Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач у справі, [PERSON] є її батьком. В даний час після досягнення повноліття вона проживає з матір`ю, не працює, так як проходить навчання в ДПТНЗ "Томаківський професійний аграрний ліцей" на денному відділенні, по професії обліковець з реєстрації бухгалтерських даних, секретар керівника (організації, підприємств, установи), потребує матеріальної підтримки. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , де батьком зазначений відповідач у справі /серії [NUMBER] /(а.с.5); довідкою ДПТНЗ "Томаківський професійний аграрний ліцей", де зазначено період навчання [PERSON] з 02.09.2019 до 27.06.2022 за денною формою навчання з терміном навчання 3 роки по професії обліковець з реєстрації бухгалтерських даних, секретар керівника (організації, підприємств, установи) (а.с.3). В даний час після досягнення повноліття позивач проживає з матір`ю, що підтверджуються довідкою про склад сім`ї № 192 від 07.06.2021 наданою виконкомом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. ч. 2, 3 ст. 199 СК України). Згідно до положень ст. ст. 191 ч. 1, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, приймаючи до уваги, що [PERSON] продовжує навчання, їй ще не виповнилося 23 роки, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про наявність у дочки відповідача права на утримання, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Вимога про визначення аліментів в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню. Згідно правил ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу коментованої норми можна зробити висновок, що її положення не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. Позивач у справі звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial