Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк», звернулося до суду з вищевказаним позовом. Просить зобов'язати відділ державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції звільнити з-під арешту трикімнатну квартиру, загальною площею 57,2 кв. м., житловою площею 36,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановами державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35885003 від 05.01.2013 року та № 39211618 від 11.02.2014 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 12.12.2007 року 12.12.2007 р. уклали іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] надав банку в заставу трикімнатну квартиру, загальною площею 57,20 кв., житловою площею 36,50 кв. м., яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Про накладення арешту на вказану квартиру державним виконавцем ПАТ КБ „Приватбанк" стало відомо під час продажу предмету іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив заяву з проханням справу слухати в його відсутність, позов підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, згідно його письмової заяви просить справу слухати в його відсутність, щодо розв'язання спору покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в заяві адресованій до суду просить справу слухати в його відсутність, не заперечив проти задоволення позову. Представники третьої осіб: Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі та АТ Банк „ Фінанси та кредит" в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції управління юстиції Житомирської області від 11 лютого 2014 року накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону його відчуження, в межах виконавчого провадження про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі - 4010,3 грн. заборгованості (а.с.14). Крім того арешт на все майно [PERSON] також накладено постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції управління юстиції Житомирської області від 05 січня 2013 року в межах виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] боргу на користь ПАТ Банк „ Фінанси та кредит". 12 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № ZRSWGI 10000002285, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит в сумі 166 500 грн. передано в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області зареєстровано в реєстрі за № 6759 (а.с. 10-13). 12.12.2007 року до Державного реєстру іпотек внесено реєстраційний запис на підставі іпотечного договору 12.12.2007 року про заборону на відчуження зазначеного в договорі майна (а.с.15). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.10.2013 року, в рахунок заборгованості за кредитним договором № ZRSWGI 10000002285 від 12 грудня 2007 року, в сумі 253 407, 03 грн. звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу ПАТ КБ „Приватбанк" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з покупцем, отримання банком витягу з Державного реєстру прав власності, надання банку повноважень для здійснення продажу. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. Право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 12 грудня 2007 року. В той же день таке право було зареєстровано відповідно до вимог Закону. В рахунок заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк», що станом на 05.07.2012 року становила 253 407, 03 грн., судовим рішенням звернуто стягнення на предмет іпотеки заставною вартість 227 250 грн., що значно перевищує заставну вартість майна. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» як такий, що першим зареєстрував своє право вимоги у державному реєстрі іпотек та заборон на відчуження, кредитна заборгованість перед яким перевищує заставну вартість майна, має як іпотекодержатель право пріоритету на задоволення своїх вимог перед вимогами державного виконавця. Право заставодержателя на звернення до суду з вимогою про звільнення майна з-під арешту визначено статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в імперативному порядку визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. А отже державна виконавча служба в силу положень частини 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями, тому квартира [ADDRESS], як майно [PERSON], що знаходиться під арештом в силу постанов державних виконавців про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35885003 від 05.01.2013 року та № 39211618 від 11.02.2014 року підлягає звільненню з-під арешту.

Outcome: approved