Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження дитини [PERSON], дата народження [INFO], місце народження - місто Сімферополь, АРК у матері - [PERSON], [INFO], громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], та у батька - [PERSON], [INFO], громадянина України, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], які перебувають у шлюбі. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] тимчасово перебуваючи на тимчасово окупованій території АРК у місті Сімферополь, в «ГБУЗ РК Сімферопольська ЦРКБ» народила хлопчика - [PERSON], який народився у шлюбі з її чоловіком [PERSON] Свідоцтво про народження, яке видане незаконним органами, що функціонують на території АРК, не засвідчує факту народження дитини, родинних зв'язків між дитиною та батьками. Це створює перешкоди у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статусу громадянина України. Заявниця звернула до Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо проведення перереєстрації народження сина, але їй було відмовлено. У зв'язку з вище викладеним заявниця була змушена звернутись до суду в вказаною заявою. В судовому засіданні заявниця на заяві наполягала та пояснила, що перебуваючи на тимчасово окупованій території АРК у місті Сімферополь народила дитину, звернувшись до Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою щодо проведення перереєстрації народження сина їй було відмовлено. Просила задовольнити заявлені вимоги. Представник Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області до судового засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду заяви. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, зареєстрована в [ADDRESS], (а.с.5-6) та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 вересня 2011 року (а.с.10). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Факт народження дитини засвідчено: - копією медичного свідоцтва про народження ГБУЗ РК Симферопольська ЦРКБ серії 3512 від 05 грудня 2016 року за №012195, згідно якого [PERSON] [INFO] народила дитину чоловічої статі вагою 3 кг 550 г, ростом 53 см (а.с.13-14). На підтвердження факту народження дитини суду також було надано довідку про народження №5 від 10.01.2017 року, виданою Сімферопольським районним відділом запису цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.15) та свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.01.2017 року, видане Сімферопольським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.12), разом з тим вони є недійсним і не створює правових наслідків, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тому суд вказані докази не приймає до уваги. Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для повторної державної реєстрації народження сина та отримання свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість громадянці України [PERSON] провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження її сина [PERSON], виданого державним органом України. Частина 4 ст. 257-1 ЦПК України встановлено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved