Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До суду надійшов позов Городоцької місцевої прокуратури, у якому прокурор, діючи на захист інтересів держави, уточнивши позовні вимоги просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 219/2012-р від 18.06.2012 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду, які знаходяться за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради»; визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства в Хмеьницькій області від 06.05.2015 року № 22-4039-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4036-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4037-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4038-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельні ділянки, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району за межами населених пунктів загальною площею 162 га; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, загальною площею 162 га, укладених між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та [PERSON], № 36, 37, 38, 39 від 12.05.2015 року; визнати недійсними договори суборенди земельних ділянок, загальною площею 162 га, укладених між [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік», № 1, № 2, № 3, № 4, від 02.06.2015 року; скасувати рішення реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції про державну реєстрацію права оренди [PERSON] земельних ділянок, загальною площею 162 га: № 21472842 від 21.05.2015 року, № 21488417 від 22.05.2015 року, № 21472861 від 21.05.2015 року, № 21475718 від 21.05.2015 року; скасувати рішення реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції про державну реєстрацію права суборенди ТОВ «Агро Русь Технік» земельних ділянок, загальною площею 162 га від 08.06.2015 року № 21891645, від 08.06.2015 року № 21890726, від 08.06.2015 року № 21890160, від 08.06.2015 року № 21892149. В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведеного Віньковецьким відділом Городоцької місцевої прокуратури вивчення стану законності при розпорядженні та використанні земельних ділянок на території району встановлено, що розпорядженням голови Віньковецької районної державної адміністрації № 219/2012-р від 18.06.2012року надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (землі сільськогосподарського призначення) площею 162 га на території Нетечинецької сільської ради, які розташовані за межами населених пунктів з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства. У подальшому, на підставі заяви [PERSON], 06.05.2015 року Головним управлінням Держземагенства в Хмельницькій області прийнято накази № 22-4036-СГ, № 22-4037-СГ, № 22-4038-СГ та № 22-4039-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельні ділянки, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району за межами населених пунктів загальною площею 162 га. Зазначене розпорядження голови Віньковецької районної державної адміністрації та накази ГУ Держземагенства у Хмельницькій області прийнято з порушенням діючого законодавства, тому вони підлягають скасуванню з таких підстав. Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство» № 973-IV. Частиною 1 статті 7 цього Закону встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначається: бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Однак, у поданій заяві [PERSON] не надано жодних належних доказів щодо обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, наявності необхідної сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку земель великих площ, не зазначено про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Таким чином, всупереч вимог статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», Віньковецька районна державна адміністрація та Головне управління Держземагенства в Хмельницькій області формально підійшли до вирішення заяви [PERSON], не пересвідчившись в дійсності волевиявлення вказаного заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 01.03.2016 року, [PERSON] фермерське господарство не створювалося. Крім того, [PERSON] після отримання 12.05.2015 року у користування земельних ділянок для ведення фермерського господарства, 08.06.2015 року передав їх в суборенду ТОВ «Агро Русь Технік». Орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів. Також, згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. У зв'язку із викладеним, зазначені розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації та накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області прийнято із порушеннями вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди. Згідно із ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Враховуючи викладене, підлягають визнанню недійсними також договори оренди земельних ділянок від 12.05.2015 року, укладені між відділом Держземагенства у Віньковецькому районі із [PERSON] на підставі зазначених наказів, прийнятих всупереч вимогам чинного законодавства, та договори суборенди земельних ділянок від 02.06.2015 року, укладених між [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік». З урахуванням положень ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 26 вищезазначеного Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Встановлено, що на підставі вищезгаданих договорів оренди землі реєстраційною службою Віньковецького районного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди [PERSON] земельних ділянок площею 46,6 га (кадастровий номер [NUMBER]), 30 га (кадастровий номер [NUMBER]), 50,8 га (кадастровий номер [NUMBER]) та 34,6 га (кадастровий номер [NUMBER]), а саме: від 22.05.2015 № 21488417; від 21.05.2015 № 21472842; від 21.05.2015 № 21475718; від 21.05.2015 № 21472861. В подальшому реєстраційною службою Віньковецького районного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію права суборенди ТОВ «Агро Русь Технік» вищевказаних земельних ділянок, а саме: від 08.06.2015 року № 21891645; від 08.06.2015 року № 21890726; від 08.06.2015 року № 21890160; від 08.06.2015 року № 21892149. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Оскільки відповідачами зареєстровано право оренди та суборенди на земельні ділянки у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише шляхом скасування рішень реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери 21472842, 21475718, 21472861 від 21.05.2015 року, 21488417 від 22.05.2015, та 21891645, 21890726, 21890160, 21892149 від 08.06.2015 року про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Крім того, прокурором у позові зазначено, що згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, та норми, встановлені ч. 1 ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли прокурор довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави. Таким чином, закон пов'язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв'язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів. Саме така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 02.09.2008 року у справі за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до Фонду державного майна України, ЗАТ "Сіверянка" та ухвалі Верховного Суду України від 25.04.2012 року у справі за заявою міжрайонного природоохоронного прокурора Київської до виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району. Прокурору про вказане порушення стало відомо з 07.10.2015 року після надходження інформації з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у зв'язку з чим строки позовної давності не пропущено. У ході розгляду справи в порядку ст. 34 ЦПК України до суду звернувся з позовною заявою [PERSON] як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, про визнання незаконними та скасування розпоряджень і наказів у цивільній справі за позовом заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури на захист інтересів держави до Віньковецької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Русь Технік», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -- Нетечинецька сільська рада Віньковецького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, -- Реєстраційна служба Віньковецького районного управління юстиції, про визнання незаконними та скасування розпорядження Віньковецької РДА, наказів Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області, договорів оренди та суборенди земельних ділянок, загальною площею 162 га. Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що у лютому 2015 року він звернувся до Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. До заяви було надано копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Однак, станом на 14.06.2016 року результати розгляду його заяви відсутні, а згодом йому стало відомо, що земельна ділянка, яку він мав намір отримати безоплатно у власність, передана в оренду від 12.05.2015 року строком на 20 років для ведення фермерського господарства гр. [PERSON] Вважає, що передача земельної ділянки [PERSON] відбулася протиправно, незаконно, без достатніх на те правових підстав, тому просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 219/2012-р від 18.06.2012 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду, які знаходяться за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради»; визнати незаконним та скасувати накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 06.06.2015 № 22-4039-СГ, від 06.06.2015 № 22-4036-СГ, від 06.06.2015 року № 22-4037-СГ, від 06.06.2015 року № 22-4038-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельні ділянки, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району за межами населених пунктів загальною площею 162 га; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, загальною площею 162 га, укладених між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та [PERSON] № 36, 37, 38, 39 від 12.05.2015 року. Ухвалою суду від 21.06.2016 року [PERSON] як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, був залучений на стороні позивача -- заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури, та обидва позови об'єднано в одне провадження. У судовому засіданні прокурор Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області Козел Н.О. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, та просила задовольнити. Представник відповідача, Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області за довіреністю Шпак В.В. позов прокурора та позов [PERSON] не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що оспорюване розпорядження прийнято згідно з вимогами чинного законодавства, та крім того, прокурором пропущено строк позовної давності, оскільки розпорядження № 219/2012-р від 18.06.2012 у прокуратуру Віньковецького району було направлено за запитом прокурора у 2012 році. Голова Віньковецької районної державної адміністрації В. Лелюк подав до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності та письмові заперечення на позов, вказуючи, що вимоги прокурора в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Віньковецької районної державної адміністрації № 219/2012-р від 18.06.2012 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду, які знаходяться за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради» є безпідставними. У заяві [PERSON] просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передання її в оренду з земель Нетечинецької сільської ради площею 162 га, для ведення фермерського господарства в оренду, терміном на 49 років. Також він до заяви надав копію атестата № 3248, чим підтвердив наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, а також викопіровку та плани меж земельних ділянок, зазначив місце розташування земельної ділянки, із чого вбачається, що розпорядження від 18.06.2012 року № 219/2012-р прийнято в межах компетенції та згідно чинного законодавства. Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за довіреністю Самсонович Т.Л. позовні вимоги прокурора та [PERSON] також не визнала, просила відмовити, покликаючись на те, що накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 06.05.2015 року № 22-4039-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4036-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4037-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4038-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельні ділянки, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району за межами населених пунктів загальною площею 162 га та договори оренди земельних ділянок правомірні. Представник відповідачів [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік» за довіреністю Бойко М.Д. позов прокурора та [PERSON] не визнав, і просив відмовити. Зокрема, позовні вимоги прокурора вважає необґрунтованими, безпідставними, оскільки [PERSON], звертаючись із заявою до райдержадміністрації вказав, для яких цілей він бажає отримати земельну ділянку, та він мав намір займатись фермерським господарством. На теперішній час [PERSON] обробляє землю, вирощує на ній урожай, за оренду сплачує податок. Крім того, договори суборенди розірвані. Представник також наголошував суду, що прокурором пропущено строк позовної давності, оскільки про розпорядження від 18.06.2012 року № 219/2012-р йому стало відомо у липні 2012 року, що підтверджується супровідним листом РДА про направлення у прокуратуру розпоряджень із земельних питань. Відповідач [PERSON], який у судове засідання не з'явився, та директор ТОВ «Агро Русь Технік» В.С.Гладиш, який у судовому засіданні 08.04.2016 року позов прокурора не визнав, подали до суду письмові заяви, у яких зазначили, що розпорядження голови Віньковецької райдержадміністрації, яке прокурор просить скасувати, прийняте 18.06.2012 року, тому є підстави застосувати позовну давність та відмовити у позові. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова Коваль Л.Д. у судовому засіданні 08.04.2016 року із позовними вимогами заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області не погодилась. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, -- Реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області у судове засідання не з'явився. Враховуючи, що Державну реєстраційну службу постановою КМУ від 21.01.2015 року було ліквідовано, за клопотанням прокурора ухвалою суду від 01.09.2016 року замінено Реєстраційну службу Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області в порядку процесуального правонаступництва на відділ з питань державної реєстрації Віньковецької районної державної адміністрації, представник якої у суд не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивач [PERSON], як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, свій позов підтримав повністю, вказуючи, що він бажав отримати 2 га землі на території Нетечинецької сільської ради ближче до ставка, але через те, що цю земельну ділянку надали [PERSON], були порушені його права. Представник позивача [PERSON] -- [PERSON] вважає, що Віньковецькою РДА було неналежно розглянуто заяву [PERSON], не взято до уваги, що у нього відсутня сільськогосподарська техніка, та поспішно в порушення діючого законодавства прийнято рішення про надання йому в оренду 162 га землі, чим порушено право [PERSON] на отримання земельної ділянки. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 01.04.2012 року [PERSON] звернувся до голови Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області із заявою про надання дозволу для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання її в оренду із земель Нетечинецької сільської ради площею 162 га для ведення фермерського господарства в оренду терміном на 49 років. До заяви додав копію паспорта, копію атестата про закінчення Говорівського СПТУ, згідно якого йому присвоєно кваліфікацію тракториста - машиніста широкого профілю, викопіювання з кадастрової карти, план меж земельних ділянок (т. 1 а.с. 16-21). На підставі поданих [PERSON] матеріалів головою Віньковецької районної державної адміністрації 18.06.2012 року було прийнято розпорядження № 219/2012-р «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду, які знаходяться за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради» (т. 1 а.с. 15). Зокрема, [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду з земель резервного фонду та з земель запасу на території Нетечинецької сільської ради орієнтовною площею 162 га, в тому числі з земель резервного фонду площею 81,20 га та з земель запасу площею 80,80 га для ведення фермерського господарства терміном на 30 років. Категорія земель -- землі сільськогосподарського призначення (рілля). 12.08.2014 року [PERSON] звернувся до в.о. начальника Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області Лещишина Р.М. із чотирма заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності площею 46,6 га, 30,0 га, 50,8 га, 34,6 га, що розташовані за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області з наданням їх у користування на 49 років для ведення фермерського господарства та укладенням договорів оренди земельної ділянки, додавши до кожної із заяв оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, висновок державної експертизи землевпорядної документації, оригінал витягу Управління Держземагенства в районі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, проект договору оренди земельної ділянки, схему земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об'єкта оренди, що стверджується копіями цих заяв (т. 1 а.с. 23-26). За наслідками розгляду заяв [PERSON] чотирма наказами Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 06.05.2015 року № 22-4039-СГ, № 22-4036-СГ, № 22-4037-СГ, № 22-4038-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду та передано [PERSON] в оренду строком на 20 років земельні ділянки для ведення фермерського господарства площею 46,6000 (кадастровий номер [NUMBER]), площею 30,0000 га (кадастровий номер [NUMBER]), площею 50,8000 га (кадастровий номер [NUMBER]), площею 34,6000 га (кадастровий номер [NUMBER]), які розташовані за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про що свідчать копії цих наказів (т. 1 а.с. 27-30). 12.05.2015 року між Головним управлінням Держземагентства у Хмельницькій області /орендодавець/ в особі начальника відділу Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області Павлюка В.А. та фізичною особою [PERSON] /орендар/ укладено чотири договори оренди земельних ділянок № 36, № 37, № 38, № 39 для ведення фермерського господарства площею 46,6000 (кадастровий номер [NUMBER], землі резервного фонду), площею 30,0000 га (кадастровий номер [NUMBER], землі запасу), площею 50,8000 га (кадастровий номер [NUMBER], землі запасу), площею 34,6000 га (кадастровий номер [NUMBER], землі резервного фонду) строком на 20 років, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за межами населеного пункту, що стверджується копіями вказаних договорів оренди, додатком до яких є акт погодження меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/, кадастровий план земельної ділянки, акт приймання-передачі земельної ділянки (т. 1 а.с. 31-42). Як слідує з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.02.2016 року, вказані договори оренди землі зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Віньковецького районного управління юстиції Хмельницької області за № 21472842 від 21.05.2015 року, № 21488417 від 22.05.2015 року, № 21472861 від 21.05.2015 року, № 21475718 від 21.05.2015 року (т. 1 а.с. 43-50). Згідно укладених договорів суборенди від 02.06.2015 року за № 1, № 2, № 3 та № 4, фізична особа [PERSON] (орендар) вищезазначені земельні ділянки загальною площею 162 га передав в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Русь Технік» в особі керівника Гладиша В.С. в строкове платне користування для вирощування сільськогосподарських культур до 01.05.2035 року з правом пролонгації, які зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.06.2015 за № 21891645, № 21890726, № 21890160, № 21892149 (т. 2 а.с. 87-102). У судовому засіданні також встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 20.04.2016 року вчинено запис про реєстрацію фермерського господарства «Олендра», керівником якого є [PERSON], тобто відповідач у справі (т. 1 а.с. 142-144). Крім того, судом встановлено, що 13.02.2015 року [PERSON] звернувся до начальника Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області Гурина О.І. із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відповідно до ст. 118 та 121 ЗК щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Згідно вказаної заяви [PERSON] додав до заяви копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду та графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (т. 1 а.с. 187, т. 2 а.с. 142). 02.12.2015 року на заяву [PERSON] за підписом в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області О.С. Ревко було надано відповідь про те, що згідно інформації відділу Держземагенства у Віньковецькому районі земельна ділянка, яка вказана на графічному матеріалі, перебуває у користуванні на умовах оренди третіх осіб, а тому його клопотання задовольнити немає можливості (т. 2 а.с. 143). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України «Про фермерське господарство». Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 4 ст. 123 ЗК України (в редакції чинній на час передачі ділянок в оренду) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з частиною другою статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватись цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу. Разом з тим відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України. У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України - загальним. Частинами 1, 2 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (ст. 8 Закону України «Про фермерське господарство»). Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство». Так, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство»). Частинами 2 та 4 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства надаються єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Отже, спеціальний Закон визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених ст. 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону України «Про фермерське господарство»). Крім того, вказаний Закон передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону України «Про фермерське господарство» не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови. З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» як спеціального по відношенню до ст. 123 ЗК України. Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених ч. 1 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою - без проведення земельних торгів. Саме така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.02.2016 року № 6-2902цс15, від 11.05. 2016 року № 6-2903цс15, від 18.05.2016 року № 6-248цс16, яка відповідно до норм ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. У позові на обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, крім іншого, що [PERSON] одержав в оренду для створення фермерського господарства чотири земельні ділянки загальною площею 162 га. При цьому [PERSON] не обґрунтував в заяві необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказав перспектив діяльності фермерського господарства, наявності в нього техніки для обробітку землі, не зазначив про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, що свідчить про формальний підхід Віньковецької РДА та Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області до вирішення заяви. Крім того, відповідно до ч. 7 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Суд погоджується з такими доводами прокурора, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем [PERSON] у заяві не обґрунтовано розміри земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок, не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства, не надано підтвердження наявності техніки, необхідної для обробітку такої площі землі, не зазначено про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У судовому засіданні представником відповідача [PERSON] - Бойко М.Д. не надано доказів того, що за [PERSON] зареєстрована сільськогосподарська техніка, що викликає обґрунтовані сумніви в його спроможності обробляти такі великі обсяги землі й використовувати її за цільовим призначенням, тоді як одним із принципів земельного законодавства є забезпечення раціонального використання і охорони земель (п. «г» ст. 5 ЗК України), а Закон України «Про фермерське господарство» спрямований на створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України. Водночас прокурором надано суду довідку від 10.03.2016 року № 7-381 за підписом голови комісії з ліквідації Держсільгоспінспекціїї у Хмельницькій області начальника інспекції О. Царенко, з якої вбачається, що за станом на 10.03.2016 року за [PERSON] зареєстрований лише один причіп (т. 2 а.с. 205). Представником відповідача [PERSON] надано суду копії актів надання послуг № 28 від 31.10 2016 року та № 6836 від 31.10.2016 року, які укладено між ФГ «Олендра» та ТОВ «Агро Русь Технік» смт. Віньківці і ТОВ «Віньковецький сирзавод» смт. Віньківці, предметом яких є надання послуг з проведення сільськогосподарських робіт (дискування 140 га землі та збирання урожаю сої на площі 60,5 га) технікою виконавця (т. 2 а.с. 226-227). Однак на висновки суду це не впливає, оскільки доказів того, що на підставі цих актів дійсно виконувались сільськогосподарські роботи і що виконавець дійсно має техніку і можливості обробляти такі значні площі суду не було надано. Не свідчить про виконання відповідачем вимог Закону України «Про фермерське господарство» і наданий представником Бойко М.Д. акт списання товарів від 31.10.2016 року № 7, а саме 11000 кг селітри аміачної по ФГ «Олендра» (т. 2 а.с. 225), оскільки доказів того, що це добриво було придбано саме фермерським господарством і за товар сплачено кошти, в судовому засіданні не надано. Таким чином, до спірних правовідносин застосуванню підлягає ст. 123 ЗК України в її поєднанні з частиною першою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство». А тому необґрунтованими є посилання представника відповідача [PERSON] на те, що недотримання вимог, зазначених в Законі України «Про фермерське господарство», не може бути підставою для відмови в задоволенні відповідної заяви. Отже, з огляду на положення статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», доказів того, що уповноважений орган при прийнятті оскаржуваного розпорядження та наказів перевірив, як відповідач обґрунтував розміри земельних ділянок, які просив надати в оренду, які перспективи діяльності власного фермерського господарства він наводив при цьому та які з них були враховані при прийнятті рішення про надання йому в оренду земельних ділянок значної площі 162,00 га, зокрема, чи мав [PERSON] можливість самостійно, силами та працею членів фермерського господарства вести фермерську діяльність, чи мав (має) він власну техніку для обробітку землі, ресурси для залучення найманих працівників чи оренди сільськогосподарської техніки, судом не здобуто. Не вбачається такого і із змісту протоколів № 3 від 04.05.2012 року та № 4 від 08.06.2012 року засідання комісії по наданню земельних ділянок у власність на тимчасове користування (в т.ч. на умовах оренди) із земель державної власності, створеної за розпорядженням голови Віньковецької РДА від 28.04.2012 року № 132/2012-р, на яких вирішувалось питання про надання земельних ділянок на умовах оренди відповідачу [PERSON] (т. 1 а. с. 202-231). Крім того, представником відповідача не було надано і доказів того, чи проводить діяльність на наданих [PERSON] земельних ділянках саме його фермерське господарство, тобто, в судовому засіданні не доведено дійсності волевиявлення [PERSON] на створення фермерського господарства та раціонального використання земельних ділянок, наданих йому в оренду. А на момент видачі у 2015 році наказів Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області фермерське господарство відповідачем [PERSON] взагалі не було засноване, сільськогосподарська техніка відсутня, наймані працівники відсутні. Тим більше, після державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, 02.06.2015 року [PERSON] передав усі чотири земельні ділянки згідно договорів суборенди № 1, № 2, № 3 та № 4 у суборенду ТОВ « Агро Русь Технік» в особі керівника Гладиша В.С. у строкове платне користування на строк до 01.05.2035 року, що свідчить про відсутність наміру відповідача створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Таким чином, суд виходить з того, що при зверненні відповідача [PERSON] до Віньковецької райдержадміністрації із заявою про надання дозволу для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою надання її в оренду із земель Нетечинецької сільської ради площею 162 га для ведення фермерського господарства в оренду терміном на 49 років та до управління Держземагентства у Хмельницькій області із заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності площею 46,6 га, 30,0 га, 50,8 га, 34,6 га, що розташовані за межами населених пунктів Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області з наданням їх у користування на 49 років для ведення фермерського господарства та укладенням договорів оренди земельної ділянки було порушено вимоги Закону України «Про фермерське господарство». А тому розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 219/2012-р від 18.06.2012 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду, які знаходяться за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради», накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 06.05.2015 року № 22-4039-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4036-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4037-СГ, від 06.05.2015 року № 22-4038-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельних ділянок, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за межами населених пунктів загальною площею 162 га, слід визнати незаконними, а договори оренди земельних ділянок загальною площею 162 га, укладених між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та [PERSON] № 36, № 37, № 38, № 39 від 12.05.2015 року, та договори суборенди земельних ділянок загальною площею 162 га, укладених між [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік» № 1, № 2, № 3, № 4 від 02.06.2015 року, недійсними. Прокурор також просив скасувати рішення реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції про державну реєстрацію права оренди [PERSON] земельних ділянок, загальною площею 162 га № 21472842 від 21.05.2015 року, № 21488417 від 22.05.2015 року, № 21472861 від 21.05.2015 року, № 21475718 від 21.05.2015 року та рішення реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції про державну реєстрацію права суборенди ТОВ «Агро Русь Технік» вказаних земельних ділянок від 08.06.2015 року № 21891645, від 08.06.2015 року № 21890726, від 08.06.2015 року № 21890160, від 08.06.2015 року № 21892149. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із частиною 1 статті 210 ЦК України та частиною 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» набирає чинності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 6 статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже, суд вважає, що відповідно до положень п. «в» ст. 152 ЗК України та ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними оспорювані прокурором договори оренди, оскільки правовою підставою для їх укладення є накази ГУ Держземагенства у Хмельницькій області і, які прийняті всупереч закону та визнаються недійсними і скасовуються. Згідно частини 1 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. А тому договори суборенди земельних ділянок також належить визнати недійсними. Нормами частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, зокрема, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи, що договори оренди земельних ділянок, укладені між управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та [PERSON], а також договори суборенди укладені між [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік» визнаються недійсними, підлягають скасуванню й рішення реєстраційної служби Віньковецького районного управління юстиції про державну реєстрацію договорів оренди та суборенди. При цьому суд не бере до уваги надані суду представником Бойко М.Д. чотири угоди про припинення договорів суборенди землі між орендарем [PERSON] та суборендарем ТОВ «Агро Русь Технік» від 27.04.2016 року на підтвердження того, що договори суборенди земельних ділянок, загальною площею 162 га, укладених між [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік» № 1, № 2, № 3, № 4 від 02.06.2015 року припинені. Так, п. 2 вказаних угод передбачено, що сторони підтверджують припинення договірних відносин, що випливають із договору суборенди землі після державної реєстрації цієї угоди. Однак жодних належних доказів про те, що ці угоди зареєстровані належним чином чи на їх підставі скасовано державну реєстрацію договорів суборенди земельних ділянок сторонами суду не надано. Суд також вважає безпідставними твердження представника Бойка М.Д. про те, що прокурор не обґрунтував, в чому вбачається порушення інтересів держави з огляду на те, що відповідач [PERSON] набув права користування земельними ділянками незаконно, адже ті були передані йому в оренду всупереч установленому законом порядку. А звернення прокурора до суду фактично спрямоване на відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання про передачу земельних ділянок в оренду. Суд також не вбачає підстав для застосування строків позовної давності за заявою відповідачів - Віньковецької районної державної адміністрації, [PERSON] та ТОВ «Агро Русь Технік», на думку яких прокурор пропустив строк звернення до суду з позовною вимогою про оскарження розпорядження Віньковецької РДА № 219/2012-р від 18.06.2012 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Представник відповідача, Віньковецької райдержадміністрації Шпак В.В. у суді стверджував, що оспорюване розпорядження було надане прокурору Віньковецького району ще 27.06.2012 року за його контрольним запитом. Як слідує із супровідного листа Віньковецької РДА від 27.06.2012 року № 99/72-12-2030/2012 (т. 1 а.с. 88), райдержадміністрація повідомила прокурора Віньковецького району Сюська І.В. про те, що станом на 1.07.2012 року прийнято 63 розпорядження голови адміністрації із земельних питань (на електронних носіях). Однак жодних підтверджуючих даних про те, коли саме прокурором було отримано ці розпорядження, і зокрема, чи було ним отримано розпорядження № 219/2012-р від 18.06.2012 року, суду не надано. Водночас прокурор у судовому засіданні, заперечуючи відповідачам проти відмови у позові з підстав пропуску строку позовної давності, вказувала, що прокурору Віньковецького району про прийняте розпорядження та накази стало відомо з інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 24.09.2015 року, яке надійшло у прокуратуру Віньковецького району 07.10.2015 року (т. 1 а.с. 22). А тому обчислюючи строк позовної давності саме із 07.10.2015 року та беручи до уваги, що позов прокурора до суду надійшов 16.03.2016 року, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності. Що стосується позову [PERSON] то суд зазначає таке. Встановлено, що [PERSON] 13.02.2015 року подав на ім`я начальника Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області Гурина О.І. заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відповідно до ст. 118 та 121 ЗК щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Відповідно до положень ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Статею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] у суді вказував на те, що на графічному матеріалі, доданому до заяви, він вказав місце розташування земельної ділянки у с. Нетечинці біля ставка, яку він бажав отримати, але її неправомірно було надано [PERSON] Судом було витребувано з Головного управління Декржгеокадастру у Хмельницькій області матеріали справи за заявою [PERSON] (т. 2 а.с. 135-138), при досліджені яких на ситуаційному плані (схемі розташування земельної ділянки) на території Нетечинецької сільської ради ніяких позначок про бажане місце розташування земельної ділянки немає. Крім того, згідно матеріалів справи, заява [PERSON] всупереч вищезазначеним вимогам ст. 118 ЗК України у місячний строк розглянута не була, і лише 02.12.2015 року за підписом в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області О.С. Ревко йому була надана відповідь про те, що згідно інформації відділу Держземагенства у Віньковецькому районі земельна ділянка, яка вказана на графічному матеріалі, перебуває у користуванні на умовах оренди третіх осіб, а тому його клопотання задовольнити немає можливості. Однак вказану відмову [PERSON] до суду не оскаржив, а натомість звернувся до суду як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору та просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Віньковецької районної державної адміністрації № 219/2012-р від 18.06.2012 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою надання їх в оренду, які знаходяться за межами населеного пункту Нетечинецької сільської ради»; визнати незаконним та скасувати накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 06.06.2015 року № 22-4039-СГ, від 06.06.2015 року № 22-4036-СГ, від 06.06.2015 року № 22-4037-СГ, від 06.06.2015 року № 22-4038-СГ, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду [PERSON] земельні ділянки, які розташовані на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району за межами населених пунктів загальною площею 162 га; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, загальною площею 162 га, укладених між Головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області та [PERSON] № 36, 37, 38, 39 від 12.05.2015 року. Таким чином, вимоги [PERSON] аналогічні із частиною позовних вимог прокурора, але вони, на думку суду, не є такими, що порушують його право на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Нетечинецької сільської ради невеликим розміром 2 га, оскільки його права були порушені лише невчасним вирішенням заяви з боку Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та відмовою у її задоволені. Тому проаналізувавши всі надані докази в їх сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд згідно ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів - з Віньковецької районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Русь Технік», на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір в сумі по 1378 гривень з кожного, а решту судового збору повернути прокуратурі Хмельницької області, оскільки жодні рішення, дії чи бездіяльність реєстраційної служби, яку прокурор зазначив як третю особу в даному випадку не оспорюються.

Outcome: approved