Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та заінтересованої особи. 1. 04 квітня 2019 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення акту належності правовстановлюючого документу. 2. Заява обґрунтована тим, що внаслідок загального захворювання 12 лютого 2019 року заявнику була встановлена друга група інвалідності, згідно довідки МСЕК серії 12 ААБ № 041149. У лютому 2019 року вона звернулась до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі для оформлення пенсії по інвалідності. При розгляді документів, що були подані на розгляд територіального органу Пенсійного фонду України було виявлено неналежне оформлення трудової книжки. Заявнику було відмовлено з посиланням на те, що в наданій нею трудовій книжці серії [NUMBER] , її дівоче прізвище «[PERSON] » внесене з помилкою, що викликало сумнів у працівників органу Пенсійного фонду України з приводу належності їй трудової книжки. Свою трудову діяльність вона починала з колгоспу «Правда» (в подальшому - СФГ «Нива»), що знаходиться в с. Салгани Білгород-Дністровського району Одеської області. Але трудову книжку серії [NUMBER] на її ім`я видано за наступним місцем працевлаштування: радгосп «Вигодянський», що знаходиться за адресою: с. Вигода, Біляївського району, Одеської області. Саме працівником відділу кадрів радгоспу «Вигодянський» її дівоче прізвище « [PERSON] » внесене з помилкою. У 1983 році заявник уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідні зміни внесене до трудової книжки серії [NUMBER] відділом кадрів радгоспу «Вигодянський» 15.05.1991 року. Заявник вважає, що причина неправильного написання її дівочого прізвища в одну літеру виникла у зв`язку із помилкою працівника кадрової служби. Внаслідок такої помилки, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу (свідоцтво про народження) та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. Малиновським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі заявнику було роз`яснено, що для виправлення цієї помилки необхідно звернутись до суду. Встановивши вказаний факт у судовому порядку, заявник матиме право на призначення пенсії по інвалідності згідно ст. 30 Закону України № 1058 від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим заявник звернулась з вказаною заявою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 3. У судове засідання заявник не з`явилась, але надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі та на задоволенні заяви наполягає. (а.с. 21) Представник заявника не з`явилась у судове засідання, але надала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі та задовольнити заяву (а.с. 22). 4. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, але повідомлений належним чином про час там місце слухання справи, про причини не явки суд не повідомив (а.с. 20) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини. 6. Судом встановлено, що у трудовій книжці від 19 жовтня 1981 року було зроблено відповідний запис. Однак при заповненні трудової книжки була допущена помилка (помарка) в написані прізвища заявника, а саме вказано « [PERSON] » (закреслення), замість вірного « [PERSON] ». (а.с. 4) 7. Той факт, що трудова книжка, яка заповнена 19 жовтня 1981 року на ім`я «[PERSON] » належить [PERSON] підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 07 серпня 2002 року (а.с. 7), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) та довідкою Управління поліції охорони в Одеській області про підтвердження робочого стажу заявника (а.с. 11). V. Оцінка Суду. 8. Згідно зі ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 9. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 10. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. 11. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 12. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. 13. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 14. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 15. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. 16. Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року з наступними змінами (далі-Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. 17. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вищевказані обставини, які були підтверджені доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено факт належності їй трудової книжки від 19 жовтня 1981 року, яка була видана радгоспом «Вигодянський». 18. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, яке через виправлення в написанні її прізвища в трудовій книжці, не може реалізувати свої права на отримання пенсії. 19. У зв`язку із чим, Суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved