Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вказала, що вона проживала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Шлюб між ними розірвано. Від шлюбних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.07.2001 сплачував їй аліменти на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів заробітку, але не менше однієї другої частини встановленого мінімуму на Україні, щомісячно, починаючи із 02.07.2001 і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день син є повнолітнім і продовжує навчання у Вінницькому національному технічному університеті ІV рівня акредитації, факультет ФІТКІ, денна форма навчання, на контрактній основі, з терміном навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, стипендії не отримує і потребує фінансової підтримки. Позивач зазначила, що їй важко самій утримувати сина-студента, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, відповідач фізично здоровий, знаходиться у працездатному віці і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина-студента. Вважаючи права повнолітнього сина, який продовжує навчання, порушеними, позивач просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.09.2018 і до закінчення навчання - 30.06.2022, чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 800 (вісімсот) гривень. Витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, надала суду заяву, вх..№3126 від 17.05.2021, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, вх.№2939 від 11.05.2021, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає частково. Зазначив, що він згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак в меншому розмірі, як цього бажає позивач, оскільки розмір його заробітної плати становить 6000 (шість тисяч) гривень без вирахування обов`язкових платежів, і на його утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, які також потребують значних матеріальних витрат. Просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково в розмірі однієї шостої частини від всіх видів заробітку (доходу) (а.с.17). Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін. 11.05.2021 відкладено судовий розгляд справи, про що постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати та занесено до протоколу судового засідання. У визначений судом строк заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 13.02.2001 Ямпільським районним відділом реєстрації громадянського стану Вінницької області, встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Із довідки №476 від 27.12.2019, виданої Вінницьким національним технічним університетом встановлено, що [PERSON] є студентом Вінницького національного технічного університету ІV рівня акредитації, факультет ФІТКІ, денна форма навчання, на контрактній основі, з терміном навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с.4). Із виписки із судового рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.07.2001, справа №2-840 2001 року, встановлено, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів заробітку, але не менше однієї другої частини встановленого мінімуму на Україні, щомісячно, починаючи із 02.07.2001 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Із довідки №439 від 07.04.2021, виданої відділом «ЦНАП» виконкому Золотоніської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.11). Із довідки про доходи №3 від 05.05.2021 встановлено, що [PERSON] з 01.04.2015 працює в Черкаському регіональному управлінні водних ресурсів, де отримує заробітну плату. Загальна сума доходу за період з 01.05.2020 по 30.04.2021 за винятком утримань становить 52549 гривень 49 копійок (а.с.18). Із витягу №668 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06.05.2021 встановлено, що разом з [PERSON] по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 05.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, встановлено, що [INFO] в м.Золотоноша Черкаської області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №221793-2019 від 06.07.2019 встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] (а.с.21, 22). Із копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №341604-2019 від 07.11.2019 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.23, 24). Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тому позивач скористалась своїм законним правом, звернувшись з вказаним позовом до суду. Дослідивши усі докази, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими, виходячи із наступного. Судом встановлено, що повнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання у Вінницькому національному технічному університеті ІV рівня акредитації, факультет ФІТКІ, денна форма навчання, на контрактній основі, з терміном навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Також встановлено, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, оскільки є фізично здоровий (докази про поганий стан його здоров`я відсутні), працює в Черкаському регіональному управлінні водних ресурсів та отримує заробітну плату, однак має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, що підтверджено письмовими доказами. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак в меншому розмірі, як цього бажає позивач, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому не виповнилося 23 років, і який продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштування, матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої перебуває повнолітній син, який продовжує навчання та потребує матеріальних витрат, та відповідача, на утриманні якого перебувають ще двоє неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір щомісячних витрат, необхідних для повноцінного харчування, одягу та канцелярських товарів, необхідних для навчання та проживання дитини у іншій місцевості, проїзд до місця навчання, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, а тому має підстави позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти в розмірі однієї шостої частини усіх видів його заробітку. В іншій частині - відмовити. Право на утримання аліментів невід`ємно пов`язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів. З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, за минулий час, а саме з 01 вересня 2018 року, суд зазначає наступне. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом 26.03.2021 за вхід.№1937, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 26.03.2021. Відповідно до положень ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими. Позивач не надала належних та допустимих доказів щодо офіційного звернення до відповідача з питанням стягнення аліментів за попередній час на утримання сина і того, що остання не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На позивача покладений обов`язок довести в суді ту обставину, що він уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень сімейного законодавства України. Тобто, позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень СК України, зазначені нею обставини в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання за минулий час. Однак, таких доказів позивач не надала і не ставила питання про їх витребування, відповідно до процедури, врегульованої ЦПК України. Враховуючи вказані обставини, а також те, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві - позов в цій частині не підлягає задоволенню, тобто, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач [PERSON] на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 800 (вісімсот) гривень. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи вказані обставини, суд вважає відмовити в задоволенні заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 800 (вісімсот) гривень, оскільки позивачем не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial