Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила: - встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 16.04.2006 року за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 09.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право на земельну частку (пай) по КСП "Зоря" на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,32 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що [PERSON] необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця [PERSON] особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини і заява нею не була подана, а також у зв`язку із тим, що відсутні документ, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] , за яким це право власності було би зареєстроване у встановленому законом порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також, не заперечують проти вирішення справи в заочному порядку. Згідно адресної довідки наданої відділом адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, [PERSON] , зареєстрований з 07.02.1996 року за адресою: [ADDRESS] . В судові засідання, які призначались на 20.11.2018 року, 18.12.2018 року та 28.01.2019 року відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме за адресою його місця реєстрації, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за мінуванням терміну зберігання» та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв. Допитаний в судовму засіданні, призначеному на 28.01.2019 року в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає добре, вона доглядала та проживала разом із спадкодавцем [PERSON] . А також, пояснив, що після смерті [PERSON] , [PERSON] стала проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підтвердив факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 16.04.2006 року за адресою: [ADDRESS]. А також, факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 09.12.2012 року за адресою: [ADDRESS]; Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.01.2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно ухвалено вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів (в заочному порядку). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) по КСП «Зоря» на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,32 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 17.04.2008 року, виданого Суворовською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Зоря» на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,32 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до заповіту від 26.04.2004 року, посвідченого секретарем Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 91, [PERSON] все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що на день смерті буде їй належати за законом заповіла [PERSON] Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Осіб які, мають право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] нікого немає. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2012 року, виданого виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП «Зоря» на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,32 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на право на земельну частку (пай) [NUMBER] яку вона фактично прийняла після смерті [PERSON], але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до заповіту від 11.05.2007 року, посвідченого секретарем Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області зареєстрованого в реєстрі за № 214, [PERSON] все своє майно де б воно не було та в чому б воно не складалося та взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] . Осіб , що мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] нікого немає. Разом з тим, відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.11.1963 року, виданого Муравлівським сільським бюро РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.06.1994 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». - син [PERSON] , що підтверджено записом акту про народження від 07.07.1961 року, складеного виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Як було встановлено судом, [PERSON] будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. В свою чергу позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 13.03.2018 року за № 157, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з нею без реєстрації проживала її донька [PERSON] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Також, факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 09.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] був підтверджений поясненими свідка [PERSON] допитаного в судовому засіданні. Відповідно до п. 3.1 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В свою чергу відповідно до п. 3.5 роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved