Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6 020, 00 грн. за кредитним договором № 002-28518-071211 від 07.12.2011 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою - [PERSON], [INFO] згідно якого, банк відкриває картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті - гривні, випускає та надає платіжну картку, здійснює обслуговування рахунку, відкриває кредитну лінію на загальну суму 30 000, 00 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 грн. Позивач виконав всі взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 5000 грн. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 30.04.2015 року утворився борг на загальну суму 6 020,00 грн. Представник позивача, повідомлений належним чином про розгляд справи в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у розумінні ст. 74 ЦПК України, через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр", оскільки згідно інформації Адресного бюро м.Києва по Києву та Київській області зареєстрованим не значиться, тоді як зазначена у позові адреса відповідає тій, яка зазначена у кредитному договорі, отже є останньою відомою адресою проживання відповідача. Слід зазначити, що відповідні судові повідомлення також направлялися і за останньою адресою проживання [PERSON], проте і такі не були йому вручені, повернуті суду за закінченням терміну їх зберігання. З огляду на викладене, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 07.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-28518-071211. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, позивач відкриває відповідачеві (Держателю) картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні (далі - Рахунок), випускає та надає Держателю платіжну картку, а також, ПІН-код картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору (далі - Тарифи) та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками (далі - Правила). Відповідно до п. 5.2 Кредитний договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Згідно Кредитного договору, банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 Кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту, банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт кредитної лінії на Рахунку в сумі 5000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Відповідно до умов Кредитного договору, кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій передбачених Договором. У відповідності до Кредитного договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 Держатель доручає банку здійснювати з Рахунку договірне списання грошових коштів. Встановлено, що відповідач отримав кредит, тобто позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, тоді як відповідач свої зобов"язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.04.2015 року виникла прострочена заборгованість на суму 6020,00 грн., яка складається з: 6020,00 грн. - тіло кредиту; 0,00 - прострочене тіло кредиту; 0,00 - заборгованість за відсотками; 0,00 - заборгованість за комісіями, що підтверджується наданим «Дельта Банк» розрахунком, з якого також вбачається, що відповідач здійснював часткове погашення по вказаному кредитному договорі. Згідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 6 020 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, до судових витрат належать витрати, пов'язані з розглядом судової справи, в тому числі, витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - витрати, пов'язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 420 грн. 00 коп. Зазначені витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки на момент подачі позовної заяви до суду уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку в редакції Закону України «Про судовий збір» станом 28.05.2015 року було звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру на момент подачі позову. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції закону станом на 28.05.2015 року) підлягає стягнення до державного бюджету судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243, 60 грн.

Outcome: approved