Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що [PERSON] та [PERSON] - є його батьками. 16.08.2005 року шлюб між батьками розірвано. Відповідач сплачував на його утримання аліменти до досягнення ним повноліття, але з того часу перестав надавати йому матеріальну допомогу. Позивач з 01.09.2014 року навчається на стаціонарній формі в Дніпрорудненському індустріальному технікумі 1-го рівня акредитації, де буде навчатися по 30.06.2018 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дати звернення його до суду та до закінчення навчання. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судове засідання третя особа не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в матеріалах справи; [PERSON] з 01.09.2014 року навчається на денному відділенні за державним замовленням за спеціальністю «експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв» в Дніпрорудненському індустріальному технікумі 1-го рівня акредитації, де буде навчатися по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою, яка є в матеріалах справи; позивач не працює, а тому потребує матеріальної допомоги від обох батьків на час навчання; згідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, суд враховує положення п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги від батька на час навчання, а відповідач, у свою чергу, має бажання та можливість надавати матеріальну допомогу сину, що підтверджується його визнанням позову. Згідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно до ст. 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, почавши стягнення з 14.09.2016 року та до закінчення позивачем навчання у Дніпрорудненському індустріальному технікумі до 30.06.2018 року, але не більше ніж до досягнення ним 23- річного віку та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved