Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з нього аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення ним 23 років, починаючи з 19.11.2018 року. В позовній заяві зазначив, що відповідач сплачував аліменти на користь його матері [PERSON] на його утримання до досягнення повноліття згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.09.2005 року. В даний час позивач продовжує навчання, є студентом 2-го курсу І медичного факультету Державного закладу "Дніпровська медична академія МОЗ України" ІV рівня акредитації, денного відділення, бюджетної форми навчання, потребує матеріальної допомоги. Мати позивача надає йому посильну допомогу, але цього не вистачає. Відповідач добровільно допомогу не надає, не цікавиться його життям. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій позов визнав частково в розмірі 1/6 частини його заробітку, просив справу розглянути без його участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 3/, сплачував аліменти на його утримання за виконавчим листом № 2-272 від 09.09.2005 року, виданим на підставі рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області до повноліття сина /а.с. 5-6/. В даний час позивач продовжує навчання, є студентом 2-го курсу І медичного факультету Державного закладу "Дніпровська медична академія МОЗ України" ІV рівня акредитації, денного відділення, бюджетної форми навчання, що підтверджується довідкою № 1246 від. 05.09.2019 року /а.с. 4/. Враховуючи час вступу - 01.09.2018р. та термін навчання - 6 років, зазначені у довідці, навчатися позивач буде до 2024 року, а віку 23 років досягне [INFO] року. Мати позивача надає йому посильну допомогу, але цього не вистачає. Відповідач добровільно допомогу не надає, хоча син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідно до положень ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % від прожиткового мінімуму не підлягає задоволенню, оскільки така норма закону застосовується лише під час стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, також аліменти підлягають стягненню до 23 років. Крім того, позивач просить стягнути аліменти з 19 листопада 2018 року, в той час, відповідно до дати у вхідному штампі, позов був пред`явлений до суду 18.12.2019 року. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з частиною третьою статті 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд вважає, що відповідач за рівнем свого матеріального становища може надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1/5 частини свого заробітку на час навчання сина. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачував судовий збір у розмірі 768, 40 грн., як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial