Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 09.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000,00 грн. на місяць, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти на утримання дружини в розмірі 2500,00 грн. на місяць, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON] віку трьох років; рішення суду в межах платежу по аліментам на дитину та дружину за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою від 18.07.2018 року провадження у справі відкрито. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року по справі №520/8524/18 задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн.та аліменти на утримання дружини в сумі 2500,00 грн. щомісячно.Також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2018 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року та призначено справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на матір дитини до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 16.01.2019 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в повному обсязі не визнав, підтримав наданий до суду відзив та зазначив, що відповідач не має можливості сплачувати визначену позивачем суму, оскільки на теперішній час не працює на іноземних судах. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 15.02.2018 року був укладений шлюб між сторонами. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Окрім того, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 2500,00 грн. на місяць, починаючи стягнення з дати звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON] віку трьох років. На даний час син проживає з позивачем та відповідач не надає матеріальної допомоги як на утримання дитини, так і на її утримання, в зв`язку з чим позивач змушена звернутись до суду. При цьому сторона позивача наполягає на тому, що відповідач працює моряком на іноземні компанії, в зв`язку з чим має достатній дохід для сплати аліментів у вказаному розмірі. У відзиві на позовну заяву сторона відповідача посилається на те, що відповідач є моряком, однак останній раз він був в рейсі та повернувся 17.01.2018 року. Також представник зазначає, що відповідач готовий надавати матеріальну допомогу дитині та брати участі у її вихованні, проте позивач чинить опір у спілкуванні. Представник вказує, що відповідач фінансово допомагає своїй матері, яка тривалий час не працює та доглядає за дітьми. Вказаний до стягнення розмір аліментів є дуже великим для відповідача та не відповідає його матеріальному становищу, тому він не має можливості виплачувати аліменти саме в такому розмірі, хоча готовий та буде платити меншу суму, а саме 1000 грн. на утримання дитини та 500 грн. на утримання дружини. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 15.02.2018 року зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 191, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 15.02.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.9/ [PERSON] народився [INFO] , про що 01.06.2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №2463, що підтверджується наданим до суду свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] /а.с.11/. Батьками вказані сторони по справі. Щодо дослідження доказів про працевлаштування відповідача та його доходів, судом отримано наступну письмову інформацію: - від Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків надано копію особової справи моряка, фахівця матроса /а.с.25-39/; - від Адміністрації Одеського морського порту ДП "Адміністрація морських портів України" надано в копіях робочий диплом матроса, посвідчення особи моряка, в якому наявні відмітки щодо перебування за кордоном в рейсах /а.с.40-48/; - від Адміністрації Іллічівського морського порту ДП "Адміністрація морських портів України" повідомлено, що особі моряка [PERSON] оформлювалось 12.04.2018 року посвідчення моряка строком на 5 років /а.с.49-53/; - від Державної міграційної служби надійшло роз`яснення, що вони не є установою яка має функції розпорядника щодо надання інформації про оформлення або продовження строку дії посвідчення особи моряка (паспорта моряка) на ім`я - [PERSON] /а.с.54-55/; - від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано звіт наявної інформації про перетинання відповідачем 9 разів кордону держави у період з 01.01.2015 по 26.07.2018 року /а.с.56/. Стороною відповідача [PERSON] суду надано послужну книжку моряка № [NUMBER] , видану 20.06.2012 року, з якої вбачається, що останньою датою заповнення є 17.01.2018 року /а.с.118-124/. Також суду надано докази на підтвердження переказів відповідачем грошових коштів на рахунок позивача на суми 974,87 грн. від 30.06.2018 року та 1600,00 грн. від 15.08.2018 року /а.с.89-90/. На ухвалу про витребування доказів судом отримано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України витяг з наявною інформацією щодо перетинання державного кордону України відповідачем [PERSON] за період з 09.07.2018 року по час надання відповіді /а.с.144/. З вказаного витягу вбачається, що [PERSON] перетинав державний кордон 16.08.2018 року (виїзд), 18.08.2018 року (в`їзд), 02.10.2018 року (виїзд), 13.02.2019 року (в`їзд), [INFO] (виїзд). IV. ПРАВОВІ НОРМИ , ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 180-185 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 84 СК України зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріалу допомогу. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно надавав кошти на утримання сина та утримання дружини нерегулярно, фактично в матеріалах справи наявні підтвердження лише щодо двох грошових переказів, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до правомірного звернення позивача до суду за захистом. Суд критично ставиться до доводів сторони відповідача щодо того, що [PERSON] на теперішній час моряком не працює та не має можливості сплачувати, оскільки судом встановлено, що навіть після постановлення заочного рішення відповідач неодноразово перетинав державний кордон та на теперішній час не має відомостей щодо його в`їзду в Україну після виїзду 21.02.2019 року. Доводи сторони відповідача щодо того, що він фінансово допомагає матері не підтверджені належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказами, в зв`язку з чим судом відхиляються. Так само не підтверджені доказами і посилання сторони відповідача щодо того, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та наданні їй матеріальної допомоги відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням пояснень представника відповідача [PERSON] щодо того, що він вважає можливим частково сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 грн. та 500,00 грн., проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду мінімальна сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial