Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 18.04.2021 року з Вінницького апеляційного суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01.02.1997 року Оратівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 01 розірвано. За час спільного проживання був придбаний житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Також, за час спільного проживання в будинку був здійснений ремонт. За даною адресою прописані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно відомостей Технічного паспорта на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , виготовленого станом на 15.06.2018 року, житловий будинок складається з: житлового будинку літера А площею 71,6 кв.м., літньої кухні літера Б площею 12,6 кв.м., сараю літера б площею 29,0 кв.м., погреба літера б1 площею 9,8 кв. м., огорожі 1, загальна інвентаризаційна вартість яких складає 161290 грн. [PERSON] просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літера А загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв. м., веранди літера а, літньої кухні літера Б, сараю літера б, погреба літера б1, огорожі 1 та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 житлового будинку [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літера А загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 33 кв.м., веранди літера а, літньої кухні літера Б, сараю літера б, погреба літера б1, огорожі 1. Ухвалою суду від 01.04.2021 року провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 06.05.2021 року. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 06.05.2021 року відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи на 27.05.2021 року. Виклик відповідача [PERSON] здійснено через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання 27.05.2021 року судове засідання відкладено на 24.06.2021 року. 02.06.2021 року на адресу Оратівського районного суду Вінницької області від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання даного позову. У зв`язку з віддаленістю місця проживання та трудовою зайнятістю, розгляд даної справи просить провести за його відсутності. Також, просить врахувати, що з приводу добровільного вирішення між ним та колишньою дружиною, даного спору [PERSON] неодноразово звертався до останньої з пропозицією сплатити ринкову вартість належної йому Ѕ частки спірного домоволодіння, проте були проігноровані. При ухваленні остаточного рішення, [PERSON] заперечує, щодо можливого стягнення з нього будь-яких витрат у зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 липня 2021 року. Судове засідання, призначене на 22.07.2021 року, відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 19.08.2021 року. В судове засіданні 19.08.2021 року відповідач [PERSON] не з`явився, при цьому, конверт з судовою повісткою, що надісланий на адресу реєстрації відповідача ( [ADDRESS] ) , повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". В заяві про визнання позову просив розглядати справу без його участі. 19 серпня 2021 року [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій вимоги викладено у наступній редакції «Визнати спільною сумісною власністю житловий будинок [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літера А загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 33 кв. м., веранди літера а, літньої кухні літера Б , сараю літера б, погреба літера б1, огорожі 1. Визнати за [PERSON] право власності на Ѕ житлового будинку [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літера А загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 33 кв.м., веранди літера а, літньої кухні літера Б, сараю літера б, погреба літера б1, огорожі 1. В судовому засіданні 19 серпня 2021 року позивачка [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01 лютого 1997 року Оратівська сільська рада Оратівського району Вінницької області зареєструвала шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] . Як вбачається із технічного паспорта, виданого Гайсинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 15 червня 2018 року, вказане домоволодіння складається з житлового будинку літера А: веранди площею 9,2 кв.м., коридорів площами 3,8 кв.м. та 1,4 кв.м., кухні площею 15,8 кв.м., житлових кімнат 8,3 кв.м., 7,1 кв.м. та 17,6 кв. м., прихожі площею 8,4 кв.м., веранди літера а, прибудови, літера а1, літньої кухні літера Б, сараю літера б, погреба літера б1, огорожі 1. Згідно довідки № 4 від 28.01.2019 року виданої Комунальним підприємством «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про те, що після обстеження на місці 28.01.2019 року та проведення комплексу робіт встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] станом на 28.01.2019 року дійсно відповідає слідуючим параметрам: житловий будинок літера А загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 33,0 кв. м., веранда літера а, літня кухня літера Б, сарай літера б, погріб літера б1, огорожі 1. У тому числі самочинно побудовано: прибудова літера а1, загальною площею 17,2 кв. м. Згідно матеріалів технічного архіву Гайсинського МБТІ право власності на об`єкт було зареєстровано Гайсинським МБТІ за [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу від 04.11.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Оратівського районного округу, Р.№1251, записано у реєстрову книгу № 1, номер запису 124. Відповідно до договору купівлі-продажу серії ВСЕ № 245069 від 04.11.2005 року [PERSON] купив цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9089377 від 28.11.2005 року власником будинку за адресою: [ADDRESS] записано [PERSON] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 19.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01.02.1997 року Оратівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 01 розірвано. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне В силу ст. 60 СК України презумується, що все майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (крім майна, зазначеного в ст. 57 СК України). Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 Сімейного кодексу України). Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, З`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Статтею 71 СК України визначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Також суд враховує висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, що обов`язкові для застосування: Велика Палата Верховного Суду України у справі № 372/504/17 від 21 листопада 2018 року зробила правовий висновок щодо обов`язковості застосування презумпції спільного майна придбаного в період шлюбу і зазначила: відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відсутність судового рішення про визнання набутого за час шлюбу майна особистою приватною власністю одного із подружжя або інших достатніх доказів на підтвердження того, що таке майно придбане за особисті кошти одного із подружжя, дає підстави вважати, таке майно належить обом з подружжя на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Презумпція спільного майна придбаного в період шлюбу застосовується і підтверджується останніми висновками Верховного Суду у подібних з цим позовом правовідносинах: постанова Верховного Суду від 10 квітня 2020 року справа № 643/16454/15-ц; постанова Верховного Суду від 07 квітня 2020 року справа № 199/3645/17-ц; постанова Верховного Суду від 13 березня 2020 року справа № 320/3072/18-ц і інші. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved