Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду з позовною заявою та прохав суд ухвалити рішення, яким визнати наказ №2 від 13.01.2014року Відокремленого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» Державного підприємства «Південна залізниця» про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани - незаконним. В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що працює в ВП «Полтавська вагона дільниця» ДП «Південна залізниця» з 1994року на посаді провідника пасажирського вагону. За час роботи чесно та добросовісно виконував свої професійні обов*язки, є членом виборного органу профспілкової організації. 16.12.2013року йому стало відомо, що проводилася перевірка його вагону та був складений акт, відповідно до якого в його вагоні було знайдено ящик пива та два багажа, які були передані з м.Москви до м.Полтава. По приїзду він дав письмове пояснення, що відпочивав під час перевірки, відносно пива та передачі пояснити нічого не можу, так як дізнався про них лише після перевірки. 13.01.2014року відповідно до наказу №2 він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та на нього накладено стягнення у виді догани. При винесені догани дозволу профспілкової організації, членом якої він є, керівництво не отримало. Накладення стягнення вважає незаконним та прохав суд визнати наказ №2 від 13.01.2014року Відокремленого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» Державного підприємства «Південна залізниця» про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани незаконним, стягнути з відповідача 1574грн. 27коп. заподіяну матеріальну шкоду та 50000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав суд позов задовольнити. Представник відповідача ДП «Південна залізниця» в судовому засіданні з позовом не погодився, пояснив, що позивач на законних підставах притягнутий до відповідальності, дійсно мало місце правопорушення, дійсно при винесенні догани згода профспілки не була отримана. На час розгляду справи догана відповідно до наказу №51 від 17.06.2014року знята . Прохав суд відмовити в задоволенні позову. Представник Первинної профспілкової організації в судовому засіданні пояснив, що дійсно позивач є членом виборчого органу вільної профспілки. Тривалий час працює на підприємстві, користується повагою. Притягнення до відповідальності вважають принциповою позицією позивача та розцінюють її як помсту з боку Південної залізниці. Правопорушення не вчиняв. Згоду на притягнення до відповідальності [PERSON], профспілка не надавала, притягнення до відповідальності вважають незаконним. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно, він особисто приймав участь у проведенні перевірки. Дійсно в купе провідників було знайдено пиво та дві передачі. Дійсно на час проведення перевірки позивач був відсутнім. Згоду на притягнення до відповідальності від профспілки вони не отримали. Вважає наказ законним, підстав для його скасування не має. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона разом з чоловіком працює на підприємстві тривалий час. Після притягнення до відповідальності вони не мали можливості працювати разом, чоловік дуже нервував, хвилювався. Він перестав спілкуватися з родичами. Йому було дуже соромно перед товаришами. Після притягнення до відповідальності він працював на інших підсобних роботах. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третіх осіб, вивчивши та проаналізувавши надані суду письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Судом встановлено, що з 1994 року позивач [PERSON] працює в ВП «Полтавська вагона дільниця» ДП «Південна залізниця» на посаді провідника пасажирського вагону. Наказом №2 від 13.01.2014року [PERSON] було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме : п.п. 2.11; 2.12; 3.9.4; 3.9.5; 8.2.3; 8.2.14 «Інструкції провіднику пасажирських вагонів ЦЛ-0038», п.3.21; 3.22 п.7.2; п.7.9 «Інструкції для провідника пасажирського вагона міжнародного сполучення», п.40.4 ЦУО - 0038 Правил пожежної безпеки на залізничному транспорті, порушено графік чергування. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення стали акти перевірок від 14.12.2013р., 16.12.2013р, пояснення [PERSON] Приводом для оголошення догани стало те, що в вагоні було знайдено дві передачі та пиво. Відповідно до ст.147 КЗпП України стягнення на працівника може бути застосовано лише за порушення трудової дисципліни. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є порушення трудової дисципліни, під яким розуміється невиконання або виконання на неналежному рівні з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, дія або бездіяльність працівника вважаються порушенням трудової дисципліни лише при наявності таких ознак: якщо дія або бездіяльність є протиправними; якщо вони сталися з вини (навмисної чи необережної) працівника; якщо працівник не виконав обов'язку, що випливає з трудового договору. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Згідно ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що до застосування дисциплінарного стягнення адміністрація зажадала від нього пояснення за фактом порушення,про що він власноручно написав, що про дані передачі та пиво йому нічого не відомо, ніяких порушень з його боку не було. Згідно ч.4 ст.149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі про притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності взагалі не вказано, в чому конкретно виразилось порушення трудової дисципліни з боку позивача, не вказано норм трудового законодавства чи інших документів, регламентуючих трудові обов'язки, які порушив позивач, а також не вказано мотивації та підстав накладення дисциплінарного стягнення. Крім того, згідно ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності"зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Позивач [PERSON] є членом профспілкового комітету вільної профспілки Південної Залізниці. Притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності відбулось без згоди профспілки. Більш того, 26.12.2013 року Вільна профспілка Кременчуцького підрозділу вагонної частини №4 південної Залізниці розглянувши запит ВП «Полтавська вагонна дільниця» ДП «Південної залізниці», ухвалив рішення про ненадання згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності (протокол засідання профспілкового комітету від 26.12.2013 року). Суд критично оцінює пояснення представника відповідача про те, що дія норм Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" не поширюється на випадок притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки на підтвердження цих пояснень суду не надано жодних доказів. В судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не доведено, що саме [PERSON] вчинено саме таке правопорушення. Відповідно до наказу№138 від 25.12.2013року провідника [PERSON],яка також була провідником даного вагону, притягнуто до відповідальності саме за таке правопорушення та на неї накладено стягнення у вигляді догани. За таких обставин, суд робить висновок, що при притягненні позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, ВП «Полтавська вагонна дільниця» ДП «Південна залізниця» порушила порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, а тому наказ №2 від 13.01.2014року Відокремленого підрозділу «Полтавська вагонна дільниця» Державного підприємства «Південна залізниця» про накладення на [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани, є незаконним Діями відповідача ДП «Південна Залізниця» позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода, оскільки про застосування дисциплінарного стягнення стало відомо всьому колективу , що поширило негативну інформацію про нібито погане ставлення [PERSON] до роботи. Було змінено умови праці, він не мав можливості виконувати роботу провідника. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх тривалість та можливість відновлення, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача [PERSON] та ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності та справедливості. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в сумі 2000 грн. В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити через необґрунтованість. Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди, то вона також підлягає частковому задоволенню, виходячи з того, що відповідно до довідки №1394 від 15.07.2014 року преміальна плата за січень місяць 2014року, яку не отримав позивач, провіднику пасажирських вагонів [PERSON] склала 258грн. 70коп., яку необхідно стягнути на користь позивача. Таким чином, позов [PERSON] є законним , обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial