Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У січні 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.08.2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг". Проте, відповідач належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 15.11.2020 року у сумі 12 620 грн. 34 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 630 грн. 95 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2 989 грн. 39 коп. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.85), про причини неявки суду не повідомив. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання представник позивача Кіріченко В.М.., який діє на підставі довіреності № 3013-К-Н-О від 10.08.2020 року (а.с.64), не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 18.08.2015 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг".(а.с.11-61). 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.08.2015 року за відповідачем станом на 15.11.2020 року утворилась заборгованість у сумі 12 620 грн. 34 коп., що складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 630 грн. 95 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2 989 грн. 39 коп. (а.с.6-8). V. Оцінка Суду. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд погоджується з доводами позивача стосовно суми заборгованості та розрахунком, який був наданий до позовної заяви. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості у розмірі 12 620 грн. 34 коп., що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 9 630 грн. 95 коп., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2 989 грн. 39 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved