Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 020 655 грн. 17 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 30.09.2013 року між банком та ТОВ «Сапсан» був укладений кредитний договір № 010/Р4-01-07-1/131, позичальнику була відкрита не відновлювальна кредитна лінія у розмірі 899 992,44 грн. Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №1 від 30.09.2013 року. Відповідно до кредитного договору строк користування кредитними коштами було встановлено до 29.11.2013 року. Згідно п.5.1, 5.2 ст.5 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки згідно з графіком зменшення ліміту не відновлювальної кредитної лінії. Проте позичальник істотно порушив умови кредитного договору не повернувши кредитні кошти та не сплативши відсотки за користування в строки, що передбачені умовами договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та банком 30.09.2013 року був укладений договір поруки №12/Р4-01-07-1/781, згідно з яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язання позичальника, які виникають з кредитного договору. Згідно п.2.1 договору поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителів з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. 10.04.2014 року засобом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відповідачу було направлено досудову вимогу від 10.04.2014 року №140-9-1-00/16353 з вимогою погасити кредит (основне зобов'язання) та інші нарахування за ним. Проте, на момент звернення до суду відповідач вимоги не задовольнив та заборгованість і штрафні санкції не сплатив. Таким чином, відповідач станом на 24.04.2014 року має прострочену заборгованість в сумі 1 020 655,17 грн., що складається з: несплаченої частини кредиту в розмірі 899 992,44 грн., процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 70 939,13 грн., пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 48 279,04грн., пені за прострочення сплати процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 1 444,56 грн. Оскільки, добровільно здійснювати погашення заборгованості відповідач не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 1 020 655,17 грн. та судові витрати по справі, сплачені при подачі позову. В судове засідання представник позивача за довіреністю, не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Причини неявки в суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 30.09.2013 року між банком та ТОВ «Сапсан» був укладений кредитний договір № 010/Р4-01-07-1/131 (а.с.6-14). Відповідно до п.1.1 ст.1 Кредитного договору позичальнику була відкрита не відновлювальна кредитна лінія у розмірі 899 992,44 грн. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №1 від 30.09.2013 року (а.с.16). Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до кредитного договору строк користування кредитними коштами було встановлено до 29.11.2013 року. Згідно п.5.1, 5.2 ст.5 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов'язання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки згідно з графіком зменшення ліміту не відновлювальної кредитної лінії. У відповідності до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Проте позичальник істотно порушив умови кредитного договору не повернувши кредитні кошти та не сплативши відсотки за користування в строки, що передбачені умовами договору. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та банком 30.09.2013 року був укладений договір поруки №12/Р4-01-07-1/781, згідно з яким [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язання позичальника, які виникають з кредитного договору (а.с.17-21). Згідно п.2.1 Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за Кредитним договором, Банк має право звернутися до Поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині (а.с.18). Позивач свої зобов'язання за договором виконав, кредит надав, але позичальник належним чином свої зобов'язання не виконав, у визначений строк суму кредиту не повернув, внаслідок чого за ним станом на 24.04.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1 020 655,17 грн., що складається з: несплаченої частини кредиту в розмірі 899 992,44 грн., процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 70 939,13 грн., пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 48 279,04грн., пені за прострочення сплати процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 1 444,56 грн. 10.04.2014 року засобом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відповідачу [PERSON] - поручителю ТОВ "Сапсан" було направлено досудову вимогу від 10.04.2014 року №140-9-1-00/16353 з вимогою погасити кредит (основне зобов'язання) та інші нарахування за ним (а.с.22-23). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість перед банком. Крім того, статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України - у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязіяк від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з [PERSON] як поручителя ТОВ "Сапсан" за кредитним договором № 010/Р4-01-07-1/131, на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1 020 655,17 грн.,що складається з: несплаченої частини кредиту в розмірі 899 992,44 грн., процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 70 939,13 грн., пені за прострочення погашення кредиту в розмірі 48 279,04грн., пені за прострочення сплати процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 1 444,56 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати в розмірі 3 564,00 грн.(а.с.1), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 90,00 грн.

Outcome: approved