Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з відповідною заявою, зазначивши, що 10 липня 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Померлий за своє життя, а саме: 08.06.2015 року склав заповіт за номером у спадковому реєстрі 57538889. 04 листопада 2010 року заявник змінив призвище «Комендяк» на «Василевський». На підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] померлий батько заповів заявнику 1/6 частину всього спадкового майна. На даний час заявник має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, відповідно до заповіту, проте в нотаріальній конторі йому було відмовлено з тих підстав, що у заповіті помилково зазначено дата і місяць його народження, як - 2 вересня, що не співпадає з фактичними датою та місяцем народження, які є - 22 липня . За таких обставин нотаріус запропонувала звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності заповіту. Вказані обставини викликають сумніви щодо належності правовстановлюючого документа та є перешкодою в прийнятті спадщини , у звязку з чим заявник просить суд, заяву задовольнити. Заявник та заінтересовані особи - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, в адресованих суду письмових заявах просили справу розглядати у свою відсутність, заяву задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК Українигромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що [PERSON] помер 10.07.2015 р., про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1932. Згідно з наданими документами, а саме: копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про зміну імені, копії паспорту громадянина України, копії про встановлення батьківства вбачається, що дата народження заявника 22.07.1969 року. Проте, в заповіті, складеному за життя померлим [PERSON], зареєстрованим 08.06.2015 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 85, вказана дата народження заявника, як «02.09.1969 рік», що в теперішній час викликало сумніви щодо належності вказаного заповіту та є перешкодою в оформленні та прийняття спадщини. З пояснень заявника, викладених у позовній заяві та матеріалів справи вбачається та підтверджується факт належності йому заповіту складеному за життя померлим [PERSON], зареєстрованим 08.06.2015 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 85. За таких підстав, оскільки пояснення заявника узгоджуються з іншими правовстанавлюючими документами та матеріалами справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved