Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №11113646000 від 05 лютого 2007 року в сумі 51000 доларів США, посилаючись на те, що зобовязання відповідач за договором кредиту не виконує тому виникла потреба у достроковому стягненні кредитних коштів. З зустрічним позовом 27 травня 2016 року до суду звернулась [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору посилаючись на те, що при укладенні кредитного договору банком порушено вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», що порушує законні права та інтереси [PERSON] Також, з зустрічним позовом 28 травня 2016 року до суду звернулася [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим посилаючись на те, що при нарахуванні процентів за користування кредитом банком застосовувалась більша процентна ставка (24,6%) за користування кредитом, без згоди поручителя, що свідчить про збільшення обсягу відповідальності останнього тобто порушує умови договору поруки. Зазначені зустрічні позовні заяви ухвалами суду обєднані в одне провадження з первісним позовом. У судове засідання представник позивача зявився, уточнив позовні вимоги, надав пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання з'явилися, заперечили проти позовних вимог посилаючись на невірний розрахунок суми боргу, підтримали зустрічні вимоги про визнання недійсним кредитного договору. Відповідач [PERSON] заперечила проти первісного позову, підтримала зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим, надала пояснення, що відповідають змісту позову. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження та первісний позов підлягає до задоволення, зустрічні вимоги про визнання недійсним кредитного договору та про визнання договору поруки припиненим, не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №11113646000, відповідно до якого остання отримала в кредит кошти у розмірі 51000 дол. США строком до 04 лютого 2025 року при умові сплати процентів 12,3 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором перед банком між позивачем та [PERSON] укладеного договір поруки від 05.02.2007 року. Відповідно до договору поруки поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. відповідальність відповідачів є солідарною. відповідно до п.1.2 договору поруки (а.с31) термін виконання основного зобовязання 04 лютого 2025 року, якщо згідно умов Основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобовязання. Також, 05 лютого 2009 року між банком та позичальником укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, якою сторони погодили, що погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено Графік погашення кредиту в новій редакції (Додаток 31 до Додаткової угоди). Станом на 21 листопада 2014 року розмір заборгованості по вказаному договору склав 35358,21 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ на зазначену дату становить 535537,82 грн. з яких заборгованість по кредиту 31900,55 дол. США, заборгованість по відсоткам 3457,66 дол. США; 3747,73 грн. - пеня прострочення сплати кредиту; 3580,24 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Даними висновку судово економічної експертизи №2347/15-26 від 17.12.2015 р. та показаннями допитаного у судовому засіданні експерта підтверджується, що реальна відсоткова ставка за договором про надання споживчого кредиту становить 12,3% та правильність розрахунку заборгованості [PERSON] щодо кредитних платежів перед банком за кредитним договором №11113646000 від 05 лютого 2007 року згідно якого: станом на 21 листопада 2014 року розмір заборгованості по вказаному договору склав 35177,10 дол. США, з яких заборгованість по кредиту 31658,26 дол. США, заборгованість по відсоткам 2956,38 дол. США;562,46 дол. США поточні відсотки по кредиту; 3724,85 грн. - пеня прострочення сплати кредиту; 4289,99 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Вимогами ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання вказаного положення, а також пп. 2,3,5,6 ст. 203 ЦК України є підставою для недійсності правочину (ст.215 ЦК України). Загалом, відповідно до ст. 215 ЦКУ, виділяється дві групи підстав визнання кредитного договору нечинним: 1) нікчемність - недійсність, яка прямо передбачена законом; 2) оспорюваність - виникає у випадках, коли недійсність договору прямо не передбачена законом, але одна з його сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. У такому випадку рішення про визнання правочину недійсним виноситься судом. Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Кредитний договір, спір щодо якого вирішено у справі, є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору. Судом установлено, що банк і позичальник уклали кредитний договір та додаткові угоди у письмовій формі, як вимагається частиною першою статті 1055 ЦК України. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та її представником не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів які б вказували на порушення банком прав та законних інтересів останньої при укладенні кредитного договору також, зазначених порушень не встановлено судом тому суд вважає, що заявлений зустрічний позов про визнання недійсним кредитного договору є необґрунтованим та не підлягає до задоволення. Також, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, не підлягає до задоволення так, як останньою не доведено у судовому засіданні та не представлено доказів які вказують на збільшення обсягу відповідальності поручителя, що в силу вимог ч.1 ст.559 ЦК України було б підставою для припинення договору поруки. Судом не береться до уваги показання відповідача [PERSON], що здорожчання кредиту за рахунок підвищеного відсотка нарахованого на прострочену суму кредиту на суму 408,26 дол.США є збільшенням обсягу відповідальності поручителя так, як спростовується висновком експертизи та показаннями експерта, допитаного у судовому засіданні. Згідно ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1ст.543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1ст.543 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. На підставі вище наведеного, враховуючи заяву позивача про уточнення позовних вимог суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення в солідарному порядку заборгованості з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №111113646000 від 05 лютого 2007 року у розмірі\~ 35175, 01 дол. США, та іу розмірі 6556,47 грн. тому зазначена сума заборгованості підлягає до стягнення. Судові витрати становлять 3654 грн. та підлягають стягненню з відповідачів рівними частками, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, пропорційно до частини задоволеного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved