Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернулась до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 73, 7 кв.м. разом з господарськими спорудами: літньою кухнею, позначеною в технічному паспорті літерою «Б», сараєм «В», сараєм «З», гаражем «Г», вбиральня «Д», навіс «Ж», ворота «І», огорожа- 2, огорожа - 3, огорожа - 4, огорожа - 5, хвіртка - 6, хвіртка - 7, хвіртка - 8 в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що вищенаведений житловий будинок відносився до групи колгоспного двору. Станом на 15.04.1990 року головою цього колгоспного двору був її батько - [PERSON], 1934 року народження, який до ня смерті проживав і був зареєстрований у даному господарстві. Крім нього, там були зареєстровані члени колгоспного двору, які зберігали право власності на нього, а саме: [PERSON], 1932 року народження; [PERSON], 1967 року народження та [PERSON], 1970 року народження, а тому розмір частки кожного в майні колгоспного двору становив по ? частині. Після смерті матері, вона звернулась в нотаріальну контору з метою оформити право власності на частину будинку, що належала [PERSON], однак їй в цьому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а тому змушена була звернутись з даним позов до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Лисятицької сільської ради Стрийського району, Львівської області - Брікнер Г.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Так в судовому засіданні встановлено, згідно довідки № 338 від 11.02.2016 року, виданої виконкомом Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області вбачається, що згідно запису в по господарській книзі № 2 по с. Пукеничі за 1986-1990 рр. станом на 15.04.1990 року у господарстві № [NUMBER] були зареєстровані: [PERSON], 1934 року народження - батько позивачки; [PERSON], 1932 року народження - мати позивачки; [PERSON], 1967 року народження - чоловік позивачки та [PERSON], 1970 року народження. З свідоцтва про право власності, копія якого наявна в матеріалах справи, вбачається, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Дане свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради Народних Депутатів за № 32 від 21.01.1988 року. Як вбачається з матеріалів справи, батько позивачки [PERSON] помер [INFO], що підтверджується, свідоцтвом про смерть, виданого Лисятицькою сільською радою, Стрийського району, Львівської області, серія [NUMBER]. Крім того, з матеріалів справи видно, що мати позивачки - [PERSON] також померла [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Лисятицької сільської ради, Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 12, копія якого наявна в матеріалах справи. Також в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER], з якого чітко вбачається, що позивачка [PERSON] та [PERSON] 21.10.1989 року зареєстрували шлюб у Лисятицькій сільській раді Стрийського району, Львівської області. Згідно довідки № 337 від 11.02.2016 року, виданої виконкомом Лисятицької сільської ради, Стрийського району, Львівської області про те, що [PERSON], [INFO] справді проживає в с. Пукеничі разом із чоловіком [PERSON], 1967 року народження та сином [PERSON], 1990 року народження. Згідно ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п.6, "а" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно п. 6 "г" даної постанови загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] право на частину кожен в майні будинковолодіння не втратили і на даний час. Однак в судовому засіданні відповідач [PERSON] відмовився від належної йому частки у житловому будинку на користь дружини, позивача по справі [PERSON], також додав письмову відмову від частки до матеріалів справи та не заперечував проти визнання права власності на вищенаведений житловий будинок за своєю дружиною - позивачкою [PERSON]. Окрім цього, на ім'я позивачки [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], з якого вбачається, що інвентаризаційна вартість вищенаведеного житлового будинку становить 273 766 (двісті сімдесят три тисячі сімсот шістдесят шість) гривень. Чинний Цивільний кодекс України вступив в дію 01.01.2004 року. Відповідно до п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень вказаний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Спадкове майно, що є предметом спору, було прийняте позивачем до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки на час смерті матері проживала у спірному будинку та вступила в управління ним. Таким чином, позивач [PERSON] прийняла спадщину за правилами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Позивач [PERSON] вживала заходів для оформлення свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у неї немає жодних правовстановлюючих документів на будинок. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги є підставними, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення, а саме слід визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved