Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] з 10 жовтня 2017 року, [INFO] року у них народилася донька: [PERSON] в м.Севастополь. При народженні дитини - доньки [PERSON] було видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 20.12.2017. Актовий запис про народження дитини № 1435. Місце народження м.Севастополь Російська Федерація. Місце державної реєстрації вказане: відділ записів актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя. На території Автономної Республіки Крим : м.Ялта та м.Севастополь здійснює ефективний контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдікція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Заявник вказує, що цей документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки він був виданий на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв'язку з цим, свідоцтво про народження не може бути прийняте відділом державної реєстрації державних актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, відповідно до ст.13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1248/15.12-04-04 від 04.08.2016 року на звернення заявника. 14.08.2018 відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області надав відмову [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі [PERSON], [INFO] мати [PERSON]: актовий запис про народження № 1435 від 20.12.2017 складений відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутись до суду для встановлення факту народження дитини. Заявник у судове засідання не з'явилася, в наданій заяві просить справу розглядати за її відсутності, заяву підтримує, фіксування судового процесу просить не здійснювати. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з*явився. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] з 10 жовтня 2017 року, [INFO] року у них народилася донька: [PERSON] в м.Севастополь. При народженні дитини -доньки [PERSON] було видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 20.12.2017. Актовий запис про народження дитини № 1435. Місце народження м.Севастополь Російська Федерація. Місце державної реєстрації вказане: відділ записів актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополя. На території Автономної Республіки Крим та м.Ялта, м.Севастополь здійснює ефективний контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдікція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Заявник вказує, що цей документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки він був виданий на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». У зв'язку з цим, свідоцтво про народження не може бути прийняте відділом державної реєстрації державних актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, відповідно до ст.13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», що підтверджується відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 1248/15.12-04-04 від 04.08.2016 року на звернення заявника. 14.08.2018 відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області надав відмову [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі [PERSON], [INFO] мати [PERSON]: актовий запис про народження № 1435 від 20.12.2017 складений відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС м. Севастополя, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутись до суду для встановлення факту народження дитини. Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для притягнення них до адміністративної відповідальності, встановленої законом. На підставі запису про народження дитини відділ державної реєстрації актів цивільного має видати свідоцтво про народження. В подальшому, до отримання дитиною паспорту громадянина України, свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує його особу. Проте, у випадку народження дитини на тимчасово окупованій території виконати цей обов'язок неможливо. Так, згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), для реєстрації факту народження дитини, яке відбулось в медичному закладі до органів реєстрації необхідно подати медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 (п. 2 гл. 1 розділу 3 Правил). Це свідоцтво подається, якщо дитина народилась на території України. Оскільки Автономна Республіка Крим (м. Сімферополь та м.Феодосія) є територією України, ніякий інший документ у випадку народження дитини в медичному закладі не є підставою для отримання свідоцтва про народження. Однак на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь Російська Федерація здійснює ефективний контроль, на цій території фактично діє юрисдікція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я РФ, яка є неприйнятною для українськіх органів реєстрації актів цивільного стану. До того ж, згідно п 3. гл. 1 розділу 3 Правил, державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Місцем народження дитини та місцем проживання батьків в даному випадку є Автономна Республіка Крим (м. Феодосія). Батько дитини не має статусу внутрішньо переміщеної особи, що перемістились на підконтрольну територію України внаслідок окупації Російською Федерацією, а тому не має іншого документально підтвердженого місця проживання на території України, окрім Автономної Республіки Крим (м. Феодосія). Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин на сьогодні отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом для його отримання та захисту прав дитини є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Згідно ст. 122 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року № 2947-III: дитина, яка зачата (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ч.2 ст.122 із змінами, внесеними згідно із Законом № 524-V від 22.12.2006 року) Згідно до ч. 4 ст. 49 Цивільного кодексу України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як визначено у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження дитини підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст. 273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Територія Автономної Республіки та м. Севастополя є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Це встановлено ч. 2 ст. 1 Закону про окуповані території. Згідно ч. 1 ст 3 Закону про окуповані території, окупованою визнається між іншим, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою окупаціїї, згідно ч. 2 ст. 1 Закону про окуповані території визначено 20 лютого 2014 року. З жовтня 2014 року всі свідоцтва, видані на тимчасово окупованій території є недійсними, та є такими, що не внесені до державного реєстру актів цивільного стану громадян України. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про народження дитини в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту своїх прав є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Відповідно п. 3.17 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч.2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню не замінює собою документів, що видаються цими органами , а є тільки підставою одержання зазначених документів. Встановлення даного факту має для мене юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна та припинення моїх особистих прав. Згідно ст.293 ЦПК України: окреме провадження-це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюкваних прав. Згідно п.7 ч.2 ст.311 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення ,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що мають юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Відповідно ст.317 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України: 1.Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами,їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. 3.У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,зокрема,мають бути зазначені встановлені судом дані про дату та місце народження особи, про її батьків. 4.Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України , визначеній Верховною Радою України , підлягає негайному виконанню. 5.Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту народження дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved