Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позивач посилається на те, що з 13.08.2009 року він працював землевпорядником Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області. 05.02.2013 року він був звільнений з посади землевпорядника, в зв"язку з обранням на посаду секретаря сільської ради. Рішенням Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 9 ХХХІХ сесії VІ скликання від 08.05.2014 року він був звільнений з посади секретаря сільської ради. Напередодні сесії голова Іванчуківської сільської ради не попередила його, що питання про його звільнення буде розглядатися на сесії. Після обговорення всіх питань перейшли до п. 10 - "різне", в якому було питання про звільнення його з посади секретаря. Цей пункт не був внесений до порядку денного. Його було звільнено. Після сесії він написав заяву про надання йому відпустки за 2013-2014 рік. 12.05.2014 року від сільського голови він дізнався, що звільнений з сільської ради. Йому було надано копію додатку № 2 до протоколу пленарного засідання ХХХІХ сесії Іванчуківської сільської ради VІ скликання від 08.05.2014 року, де в п. 9 ставилося питання про його звільнення. Вважає даний документ незаконним, оскільки у ньому не вказано, що на пленарному засіданні було присутніх 13 депутатів. За його звільнення проголосували - 7 депутатів; 4 - було проти; 2 - утримались; 1 - не голосував. Таким чином, при присутніх 13 депутатів, проголосувало 14 депутатів. Крім цього, у його трудовій книжці не вказано на основі якого закону він був звільнений. Позивач просить поновити його на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 1089 грн. 90 коп. 22.09.2014 року позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. Просить стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 08.05.2014 року по 22.09.2014 року в розмірі 11 504 грн. 50 коп. Відповідач позов не визнала. Посилаючись на те, що [PERSON] був звільнений за зловживання при розподілі сінокосів та землі. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Іванчуківської сільської ради № 1 від 05.02.2013 року [PERSON] був обраний на посаду секретаря виконавчого комітету сільської ради. Рішенням ХХХІХ сесії VІ скликання № 9 від 8 травня 2014 р. він був звільнений з посади секретаря сільської ради. У цьому рішенні правових підстав про звільнення позивача не вказано. ( а.с. 14). Не вказано таких підстав і в трудовій книжці позивача. ( а.с. 9) Згідно регламенту Іванчуківської сільської ради - ст. 2 п.2 - пропозиції до проекту порядку денного на сесії вносяться сільському голові або секретарю в письмовій формі не пізніше як за 10 днів до відкриття чергової сесії. Пропозиції подаються із супровідною запискою і проекту рішення. - п.3 - після реєстрації пропозиції разом з іншими матеріалами передаються відповідній комісії ради згідно з їх функціонарною спрямованістю. При цьому встановлюється строк для розгляду їх у комісії і підготовці нею висновків щодо запропонованого питання та проекту, про що повідомляє автору. - п.4 - усі проекти рішення сільський голова або секретар передають юридичному відділу для одержання висновку, щодо відповідності його чинному законодавству. Ніяких із цих положень відповідачем виконано не було. Відповідно до статті 2.8 Регламенту, рішення сільської ради не повинні суперечить Конституції і чинному законодавству. Згідно ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Підстави для звільнення працівників передбачені ст. 40, 41 КЗоТ України. При звільненні позивача ніяких підстав, вказаних у законі, не вказано. Відповідно до ст. 235 КЗоТ України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100, заробітна плата середньомісячна обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що попередують події, з якою пов"язана відповідна виплата. Згідно довідки відповідача середня заробітна плата позивача складає - 3651 грн. 05 коп. (4151 грн. 05 коп. + 3151 грн. 05 коп. : 2). Із дня звільнення позивача з 08.05.2014 року до 24.09.2014 року пройшло 4 місяці 12 днів. Середньоденний заробіток позивача складав 165 грн. 95 коп. (3151,05:22 дня). Таким чином за період вимушеного прогулу позивача підлягає стягненню: 16545 грн. 60 коп. (3651 грн. 05 коп. х 4 м. + 165 грн. 95 коп. х 12 днів). Позивачеві виплачено: за листопад 2013 року - 4151 грн.05 коп.; за грудень 2013 року - 3151 грн. 05 коп., а всього 7302 грн. 10 коп. Всього підлягає стягненню 9243 грн. 50 коп. (16545,60 - 7302,10).

Outcome: approved