Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 жовтня 2006 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Новоскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 7. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стверджує, що з відповідачем вони не проживають разом вже майже три роки, не спілкуються між собою, оскільки не можуть знайти спільну мову, так як не зійшлися характерами, не можуть знайти компромісу в стосунках. Шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Заявляє, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. З вищенаведених обставин вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо. Крім того позивач зазначає, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, вони повністю перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, однак має мінливий дохід. А тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований в Новоскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 7 та просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнололітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.02.2017 року. Позивач в судове засідання не зявилися, хоча про дату та час проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримала, просить залишити прізвище «Кузьмин», зменшила позовні вимоги щодо стягнення аліментів, а саме просить стягувати такі в розмірі по 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату та час проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечив проти зменшених позовних вимог позивача. А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі . Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 07.10.2006 року у Новоскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис № 7, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 045622. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що позивач з відповідачем не проживають разом вже майже три роки, не спілкуються між собою, оскільки не можуть знайти спільну мову, так як не зійшлися характерами, не можуть знайти компромісу в стосунках. Шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому вимога позивачки про залишення їй прізвища «Кузьмин» підлягає до задоволення. Суд враховує той факт, що відповідач не заперечив проти позовних вимог позивача про розірвання шлюбу. Крім того, судом встановлено, що від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії I-CГ № 116693 та серії I-СГ № I-CГ № 341854 відповідно, з яких вбачається, що їх батьками є позивач та відповідач. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 750,00 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повнолітття. Відповідач проти таких вимог не заперечує. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /3200,00 гривень/, а також те, що відповідач не заперечує проти позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення. З врахуванням зазначених вище правових норм, встановлених обставин, обґрунтованою буде сума до стягнення з відповідача, що відповідатиме 750,00 грн. щомісячно на кожну дитину до зміни матеріального становища сторін, як і просить позивач. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання відповідачем обовязків по утриманню дітей: [PERSON] та [PERSON], що передбачено чинним законодавством. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. в користь позивача, який був нею сплачений при поданні позовної вимоги про розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією № 154 від 25.01.2017 року. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими і у суду є всі підстави для їх задоволення.

Outcome: approved