Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що 15 жовтня 2002 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 27 вересня 2002 року №347 №А-2002 їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 464102. Однак, в зазначеному державному акті її ім`я помилково записано " [PERSON] ", відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 20 листопада 2012 року Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, її ім`я записано " [PERSON] ". В зв`язку із зазначеною помилкою заявник позбавлена можливості вільно розпоряджатися належною їй земельною ділянкою. В судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. У зв`язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В досудовому порядку виправити зазначену помилку не можливо, оскільки з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельні ділянки не видаються, органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою, внесення змін до державних актів. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2002 року на підставі розпорядження Тарутинської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 27 вересня 2002 року №347/А-2002 заявник отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 464102, який був виданий « [PERSON] » (а.с.9). З заявою про виправлення помилки в Державному акті заявник звернулась до Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, але їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). Згідно письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що вищезазначена земельна ділянка належить заявнику (а.с.11, 13). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 жовтня 2012 року. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.5). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 20 листопада 2012 року Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області прізвище ім`я по батькові заявника « [PERSON] » (а.с. 4). Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved