Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який 22 серпня 2013 року було розірвано. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не надає позивачу допомоги на утримання дочки в добровільному порядку, у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо її утримання. Відповідач є працездатним та може надавати допомогу дитині, тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації відповідно до закону. Ухвалою судді від 25 січня 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзиву на позов не подав, у зв'язку з чим суд вирішує дану справу за наявними у ній матеріалами. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 серпня 2013 року, яке не змінено та не скасовано та набрало законної сили 03 вересня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дочку залишено проживати з позивачем. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 02 липня 2010 року, [PERSON], народилися [INFO], її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно довідки №67, виданої виконавчим комітетом Мар'янівської селищної ради Горохівського району Волинської області 14 січня 2019 року (а.с.9), вбачається, що на утриманні позивача перебуває її дочка [PERSON] Із виписки з медичної карти амбулаторного хворого №358429 Мар'янівської лікарської амбулаторії (а.с.10) вбачається, що [PERSON], [INFO], у 2017 та 2018 роках проходила лікування амбулаторно із діагнозом дискінезія жовчовивідних шляхів. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 21 січня 2019 року, та до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved