Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Могилів-Подільська місцева прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі Могилів-Подільської міської ради Вінницької області звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2017 близько 10.00 години [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21154-110-20», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Могилів-Подільської лікарні інтенсивного лікування, де у реанімаційному відділенні померла. Вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.06.2018 відповідача визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Також позивач зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] упродовж 2 днів, а саме з 29.08.2017 по 31.08.2017 знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради. Вартість одного дня лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії складає 3769,31 грн., отже загальна вартість лікування [PERSON] становить 7538,62 грн. Тобто з вини [PERSON] заклад охорони здоров`я, який фінансується з місцевого бюджету, поніс витрати на лікування потерпілого від злочину в сумі 7538,62 грн. З урахуванням наведеного, враховуючи ст. 13-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», позивач звернувся з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти на відшкодування витрат комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради, понесених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину, у сумі 7538,62 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 10.04.2019 за клопотанням відповідача [PERSON] витребувано додаткові докази. 31.07.2019 прокурор Коцулим Б.В. у судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Уповноважений представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин своєї неявки. Частина 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.06.2016 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. [PERSON] засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з іспитовим випробуванням 1 рік. Відповідно до п. «г» ст.. 1, 10, 11 Закону України «Про амністію» [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного та додаткового покарання. Вироком суду встановлено, що 29.08.2017 близько 10.00 години, [PERSON] керував автомобілем марки «ВАЗ 21154-110-20», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по проспекту Незалежності в напрямку центра міста Могилева-Подільського водій, на пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до Могилів-Подільської окружної лікарні інтенсивного лікування, де у реанімаційному відділенні померла. Частина 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] саме [PERSON] , внаслідок яких потерпіла перебувала на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради в реанімаційному відділенні, встановлений вказаним вище вироком суду. Зважаючи на те, що при ухваленні вироку від 18.06.2016 сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] , не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства (п. 3 "Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.) Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» визначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Згідно з п. 2 вказаного вище Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 1.4 Статуту комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради, затвердженого рішенням 28 сесії міської ради 7 скликання від 10.09.2018 № 694, засновником та власником підприємства є територіальна громада міста Могилева-Подільського, від імені якої виступає Могилів-Подільська міська рада. Відповідно до довідок Комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради № 01/01-05-352 від 08.02.2019 та № 01/01-050926 від 02.05.2019 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії комунального некомерційного підприємства «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» Могилів-Подільської міської ради з 29.08.2017 по 31.08.2017 (2 л/д). Вартість 1 л/д лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії коштує 3769,31 грн. Загальна вартість лікування складає 7538, 62 грн. (а.с. 15, 76). Вартість лікування у відділені [PERSON] також підтверджується розрахунком вартості у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії, переліком витрачених медикаментів на лікування [PERSON] у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 29.08.2017 по 31.08.2017, а також інформацією про фактичні видатки закладу у серпні місяці 2017 року (а.с.77-79). Вказаними довідками та розрахунком вартості лікування доведено місце, вартість та термін перебування потерпілої на стаціонарному лікуванні, а тому відповідно до зазначених норм закону вартість витрат закладу охорони здоров`я на лікування [PERSON] підлягає стягненню з відповідача із зарахуванням коштів до місцевого бюджету. За таких підстав, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1921,00 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved