Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.02.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного суду управління юстиції Одеської області, актовий запис № 46. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 лютого 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного суду управління юстиції Одеської області, актовий запис № 46, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки з відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже майже 3 років кожен з них живе окремими інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування - проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують з 11.10.2020. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально- психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає неповнолітній син, що впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє позивачу та неповнолітній дитині душевні страждання. Крім того, відповідач іноді припускається до аморальних вчинків: будучи в нетверезому стані допускає фізичні образи, що виражається в рукоприкладстві, навіть в присутності неповнолітнього сина, в зв`язку з чим позивач неодноразово зверталась за захистом до органів поліції. Позивач вважає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає та за таких умов шлюб необхідно розірвати. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи гідності. За наведених обставин позивач вважає, що з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Спільне господарство не ведуть разом. За таких умов подальше існування сім`ї та шлюбу не можливо. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог, просив надати час для примирення . Суд, заслухавши пояснення сторін, ддослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного суду управління юстиції Одеської області, актовий запис № 46, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони по справі разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Місцем проживання неповнолітньої дитини сторін суд визначає з матір`ю, оскільки спору про це у них не виникло. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів також підлягає стягненню на її користь з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved