Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15 лютого 2017 року Довжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 05. Мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, виникли розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Всі ці обставини призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Зараз вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Можливості зберегти сім`ю немає. Просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, у позові просить суд розглядати справу без її участі (а.с.3). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явився, до суду надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги відповідач визнає повністю та просить їх задовольнити (а.с.15). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2017 року Довжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб позивача з відповідачем не склався через несумісність характерів, відсутності порозуміння, сім`я розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved