Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним. Позов мотивований тим, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] та мати відповідача [PERSON] - [PERSON] . За життя бабуся [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] сину [PERSON] та онуці [PERSON] в рівних частках. В останні роки життя [PERSON] досить тяжко хворіла та відповідно приймала значну кількість ліків, дані обставини могли вплинути на її можливість усвідомлення дій та вчинків. Відповідач [PERSON] тривалий час перед смертю матері [PERSON] не допомагав останній, не піклувався про її здоров`я та самопочуття, жодним чином не цікавився її станом, що досить обурювало [PERSON] як матір. Відповідно у [PERSON] , як онуки, є сумніви в усвідомленні значення дій [PERSON] в момент складення заповіту, адже за життя бабуся бажала залишити дану квартиру лише онуці [PERSON] . Також позивачці [PERSON] достеменно відомо про той факт, що в останні роки свого життя до її бабусі у час відсутності [PERSON] навідувалась теща відповідача [PERSON] , хоча вони не були подругами, а тому в позивачки [PERSON] є всі підстави стверджувати, що такі візити з урахуванням стану бабусі могли вплинути на покійну та відповідно на її можливість усвідомлювати свої дії та керувати ними, що в подальшому призвело до складення заповіту, який фактично не відповідав її волі. Тим більше, що за свого життя бабуся [PERSON] стверджувала, що квартиру вона заповідає лише [PERSON] , про дані обставини вона також розповідала всім сусідам по будинку. Позивачка постійно приїздила до своєї бабусі [PERSON] , а також постійно підтримувала з останньою телефонний зв`язок, привозила їй гостинці, підтримувала матеріально, а саме надавала кошти для проведення належного лікування та забезпечення достойного рівня життя її бабусі. В останні дні життя бабусі біля покійної була саме [PERSON] . Лише після смерті бабусі позивачці [PERSON] стало відомо про оскаржуваний заповіт та про те, що квартиру [ADDRESS] її бабуся заповідала не лише їй, а й дядькові [PERSON] . Дана обставина була для [PERSON] досить неочікуваною, адже за життя воля бабусі була зовсім іншою, про що було відомо не лише [PERSON] , а й оточуючим. 01.11.2017 року позивачем [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини за законом та за заповітом після смерті [PERSON] . 11.07.2018 року на адресу приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. було подано адвокатський запит №4 щодо надання інформації про спадкоємців після смерті [PERSON] та з проханням повідомити хто із спадкоємців отримав свідоцтво про право на спадщину, однак в наданні запитуваної інформації було відмовлено, що підтверджується листом від 24.07.2018 року №1041/01-16. Позивачці [PERSON] відомо про те, що її дядько [PERSON] оформив право власності після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого останній станом на сьогоднішній день є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Беручи до уваги вище викладене та враховуючи той факт, що дійсна воля померлої [PERSON] не відповідає обставинам викладеним в заповіті, відповідно у позивачки [PERSON] є всі підстави стверджувати про неможливість її бабусі усвідомлювати свої дії в момент посвідчення спірного заповіту. [PERSON] вважає, що її бабуся [PERSON] у зв`язку з похилим віком, набутими протягом життя хворобами, онкологічним захворюванням, яке згідно лікарського свідоцтва про смерть призвело до її смерті, а також через стійкі й виразні психологічні хвилювання, складаючи заповіт 20.09.2016 року, перебувала в стані, який можна охарактеризувати як такий, у якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Тому позивач просила визнати недійсним заповіт, складений [PERSON] , [INFO] , посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В., зареєстрований в реєстрі за №1-2293, в частині розпорядження [PERSON] відносно заповідання частини квартири під номером [ADDRESS] сину [PERSON] (том 1, а.с. 32-33). Судом були вчинені наступні процесуальні дії: Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2018 року продовжено строк підготовчого провадження не більше ніж на тридцять днів. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2018 року витребувано із КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 медичну документацію (за період з 2015 року по 01.05.2017 року) на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2018 року призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним, викликано учасників справи в підготовче судове засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2019 року витребувано з Комунального некомерціного підприємства «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької міської ради» інформацію про те, чи перебувала [PERSON] , [INFO] , на лікуванні у даному закладі або під психіатричним наглядом, які діагнози їй встановлювались та чи проводилось обстеження (консультації) у період лікування. Якщо так, то надати всю медичну документацію (медичні картки, довідки, тощо) щодо [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Витребувано з Комунального закладу «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» інформацію про те, чи перебувала [PERSON] , [INFO] , на лікуванні у даному закладі або під наркологічним наглядом, які діагнози їй встановлювались та чи проводилось обстеження (консультації) у період лікування. Якщо так, то надати всю медичну документацію (медичні картки, довідки, тощо) щодо [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2019 року витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни належним чином завірену копію спадкової справи на майно [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним до судового розгляду по суті. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2019 року витребувано повторно з Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької міської ради" інформацію про те, чи перебувала [PERSON] , [INFO] , на лікуванні у даному закладі або під психіатричним наглядом, які діагнози їй встановлювались та чи проводилось обстеження (консультації) у період лікування. Якщо так, то надати всю медичну документацію (медичні картки, довідки, тощо) щодо [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2019 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Галіциної В.В. про зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача по цивільній справі №127/20523/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] внести на депозитний рахунок суду в строк до 20.06.2019 року грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в розмірі 5000,00 грн. В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2019 року призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам комунального закладу "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка". Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним, викликано учасників справи в судове засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2019 року витребувано з Вінницької міської клінічної лікарні №1 (вул. Хмельницьке шосе, 96, м.Вінниця) медичну документацію за період лікування з 16.04.2013 року по 03.05.2013 року, з 24.03.2017 року по 12.04.2017 року, з 13.04.2017 року по 30.04.2017 року [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] та померла [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2019 року направлено матеріали цивільної справи для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2019 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2019 року поновлено провадження у справі, призначено дату і час судового засідання. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Пунько І.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Галіцина В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити та стягнути понесені судові витрати, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву (а.с. 50-55). Свідок [PERSON] повідомила суду, що працює сімейним лікарем і [PERSON] була її пацієнткою . [PERSON] мала захворювання шлунково-кишкового тракту, страждала на гіпертонію за віком. У поведінці була адекватна, нічого дивного вона як лікар за нею не помічала. Вона могла все показати, розповісти, у більшій частині виконувала все, що від неї вимагали. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знає сім`ю [PERSON] тривалий час, ще їхні батьки товаришували. Після переїзду з Криму в 2014 році він декілька разів в місті, в транспорті зустрічав [PERSON] . Останній раз бачив її взимку 2017 року в магазині. При цьому нічого дивного в її поведінці не помічав, її стан був цілком нормальний. В розмові вона сказала, що проживає одна. На запитання, як вона справляється у великій квартирі - відповіла, що періодично до неї хтось приїздить - [PERSON] чи [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] більше 30 років. Впродовж 2016-2017 років неодноразово бачилися - в магазині, на іменинах, разом гуляли. [PERSON] не розповідала що хворіє. В квітні 2017 року свідок відвідувала її у лікарні, при цьому вони спілкувалися звичайно. [PERSON] мала добру пам`ять, була розумна жінка, поводила себе адекватно, все життя була при «своєму розумі». Раніше вона працювала старшою медичною сестрою в дитячій лікарні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] була її свахою. Вони разом спілкувалися, їздили на дачу, обробляли город. Навесні 2017 року вони також мали їхати, але сваха зламала руку і була в гіпсі. [PERSON] все розуміла, пам`ятала, сама розраховувалася за ліки, давала різні вказівки. Перед тим, як приймати ліки, читала інструкцію, інколи казала, що їй це приймати не треба, хоча лікар цей препарат виписував їй. З рідними в неї були добрі стосунки. Свідок [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] вона лікувала як лікар навесні 2017 року і пам`ятає її. Спочатку її стан був середній, а потім важкий. Вона була у свідомості, орієнтувалася в ситуації, вони спілкувалися звичайно. Пацієнтка не перебувала в пригніченому настрої, не плакала. Ліки, які б впливали на її свідомість, не призначалися. Вона хотіла лікуватися, всі вказівки виконувала, сама приймала ліки. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з [PERSON] проживала по сусідству. [PERSON] була адекватна, нічого дивного за нею не помічала, вони спілкувалися. Спільне в них було те, що в обох померли сини. Перед смертю вона хворіла, лікувалася в лікарні, однак дуже пригнічена не була. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] народився [INFO] . Батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (том 1, а.с. 56) Позивач [PERSON] є онукою [PERSON] , що не заперечувалось сторонами по справі. [INFO] [PERSON] померла у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №3030 (том 1, а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що причиною смерті [PERSON] являється ракова інтоксикація, рак шлунку IV стадії, згідно лікарського свідоцтва про смерть №145 від 02.05.2017 року (том 1 а.с. 11). Судом вивчено оригінал амбулаторної медичної карти [PERSON] , [INFO] , яка була витребувана судом з КНП «ЦПМСД №3», оригінали медичних карт стаціонарного хворого №3999, №2177, № 2693, які були витребувані з ВМКЛ №1, виписку з обласного канцер-реєстру. По справі встановлено, що [PERSON] на диспансерному наркологічному обліку до 01.05.2017 року (дата смерті) у КП ВОНД «Соціотерапія» не перебувала, за даними архіву лікарні КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка», картотеки диспансерного відділення та стат. відділу станом на 29.02.2019 року не значиться (том 1 а.с. 180, 204). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно. В судовому засіданні судом було досліджено належним чином засвідчену копію спадкової справи №42/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] (том 1, а.с. 134-178). З матеріалів спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернулися: 21.06.2017 року її син [PERSON] та 01.11.2017 року онука [PERSON] Інші особи із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї до нотаріальної контори не зверталися (том 1, а.с. 142, 145). Судом не встановлено наявність спадкоємців після смерті [PERSON] , які мають право на обов`язкову частку у спадщині. На квартиру [ADDRESS] за [PERSON] зареєстроване право приватної власності в цілому на підставі свідоцтва на про право на спадщину за законом, виданого Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою від 11.02.2000 року №2-288. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 20.09.2016 року державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. відповідно до якого заповіла належну їй на праві особистої власності всю квартиру під номером [ADDRESS] , сину [PERSON] та онуці [PERSON] в рівних частках кожному. 31.07.2018 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі №4372, відповідно до якого спадкоємцем Ѕ частки зазначеного в заповіті майна [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Станом на час розгляду даної справи, у суду відсутні відомості про видачу на ім`я позивачки [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним посилалася на положення ст. 225 ЦК України, вважаючи, що померла [INFO] [PERSON] під час складання заповіту від 20.09.2016 року не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, а тому наявні підстави для визнання заповіту частково недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Як зазначалось вище, по даній справі ухвалою суду від 25.04.2019 року була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи страждала за життя померла [INFO] , [PERSON] , 1937 року народження на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання? 2. Чи усвідомлювала померла [INFO] , [PERSON] , 1937 року народження, значення своїх дій та чи могла керувати ними під час укладення заповіту 20.09.2016 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В., який зареєстровано в реєстрі за №1-2293? З висновку судово-психіатричної експертизи №9 від 28.10.2019 року вбачається, що [PERSON] на час складання заповіту від 20.09.2016 року на психічні розлади не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. На час складання заповіту 20.09.2016 року [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними (том 2, а.с. 62-65). Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, що вчиняється заповідачем у письмовій формі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Судом встановлено, що на момент вчинення правочину, а саме складання та підписання 20.09.2016 року заповіту, [PERSON] була дієздатною особою, адже доказів про зворотне позивачем суду не надано. Суд бере до уваги висновок судово-психіатричної експертизи №9 від 28.10.2019 року, відповідно до якого [PERSON] на час складання заповіту від 20.09.2016 року на хронічне психічне захворювання не страждала, перебувала поза будь-яким тимчасовим розладом психічної діяльності, усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Крім того, письмовими доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи та стосуються стану здоров`я [PERSON] , також не підтверджується обставина перебування [PERSON] у стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Не підтверджено такий стан [PERSON] в момент складання заповіту і показами свідків. Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Встановлені судом обставини справи та досліджені докази дають суду підстави вважати, що оскаржуваний заповіт [PERSON] від 20.09.2016 року по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача відповідає вимогам закону. На підтвердження підстав нікчемності, недійсності оспорюваного заповіту [PERSON] належних та допустимих доказів позивачем суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено обставини перебування заповідача [PERSON] в момент складання заповіту 20.09.2016 року в стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Згідно ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON] . Крім того, суд вважає доведеними належними доказами понесені відповідачем судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000 грн., які відповідно до ст. 137 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача. Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Надаючи роз`яснення з питань застосування заходів забезпечення позову Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказував, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2018 року (справа №127/19260/18) з метою забезпечення даного позову про визнання заповіту частково недійсним, було накладено арешт на 1/2 частини квартири під номером [ADDRESS] , зареєстровану на ім`я [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ). Заборонено [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) здійснювати дії щодо передання в оренду належної йому 1/2 частини квартири під номером [ADDRESS] . Заборонено [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ) виносити, знищувати, відчужувати та вчиняти будь-які інші дії щодо рухомого майна, яке знаходиться в квартирі під номером [ADDRESS] . Оскільки по даній справі ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту частково недійсним, тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.08.2018 року. Враховуючи викладене,

Outcome: approved