Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною заявою та просить суд встановити факт проживання її з померлим [INFO] [PERSON] в період з 15.05.1995 по 10.04.2019 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на необхідність прийняття спадщини після померлого. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона в період з 15.05.1995 по дату його смерті проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Проживала їх сім`я по [ADDRESS] , однак за життя до 20.03.2017 [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою, а саме по [ADDRESS] . Знайомі вони були з дитинства, оскільки проживали в одному дворі та навчалися в одній школі, а з 1995 року між ними виникли теплі відносини та з травня 1995 року вони стали проживати однією сім`єю: були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом відпочивали, святкували свята, поліпшували умови проживання та піклувались один про одного. В 2016 році [PERSON] тяжко захворів і вона протягом хвороби доглядала його, відвідувала в лікарні, купувала ліки та продукти харчування, тощо. Майно за весь час їх спільного проживання вони з [PERSON] купували за спільні кошти та за готівку, але документів та відповідних чеків у неї не збереглось. Кредити для придбання побутової техніки чи меблів вони не брали, оскільки мали матеріальну можливість купувати за готівку. Як спадкоємець четвертої черги після смерті [PERSON] , вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де їй було рекомендовано звернутись з відповідною заявою до суду. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, тому з метою оформлення спадкових прав просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року витребувано Четвертої криворізької державної нотаріальної контори інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (з підкріпленим письмовим повідомленням нотаріальної контори щодо наявності чи відсутності спадкової справи). Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року зобов`язано Довгинцівський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати суду відомості щодо наявності чи відсутності актових записів про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу (із зазначенням періодів) [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Виконкому Довгинцівської районної в місті ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що перебуває у хороших стосунках із заявником з 2008 року, заходила до них в гості по сусідськи. [PERSON] вона знала, він проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] ,вели спільне господарство, на дачу разом іздили, він спочатку працював, а потім на пенсію пішов. Хоронили його також за адресою його проживання разом із заявницею, іншої сім`ї у нього не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в одному будинку з [PERSON] , живе з 1966 року. Приблизно з 1996-1997 р.р. [PERSON] став проживати разом з [PERSON] як чоловік та дружина, допомагав по господарству, сина виховували [PERSON] , мама з ними її жила. Разом вели спільне господарство, придбавали покупки різні, тобто жили однією сім`єю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є родичкою заявниці та її сусідкою, живуть 35 років в одному будинку, як приїхали, так і заселились. [PERSON] вона знала років 20, ще до того, як він переїхав жити до [PERSON] . Вони весь час були разом, її рідні ходили до сім`ї заявниці та спілкувались з ними, дружили, тому вона бачила, що [PERSON] з [PERSON] вели спільне господарство, разом працювали на дачі , проживали разом як чоловік та жінка,називали один одного "дружина" та "чоловік". З [PERSON] [PERSON] проживав до смерті. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7 копія свідоцтва), який за життя був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с. 8 копія довідки). Заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5 довідка). Згідно акту від 22.01.2020, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] та затвердженого ТОВ «Комбінат благоустрою», [PERSON] в період часу з 15.05.1995 по 10.04.2019 мешкав за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , [INFO] (а.с. 15 акт). За відомостями Довгинцівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), згідно перевірки даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні актові записи про шлюб та про розірвання шлюбу стосовно [PERSON] та стосовно [PERSON] . Згідно відповіді Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 15.10.2020, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась лише [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. спадковий договір не складався (а.с. 43). За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Пунктом 5 частини 1 статті 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю заявника з померлим [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] з померлим [INFO] [PERSON] підтверджується як письмовими доказами, наданими суду, так і показами свідків, які вказали, що за життя [PERSON] заявник проживала з ним однією сім`єю за однією адресою як чоловік та жінка. Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] з померлим [PERSON] . Разом з тим, в частині встановлення періоду факту проживання з [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, то Сімейний кодекс України, яким набрав сили 01.01.2004, визначено поняття проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Прикінцевими положеннями Сімейного кодексу України передбачено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. Тому суд дійшов до висновку про можливість встановлення факту проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по [INFO] , оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01 січня 2004 року, таких положень не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Судові витрати відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial