Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи його тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2013 року (справа №127/17427/13-ц) стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 19.07.2013 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вважає, що на даний час аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей є недостатніми, а відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, оскільки на даний відповідач працює в ТОВ «Поділля-Трансбудсервіс» на посаді машиніста баштового крану, має достатній рівень заробітної плати, крім того на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на утримання дитини. Просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей з 800,00 грн. на 1/2 частку доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просила його задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Суду пояснила, що відповідач на даний час отримує достатню заробітну плату, а розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду, значно менший від мінімального розміру, встановленого законом. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було між ними розірвано, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2016 року (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких записано відповідача, що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 8-9). Неповнолітні діти проживають разом із матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім`ї №56 від 18.01.2018 року, виданої квартальним комітетом «Центральний» (а.с. 12 ). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2013 року по цивільній справі №127/17427/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з подачі позовної заяви до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме з 19.07.2013 року (а.с. 6). На підставі вищевказаного рішення суду відкрито виконавче провадження №51285282 та станом на 01.01.2018 року заборгованість з примусового виконання виконавчого листа № 127/17427/13-ц відсутня, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.06.2016 року та листом державної виконавчої служби від 29.012018 року (а.с. 10-11). Довідкою від 14.12.2017 року, виданою ТОВ "Поділля-Трансбудсервіс" підтверджується, що дохід відповідача [PERSON] за період з червня 2017 року по листопад 2017 року включно склав 54458,95 грн. (а.с. 13). За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік". Відповідно прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років на період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року складає 1860,00 грн. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, суд вважає, що позивачка при даному розмірі аліментів (800,00 грн. на двох дітей), не може забезпечити необхідне утримання дітей, їх фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо збільшення розміру аліментів, враховує те, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, офіційно працює та отримує доходи, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітніх дітей, взаємний обов'язок батьків по їх утриманню, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки зі всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення кожною дитиною повноліття. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial