Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

До Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області позивачка звернулася з зазначеним позовом до Автогаражного споживчого кооперативу «Юніс», [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є єдиною спадкоємницею першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті 03.08.2014 року [PERSON], який є її баьком. В той же час, [PERSON] вказавши, що вона є цивільною дружиною померлого [PERSON], незаконно заволоділа після його смерті спадковим майном: автомобілем Chevrolet, гаражом №216 блок №4, який розташований в гаражному кооперативі «Юніс» за адресою: м. Маріуполь, Іллічівський район, вул. Сорочинська, 143. Вказала, що 12.11.2015 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на 41/100 частку житлового будинку №52-б по вул. Першотравневій в м. Маріуполі, а також автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», 2008 року випуску, д/н [NUMBER]. Не дивлячись на зазначене відповідачка [PERSON] утримує у себе спадкове майно. Пояснила, що оскільки у покійного батька позивачки [PERSON] був гараж, побудований ним за власні кошти вона звернулася до авто гаражного кооператива «Юніс» , де розташований гараж померлого [PERSON] з проханням відчинити їй гараж для того, щоб забрати автомобіль, однак їй було відмовлено на підставі того, що 26.05.2014 року на підставі рішення загальних зборів кооператива протокол №4 [PERSON] була прийнята в члени гаражного кооперативу та їй було передано гараж померлого [PERSON] Вважає рішення авто гаражного кооперативу «Юніс» незаконним з наступних підстав. Згідно положень Уставу авто гаражного кооперативу «Юніс» будівництво гаражем здійснюється силами членів кооперативу за їх власні кошти. Членами кооперативу можуть бути громадяни, які мають на праві особистої власності транспортні засоби. Виходячи з наведеного [PERSON] не могла бути прийнята до членів кооперативу, оскільки не мала у власності ніякого транспортного засобу, передача гаражу допустима тільки близьким родичам, якою вона не є. Крім того, згідно положень Уставу кооперативу 26.05.2014 року було переоформлено гараж №216, однак не зазначено на кого, а також на яких підставах в порушення вимог уставу гараж передано особі, яка не має транспортного засобу. Більш того, цим же протоколом [PERSON] був обраний членом правління кооперативу «Юніс» , що протиречить твердженню, що саме в той день було здійснено переоформлення гаражу [PERSON] на [PERSON], оскільки передаючи гараж [PERSON] та не маючи іншого гаражу в цьому кооперативі, він не міг бути обраним членом правління кооперативу. На підставі викладеного, позивачка просила визнати дії та рішення авто гаражного споживчого кооперативу «Юніс» щодо передання гаражу №216 в блоці №4, який належав померлому [PERSON], [PERSON] незаконними, а також визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на гараж №216 в блоці №4 автогаражного споживчого кооперативу «Юніс». Надалі позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, де просила дії та рішення авто гаражного споживчого кооперативу «Юніс» щодо передання гаражу №216 в блоці №4, який належав померлому [PERSON], [PERSON] незаконними, а також зобовязати автогаражний споживчий кооператив «Юніс» прийняти її до членів автогаражного споживчого кооперативу «Юніс». Позивачка в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги просила суд задовольнити позов. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]- голова гаражно споживчого кооперативу «Юніс» заперечував проти задоволення позовних вимог. Та пояснив, що він вважає, що в діях авто гаражного кооперативу «Юніс» при винесенні рішення про передачу гаража [PERSON] порушень не було. Заяву [PERSON] про передачу за його власним бажанням [PERSON] гаража він надати не може, бо її не має. Заяву [PERSON] про вступ її в члени авто гаражного кооперативу надає. Всі інші заяви збереглися та зберігаються в кооперативі. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] мешкали у цивільному шлюбі. У [PERSON] був автомобіль, про наявність автомобілю у [PERSON] йому нічого не відомо. 26.05.2014 року він був присутній на зборах кооперативу та дійсно він пом»ятає, що розглядалося питання про прийняття [PERSON] в члени кооперативу та передачу їй гаражу [PERSON] за їх власними бажаннями. А також [PERSON] на зборах 26.05.2014 року було обрано членом правління їх кооперативу, на той момент в нього гаражу вже не було. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, за участю представника [PERSON]. Представник відповідачки [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] і [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, тому [PERSON] і переоформив гараж на [PERSON] Транспортного засобу у [PERSON] не має. Вона разом з [PERSON] користувалася його автомобілем. Весь час [PERSON] сплачує взноси. Вважає, що [PERSON] за згодою [PERSON] законно отримала право на членство в гаражному кооперативі. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, щопозовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що [PERSON] на 26 травня 2014 року був членом авто гаражного кооперативу «Юніс», мав у власності автомобіль «Шевролет» АН 9372ЕВ та був користувачем гаражу № 216 у блокі№4 в гаражному кооперативі «Юніс», розташованого за адресоюм.Маріуполь, вул.. Сорочинська,143 та загальними зборами 26.05.2014 року був обраний членом правління кооперативу. (а.с. 64,20,21,22) Згідно протоколу №4 від 26.05.2014 року звітно-виборчих зборів АСК «Юніс» (а.с. 20) [PERSON] обрано членом правління кооперативу «Юніс». Цим же протоколом [PERSON] прийнято у члени кооперативу. Та п.2 протоколу переоформлені гаражі, а саме: №№ 216,308,150,160,222,263,199,179,198,138,100,228,250,298, 139. Заяви [PERSON] про переоформлення гаражу № 216 в документах кооперативу за 2013-2014 роки немає. (а.с. 20,21,22) Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО №800705 виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 01.08.2014 року, [PERSON] помер 30.07.2014 році (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серія ІІІ-НО №280359 виданого Іллічівським відділом ЗАГС м. Жданова у 19.03.1976 році [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія VI-НО №281582 виданого виконавчим комітетом Старо-Кримською селищною радою у 17.07.1993 році [PERSON] після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Єльцова» (а.с.7). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11.08.2015 року було скасовано рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09.07.2015 року, яким було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільної сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку спільного майна та винесено нове рішення де у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку спільного майна відмовлено. (а.с.12-14). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04.11.2015 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення Іллічівського районного суду від 09.07.2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 11.08.2015 року відхилено (а.с.16). Згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.11.2015 року за позивачкою [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 41/100 частку житлового будинку №52-б по вул. Першотравневій в м. Маріуполі та автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», 2008 року випуску, д/н [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до матеріалів спадкової справи 614/2014 після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка [PERSON] (а.с. 70-77) На час прийняття у члени кооперативу [PERSON] та передачі їй гаражу № 216 діяв Статут Автогаражного споживчого кооперативу «Юніс», протокол затвердження №8 від 24.12.2006 року (а.с. 90-96). Відповідно до ст.2 Закону України «Про кооперацію» кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Відповідно до завдань та характеру діяльностікооперативиподіляютьсянатакітипи: виробничі, обслуговуючітаспоживчі. За напрямамидіяльностікооперативиможуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичнимитощо. Рішення про створення кооперативу приймаєтьсяйогоустановчимизборами, рішенняустановчихзборівоформляється протоколом, якийпідписуютьголовуючий та секретарзборів, відповідно до ч. 3, 4 ст. 7 Закону України «Про кооперацію». Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є статут кооперативу, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про кооперацію». У 26.07.1994 року розпорядженням виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів №1088р. зареєстровано Статут автогаражного споживчого кооперативу «Юніс», який затверджений протоколом загальних зборів членів кооперативу №01 від 05.07.1994 року (а.с.17). Нова редакція зазначеного статуту затверджена рішенням загальних зборів членів автогаражного споживчого кооперативу «Юніс» протокол №8 від 24.12.2006 року. (а.с. 90-96) Автогаражний споживчий кооператив «Юніс» являється споживчим кооперативом, який створено шляхом об»єднання фізичних осіб для спільного збереження автотранспортних засобів в гаражах, які є особистою власністю членів кооперативу. Як вказує позивачка [PERSON], автогаражним споживчим кооперативом «Юніс» при прийнятті [PERSON] не було дотримано процедуру вступу до членів кооперативу не перевірено наявності у [PERSON] у власності автотранспортного засобу, так право користування спірним гаражем набуто [PERSON] неправомірно та у порушення порядку встановленого Законом України «Про кооперацію» та Статутом автогаражного споживчого кооперативу «Юніс». Згідно з п.2.1., 2.2. зазначеного Статуту авто гаражний споживчий кооператив «Юніс» являється споживчим кооперативом, який створено шляхом обєднання фізичних осіб для спільного збереження автотранспортних засобів в гаражах, які є особистою власністю членів кооперативу, діяльність якого будується на принципах добровільності членства, демократизму, соціальної справедливості, взаємодопомоги, співробітництва, самоврядування та самофінансування. Згідно п.3.1 основною метою кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу, які є власниками автотранспортних засобів або гаражів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат та доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю. Згідно п. 3.2 завданням кооперативу є створення умов для утримання та збереження в гаражах автомашин, мотоциклів та інших автотранспортних засобів. Згідно п.5.1., 5.5. Статуту членами кооперативу можуть бути особи, власники автотранспортних засобів, які досягли 16 років, виявили бажання вступити до кооперативу та брати участь у його діяльності. Членство в кооперативі є добровільним та індивідуальним. Купівля, продаж, дарування гаражів, вступ до спадкування здійснюється у встановленому законом порядку з наступною реєстрацією в Правлінні кооперативу. З аналізу вищенаведених пунктів Статуту, суд приходить до висновку, що однією з основних вимог прийняття до членів кооперативу є наявність у власності автотранспортного засобу, проте суду не надано докази наявності у [PERSON] у власності автотранспортного засобу на час вступлення до членів кооперативу. Згідно п.5.4., 7.5.8.Статуту прийом та вихід зі складу членів кооперативу здійснюється правлінням кооперативу на підставі письмової заяви бажаючого. До компетенції зборів кооперативу зокрема належить затвердження рішень голови кооперативу або правління про прийняття нових членів до кооперативу та/або припинення членства. Згідно п.7.1 Вищим органом управління кооперативу є- загальні збори членів кооперативу. Згідно п.9.1 правління кооперативу здійснює прийняття нових членів до кооперативу та припинення членства в кооперативі з подальшим затвердженням прийнятих рішень зборами кооперативу Всупереч зазначеним вимогам рішення голови кооперативу або правління про прийняття у нові члени кооперативу [PERSON] не виносилося, головою кооперативу суду надано тільки протокол № 4 від 26.05.2014 року. Згідно протоколу зборів №4 від 26.05.2014 року п. 2 вказано про переоформлення гаражів, а саме № № 216,308,150,160,222,263,199,179,198,138,100,228,250,298, 139. Згідно діючого статуту кооперативу передача гаража в кооперативі відбувається за письмовою заявою користувача гаражем з наступною реєстрацією в Правлінні кооперативу. З пояснень представника кооперативу в судовому засіданні судом встановлено, що заяви [PERSON] про переоформлення гаражу № 216 на [PERSON] у травні 2014 року в документах кооперативу за 2014 рік немає. З протоколу № 4 від 26.05.2014 року не зрозуміло, ким та кому передавалися гаражі, а саме гараж № 216 у блоку 4. В судовому засіданні представником кооперативу [PERSON] та представником [PERSON] стверджовалося, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, перебували у цивільному шлюбі та користувалися автомобілем, що дало право [PERSON] стати членом кооперативу. Відповідно до вищенаведених рішень які набрали законної сили, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання права власносності на частку спільного майна. З огляду на вищенаведене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині визнання дії Автогаражного споживчого кооперативу «Юніс» (ЄДРПОУ 20392114) щодо передачі гаражу №216 в блоці №4, належного [PERSON], померлого 30.08.2014 року, [PERSON] незаконними та скасувати в цій частині протокол №4 звітно-виборчих зборів АСК «Юніс» від 26.05.2014 року. Судом встановлено, що не оспорюється сторонами по справі, що у [PERSON] не було у власності транспортного засобу на 2013-2014 рр. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяниУкраїни, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, щодіють через своїхпредставників, які внесли вступнийвнесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуютьсявимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов'язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Так, відповідно до ст. 11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та в розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. Згідноіз статтею 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Виконавчим органом кооперативу відповідно до статті 16 Закону України «Про кооперацію» є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітнийвищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективністьроботи кооперативу. Згідно п. 5.10. Статуту гараж померлого члена кооперативу переходить до його спадкоємця відповідно до вимог чинного законодавства. Спадкоємець померлого має переважне право користування гаражем на умовах вступу до кооперативу. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 розяснено, що у разісмерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальнихпідставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Пунктом 6 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чиіншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону [PERSON] 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухомемайно та їхобтяжень", [PERSON] 10 липня 2003 року № 1087-IV "Про кооперацію", стаття 384 ЦК). Відповідно до положень ст. 331 ЦК України право власності на новуріч, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворененерухомемайно (житловібудинки, будівлі, спорудитощо) виникає з моменту завершеннябудівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Враховуючи наданні докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобовязання Автогаражного споживчого кооперативу «Юніс» прийняти в члени споживчого кооперативу не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] та має право на членство в кооперативі, згідно п. 5.10. Статуту автогаражного споживчого кооперативу «Юніс». Суд розглядає згідно ст.15 ЦК України питання про порушене, невизнане або оспорювань право. Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст. 61 цього Кодексу, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З аналізу положень Статуту автогаражного споживчого кооперативу «Юніс» та норм ЦК України, положень Закону України «Про кооперацію», суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки та достатність доказів для задоволення позову в частині визнання дій кооперативу та рішення №4 від 26.05.2014 року Автогаражного споживчого кооперативу «Юніс» щодо передачі гаражу № 216 в блоці № 4 належного [PERSON] [PERSON] незаконним в цій частині. Відповідно до ст.88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.. Враховуючи викладене, суд стягує з [PERSON] та Автогаражного споживчого кооперативу «Юніс» на користь [PERSON] у розмірі 487,20 грн., та на користь держави судовий збіру розмірі 63,80 грн. по 275,60 грн. з кожного.

Outcome: partial