Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 267045.58 гривень боргу за договором грошової позики від 27.11.2014 року, з яких: 1000 Євро, що станом на 05.01.2016 р. еквівалентно - 26223.13 гривень, 10 000 доларів США, що еквівалентно 240006.67 гривень, а також три відсотків річних від простроченої суми - 27.36 Євро, що еквівалентно 717.38 гривень, та 4.10 доларів США що еквівалентно 98.4 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2009 році позивач позичила у борг [PERSON] 1000 Євро та 10000 доларів США на строк до кінця 2010 р. з обов»язком повернення за першою вимогою. В 2010 році відповідач грошових коштів не повернула та просила про відстрочення боргу на певний час. На підтвердження укладеного договору позики, відповідач власноручно написала 27.11.2014 р. розписку в присутності свідків, визнавши наявність боргових зобов»язань перед позивачем. В розписці встановлений строк повернення частини боргу в сумі 1000 Євро протягом двох місяців з моменту складання розписки, тобто до 27.01.2015 року, а частини боргу в сумі 10000 доларів США - до кінця 2015 року, тобто до 31.12.2015 року. У зазначений у розписці строк відповідач зобов»язання за договором позики не виконала, боргу не повернула і на неодноразові звернення з приводу його погашення не реагує. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договорами грошової позики та три відсотки річних у зв»язку із неналежним виконанням грошового зобов»язання. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити, а також здійснювати розгляд справи у її відсутності, про що подала заяву. Відповідач в судове засідання не з"явилася з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до розписки від 27.11.2014 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 Євро та 10 000 доларів США, які остання зобов»язувалася повернути, а саме 1000 Євро до 27.01.2015 року та 10000 доларів США до 31.12.2015 року . Відповідно даних офіційного сайту НБУ, 100 доларів США станом на 05.01.2016 р. еквівалентно - 2400.0667 гривень, 100 Євро еквівалентно 2622.3129 гривень. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики відповідач не виконала, грошові кошти в сумі 1000 Євро та 10 000 доларів не повернула за договором позики від 27.11.2014 р. позивачу не повернула . Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вище наведене та зважаючи на факт прострочення відповідачем грошового зобов»язання суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком 3% річних в сумі 815.78 гривень за прострочення повернення коштів і вважає їх обґрунтованими. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність розписки, якою стверджується про отримання відповідачем позики від позивача у сумі 26223.13 гривень, що станом на 05.01.2016 р. еквівалентно 1000 Євро та 240006.67 гривень, що еквівалентно 10 000 доларів США, тому суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики від 27.11.2014р. розмірі 267045.58 гривень (1000 Євро, що станом на 05.01.2016 р. еквівалентно - 26223.13 гривень, 10 000 доларів США, що еквівалентно 240006.67 гривень, три відсотків річних від простроченої суми - 27.36 Євро, що еквівалентно 717.38 гривень, та 4.10 доларів США що еквівалентно 98.4 гривень.) Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, а згідно із ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, а ч.2 цієї ж статті вказує, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Із матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила адвокату Галюк Р.М. 350 гривень за надання юридичних послуг - складення позовної заяви. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 2670.46 гривень сплаченого останньою судового збору та 350 гривень здійснених витрат позивача на правову допомогу.

Outcome: approved