Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Сумиобленерго» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що між ПАТ «Сумиобленерго» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 2103117 від 12 серпня 2012 року про користування електричною енергією за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Косівщина, вул. Набережна, буд. 29. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів № 1357 від 26 липня 1999 року. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобовязаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Відповідно до п. 42 «Правилами користування електричною енергією для населення», споживач зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з п.2 договору, «Енергопостачальник» бере на себе зобовязання постачати електричну енергію «Споживачу» у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0кВТ, а «споживач» зобовязується розраховуватись із «Енергопостачальником» за використану електричну енергію у терміни, передбачені договором. Відповідно до п. 8.4 договору, «Споживач» зобовязується щомісяця своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього договору та правил. Відповідач [PERSON] своїх обовязків не виконував та оплату за спожиту електроенергію здійснював не в повному обсязі. З моменту встановлення приладу обліку (з показниками 000001) відповідач [PERSON] представників ПАТ «Сумиобленерго» до приладу обліку не допускав та самостійно надавав показники лічильника, що були заниженими. 13 квітня 2015 року, контролер філії «Сумське МРВЕ» ПАТ «Сумиобленерго» отримав доступ до приладу обліку та зафіксував фактичні показники лічильника 036920. Станом на 14 серпня 2015 року заборгованість боржника за спожиту електроенергію перед ПАТ «Сумиобленерго» склала 25370,18 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 25370,18 грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання 260383100416 в ФСОУ АТ «Ощадбанк» м. Суми, МФО 337568, код 24000329; витрати по оплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. на поточний рахунок 26001060500505 в СФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 337546, код 24000329. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повінстю підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що ПАТ «Сумиобленерго» забезпечує підприємства, установи, організації та населення Сумської області електричною енергією, споживачем якої був відповідач [PERSON] за місцем свого проживання за адресою: [INFO]. По вказаній адресі було відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії № 2103117. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснював постачання електричної енергії до помешкання відповідача, а відповідач в свою чергу здійснював споживання отриманої електроенергії та відповідно зобов'язаний здійснювати оплату спожитої електроенергії. Згідно ст. 3 Закону України "Про електроенергетику" відносини, пов'язані із виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами, зокрема "Правилами користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, зі змінами та доповненнями (надалі -Правила ). Відповідно до п. п. 19, 21 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно до п. 42 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не розраховувався за спожиту електричну енергію, внаслідок чого у нього з'явилася заборгованість перед позивачем. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 14.08.2015 року року заборгованість відповідача по сплаті грошових коштів за спожиту електроенергію становить 25370,18 грн. (а.с. 41). У зв'язку із наявністю простроченої заборгованості відповідача перед позивачем щодо оплати вартості спожитої електроенергії, відключення житла відповідача [PERSON] від електропостачання за місцем його проживання за адресою: [INFO], з незрозумілих причин - до цього часу не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Що стосується заперечень представника відповідача про необґрунтованість вимог позивача, оскільки ПАТ «Сумиобленерго» не довело факт споживання електричної енергії у кількості, яка наведена у розрахунку суми боргу за спожиту електроенергію, то суд приймає їх до уваги, та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного. Як вже було встановлено судом, сторони, відповідно до положень Цивільного кодексу України, уклали між собою договір шляхом надання пропозиції (оферти) з боку позивача щодо постачання електроенергії та відповідно прийняття даної пропозиції відповідачем (акцепту) шляхом фактичного здійснення споживання наданої електроенергії, у зв'язку із чим, у позивача виникло право на отримання грошових коштів (плати) за надану електроенергію, а у відповідача відповідно виник обов'язок на здійснення оплати вартості отриманої електроенергії. Так, під час судового розгляду справи, на підставі ухвали Глухівського міськрайонного суду від 19.02.2016 року, була призначена перевірка лічильника електричної енергії «СА4-4678№154866» на предмет відповідності метрологічних характеристик взірцевому лічильнику. Проведення перевірки було доручено ПАТ «Сумиобленерго» за участю представника Державного Підприємства «Сумистандартметрологія» в присутності відповідача [PERSON] або його представника [PERSON] Для проведення перевірки ПАТ «Сумиобленерго» був наданий лічильник електричної енергії «СА4-4678№154866» (а.с.82-83). З Акту № 086 експертизи приладу обліку електричної енергії від 30.03.2016 року після проведення перевірки, комісія прийшла до висновку: Лічильник не придатний для обліку електроенергії (невідповідність ГОСТ6570-96). Лічильник електроенергії залишено в ЦРПО. З вищевикладеного вбачається, що факт споживання електроенергії відповідачем [PERSON] в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, але обсяг спожитої електроенергії та зазначена в позові сума заборгованості за спожиту електроенергію не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки розраховувались з показників лічильника, який був непридатний для обліку електроенергії, а тому визначити за викладених обставин кількість реально спожитої електроенергії, та фактичну суму заборгованості за спожиту електроенергію відповідачем, під час судового засідання не має можливості. Суд приймає до уваги, що обовязок встановлювати електролічильник та проводити його технічне обслуговування лежить на ПАТ «Сумиобленерго», а не на відповідачеві, останній будь-яких порушень п. 35 «Правил користування електричною енергією для населення» не допускав. Таким чином, суд вважає за необхідне вимоги позивача про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію з відповідача [PERSON] станом на 14.08.2015 року в розмірі 25370,18 грн. залишити без задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed