Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

В серпні 2014року представник ПАТ "Київенерго" звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку постачає йому ПАТ «Київенерго». За результатами аналізу оплат з'ясовано, що Боржник не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Свої зобов'язання Боржник виконує неналежно внаслідок чого станом на 01.07.2013 заборгованість за спожиту електричну енергію становить 1 064,14 грн. та індекс інфляційної складової та 3% річних, що становить 1 297, 67 грн. В судовому засіданні представник ПАТ "Київенерго" Сапсай О.В., який діє на підставі довіреності № 91/2013/10/30-39 від 30.10. 2013 року ( а.с. 6) позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв від останнього до канцелярії суду не надійшло. Разом з тим, відповідачу у встановленому порядку направлялись судові повістки, телеграми про виклик в судове засідання, однак всі вони повернулись за закінченням терміну зберігання. За приписами п.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також, відповідно до ч.2 п.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається : фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином ( ч.3 п. 5 ст. 74 ЦПК України). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем електричної енергії, яку постачає йому ПАТ «Київенерго» Постачання електричної енергії споживачеві, електроспоживання, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і енергопостачальною організацією. Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно із п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. За результатами аналізу оплат з'ясовано, що Боржник не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Свої зобов'язання Боржник виконує неналежно внаслідок чого станом на 01.07.2013 заборгованість за спожиту електричну енергію становить 1 064.14 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 1 297.67 ( одна тисяча двісті дев'яносто сім) гривень 67 коп. Згідно з п. 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією. Відповідно до п. п. 19, 20, 21 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 (далі Правила) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Іншими словами, кількість спожитої енергії має щомісяця визначатися самостійно боржником за фактичними показаннями приладу обліку електроенергії. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. . Ч. 2 ст. 625 ЦКУ встановлено що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 514,39 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved