Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду на підставі ст. ст. 113, 120, 123 Земельного кодексу України, ст. 93 Водного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, у якому просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області №764 від 20 жовтня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам в с. Глушиця, с. Люхча та с. Обірки» в частині земельної ділянки площею 0,0977 га в [ADDRESS] (кадастровий номер: 5625484800:01:001:0504). До початку розгляду справи судом представник [PERSON] в інтересах [PERSON] подав заяву про зміну предмету позову, вимогу про скасування рішення органу місцевого самоврядування доповнив вимогою про припинення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. В обґрунтування позову посилався на обставини належності йому на праві власності об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці у межах площі, визначеної кадастровим номером 5625484800:01:001:0504 - скважини, двох водонапірних башт та насосної станції по [ADDRESS] , однак Люхчанською сільською радою протиправно винесене оспорюване рішення, що призвело до порушення інтересів позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в обґрунтування заявлених вимог. В останнє судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, представник подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю участі через зайнятись у слідчих діях. Клопотання представника позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи судом розцінюється як необґрунтоване, участь у іншому провадженні не підтверджена документально і не є поважною причиною неявки, про його участь в розгляді справи було погоджено з іншими учасниками, позивач [PERSON] не з`явився до суду, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, та не з`явились. Представник відповідача - Сарненської міської ради Шило С. М. позову не визнала, зазначивши, що реєстрація права власності позивача на спірні об`єкти нерухомості скасована судом, рішення набрало законної сили; рішення Люхчанської сільської ради про надання дозволу затвердження проекту землеустрою вже оскаржувалось позивачем, однак у задоволенні позову йому було відмовлено, правових підстав для визнання незаконним оскаржуваного рішення судами трьох інстанцій не знайдено, оскільки позивачем не доведено порушення його прав. Оскаржуване в цій справі рішення Люхчанської сільської ради винесене після набрання чинності та розгляду попередньої справи касаційним судом. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] заперечував позов з огляду на прийняття оскаржуваного рішення уповноваженим органом, а реєстрація права власності позивача на об`єкти нерухомості скасована судом. Аналогічні доводи представники відповідачів виклали у письмових відзивах на позов. Дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Судом оглянутий проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,0977 га в [ADDRESS] із земель запасу сільськогосподарського призначення Люхчанської сільської ради, погоджений висновком державної експертизи від 23 січня 2019 року № 204/82-19. Земельна ділянка знаходиться в межах санітарної зони водонапірної башти з обмеженням у використанні цих меж. Суміжний землевласник [PERSON] відмовився погоджувати протокол погодження меж від 20 грудня 2018 року.- Оскаржуваним рішенням №764 від 20 жовтня 2020 року Люхчанська сільська рада Сарненського району затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам в с. Глушиця, с. Люхча та с. Обірки в т. ч. [PERSON] та надала їй безоплатно у власність земельну ділянку з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 0,0977 га в [ADDRESS] (кадастровий номер: 5625484800:01:001:0504). У відповідності до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законність рішень органів місцевого самоврядування презюмується. Так, згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. За статтею 2 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Територіальна громада села, селища, міста є первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень (стаття 6 Закону № 280/97-ВР). Згідно із частиною першою статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Статтею122ЗК України передбачена компетенція органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Нормами глави 22 ЗК України передбачений вичерпний перелік підстав для припинення таких прав. У рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі Рисовський проти України (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і найбільш послідовний спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Позбавлення права власності має бути здійснене відповідно до закону, необхідним у демократичному суспільстві і спрямованим на досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами заявника. Принцип непорушності права власності закріплений у статті 321 ЦК України. Отже суд, розглядаючи вимоги про скасування рішення органу місцевого самоврядування та припинення права власності на земельну ділянку, повинен неухильно дотримуватися положень ЗК України щодо підстав для припинення прав на землю та гарантій, встановлених ст. 321 ЦК України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, щодо захисту права власності. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 червня 2018 року № 128058811 пилорама загальною площею 49,9 кв. м. з підвалом, входом в підвал, насосною станцією, свердловиною, двома водонапірними баштами в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (реєстраційний номер речового права 26682134 від 14 червня 2018 року). Однак, постановою Рівненського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року залишене без змін рішення Сарненського районного суду від 15 грудня 2020 року у цивільній справі № 572/1359/19 за позовом [PERSON] до КП "Рівненське ОБТІ", реєстратора Чернацької О. В., [PERSON] , яким визнані неправомірними дії державного реєстратора та скасована державна реєстрація за [PERSON] права власності на приміщення пилорами з підвалом, насосну станцію, свердловину та водонапірні башти по [ADDRESS] . В обгрунтування рішення судами констатована відсутність рішення загальих зборів співвласників СГПП "Нива" про виділення розпайованого майна в натурі. Суд враховує, що земельна ділянка передана [PERSON] уповноваженим органом місцевого самоврядування та набута останньою у власність безоплатно, задоволення позову спричинить непропорційне втручання у право [PERSON] на мирне володіння майном, що є неприпустимим; позовні вимоги судом розцінюються як необґрунтовані, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 122 ЗК України, ст. 321 ЦК України,

Outcome: dismissed