Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

ПАТ страхової компанії "Перша"звернулася до суду з позовом до [PERSON] про компенсацію страхового відшкодування в сумі 7864,97 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ПАТ «Страхова компанія «Перша» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АС/2191018. 09.10.2014 року в м. Житомирі сталася ДТП за участю автомобіля «BMV520і», яким керував [PERSON] та автомобілем «ЗАЗ», яким керував [PERSON] Згідно постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 31.12.2014 року ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок ДТП було завдано майнової шкоди власнику «ЗАЗ» та на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту та на підставі вимог закону позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 7864,97 грн. тому, у звязку із виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації 100% страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 09 жовтня 2014 р., о 07 год. 35 хв., в м. Житомирі, на регульованому перехресті вул. Мануільського-Корольова, керуючи автомобілем «БМВ» держ. номер [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ» держ. номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку. В наслідок зіткнення пасажир автомобіля «ЗАЗ» [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира у справі № 296/11623/14-п від 31.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн. Згідно Страхового акта № ЦВ-23-8513 від 30.01.2015 року, розмір страхового відшкодування до виплати складає 7864,97 грн. (а.с. 6). Як вбачається із матеріалів справи, згідно платіжного доручення № 10732 від 03.02.2015 року позивачем було виплачено страхове відшкодування за пошкоджене авто [PERSON] в розмірі 7864,97 грн. (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦПК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 993 ЦПК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. За змістом частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати понесені позивачем покласти на відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та виходячи з положень Закону України "Про судовий збір". З урахування викладеного, на підставі статей 993, 1166, 1191 ЦК України, ЗУ «Про страхування»,

Outcome: approved