Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку та житловий будинок. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Новосілківська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не заперечив, тобто визнав позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Новосілківською сільською радою Буського району Львівської області 14.09.2009 року, батько позивача [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Новосілківською сільською радою 28.12.1971 року вбачається, що позивач [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , тому позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Першочерговим спадкоємцем до даної спадщини за законом є мати позивача [PERSON] , сестра позивача [PERSON] , брат позивача [PERSON] , однак вони відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви від 26 лютого 2020 року та від 27 лютого 2020 року. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 022407, виданого 03.10.2000 року за № 15193 відповідно до розпорядження Буської райдержадміністрації від 29 вересня 2000 року №451, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 1,3330 га, яка виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Новосілківської сільської ради Буського району Львівської області. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 01 червня 1990 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] . З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 06.02.2020 року убачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS] . За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлому [PERSON] побудований на законних підставах, перебував у його володінні та користуванні, а останній на законних підставах був зареєстрований в цьому будинку та проживав в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встиг оформити права власності на нього. Згідно повідомлення завідувача Буської державної нотаріальної контори № 604/01-16 від 01.09.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - житловий будинок, земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved