Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Лікар-психіатр Яковлєв В.О. Комунального некомерційного підприємства "Котелевська центральна районна лікарня" Котелевської районної ради звернувся до суду з вищевказаною заявою про призначення примусового психіатричного огляду [PERSON] . У судовому засіданні лікар-психіатр Яковлєв В.О. заяву підтримав та просив призначити примусовий психіатричний огляд [PERSON] з тих підстав, які викладені ним у заяві. У судовому засіданні прокурор Максакова В.А., та заінтересована особа [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви лікаря-психіатра. Суд, заслухавши пояснень автора клопотання, думки прокурора та заінтересованої особи, достідивши мареріали справи, дійшов до висновку, що заява про призначення примусового психіатричного огляду [PERSON] має бути задоволена. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно з Висновку лікаря-психіатра від 16 листопада 2020 року психічні розлади у [PERSON] з`явились у 2010 році, тоді ж вперше була госпіталізована в КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР". Після того неодноразово лікувалась стаціонарно в даному закладі в добровільному порядку. В поточному році двохразово лікувалась стаціонарно, останній раз з 16.07.20р.-27.08.20р. Після виписки за амбулаторною допомогою не зверталась, начебто приймала ліки та почувала себе задовільно. 10.11.20 р. Звернулися сестри пацієнтки із письмовими заявами до психіатра. Згідно заяв від сестер хворої, припинила самостійно прийом підтримуючого лікування близько чотирьох тижнів тому. В зв`язку з чим стан пацієнтки став погіршуватись, поведінка не адекватна: постійно конфліктує з оточуючими (рідними та посторонніми на подвір`ї), розмовляє сама з собою, проявляє фізичну агресію до матері, сестер, погрожує фізичною розправою, залишає газові прилади увімкненими без нагляду. Категорично відмовляється від надання психіатричної допомоги. 10.11.20 р. У зв`язку із зверненням родичів лікарем-психіатром було зроблено візит до пацієнтки додому. В ході якого [PERSON] , дійсно виявляла ознаки тяжкого психічного розладу, але від надання медичної допомоги категорично відмовилася, в момент візиту суспільно-небезпечних дій не вчиняла, намірів - не виявляла. 16.11.20 р. Повторно звернулася сестра хворої, з проханням і письмовою заявою прийняти якісь міри, так як психічний стан далі погіршується (згідно заяви): стає ще більше неадекватною, агресивною (била сестру, матір), вважає, що за нею хтось слідкує, скрізь стоять камери. 14.11.20 р. Вчинила бійку з сестрою [PERSON] , викликали поліцію. У чому проявлялася суспільна небезпека: вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Лікарем-психіатром, вивчивши анамнез, медичну документацію, заяви від родичів пацієнтки [PERSON] , приходить до висновку, що в даний час, за своїм психічним станом вона потребує проведення психіатричного огляду в примусовому порядку(а.с. 2). Згідно зі статтею 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи із висновку лікаря-психіатра від 16.11.2020 року, яким встановлено психічний стан [PERSON] , який на даний час має ознаки тяжкого психічного розладу, оскільки вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги, суд вбачає необхідність призначення примусового психіатричного огляду. З огляду на наведене,

Outcome: approved