Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Ніжинська районна державна адміністрація Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Парафіївська селищна рада Ічнянського району Чернігівської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дана сім'я з 2008 року перебуває на обліку сімей, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, оскільки відповідачка схильна до вживання спиртних напоїв, не приділяє належної уваги по вихованню та розвитку дітей, не забезпечує належними умовами проживання, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. З 02 жовтня 2017 року по 06 квітня 2018 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей за клопотанням служби у справах дітей Ніжинської РДА у зв'язку з тим, що діти опинилися у складних життєвих обставинах. З 13 серпня 2018 року по теперішній час останні перебувають в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей через відсутність матері за місцем проживання. Оскільки відповідачка не належним чином виконує свої батьківські обов'язки, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не займається її належним вихованням, матеріально не забезпечує, ніде не працює, а тому підлягає позбавленню батьківських прав відносно дітей, так як це буде відповідати інтересам останніх. Представник Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, так як відповідачка не піклується про малолітніх дітей, не виконує обов'язків по їх вихованню та утриманню, ніде не працює, зловживає спиртними напоями та не забезпечує їм нормальне існування, а тому позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник Парафіївської селищної ради Ічнянського району Чернігівської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала та просила позбавити батьківських прав [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Судом встановлено, що відповідачка по справі являється матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12). Батько дітей [PERSON] записаний зі слів матері, відповідно до ч.1 статі 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями Витягів з Державного реєстру АЦСГ про народження (а.с.13-14). Дана сім'я з 2008 року перебуває на обліку сімей, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, оскільки відповідачка схильна до вживання спиртних напоїв, не приділяє належної уваги по вихованню та розвитку дітей, не забезпечує належними умовами проживання, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], але фактично проживає в [ADDRESS] (а.с.15). З 02 жовтня 2017 року по 06 квітня 2018 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебували у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей на повному державному утриманні за клопотанням служби у справах дітей Ніжинської РДА у зв'язку з тим, що діти опинилися у складних життєвих обставинах та не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей. З 13 серпня 2018 року по теперішній час діти перебувають в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у закладі відповідачка їх відвідала три рази: 16 вересня 2018 року, 23 вересня 2018 року та 07 жовтня 2018 року, що підтверджується копією повідомлення Ніжинського центру соціально - психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей від 13 листопада 2018 року № 1115/01-13 (а.с.22). Відповідно до висновку Ніжинської районної державної адміністрації від 23 серпня 2018 року № 207 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків (а.с.5-7). Як вбачається із довідки-характеристики від 07 серпня 2018 року, доданої до матеріалів справи, відповідачка за місцем проживання характеризується задовільно, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, ніде не працює (а.с.8). Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 07 серпня та довідки Ніжинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 26 вересня 2018 року № 03-29/991 умови проживання сім'ї [PERSON] не задовільні, остання не цікавиться дітьми та не піклується про них, часто залишає дітей без нагляду, фактично вихованням дітей ніхто не займається (а.с.18-19) Норми ст. 150 СК України вказують на те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачають, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 4 ст. 155 СК України регламентує, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 за № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Положенням пункту 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення осіб батьківських прав або відібрання дітей від батьків, судам необхідно з'ясовувати конкретні обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на розвиток останніх. До того ж [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, часто залишає дітей без нагляду. Наведене підтверджує факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, враховуючи інтереси дітей, суд вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно останніх. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1921 гривню 00 копійок.

Outcome: approved