Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

До суду 17.01.2019р. із позовом звернулася [PERSON] , в якому просила: визнати наказ від 21.12.2018р. №302-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] .» протиправним та скасувати його; поновити [PERSON] на посаді директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області з 21.12.2018р.; стягнути з Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу із 21 грудня 2018р. по день ухвалення судового рішення за даною позовною заявою; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу; розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного провадження. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 26.11.2015р. вона працювала директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області та було укладено відповідний контракт, дію якого в подальшому було продовжено до 01.07.2019р. Наказом від 21.12.2018р. №302-К позивачку було звільнено з посади за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України. Її заява про звільнення з посади директора школи була складена при відсутності власного внутрішнього волевиявлення і за вказівкою посадових осіб відповідача, під впливом психічного тиску та у стані сильного душевного хвилювання. Ухвалами суду від 22 січня 2019р. відкрито провадження в порядку позовного провадження, відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. В подальшому позов неодноразово уточнено, в якості відповідача залучено Департамент освіти Харківської міської ради та позивач остаточно просила: 1) визнати наказ Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 21.12.2018р. №302-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] .» протиправним та скасувати його; 2) визнати наказ від Департаменту освіти Харківської міської ради від 21 грудня 2018р. №456-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] .» протиправним та скасувати його; 3) поновити [PERSON] на посаді директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області з 21.12.2018р.; 4) стягнути з Департаменту освіти Харківської міської ради на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу із 21 грудня 2018р. по 01.07.2019р. включно; 5) допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 06.02.2019р. залучено в якості відповідача Департамент освіти Харківської міської ради. Позивач та її представник уточнений позов підтримали. Представник позивача [PERSON] показав, що позивач була прийнята на роботу за контрактом, який укладено з Департаменту освіти і в подальшому було подовжено до 01.07.2019р. Начальник Управління освіти Горбачова І.І. 20.12.2018р. здійснювала психологічний тиск на позивача, вимагаючи від неї написати заяву про звільнення за угодою сторін, а в подальшому, 21.12.2018р. продовжила здійснювати такий тиск у телефонному режимі. У зв`язку з чим позивач в цей день звернулася до лікаря. Однак [PERSON] 21.12.2018р. знов була викликана до Управління у обідню перерву, де [PERSON] та [PERSON] вимусили її під диктовку написати заяву про звільнення за угодою сторін, що вона і змушена була зробити. Усвідомивши написане, [PERSON] в телефонному режимі намагалася відкликати заяву наступного тижня, у понеділок. На вимогу позивача копію наказу про звільнення видано не було і позивач не мала інформації про наказ Департаменту освіти щодо звільнення. Наказ управління освіти про звільнення директора є незаконним, оскільки це є прерогативою лише Департаменту, а не управління освіти. [PERSON] зверталась до ЗМІ і громадських організацій, які організували відповідний рух та було порушено кримінальне провадження, яке досі триває. Наказ Департаменту освіти від 21.12.2018р. також підлягає скасуванню, т.я. не було вільного волевиявлення позивача на написання заяви про звільнення за угодою сторін і оскільки [PERSON] раніше таких клопотань не заявляла. Позивач досі не працевлаштована, було порушено її вільний вибір при наявності контракту до 01.07.2019р. Просив скасувати два накази про звільнення, поновити позивача на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.12.2018р. по 01.07.2019р., тобто по день закінчення контракту. Позивач [PERSON] показала, що 20.12.2018р. представниками Департаменту освіти та методистом управління освіти, яка приїхала для вручення подарунків протягом 6 годин проводилася перевірка школи, при цьому наказу про таку перевірку надано не було. В подальшому приїхала начальник управління освіти Горбачова І.І., яка звернулася до неї з вимогою про написання заяви про звільнення, зазначаючи що в іншому разі її «підставлять». Вона повідомила, що бажає працювати і звільнятися не збирається. Вранці 21.12.2018р. їй зателефонувала начальник управління освіти [PERSON] з аналогічною вимогою. Вона знов повідомила, що не має наміру звільнятися та у зв`язку з погіршенням здоров`я звернулася до лікаря приблизно о 10 год., де у неї було встановлено підвищення тиску, однак від оформлення лікарняного вона відмовилась. Лікарю вона не зазначала причини поганого самопочуття, а саме: що до неї застосовується психологічний тиск. Після чого знов зателефонувала [PERSON] , яка викликала її до управління і після приїзду вона під диктовку начальника відділу кадрів [PERSON] , яка також застосовувала психологічний примус, написала заяву про звільнення за угодою сторін. Здійснюючи психологічний тиск ні [PERSON] ні начальник відділу кадрів [PERSON] не зазначали підставу чи підґрунтя такого тиску. Печатку та документацію вона передала по акту 21.12.2018р. у другій половині дня, однак свої особисті речі зі школи не забрала. З умовами контракту знайома, письмово про анулювання заяви про звільнення, а також про надання наказу про звільнення до Департаменту освіти не зверталась. Прийом на роботу проводився Департаментом освіти, однак звільнення проходило в управлінні освіти. Коли останній раз вона спілкувалася чи телефонувала директору Департаменту освіти Деменко О.І. не пам`ятає, спілкування щодо звільнення не було. Інформація щодо повідомлення чи неповідомлення Департаменту освіти про конфлікт інтересів, пов`язаних з родичами, які працювали у школі, не стосується предмету спору. Скарг на її діяльність як директора до школи не надходило. До неї у 2018р. було застосовано догану, яку не оскаржено. Вона є викладачем англійської та української мови, але їй після звільнення в управлінні освіти було усно відмовлено у викладанні цих предметів, а письмово вона не зверталась. Після звільнення вона зверталась до ЗМІ, за ініціативою яких було порушено кримінальне провадження, де вона є потерпілою, однак про проведення будь яких експертиз їй невідомо і ніяких зразків почерку та підписів вона не надавала. До інших органів, в т.ч. до інспекції праці вона не зверталась. Заробітна плата та повний розрахунок виплачувався управлінням освіти, а не Департаментом. Вона не подавала документи на конкурс, оскільки вважає звільнення незаконним. Представник управління освіти Кравцов С.О. уточнені позовні вимоги не визнав, вважав їх суперечливими, підтримав відзив на позов. При цьому показав, що управління освіти є підзвітним та підконтрольним Департаменту освіти. Коли від Департаменту освіти надходить наказ про звільнення, то на його виконання управління його дублює для того, щоб звільнити працівника, сплатити остаточний розрахунок та видати належним чином оформлену трудову книжку і [PERSON] із зазначеним наказом була ознайомлена 21.12.2018 року. Підставою звільнення був наказ Департаменту освіти, який не видає накази про остаточний розрахунок, оскільки згідно із п. 6.6 Статуту бухгалтерський облік здійснюється через централізовану бухгалтерію Управління освіти. Позивач добровільно написала заяву про звільнення за угодою сторін і наказ управління про звільнення не несе будь-яких наслідків, а є підставою для остаточного розрахунку. Представник управління освіти Мамницький В.Ю. уточнені позовні вимоги не визнав, вважав їх такими, що суперечать вимогам цивільного процесуального законодавства та необґрунтованими. Представник Департаменту освіти Каденко Н.М. проти уточненого позову заперечувала та показала, що на підставі волевиявлення позивача, яке зазначено у письмовій заяві від 21.12.218р., а саме звільнення за угодою сторін з визначенням дати, [PERSON] була звільнена на підставі діючого законодавства. Заява була надана працівником районного Управління освіти з відповідним клопотанням про задоволення заяви. Посадові особи Департаменту не спілкувалися з [PERSON] та до будь-яких дій не примушували. [PERSON] безвідповідально ставилася до виконання своїх обов`язків. До Департаменту надходили скарги батьків учнів, зазначені факти підтвердилися в процесі перевірки, за що [PERSON] в березні 2018р. було оголошено догану і директор Департаменту викликала позивача з приводу виявлених порушень, однак надавши шанс позивачу виправити виявлені недоліки, обмежилась доганою. В черговий раз від батьків надійшло звернення щодо штирів, що стирчать у спортзалі, в якому проводяться уроки, при цьому виникає загроза життю та здоров`ю дітей, стрілянини на території школи, а також про пряме підпорядкування директору її доньки, яка працює в школі, але про конфлікт інтересів не повідомлено Департамент. 20.12.2018р. спеціалістами Департаменту проводилась перевірка школи, акт про перевірку не було складено, але [PERSON] було повідомлено про виявлені порушення. Спеціалісти, закінчивши перевірку у школі, повернулися до Департаменту до 13 год. про що є підписи у відповідному журналі згідно з інструкцією. [PERSON] не приймала участі у перевірці, але знаходилася у школі у зв`язку з нагородженнями. 21.12.2018р. було отримано заяву про звільнення, а враховуючи що з [PERSON] в березні 2018, після оголошення догани, була проведена бесіда, наказ про звільнення було видано без виклику позивача. Обов`язку щодо виклику (співбесіди) при звільненні за угодою сторін чи за власним бажанням жодним локальним нормативним актом Департаменту не передбачено. У Департаменту було достатньо часу для видачі наказу, який був особисто підписаний керівником Департаменту. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо неправомірності наказу чи здійснення будь-якого тиску позивачем не надано і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на звернення до ЗМІ не може вважатися належним доказом, оскільки працівники ЗМІ не були присутніми ані при перевірках ані при написанні заяви про звільнення. Позивач зазначає, що знаходилась в стані астеноневротичного сидрому, однак знаходячись в такому стані [PERSON] розуміла значення своїх дій та відповідні наслідки, про що також свідчить передача нею печаток та документації, її розпис в наказі, акті прийому-передачі від 21.12.2018р., отримання остаточного розрахунку та трудової книжки в день звільнення. Позивач мала можливість звернутися до керівника Департаменту з письмовою заявою про анулювання своєї заяви, однак цього не зробила. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України, подання заяви про звільнення задля уникнення відповідальності не є тиском. [PERSON] з метою уникнення дисциплінарного стягнення написала заяву про звільнення, при цьому не змогла повідомили комісії чому порушення продовжуються. Доповідна записка була подана 20.12.2018р. і 21.12.2018р. надана Департаменту освіти для розгляду. Акт не було складено у триденний строк, оскільки [PERSON] подала заяву 21.12.2018 та була звільнена. Управління освіти дублює наказ Департаменту, не порушуючи права та охоронювані інтереси будь-яких осіб, проводить остаточний розрахунок та видає трудову книжку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона, будучи студентом 4 курсу, працювала вчителем до приходу фахівця. Кожного дня 2-4 уроки вона працювала як асистент вчителя, а 1,5,6,7 - основні часи викладала мистецтвознавство. Вона мала право викладати предмети і безпосередньої підпорядкованості директору не було, оскільки всі накази щодо неї видавалися заступником директора. 16.03.2018р. позивач повернулася з Департаменту освіти знервованою, після чого помер її дідусь, який працював у зазначеній школі робітником стадіону. Її батько також працював у школі завгоспом. 20.12.2018р. вона працювала вчителем мистецтв і уроки проводились за розкладом. Після першого уроку вона побачила, як до школи прийшли три жінки та чоловік, які пішли по школі. Після того її 3 рази викликали з документацією до директора. Перший раз вимагали журнал інструктажу, другий - класний журнал уроку, який вона проводила, а третій - журнал безпеки та інструктажу вчителя та журнал інклюзивної освіти - на 5 уроці. Завуч від неї вимагав документи та викликав до директора. Представники комісії (перевіряючи), яких вона не знає, заходили до кабінетів, зриваючи уроки вимагали документацію, фотографували контрольні роботи по історії, вели себе зухвало. Вона приходила до директора о 12 год. 35 хв., а коли прийшла до кабінету директора приблизно о 14 год. 35 хв., представник комісії - чоловік зазначив в грубій формі, щоб вона чекала у коридорі. Вона стояла 10 - 15 хв. протягом шкільної перерви. В цей час до кабінету зайшла [PERSON] , яка приблизно 10 хв. була з комісією та [PERSON] , яка вручала подарунки у школі і раніше перевіряла її, зриваючи уроки. Після того члени комісії та [PERSON] вийшли, а [PERSON] залишилась. Разом з нею біля дверей також з журналом та папкою знаходилась [PERSON] , з якою вони протягом 15 хв. ділилися враженнями про перевірку і яка прийшла пізніше. У зв`язку з гарною акустикою вона почула голос «Звільняйся, а то тебе підставимо», а також відповідь директора «За що?». Більше за дверима вона нічого не чула, мети підслуховувати не було. Чому [PERSON] пропонувала звільнитися позивачу, не знає. Документи, з якими вона прийшла до директора, нікому не віддавала. Після того вона побачила позивача блідою, стурбованою і яка знаходилася в стані психічного неврівноваженості, також їй було погано у вечорі. 21.12.2018р. у зв`язку з нестабільним психологічним станом позивач звернулася до лікаря, а по приїзду на роботу позивачу зателефонували з управління освіти і вона поїхала до управління. Щодо діагнозу та лікарських призначень вона у позивача не цікавилась. За наслідками перевірки дисциплінарних стягнень вона не мала. 26.12.2018р. за ініціативою батьків школи була скликана конференція, на якій були представники управління освіти, а предметом обговорення була робота директора та її повернення до роботи. На неї також здійснювався тиск і вона звільнилась 22.12.2018р., а в подальшому у працевлаштуванні їй було відмовлено 18.02.2019р. Свідок [PERSON] показала, що 20.12.2018р. у неї було 8 уроків і в цей день проводилась перевірка. Її почали викликати з журналами інструктажів, програмою про православній культурі. Жінка - перевіряюча підходила до неї щодо чергування і вона її водила 20 хв. по школі. Перший раз її викликала завуч, другий - директор і вона вимушена була залишати дітей самих на 3-му поверсі. Коли вона з класним журналом в коротку перерву підійшла до кабінету директора, там стояла [PERSON] , з якою вона не розмовляла і стояла мовчки, а поряд бігали та балувалися діти. До кабінету вона не стукала та не заходила. З кабінету вона почула приблизно таке «Тобі все одно не дадуть працювати, звільняйся..», хто це міг говорити не знає, можливо це було звернення до [PERSON] . Крім жіночих голосів вона нічого не чула, хто знаходився в кабінеті не знає. Після того [PERSON] залишилась, а вона пішла на 8 урок, класний журнал будь-кому не передавала, до цього витребувані документи клала на стіл в кабінеті директора. Перевірка проходила з 10 год. до 14 год. 30 хв., коли поїхала комісія, не знає, [PERSON] вона не бачила, але знає, що було вручення подарунків. Вона знає, що [PERSON] писала заяву сама, але підстави написання невідомі. [PERSON] , яку вона знає тривалий час і з якою вона знаходилась у робочих відносинах і разом з нею за її пропозицією переходила з іншої школи до цієї школи. [PERSON] влаштовує її як директор, і яка раніше не висловлювала бажання звільнитися, а збиралась атестуватись. У п`ятницю 21.12.2018р. директор просила у неї пігулки у зв`язку з тиском, а потім поїхала до лікаря, після того її не бачила. 26.12.2018р. була проведена конференція, на якій була присутня вона як голова профкому, а також представники управління освіти і предметом обговорення була робота директора. Свідок [PERSON] показала, що працює заступником начальника управління освіти і на неї покладено загальний контроль за закладами освіти. Крім того, вона є куратором школи №67 і 20.12.2018р. після 10 години була у школі, а на великій перерві як представник адміністрації району вручала подарунки учням молодших класів. В заході приймали участь чотири початкових класи і зокрема, директор [PERSON] та [PERSON] . Вручення закінчилося приблизно в 11 год. 10 хв. Також в цей день у школі вона бачила [PERSON] , яка зустрілася із спеціалістами Департаменту освіти, та [PERSON] , які провели комісію, що поїхала до 13 год. та після повільно підіймались по сходах спокійно і тихо розмовляли. Закінчилась перерва та почався урок. Крім неї та ще одного вчителя, з яким вони стояли на сходових маршах, більше нікого не було. Коли б хтось був, то вона б задала питання чому люди знаходяться у коридорі під час учбового процесу. Будь-яких звуків з кабінету директора чути не було. У другій половині дня у неї в управлінні була оперативна нарада. На наступний день 21.12.2018р. в управлінні вона бачила [PERSON] , яка привіталася та посміхалась. Заява про звільнення була за згодою сторін і позивач писала її самостійно. Щодо скасування заяви про звільнення будь-яких заяв не надходило. Вона знає, що від батьків надійшло більше 30 скарг, які були невдоволені роботою керівництва закладу, були проведені відповідні перевірки і у березні 2018р. [PERSON] було оголошено догану, яку та не оскаржила. При звільненні директора школи заява пишеться на ім`я керівника Департаменту освіти, і видається наказ, копія якого надсилається управлінню, яке за практикою, в свою чергу видає свій наказ. Конкурс на займання посади директора проводився чотири рази, при цьому [PERSON] документи не подавала, а 07.07.2019р. у школі призначений новий директор. Також вона була присутня на конференції щодо обстановки, що склалася у школі, коли до залу зайшли приблизно 20 молодиків у спеціалізованій формі, які не були ні батьками ні вчителями, у зв`язку з чим вони вимушені були викликати поліцію. Свідок [PERSON] показала, що працює вчителем початкових класів 3-Б класу і 20.12.2018р. після п`ятого уроку приблизно в 12 год. 40 хв. відводила дітей до роздягальні, де їм допомагала та спілкувалася з батьками. Повертаючись до свого кабінету після дзвоника о 12 год. 55 хв. на шостий урок, приблизно о 13-13 год. 10 хв. на сходинках другого поверху вона зустріла заступника начальника управління освіти [PERSON], яка на великій перерві вручала подарунки і в цей час була одна. У неї були питання щодо учбового процесу і вони проговорили приблизно 10 хв., а в подальшому вона повернулася до класу (каб.№8). Перед цим вона проходила біля кабінету директора, поряд з яким нікого не було, і будь-яких криків з кабінету вона не чула. Ні директора ні [PERSON] в цей час вона не бачила. Вона знає, що в цей день працювала комісія, яка до неї не заходила і будь-які документи не витребувала. Суд, заслухавши пояснення і доводи позивача та його представника, представників відповідачів, свідків, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 76, ч.1,2,3 ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1,5,6 ст.81, ст.89 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи: 22 листопада 2015р. між Департаментом освіти Харківської міської ради в особі директора Деменко Ольги Іванівни та [PERSON] укладено контракт, про те, що [PERSON] приймається на роботу до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області на посаду директора (керівника) на термін з 27 листопада 2015р. по 26 листопада 2016р. Відповідно до п.п. 1.2, 2.1. Керівник зобов`язується забезпечувати беззбиткову діяльність та ефективне використання і зберігання майна, закріпленого за закладом, а власник зобов`язується створювати необхідні умови для матеріального забезпечення та організації праці керівника. Керівник здійснює оперативне керівництво закладом, організує його навчально-виховну, фінансово-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених статутом та контрактом. Згідно п.5.2 Контракту контракт припиняється: а) після закінчення строку дії, на який він укладений (п.2 ст.36 КЗпП України); б) за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України); в) за підставами передбаченими контрактом (п.8 ст.36 КЗпП України); г) за ініціативою органу управління до закінчення терміну дії контракту: - у випадках передбачених ст.ст.40,41 КЗпП України; - при систематичному невиконанні керівником без поважних причин обов`язків покладених на нього цим контрактом та чинним законодавством; д) за ініціативою керівника до закінчення терміну дії контракту: - у випадках передбачених ст.39 КЗпП України; - при систематичному невиконанні органом управління своїх обов`язків передбачених цим контрактом та чинним законодавством, чи прийняття рішень, що обмежують або порушують компетенцію керівника, або тягнуть за собою втручання в діяльність закладу, яке може привести або вже привело до погіршення діяльності закладу; у випадку хвороби, інвалідності, які перешкоджають йому виконувати покладені на нього обов`язки, та з інших поважних причин; е) з інших підстав, передбачених чинним законодавством. (т.1 а.с. 155-162 ) Додатковою угодою №1 від 27 листопада 2016р. продовжено строк дії контракту з директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області [PERSON] з 27 листопада 2016р. по 01 липня 2019р. включно, про що видано відповідний наказ Департаменту освіти №465-к від 25.11.2016р. (т.1 а.с. 163,164) Наказом директора Департаменту освіти №17-кт/м від 29.03.2018р. на підставі клопотання Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради за неналежне виконання посадових обов`язків передбачених п.п.2.1,2.2 (ч. ч.1, 6, 7, 12, 13, 19, 21) її посадової інструкції щодо здійснення загального керівництва закладом [PERSON] , директору Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області, було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та недотримання умов контракту щодо здійснення загального керівництва та контролю за діяльністю закладу. Начальнику Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради Горбачовій І.І. посилити контроль за діяльністю керівників закладів освіти району щодо забезпечення нехильного виконання посадових обов`язків та умов контракту по здійсненню загального керівництва і контролю за діяльністю закладу. Взяти під особистий контроль роботу директора ХЗОШ №67 [PERSON] щодо усунення порушень, виявлених в ході перевірок Департаменту освіти та Управління освіти до 01.04.2018р. Директору ХЗОШ №67 [PERSON] вжити заходів щодо негайного усунення порушень, виявлених в ході перевірок Департаментом освіти та Управлінням освіти до 01.04.2018р. В управлінській діяльності щодо здійснення загального керівництва всіма напрямками діяльності закладу неухильно дотримуватись чинного законодавства і положень контракту та виконувати посадові обов`язки з більшою відповідальністю. (т.1 а.с.124-154) [PERSON] 21.12.2018р. звернулася з особистою заявою до директора Департаменту освіти Харківської міської ради Деменко О.І., в якій просила звільнити її за угодою сторін 21.12.2018р. (т.1 а.с.112) Начальник Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради Горбачова І.І. звернулася з клопотанням до директора Департаменту освіти Харківської міської ради Деменко О.І. про звільнення [PERSON] з посади директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області за угодою сторін 21.12.2018р. (т.1 а.с.113) Наказом директора Департаменту освіти №456-к «Про припинення трудового договору (контракту)» від 21.12.2018р. [PERSON] звільнено з посади директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області за угодою сторін на підставі заяви [PERSON] згідно із п.1 ст. 36 КЗпП України, п.5.2 (б) контракту, клопотання Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 21.12.2018р. №2220/01-15/18. Зазначений наказ зареєстровано в журналі реєстрації наказів з кадрових питань (особового складу) Департаменту освіти (т.1 а.с.111,246) Наказом начальника Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради №302-К від 21.12.2018р. директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області [PERSON] звільнено 21.12.2018р. за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. Підстави звільнення п.5.2 (б) контракту, наказ Департаменту освіти №456-к від 21.12.2018р. Також зазначено про виплату компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи: 27.11.2017р. -26.11.2018р. за 20 календарних днів; 27.11.2018р. - 21.12.2018р. за 4 календарні дні. вказаний наказ зареєстровано в журналі реєстрації наказів з кадрових питань (особового складу) Управління освіти. (т.1 а.с.32, 231) За довідкою Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради №50 від 07.02.2019р. [PERSON] за період з січня 2018р. по грудень 2018р. отримала дохід у розмірі 136746 грн.10 коп. (т.1 а.с.204) Як вбачається з акту від 29.12.2018р. комісія у складі заступника директора з НВР Власенко Ю.В., заступника директора з НВР Овсюк Д.Р., секретаря школи Федорук К.М., вчителя географії Шульга М.Є. склали акт про те, що на момент призначення на посаду [PERSON] заступником директора з НВР та передачі їй документації школи у кабінеті директора в папках з особовими справами працівників школи не були знайдені особові справи працівників школи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були звільнені 21.12.2018р. (т.1 а.с.223) Згідно довідок КНП «Міська лікарня №3» [PERSON] зверталась за медичною допомогою 21.12.2018р. та 02.01.2019р. з приводу гіпертонічної хвороби ІІ, криз, астено-невротичного синдрому. (т.1 а.с.33-34) За відповіддю головного лікаря КНП «Міська лікарня №3» Щедрова О.М. від 21.03.2019р. на адресу начальника відділу з гуманітарних та соціальних питань Юридичного департаменту ХМР 21.12.2018р. до лікаря терапевта [PERSON] звернулася [PERSON] зі скаргами на головний біль, серцебиття, роздратованість, запаморочення, поганий сон. При огляді хворого виявлено: стан здоров`я відносно задовільний, обличчя гіперемоване, шкірні покрови вологі, тони серця приглушені, діяльність ритмічна, артеріальний тиск 170/100 мм.рт.ст., частот серцевих скорочень 86 ударів на хвилину. На підставі скарг хворої, об`єктивного огляду, виявленого підвищеного тиску встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба 2 стадія, криза, астено-невротичний синдром. Призначено відповідне обстеження та лікування. Від видачі листка непрацездатності [PERSON] відмовилась, була видана довідка про відвідування лікаря. Гіпертонічна хвороба може протікати з ускладненнями у вигляді гіпертензивного кризу. Гіпертензивний криз - це раптове значне підвищення артеріального тиску від нормального або підвищеного рівня, яке майже завжди супроводжується появою чи посиленням розладів з боку органів-мішеней або вегетативної нервової системи. Астено-невротичний синдром-патологічний стан, що виявляється підвищеною стомлюваністю і виснаженням із вкрай нестійким настроєм, порушення сну. Прояви астено-невротичний синдрому залежать від основного (соматичного захворювання) або психічного розладу, що викликали його. Уточнення особливостей астено-невротичного синдрому часто допомагає розпізнаванню основного захворювання. З цього приводу, хвора була направлена на консультацію до лікаря-невропатолога. Графік прийому лікаря терапевта [PERSON] 21.12.2018р. з 08.00 до 13.00 в філіалі центру первинної медичної допомоги КНП «Міська лікарня №3» ХМР за адресою: м. Харків, вул.Доватора,б.7. (т.1 а.с.233-243) Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] з 16.08.2010р. по 14.08.2015 р. працювала директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №92 Харківської міської ради Харківської області за контрактом та звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. З 17.08.2015 р. по 25.11.2015р. - заступником директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області, звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. 27.11.2015р. [PERSON] призначена на посаду директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області за контрактом та 21.12.2018р. звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. (т.1 а.с.25-29) Відповідно до п.п.4.27, 6.2.18 Положення про Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (додаток 112) начальник управління призначає на посаду та звільняє з посади працівників підрозділів Управління, заступників директорів, педагогічних працівників загальноосвітніх та позашкільних закладів. За п.6.2.6 Положення керівництво управління видає накази в межах своєї компетенції, організує та контролює їх виконання. (т.1 арк.108-110) Згідно п.п.4.6.12, 6.5.13 Положення про Департамент освіти Харківської міської ради (додаток №23) Департамент освіти здійснює заходи щодо організації призначення (звільнення) керівників закладів загальної середньої, дошкільної, позашкільної освіти. Директор Департаменту призначає на посаду та звільняє з посади, зокрема, керівників закладів загальної середньої, дошкільної, позашкільної освіти, що знаходяться в комунальної власності територіальної громади міста. За п.3.4 Положення накази директора Департаменту, прийняті в межах його повноважень, є обов`язковими для виконання Управліннями освіти адміністрацій районів Харківської міської ради, закладами дошкільної, загальної середньої, позашкільної та професійно-технічної освіти. (т.1 арк.102-105) Відповідно до п.4.1 Статуту Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області (нова редакція) затвердженого наказом Департаменту освіти Харківської міської ради від 24.03.2016р. №85 управління навчальним закладом здійснюється Департаментом освіти Харківської міської ради та Управлінням освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради. Безпосереднє керівництво навчальним закладом здійснює його директор, який призначається на посаду Департаментом освіти Харківської міської ради за контрактом та звільняється з посади згідно з законодавством України. Заступники директора призначаються на посаду та звільняються з посади начальником Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради. (т.1 арк.179) Доповідною запискою від 21.12.2018р. начальника відділу кадрової роботи, начальника відділу загальної середньої освіти, головного спеціаліста відділу загальної середньої освіти на ім`я директора Департаменту освіти повідомлено, що на виконання наказу Департаменту освіти ХМР від 19.12.2018р. №229 «Про розгляд звернення» 20.12.2018р. було здійснено перевірку функціонування (зокрема, організації освітнього процесу, кадрові питання) Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області де виявлено низку порушень, що свідчать про відсутність системного контролю з боку директора [PERSON] за діяльністю закладу. Також зазначено, що директор [PERSON] 29.03.2018р. була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків та недотримання умов контракту щодо здійснення загального керівництва та контролю за діяльністю закладу. (т.1 арк.115-123) Управлінням освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради надано графіки роботи вчителя музичного мистецтва [PERSON] та вчителя фізкультури [PERSON] за 20.12.2018р. та 21.12.2018р. як докази того, що зазначені вчителі, які були залучені до участі у справі в якості свідків за клопотанням позивачки, не мали змоги бути присутніми під час розмови [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з тим, що 29.12.2018 вони були зобов`язані проводити в цей час уроки, а 21.12.2018 під час написання заяви про звільнення взагалі не були присутніми, внаслідок чого не можуть бути свідками у справі про визнання протиправними наказів Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради та Департаменту освіти Харківської міської ради. В ході судового розгляду показання свідків [PERSON] та [PERSON] були спростовані показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] та записами у журналі службових відряджень Департаменту освіти Харківської міської ради. Як вбачається з журналу службових відряджень співробітників Департаменту освіти Харківської міської ради 20.12.2018р. о 9 год. співробітники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були відряджені до ХЗОШ №67 і які повернулися о 13 год. про що свідчать їх особисті підписи. Департамент освіти Харківської міської ради знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дату наказу «Про розгляд звернення» № 229 - 29.12.2018 суд вважає опискою, про що свідчить наскрізна реєстрація службових відряджень співробітників Департаменту Харківської міської ради та доповідна записка від 21.12.2018 начальника відділу кадрової роботи, начальника відділу загальної середньої освіти, головного спеціаліста відділу загальної середньої освіти на ім`я директора Департаменту освіти про те, що 20.12.2018 перевірка ХЗОШ № 67 була здійснена на виконання наказу Департаменту освіти ХМР від 19.12.2018р. №229 «Про розгляд звернення» 20.12.2018р. Департаментом освіти були неодноразово оголошені конкурси на заміщення вакантної посади директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області, при цьому [PERSON] документів на конкурсний відбір не подавала. Відповідно до ч. 1,3 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України контракт укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру майбутньої роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами, зокрема Законом України «Про освіту». Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу. Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України). У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за пунктом 1 статті 36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (стаття 38 цього Кодексу). Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до правової позиція сформованої Верховним Судом України у справі 6-1269цс16 (Постанова від 26.10.2016 р.) при розгляді позовних вимог щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін. За пунктом 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін) договір припиняється у строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише за взаємної згоди власника або уповноваженого ним органу і працівника. Звільнення за угодою сторін застосовується як підстава припинення трудових правовідносин у тому разі, коли жодна зі сторін трудового договору не має інших підстав для розірвання трудового договору, передбачених законодавством. За загальним правилом працівника не може бути звільнено під час його хвороби або перебування у відпустці, оскільки за ч.3 ст.40 КЗпП України звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці не допускається. Таким чином, це правило стосується лише випадків звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Заяву про звільнення за угодою сторін працівник має право подати як у період роботи, так і у випадку своєї відсутності на роботі (тимчасова непрацездатність). Якщо працівник після написання заяви про звільнення за угодою сторін захворів і період тимчасової непрацездатності перевищує термін, про який домовлялися сторони трудового договору відповідно до поданої працівником заяви, власник або уповноважений ним орган має звільнити такого працівника у термін, визначений у заяві. Період хвороби працівника підтверджується листком непрацездатності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач попри звернення до лікаря не перебувала у стані непрацездатності у момент видачі наказу про її звільнення, про що не заперечувала позивач. Враховуючи, що [PERSON] особисто в заяві від 21.12.2018 року просила звільнити її з вказівкою конкретної підстави та з зазначенням конкретної дати звільнення, суд не вбачає підстав вважати, що в цьому випадку звільненням було допущено порушення порядку звільнення працівника. З наказом Департаменту освіти Харківської міської ради від 21.12.2018 № 456-к «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] » позивачка була ознайомлена 21.12.2018, про що свідчить її особистий підпис і про що [PERSON] не заперечувала під час судового засідання. Оцінюючи доводи [PERSON] про те, що заяву про звільнення вона написала внаслідок психічного примусу, суд дійшов наступних висновків. Під психічним примусом слід розуміти вплив на волю особи різними способами (мімікою, словами, діями), щоб примусити її вчинити певне діяння. За психічного примусу особа завжди зберігає свободу вибору. При цьому кінцева мета, а саме вчинення особою певної дії чи утримання від вчинення якоїсь дії, досягається шляхом роз`яснення особі, яку примушують, або в іншій спосіб доведення до відома такої особи можливості настання негативних для неї наслідків у разі, якщо така особа не вчинить того діяння, яке від неї вимагається. Водночас, посилаючись на психічний примус, внаслідок якого позивачем була написана заява про звільнення, [PERSON] не пояснила настанню яких саме негативних для її наслідків вона намагалася перешкодити, погодившись на написання такої заяви. Позивачці [PERSON] було відомо, що лише директор Департаменту освіти Харківської міської ради має право приймати на роботу та звільняти з роботи керівників закладів освіти тому, що саме з директором Департаменту був укладений нею контракт, саме на ім`я директора Департаменту позивачкою була написана заява про звільнення за угодою сторін. В ході судового засідання [PERSON] не заперечувала свою обізнаність з цього питання. Також не надано доказів про звернення позивачки до уповноваженого органу (Департаменту) щодо анулювання попередньої домовленості сторін про припинення договору за угодою сторін. Відповідно до положень ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини у п. 23 рішення у справі "Проніна проти України" (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року нагадав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що заява про звільнення була написана всупереч її волі та під впливом психічного примусу. Враховуючи вищевикладене, виходячи з презумпції обов`язковості доведення обставин, на які посилається, саме стороною, яка стверджує про такі обставини, суд дійшов до висновку, що позивачкою не надано належних чи допустимих доказів того, що заява про звільнення не була результатом вільного розпорядження нею своїм конституційним правом на працю, написана була під впливом психічного примусу, а також, що звільнення її Департаментом освіти Харківської міської ради відбулось без дотримання положень чинного законодавства, у зв`язку з чим у частині позову про визнання наказу Департаменту освіти Харківської міської ради від 21 грудня 2018р. №456-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] .» протиправним та його скасування та поновлення [PERSON] на посаді директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 Харківської міської ради Харківської області з 21.12.2018р належить відмовити. Вимоги щодо стягнення з Департаменту освіти Харківської міської ради на користь [PERSON] середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу із 21 грудня 2018р. по 01.07.2019р. включно та застосування негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є похідними, у зв`язку з чим також задоволенню не підлягають. Натомість позивачем частково доведені обставини, на які вона посилається у позові, а саме визнання наказу Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 21.12.2018р. №302-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] » протиправним та скасування його. Суд враховує п.п.4.6.12, 6.5.13 Положення про Департамент освіти Харківської міської ради (додаток №23) якими передбачено, що лише директор Департаменту освіти Харківської міської ради уповноважений приймати та звільняти директорів загальноосвітніх закладів, а відповідно до п.п.4.27, 6.2.18 Положення про Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (додаток 112) начальник управління призначає на посаду та звільняє з посади лише заступників директорів загальноосвітніх закладів, про що згідно п.6.2.6 Положення керівництво управління видає накази в межах своєї компетенції, організує та контролює їх виконання. Тому позовні вимоги позивачки в частині визнання наказу Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 21.12.2018р. №302-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] » протиправним та його скасування підлягають частковому задоволенню. Враховуючи відсутність повноважень на звільнення директора [PERSON] начальника Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, яка зазначила про це в спірному наказі замість видачі наказу про виплату компенсації за невикористану щорічну відпустку, видачу трудової книжки та щодо передачі печатки, штампу і документації закладу освіти, а тому суд вважає за можливе визнати протиправним та скасувати в цій частині наказ Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради від 21.12.2018р. №302-К «Про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] » щодо звільнення 21 грудня 2018 року директора Харківська загальноосвітня школа I-III ступенів № 67 Харківської міської ради Харківської області [PERSON] за угодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України; п. 5.2(б) контракту. В іншій частині наказ від 21.12.2018р. №302-К скасуванню не підлягає, оскільки відповідає діючому законодавству. В іншій частині позивних вимог - відмовити за недоведеністю. Відповідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу звільняються від сплати судового збору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial