Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що [INFO] померла - [PERSON], яка являється матір'ю [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яку прийняв [PERSON] До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] а також земельна ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,0516 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. За життя [PERSON] спадщину після смерті своєї матері [PERSON] не оформив, оскільки [INFO] помер. Позивач являється дружиною [PERSON], а відтак спадкоємцем за законом першої черги, яка бажає оформити спадкове майно на себе. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON], позивач не може її оформити по причині відсутності правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно на ім'я спадкодавця. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Голова Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду заяву про визнання позову, при цьому просив справу розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина, яку за заповітом прийняв [PERSON]. До складу спадщини за заповітом увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] а також земельна ділянка для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,0516 га (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Прийнявши спадщину, [PERSON] за життя не оформив її на своє ім'я, оскільки помер [INFO] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] спадщину за законом як спадкоємець першої черги прийняла його дружина - [PERSON] Через відсутність виготовлених на ім'я [PERSON] правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, позивач не в змозі оформити спадщину, яка залишилась після його смерті, що стало приводом для звернення до суду. Судом встановлено (а.с. 7-9), що житловий будинок з господарськими будівлями були збудовані в 1980-1982 роках, про що вказано в Технічному паспорті. 31.03.2004 року на ім'я [PERSON] було видано Свідоцтво [NUMBER] на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] 26.07.2004 року право власності [PERSON] на домоволодіння було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, підтвердженням чого є відмітка на звороті Свідоцтва на право власності на житловий будинок (а.с. 6). Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. З зазначеного слідує, що [PERSON] була законним власником домоволодіння, яке успадкував [PERSON], однак за життя не оформив на своє ім'я. Дослідженими матеріалами також підтверджується (а.с. 11), що [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0516 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Оскільки [PERSON] за життя не отримав правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], враховуючи при цьому те, що такі документи не можуть бути видані на його ім'я після смерті, суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту прав позивача як спадкоємця шляхом визнання за нею права власності на майно вказане в позові. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved