Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог, позивачі пояснили, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира придбана у період сумісного шлюбу з [PERSON], з якою вони мешкають та зареєстровані за даною адресою. Крім того в указаній квартирі також зареєстрована відповідачка - онука позивачів, але з 2007 року по теперішній час остання там не мешкає без поважних причин, особистих речей в квартирі не має. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, ти самим чинить перешкоду у користуванні квартирою яка належить позивачам, отже вони змушені сплачувати комунальні послуги за відповідачку. Тому, позивачі просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. В судовому засіданні позивачі наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не з'явилась , про час і місце проведення судового засідання належним чином була повідомлена. Тому суд вважає за можливе застосувати заочний порядок розгляду справи. Позивачі проти такого порядку розгляду справи не заперечували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає в [ADDRESS], по сусідству з позивачами. Відповідачка [PERSON] - онука позивачів не мешкає у зазначеній квартирі з 2007 року, особистих речей в квартирі немає. Знає, що відповідачка у 2007 року поїхала до м. Києва навчатися, де мешкає у теперішній час не знає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає в [ADDRESS] по сусідству з позивачами. Знає позивачів більше 36 років. Відповідачку [PERSON] знає з її дитинства. До 2007 року відповідачка мешкала з позивачами. У 2007 року відповідачка поїхала вчитися до іншого міста, після чого вона відповідачку не бачила. Свідок часто буває вдома у позивачів, але особистих речей відповідачки в квартирі не бачила. Суд заслухавши позивачів, свідків, вивчивши матеріали справи встановив наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ксерокопії договору купівлі - продажу квартири (а.с. 9), квартира [ADDRESS] належить [PERSON] у відповідності до копії домової книги, долученої до справи (а.с.11-12), [PERSON] зареєстрована разом з позивачами в квартирі [ADDRESS]. Згідно до акту, складеного комісією комунального підприємства Єнакіївської міської ради "Житлово - ремонтне управління №7" (а.с.3), пояснень свідків, [PERSON] за зазначеною адресою не мешкає з 2007 року. У відповідності до ч.5 ст.71 ЖК України, у випадках, передбачених пунктами 1 - 7 даної статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оскільки, відповідачка [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більш ніж шести місяців, комунальні послуги не сплачує, про майно не дбає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів, щодо визнання відповідачки, такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Щодо позовних вимог позивачів про зобов'язання Єнакієвського відділу Державної міграційної служби України в Донецькій області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS], суд приходить до наступного висновку. Зняття з реєстрації ГУ ДМС України в Донецькій області керується підставами зазначеними ч.2 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а саме судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином задоволення судом позовних вимог позивача в частині зняття з реєстраційного обліку ГУ ДМС України в Донецькій області є недоцільним, оскільки позивач може звернутися з питанням про зняття з реєстрації з відповідним пакетом документів, одним з яких є рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial