Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вул. Гора, 41 в с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, та ощадної книжки на рахунок № 10700 в філії № 6352/054 Бережанського відділення Ощадбанку м. Підгайці, посилаючись на те, що її батько [PERSON], який помер 05.11.2011 року, склав заповіт, яким заповів їй все своє майно. В установлений законом строк вона звернулась до Підгаєцької нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та розбіжностях у написанні по-батькові спадкодавця у заповіті, посвідченому секретарем Сільцівської сільської ради за № 16 від 24.02.2004 року, де вказано "Степанович" замість правильного "Стефанович" . Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає, жодних заперечень щодо задоволення позову не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, жодних заперечень щодо задоволення позову не має. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився та подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позов визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] помер 05.11.2011 року в с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, про що видане свідоцтво про смерть серії І-ИД № 123412. Позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 1325678. Згідно заповіту, складеного 24.02.2004 року, посвідченого секретарем Сільцівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 16, [PERSON], 29.09.1935 р. н., який проживає в [INFO] заповів [PERSON] усе майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все, на що він за законом матиме право. Згідно листа Підгаєцької нотаріальної контори № 855/01-16 від 17.09.2015 року після смерті [PERSON], який помер 05.11.2011 року, заведена спадкова справа за заявою дочки померлого [PERSON], яка прийняла спадщину за законом. 05.05.2012 року дружина померлого [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1/3 частину будинку. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Підгаєцького району № 231 від 08.09.2015 року [PERSON], [INFO] проживав та був зареєстрований [INFO]. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що померлий [PERSON] проживав в с. Сільце, в селі люди його називали по-батькові «Степанович», його дочкою є позивач [PERSON] Таким чином, із досліджених доказів вбачається, що дані про прізвище, імя місце проживання заповідача у заповіті збігаються з іншими даними, що стосуються особи [PERSON], тому факт складення ним даного документу на користь позивача не викликає у суду сумніву. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після померлого батька, звернувшись у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] належала ощадна книжка на рахунок №10700 в філії № 6352/054 Бережанського відділення Ощадбанку м. Підгайці. Відповідно до довідки № 56, виданої [PERSON] сільською радою від 28.09.2012 року, житловий будинок по вул. Гора, 41 в с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської області належить голові колгоспного двору померлому [PERSON] та членам колгоспного двору - [PERSON] та [PERSON], житловий будинок 1973 року забудови. На підставі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житловий будинок, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Встановлено, що будівництво житлового будинку, який є обєктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу та на момент смерті спадкодавця спірний будинок був повністю збудований, і не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 375 ЦК України, що підтверджено технічним паспортом. Проте спадкоємець позбавлений можливості оформити належне їй право власності на спірне нерухоме майно, оскільки відсутні докази прийняття його до експлуатації. Так, пунктом 49 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 передбачено, що у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Спірний житловий будинок був завершений будівництвом 1991 року та прийнятий до експлуатації, про що вказано у технічному паспорті на будинок. [PERSON], [PERSON] [PERSON] сільською радою 28.09.2012 року видано свідоцтво про право власності на 1/3 частку спірного житлового будинку. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] набув права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку, тому до позивача [PERSON] перейшло таке право в порядку спадкування за заповітом та за законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що слід встановити юридичний факт, що заповіт, складений 24.02.2004 року, [PERSON], 29.09.1935 р. н., який проживав в [INFO], в користь [PERSON], посвідчений секретарем Сільцівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 16 в дійсності складений [PERSON]. Крім того, в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Гора, 41 в с. Сільце Підгаєцького району Тернопільської області, та ощадної книжки на рахунок № 10700 в філії № 6352/054 Бережанського відділення Ощадбанку м. Підгайці. На підставі наведеного,

Outcome: approved