Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якій просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги мотивувала, тим що [INFO] помер [PERSON] . На момент смерті він проживав в с. Парканці Роздільнянського району Одеської області, був самотньою людиною, а тому саме батьки позивачки постійно з ним спілкувались та надавали необхідну допомогу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) площею 8,6 га умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП "Перемога" с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується наданим по справі сертифікатом. Оскільки батьки при житті підтримували [PERSON] , а після смерті здійснили його поховання, останній ще при житті склав заповіт, згідно якого заповів належну йому земельну частку (пай) на її користь. Про цей заповіт вона дізналась лише в грудні 2019 року , так як на момент його смерті їй було лише 15 років і їй не було відомо ні про наявність заповіту, ні про наявність у [PERSON] майна, що є предметом спадщини. Будь хто з спадкоємців за законом до нотаріуса протягом встановленого строку і до цього часу з заявами про прийняття спадщини не звертався, про їх існування (існування родичів померлого) їй нічого не відомо. Вона звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак 29.01.2020 року приватний нотаріус Іванова А. Й . повідомила їй про неможливість заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, передбаченого ст. 549 ЦК УРСР. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] по поважній причині, так як не знала про заповіт, в силу неповнолітнього віку не могла розпорядитится своїми спадковими правами в установлений законом строк. Просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , необхідний для прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, справу розглянути у їх відсутність . Представник відповідача - Старостинська сільська рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання на розгляд справи не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнали, не заперечували проти їх задоволення, просили справу розглядати без участі їх представника. (а.с.20) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01.05.2002 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №19 (а.с.4). На момент смерті [PERSON] проживав за адресою: с. Парканці Роздільнянського району Одеської області, разом з ним ніхто не був зареєстрований та фактично не проживав, що підтверджується довідкою Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 26.12.2019 року №109 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП "Перемога" с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0538952 від 26.01.1998 року, зареєстрованого 26.01.1998 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №285. (а.с.6). При житті [PERSON] склав заповіт 24.12.1998 року, згідно якого заповів [PERSON] все своє майно, де б воно ні знаходилось та в чому б воно не полягало, та взагалі все що буде належати на день смерті і на що за законом буде матиме право. Заповіт було посвідчено секретарем Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №27. (а.с.8) Позивачка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Роздільнянським РВ ГУ ДМС України в Одеській області 09.10.2012 року (а.с.10), . 18.11.2006 року уклала шлюб з [PERSON] , її дошлюбне прізвище [PERSON] . (а.с.9) Будь хто з спадкоємців за законом до нотаріуса протягом встановленого строку і до цього часу з заявами про прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.12.2019 року №58911070. (а.с.5) В грудні 2019 року установленому законом порядку [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Іванової А.Й. Однак згідно листа приватного нотаріуса Іванової А.Й. №26/01-16 від 29.01.2020 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини встановленого ст. 549 ЦК УРСР та рекомендовано звернутися до суду, в порядку ст. 550 ЦК УРСР. (а.с.11) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003 року при вирішення спорів про спадкування, спадщина по яким відкрилась до 1 січня 2004 року , підлягають застосуванню норми чинного на час відкриття спадщини ЦК УРСР. При цьому також підлягають застосуванню правила книги шостої ЦК України 2003 року, так як спадщина яка відкрилась не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковий майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Стаття 534 ЦК УРСР передбачала спадкоємство за заповітом, а саме кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього кодексу , можу бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними . Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємець, який протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про її прийняття, вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер - [INFO] , а тому вочевидь, що спадщина після його смерті відкрилась до набрання чинності ЦК 2003 року , а також з урахуванням п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК 2003 року до 01 липня 2003 року та не була прийнята ніким із спадкодавців, а тому дані правовідносини регулюються ЦК УРСР. Відповідно до ст.549 ЦК України - шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини після його смерті, встановлений законом відповідно до - 29.10.2002 року. Судом встановлено , що на користь позивачки [PERSON] залишив заповіт від 24.12.1998 року, посвідчений секретарем Старостинської сільської ради, згідно якого заповів [PERSON] все своє майно. Однак [PERSON] своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому має місце пропуск строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] [PERSON] була неповнолітньою, їй було 15 років. Про заповіт складений [PERSON] їй було невідомо, про нього [PERSON] стало відомо лише в грудні 2019 року. Дані доводи позивача в суді ніким не спростовані. Суд, вважає, з огляду на законодавство України та на правові висновки ВС по даній категорії справ, той факт, що позивач не знала про існування заповіту, значно звузило можливість здійснення нею цивільних прав, створивши перешкоди вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому ці обставини слід визнати поважними прчинами несвоєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, при цьому суд, також приймає до уваги ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги, і така процесуальна дія відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає, що наведені позивачем причини несвоєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, є такими, що перешкоджали своєчасному зверненню [PERSON] до нотаріуса, а відтак позивач пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини по поважним причинам. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання цього позову відповідачем -Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому позов належить задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за представленням тривалістю чотири місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, так як саме в такий спосіб можливо захистити право позивача на спадщину. Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.548, 549, 550 ЦК УРСР, ч. 3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved