Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що Богданівською сільською радою позивачу було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] . Однак позивач маючи поважний вік втратила вказане свідоцтво, а відповідач не має можливості повторно видати таке свідоцтво, оскільки не має відповідних повноважень у зв`язку із зміною законодавства. Таким чином склалася ситуація коли державні органи не визнають право власності позивача на вказаний будинок, а сама позивач не має можливості захистити свої права та ствердити своє право власності на вказаний будинок у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на право власності на будинок. За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду за їх захистом. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2019 року. У судове засідання позивач не з`явилися, однак направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила провести за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Представник відповідача - Богданівської сільської ради в судове засідання не з`явився, направивши до суду відповідне клопотання, згідно якого просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечує. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Як вбачається із розміщеного в газеті «Лівобережна» повідомлення документи на право власності на будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] були втрачені. Разом із тим, із даних технічного паспорту складеного на будинок та госполдарсьі споруди, що знаходиться по [ADDRESS] , вказаний будинок був побудований в 1973 році. Згідно довідки видланої виконкомом Богданівської сільської ради від 16.04.2019 року за № 30, згідно запису в по господарській книзі за №1, особовий рахунок [NUMBER] за [PERSON] числиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудам, що розташований за адресою [ADDRESS] . Суд бере до уваги, що "Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР", затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не було передбачено процедури введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні прав власності. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад і додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Згідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 27.05.2019 року за №492, інвентаризаційна справа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] зареєстрована, однак станом на 01.01.2013 року право власності на нерухоме майно за вказаною адресою не зареєстроване. Так, згідно Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 02 червня 1968 року кожна сільська рада вела погосподарські книги. В загальній частині особового рахунку записувались прізвище, ім`я, по-батькові голови сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Іншим чином реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на той час діючим законодавством передбачена не була. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Оскільки сам будинок був побудований в 1973 році, а в сільській раді наявний відповідний запис в погосподарській книзі про власника вказаного будинку, суд приходить до обґрунтованого висновку, що [PERSON] належить на праві власності будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільська рада, як відповідач по справі та орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади позовні вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт належності вказаного будинку [PERSON] .. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, внаслідок втрати правовстановлюючого документа на житловий будинок та змін у законодавстві, позивачка на даний час фактично позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на житловий будинок, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. При цьому, право власності на спірний будинок нею набуто правомірно. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні письмові докази і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі зазначеного та

Outcome: approved