Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-08 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась з позовною вимогою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11 червня 1994 року вона [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у виконкомі Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського районну Одеської області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. З червня 2013 року шлюбні відносини фактично припинились, і вони проживають окремо за різними адресами. У зв'язку з тим, що вони не зійшлися характерами, постійними сварками та фізичним насиллям вона вирішила розірвати шлюб. На теперішній час вони спільного господарства не ведуть. Примирення із відповідачем неможливе. Бажає, щоб діти залишились проживати з нею. Шлюб вони розривають вперше. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею - [PERSON] і відповідачем [PERSON], зареєстрований у виконкомі Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського районну Одеської області, актовий запис № 14. Після розлучення бажає залишити прізвище [PERSON], також залишити дітей проживати разом з нею. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, майновий спір є. Також позивачка просила залишити проживати неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з нею, та після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати, на примирення не згодний, майновий спір є, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], просив залишити проживати з ним. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 червня 1994 року Виконавчим комітетом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №14. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з липня 2013 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає надалі іменуватися прізвищем "[PERSON]", що підтверджується її письмовою заявою. Спір по розділу майна є. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи, що між стронами не досягнута домовленість про місце проживання дитини, суд вирішує це питання на власний розсуд, вважає можливим залишити проживати неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] - з матір'ю. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved