обласної державної\~адміністрації щодо укладення договору оренди ( додаткової угоди) [PERSON] до районної ради, не надходила ( том 1 а.с. 37). Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Харківській області №41/104-19 від 18.01.2019 вартість земельної ділянки під водоймою, яка надавалась у оренду [PERSON] , для рибогосподарських потреб земельних ділянок з водними об`єктами загальною площею 2,9945 га, на території Сазоно Баланівської сільської ради за межами населеного пункту становить 7\~412,50 грн. ( том 1 а.с. 54) Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, земельна ділянка кадастровий номер 6320887500:01:001:0354 площею 2,9945 га, цільове призначення для рибогосподарських потреб, що знаходиться за адресою: Харківська область Богодухівський район сільська рада Сазоно Баланівська, власник: Харківська обласна державна адміністрація. Підстави виникнення іншого речового права: договір оренди земельної ділянки водного фонду б/н виданий 17.10.2006, видавник: Моісеєнко О.І., Богодухівська районна державна адміністрація, строк дії 18.10.2016, з правом пролонгації ( том 1 а.с. 55-56). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, місцерозташування: Харківська область Богодухівський район Сазонобаланівська сільська рада, цільове призначення : для рибогосподарських потреб, форма власності: державна, площа 2,9945 га. Дата державної реєстрації земельної ділянки 18.10.2006. Власник Харківська обласна державна адміністрація. Орендар [PERSON] . Строк дії речового право 18 жовтня 2016 року ( том 1 а.с. 59). Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом прокурора Богодухівського району Харківської області \~в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Харківської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Державне підприємство «Жовтневе лісове господарство», та Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, до\~ [PERSON] та Богодухівської районної державної адміністрації, про\~визнання недійсним та скасування розпорядження, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Богодухівської районної державної адміністрації № 669 від 15.08.2006 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під ставком з прибережною захисною смугою гр. [PERSON] для рибогосподарських потреб на території Сазонобаланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області за межами населеного пункту». Постановою Харківського апеляційного господарського суду вищевказане рішення залишив без змін. Згідно змісту зазначеного вище рішення суду, право на здійснення спеціального водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається Верховною радою Автономної Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською місцевими радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об`єктів місцевого значення. Натомість, в порушення зазначених правових норм, дозвіл на здійснення спеціального водовикористання (для рибогосподарських потреб)\~\~\~\~ [PERSON] отримано не було. Головою Богодухівської районної державної адміністрації при винесенні розпорядження від 15.08.2006за № 669 перевищені межі компетенції щодо розпорядження землями державної власності та фактично передана в оренду земельна ділянка, розпоряджатися якою станом на момент прийняття рішення мала право виключно Харківська обласна державна адміністрація на підставі\~\~ст. 122 Земельного кодексу України. Крім того, частиною 7\~\~ст.51 Водного кодексу України\~\~ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. Проте, під час винесення спірного розпорядження, першим та другим відповідачем було порушено вимоги\~\~ст.51 Водного кодексу України\~\~ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме: порушено порядок передачі водного об`єкта в оренду без погодження з державним органом водного господарства. Окрім цього, в ході розроблення землевпорядної документації та передачі земельних ділянок водного фонду не було проведено обов`язкову державну експертизу землевпорядної документації. ДП « Жовтневе лісове господарство» було проведено перевірку з питань порушень лісового та земельного законодавства на підставі якого складено Акт обстеження ( перевірки) ДП « Жовтневе лісове господарство» від 06 лютого 2019 року кв. 9 в 10 в 11; кв. [INFO] в 12 в 13 Мерчанського лісництва та фототаблиці до нього. У ході обстеження встановлено, що в межах кварталу 9 виділів 1-, 11 та кварталу 11 виділів 12,13 Мерчанського лісництва ДП « Жовтневе лісове господарство» розташований водний об`єкт (ставок, болото та біополяна). Даний ставок з прилеглою територією використовується [PERSON] для риборозведення. На земельній ділянці біля водойми розміщено тимчасові споруди ( господарські будівлі), вбиральні, альтанки, кладки для ловлі риби, територія огороджена парканом. Встановлено, що частина цих споруд розташовані в межах земельних ділянок , які перебувають в постійному користуванні ДП « Жовтневе лісове господарство», а саме: в межах виділу 12 кварталу 11 розташовано 4 альтанки з кладками для ловлі риби, що є порушенням ст. 105 Лісового кодексу. На момент обстеження ділянка використовується в господарській діяльності, так як територія охороняється з собаками встановлено ворота, прохід на територію обмежений . Згідно змісту листа ДП « Жовтневе лісове господарство» №02-07/596 від 11.08.2015, частина земельної ділянки , розташованої на території Сазоно Баланівської сільської ради, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354:01, орієнтовною площею 2,4 га розташована в кварталі 11 виділ 12 і 13,частково орієнтовною площею по 0,1 га в виділах 10 кварталу 9 Мерчанського лісництва та відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП « Жовтневе лісове господарство», та знаходиться у постійному користуванні підприємства ( том 1 а.с. 31). Відповідно до довідки ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №279 від 28.08.2015, земельна ділянка, яка надана в оренду [PERSON] , площею 2,9945 га ( кадастровий номер 6320887500:01:001:0354:01), що розташована за межами населених пунктів на території Сазоно Баланівської сільської ради, частково знаходиться в межах земель лісогосподарського призначення ДП « Жовтневе лісове господарство», а саме знаходиться в межах кварталів 9 та 11 Мерчанського лісництва (том 1 а.с. 32). Суд не приймає до уваги Акт обстеження ( перевірки) ДП « Жовтневе лісове господарство» від 06 лютого 2019 року, лист ДП « Жовтневе лісове господарство» №02-07/596 від 11.08.2015, довідку ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №279 від 28.08.2015, оскільки питання про примусове припинення права користування [PERSON] земельною ділянкою, з тих підстав, що частина спірної земельної ділянки належить ДП « Жовтневе лісове господарство», було предметом розгляду іншої справи та згідно рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року, в задоволенні позову ДП «Жовтневе лісове господарство» до [PERSON] про примусове припинення права користування земельною ділянкою - відмовлено у повному обсязі. Постановою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2016 року, дане рішення залишено без змін. Крім того, відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року за позовом\~\~ ДП «Жовтневе лісове господарство» до Відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі,\~\~ про зобов`язання вчинити певні дії, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Богодухівська районна державна адміністрація, Сазоно-Баланівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, Харківська обласна державна адміністрація, позов задоволено частково, зобов`язано провести інвентаризацію земельних ділянок (кадастровий номер 6320887500:01:001:0354), з метою виділення земельної ділянки площею 2,6 га, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП «Жовтневе лісове господарство», в решті позову відмовлено.Згідно постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06 березня 2017 року, рішення Господарського суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року скасовано, та в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Жовтневе лісове господарство» - відмовлено в повному обсязі. Згідно змісту даного рішення, матеріалами справи не підтверджується розмір земельної ділянки 2, 6 га, щодо якої позивач просить надати дозвіл на проведення інвентаризації, відсутня технічна документація на земельну ділянку, відсутні докази встановлення (відновлення) меж та винесення їх в натурі (на місцевість), крім того, згідно матеріалів справи, земельна ділянка з кадастровим номером\~\~6320887500:01:001:0354 є сформованою, її площа 2, 9945га, що розташована за межами населених пунктів на території Сазоно-Баланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, вимоги позивача щодо внесення змін до бази даних земельного кадастру, а саме виправити помилку, допущену при присвоєнні кадастрового номеру 6320887500:01:001:0354 земельній ділянці водного фонду щодо виділення земельної ділянки площею 2, 6га з зазначенням належності цієї частини земель до земель лісового фонду, є передчасно заявленими. Тобто даним рішенням не встановлено, що земельна ділянка площею 2,9945 га кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, яка розташована за межами населених пунктів на території Сазоно Баланівської сільської ради, частково знаходиться в межами лісогосподарського призначення ДП « Жовтневе лісове господарство», а саме знаходиться в межах кварталів 9 та 11 Мерчанського лісництва. Дані доводи ДП « Жовтневе лісове господарство» було відхилене і судовою колегією Харківського апеляційного суду у постанові від 26 грудня 2018 року. Харківським апеляційним господарським судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6320887500:01:001:0354 є сформованою, її площа 2,9945 га та вищевказаний кадастровий номер присвоєно земельній ділянці водного фонду. Також з вищевикладених підстав суд не приймає до уваги План лісонасаджень Мерчанського лісництва ДП « Жовтневе ЛГ» Харківської області Лісовпорядкування 2006 року та Таксаційний опис Мерчанського лісництва ДП « Жовтневе ЛГ» Харківської області, крім того, дані документи, не визначають меж та розміру земельної ділянки, що відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП "Жовтневе лісове господарство" та чи входить до даних земель частина земель, які орендувались [PERSON] , для рибогосподарських потреб. Згідно ст. 35 Закону України « Про оренду землі», спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч. ч. 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» , договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч.1ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Згідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~31\~Закону України\~« Про\~оренду землі»\~,\~договір оренди\~землі припиняється\~в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п. 3.1 Договору , договір укладається строком на 10 років, починаючи з дати його реєстрації, тобто строком закінчення дії даного договору є 18 жовтня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України « Про оренду землі», У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Згідно з п. 4.3 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до п. 6.2 Договору орендар зобов`язаний серед іншого повернути в належному стані орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 33 Закону України « Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору орендиз емлі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення\~ про\~поновлення \~договору оренди\~землі орендар\~додає проект\~додаткової угоди.\~ При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі не досягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у\~місячний термін\~розглядає надісланий\~орендарем лист-повідомлення\~з проектом\~додаткової угоди,\~ перевіряєйого\~ на\~відповідність вимогам\~ \~закону,\~ \~узгоджує \~ з\~ \~орендарем \~ (за\~необхідності)\~істотні умови\~договору і,\~за відсутності\~заперечень,\~приймає рішення\~про поновлення\~договору оренди\~землі (щодо\~земель державної\~та комунальної\~власності),\~укладає з\~орендарем додаткову\~угоду \~ про\~ \~поновлення \~ договору\~оренди землі.\~ За\~ наявності\~заперечень орендодавця\~щодо поновлення\~ договору\~ оренди\~землі орендарю\~направляється лист-повідомлення\~про прийняте\~орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця післяз акінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власникомз емельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковом упорядку. Відмова, а такожн наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Договір оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 2006 року було укладено з Богодухівською районною державною адміністрацією. Станом на 18 жовтня 2016 року, дана земельна ділянка належала державі в особі Харківської обласної державної адміністрації, що було достаменно відомо [PERSON] , оскільки згідно його пояснень 10 грудня 2015 року він звернувся до Харківської обласної державної адміністраціїі з проханням виступити замовником розроблення паспорта водного дзеркала 2,1000 га , розташованого на території Сазонобаланівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, в подальшому 24 лютого 2016 року він звернувся до Харківської обласної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на реєстрацію договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 2006 року , та в подальшому він ще неодноразово звертався до адмінстрації з різними питаннями щодо спірної земельної ділянки водного фонду, також дане питання було неодноразово предметом розгляду в суді, протее згоди на продовження договору оренди землі від Харківської обласної державної адмінстрації він не отримав, що не заперечується відповідачем, тобто рішення щодо поновлення [PERSON] терміну дії договору оренди земельної ділянки, загальною площею 2,9945 га від 17 жовтня 2006 року, а також рішення про укладення нового договору оренди даної землі Харківською обласною державною адміністрацією не приймались, додаткова угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17 жовтня 2006 року, а також новий договір оренди цієї землі не укладались Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача викладені у відзиві стосовно того, що оскільки до теперішнього часу листа повідомлення Харківської обласної державної адміністрації про заперечення у поновленні договору оренди землі на адресу відповідача не надходило, тому на теперішній час між Харківської обласною адміністрацією та [PERSON] продовжуються договірні відносини оренди, які подовжені на той самий строк , на тих самих умовах, з тих же підстав, що зазначені вище, а саме: будь які рішення, що стосувалися б оренди спірної земельної ділянки Харківською обласною державною адміністрацією не приймались та нові договора не укладались. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2017 року, лише зобов`язано Харківську обласну державну адміністрацію розглянути звернення [PERSON] щодо поновлення на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17 жовтня 2016 року земельної ділянки площею 2,9945 га, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, зареєстрований за №040668600003 від 18 жовтня 2006 року у встановлений законодавством строк, а не укласти додаткову угоду. Крім того, як було зазначено у даному рішенні, відповідно до п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» №7 від 20 травня 2013 року, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. Отже, укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 2,9945 га, від 17.10.2016 року, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, зареєстрований за №040668600003 від 18.10.2006 року, це виключна компетенція Харківської обласної державної адміністрації. Оскільки Харківська обласна державна адміністрація не уклала додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду площею 2,9945 га, від 17 жовтня 2016 року, кадастровий номер 6320887500:01:001:0354, зареєстрований за №040668600003 від 18.10.2006 року з [PERSON] , тому останній не повернув її після закінчення терміну дії договору та продовжує використовувати для власних потреб. Згідно з ст. 119 Конституції України місцеві державні адміністрації на відповідній території забезпечують виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля. Згідно із ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 51 Водного кодексу України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних .споруд тощо. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах, у комплексі із земельною ділянкою. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Тобто, повноваження щодо розпорядження землями водного фонду Харківської області відноситься до компетенції Харківської обласної державної адміністрації. Згідно з ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та п. п. 4, 6 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29 вересня 2016 року № 333, посадові особи ГУ Держгеокадастру в області мають право, окрім іншого, звертатися до суду з позовами щодо повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Згідно абз 1 п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними . Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, якісамовільнозайнялиземельніділянки. Поверненнясамовільнозайнятихземельнихділянокпровадиться за рішенням суду. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30 березня 2012 року, позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, з підстав, передбачених ст. ст. 391, 396 ЦК України, ст. 103 ЗК України. Оскільки , [PERSON] користується земельною ділянкою водного фонду без відповідного дозволу, Харківська обласна державна адміністрація не уклала з ним додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду, тому останній зобов`язаний звільнити спірну земельну ділянку привівши її у попередній стан, шляхом знесення тимчасових споруд , які розташовані на цій ділянці. Суд визнає безпідставними та відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] стосовно відсутності повноважень у прокурора на звернення до суду з позовом. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратурі покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключні: випадках і в порядку, що визначені законом. Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом. Відповідно до частини третьої ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Згідно ч.4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави,в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує,в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/9 (п.2, 3 Резолютивної частини): - під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади; - під представництвом прокуратурою України інтересів держави в господарському суді за змістом ст. 131-1 Конституції України та ст. 56 ЦПК України треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Ці дії включають подання прокурором до суду загальної юрисдикції позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави. Згідно ст. 1 Закону України «Про основи національної безпеки України» до національних інтересів відносяться життєво важливі матеріальні, інтелектуальні і духовні цінності Українського народу як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні, визначальні потреби суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет України та її прогресивний розвиток. Суб`єктами забезпечення національної безпеки є також органи прокуратури України. За приписами ст.ст. 13, 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв`язку з чим захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин є одним із пріоритетних напрямів представницької діяльності прокурорів. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Отже, в основі інтересу держави (національного, суспільного інтересу) лежить потреба у здійсненні дій, спрямованих на охорону землі як національного багатства. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Поряд із цим, інтерес держави (національний, суспільний інтерес) у вказаній сфері суспільних відносин полягає у дотриманні розпорядником та суб`єктом господарювання відповідно конституційних обов`язків здійснювати повноваження щодо реалізації прав на землю Українського народу та користуватися природними об`єктами права власності народу виключне відповідно до вимог Закону. Відповідно до п. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересам суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1, зокрема вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення. Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок визначальної оцінки шодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості. Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 324 ЦК України право власності на землю реалізується виключно відповідно до закону. Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у цивільній справі № 587/430/16-ц, провадження № 14-104 цс 19. Крім того, заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури листом за №03-22-211 вих.19 від 04 квітня 2019 року звернувся з листом до Харківської обласної державної адміністрації та Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області в якому було вкладено суть виявлених порушень, а саме те що [PERSON] самовільно, тобто без правовстановлюючих документів, використовує земельну ділянку, загальною площею 2,9945 га (6320887500:01:001:0354) частина якої перебуває у постійному користування ДП « Жовтневе лісове господарство», що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 105 Лісового кодексу України. Також, повідомив, що прокуратурою прийнято рішення щодо представництва в суді інтересів держави в особі Харківської обласної адміністрації та Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру України та вона буде звертатися до суду з позовом до [PERSON] про звільнення земельної ділянки. За таких обставин, суд вважає, що прокурором обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави, а відтак прокурор є належним позивачем у справі. Згідно ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Частиною 1,3 ст.\~89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення вимог заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури. Як убачається з матеріалів справи, прокуратурою Харківської області за подання до суду позовної заяви сплачено1 921 грн. судового збору, які на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: approved