Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до Ізюмського коммунального підприємтва теплових мереж, коммунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємтва-1, Ізюмського коммунального виробниче водопровідно-каналізаційного підприємтва, товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про зобов`язання вчинити дію. Свої дії обґрунтовувала тим, що вона 19 лютого 2016 року набула у власність квартиру [ADDRESS], згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015 р. по справі № 623/3144/15-ц, що набрало законної сили 29.08.2015 р. Як власнику нерухомого майна їй здійснюють постачання житлово-комунальних послуг, у тому числі постачання теплової енергії (централізоване теплопостачання) Ізюмським комунальним підприємством теплових мереж, газопостачання ТОВ «Харківгаз збут», водопостачання та водовідведення Ізюмським комунальним виробничим водопровідно-каналізаційним підприємством, послуги з утримання .пінку і споруд та прибудинкової території Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством -1. Тобто її обов'язки як споживача виникли з моменту набуття права власності на вищезазначену квартиру 29.08.2015 р. Незважаючи на її численні звернення, відповідачі подовжують обліковувати на її особових рахунках споживача заборгованість по сплаті за комунальні послуги, що виникли до вищезазначеної дати. Без будь-якого документального обґрунтування, відповідачі пред'являють їй до сплати заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, що не є її зобов'язаннями. Ситуація, що склалась порушує її інтереси внаслідок того, що за нею обліковується борг по сплаті комунальних послуг. Наприклад, за заявою Відповідача 3 їй припинили нарахування субсидії по причині обліку заборгованості, Відповідач 4 направляє їй попередження про припинення газопостачання, Відповідач 1 подає до суду позов щодо стягнення заборгованості. І незважаючи на те, що результатами розгляду справи за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до неї з приводу стягнення заборгованості за комунальні послуги (справа № 623/879/17 рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.08.2017 р.) вимоги позивача задоволенні частково й стягнуто з неї лише заборгованість, що виникла після 29.08.2015 р., Відповідач 1 продовжує обліковувати за нею суму боргу, що виникла в період до 29.08.2015 р. та в якій відмовили до стягнення. В зв'язку з вищезазначеним просить суд зобов'язати Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж, Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут», Ізюмське комунальне виробниче водопровідно - каналізаційне підприємство, Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство - 1 здійснити перерахунок розміру оплати за житлово-комунальні послуги [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], а саме здійснити списання з особового рахунку [PERSON] суми боргу, що обліковувався станом на 28 серпня 2015 року по квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» будучи повідомлений належним чином до суду не з'явився. Представник Комунального житлово ремонтно-експлуатаційне підприємство - 1 визнав позов частково, а саме не визнав в частині стягнення з них судових витрат. Представники Ізюмського комунального підприємства теплових мереж та Ізюмського комунальне виробниче водопровідно - каналізаційне підприємства позов не визнали повністю та зазначили що позивачка є учасником правовідносин з дати виникнення права власності на вищезазначену квартиру, а саме з 19.08.2011 року. Судом встановлено, що позивачка набула у власність квартиру [ADDRESS], згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2015 р. по справі № 623/3144/15-ц, що набрало законної сили 29.08.2015 р. За результатами розгляду справи за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до позивачки з приводу стягнення заборгованості за комунальні послуги (справа № 623/879/17 рішення Апеляційного суду Харківської області від 10.08.2017 р.) вимоги позивача задоволенні частково й стягнуто лише заборгованість, що виникла після 29.08.2015 р. Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а саме те, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України й зобов'язання особи виникають з підстав, перелічених у сг. 11 ЦК України. Цивільні обов'язки повинні виконуватися у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Відповідно до ст. 526 І (К України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пункт 6 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлює обов'язок виконавця послуги щодо проведення відповідних перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання. Таким чином облік відповідачами за позивачкою суми грошових зобов'язань, що виникли за попередні періоди до 29.08.2015 р.. коли вона ще не була власником квартири і їй не надавались жодні комунальні послуги, не має жодних правових чи документальних підстав, а тому підлягає списанню відповідачами з її особових рахунків.

Outcome: approved