Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивував тим, що 03 вересня 2017 року о 18 год. 20 хв. на виїзді на міст Патона в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Honda Accord» д/н [NUMBER], під керуванням позивача та автомобіля марки «Mini Cooper» д/н [NUMBER], під керуванням відповідача. 13 жовтня 2017 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки «Mini Cooper» д/н [NUMBER], застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім», відповідно до полісу № АК/1238593 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 06 грудня 2017 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування. 28 грудня 2017 року Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 7 817,09 грн. Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження № 04/02-18 від 02 лютого 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Honda Accord» д/н [NUMBER] становить у розмірі 30 871,55 грн. Згідно акту виконаних робіт № 141к від 30 січня 2018 року за ремонт автомобіля позивач сплатив грошові кошти у розмірі 13328,88 грн., а згідно акту виконаних робіт № 142к від 30 січня 2018 року -12506,94 грн., а всього 25 835,82 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 18018,73 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 04 червня 2018 року ухвалою суду зупинено провадження у цивільній справі № 755/5374/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 757/53279/17-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 12 червня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження у справі. 20 червня 2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Крім того, 20 червня 2018 року ухвалою суду витребувано у позивача [PERSON] докази здійснених на його користь страхових виплат від ПрАТ «СК «УНІКА», зобов'язавши його надати витребувані судом дані протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. 15 серпня 2018 року справу передано в провадження судді Арапіної Н.Є. 20 листопада 2018 року ухвалою суду у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про витребування у Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» належним чином завірену заяву [PERSON] про виплату страхового відшкодування у розмірі 7817,09 грн. за вх. № 712-11219 від 06 грудня 2017 року, та всі додані до неї документи відмовлено. Крім того, 20 листопада 2018 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовити. 20 листопада 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач є власником автомобіля марки «Honda Accord» д/н [NUMBER] (а.с. 9). 13 жовтня 2017 року постановою Печерського районного суду м. Києва відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10). Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження № 04/02-18 від 02 лютого 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Honda Accord» д/н [NUMBER] становить у розмірі 30 871,55 грн. (а.с. 14-32). Згідно акту виконаних робіт № 141к від 30 січня 2018 року за ремонт автомобіля позивач сплатив грошові кошти у розмірі 13328,88 грн., а згідно акту виконаних робіт № 142к від 30 січня 2018 року -12506,94 грн., а всього 25 835,82 грн. (а.с. 32, 33, 34, 35, 49). Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 18018,73 грн. Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечувала проти задоволення позовних вимог повністю, оскільки розмір страхового відшкодування було визначено за згодою, досягнутою між страховиком та потерпілим. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження пошкоджених частин автомобіля, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову, зі змісті яких вбачається, що з урахуванням встановленої у полісі франшизи у розмірі 1 000,00 грн. та відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком було здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування за вирахуванням франшизи у розмірі 7 817,09 грн. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( частина друга статті 1187 ЦК України). Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування. Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18. Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу марки «Mini Cooper» д/н [NUMBER], застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім», відповідно до полісу № АК/1238593 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 11, 116). 06 грудня 2017 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12). Згідно наказу Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» № 412-11219 від 27 грудня 2017 року сума страхового відшкодування підлягає виплаті у розмірі 7 817,09 грн. (а.с. 173). Згідно платіжного доручення № 164 від 28 грудня 2017 року Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 7 817,09 грн. (а.с. 174). Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При розрахунку різниці суми відшкодування позивач виходить із вартості відновлювального ремонту, визначеної у акті виконаних робіт № 141к від 30 січня 2018 року про оплату за ремонт автомобіля грошових коштів у розмірі 13328,88 грн. та акті виконаних робіт № 142к від 30 січня 2018 року -12506,94 грн. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п.1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). Отже, позивач має право на відшкодування в повному обсязі реальної вартості понесених витрат. Тому предметом доказування є обставини, що підтверджують оплату вартості відновлювального ремонту. Позивачем надано належні та допустимі докази оплати суми вартості відновлювального ремонту на загальну суму 25 835,82 грн. Щодо твердження відповідача про визначення розміру страхового відшкодування за згодою, досягнутою між страховиком та потерпілим, суд вважає таке. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (стст.36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст.1194 ЦК. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» з вимогами про оскарження рішення щодо визначення розміру страхового відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди повністю: стягнути з [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], проживаючого за адресою: [ADDRESS], вартість відновлювального ремонту у розмірі 18 018 (вісімнадцять тисяч вісімнадцять) грн. 73 коп. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 10 січня 2018 року між позивачем та фізичної особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір № 10/01/2018-ЦС про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 50-53). Крім того, 10 січня 2018 року між позивачем та фізичної особою-підприємцем [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 10/01/2018-ЦС про надання юридичних послуг (а.с.53). 02 липня 2018 року між позивачем та фізичної особою-підприємцем [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 10/01/2018-ЦС про надання юридичних послуг (а.с.132). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує актом виконаних робіт від 20 березня 2018 року (а.с. 55), актом виконаних робіт від 06 липня 2018 року (а.с. 133) та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 10/01/18-1 від 10 січня 2018 року на суму 3 800,00 (а.с. 54). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: partial