Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], стверджуючи, що між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та [PERSON] 16 січня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № №11284083000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 61000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 16 січня 2029 року та з оплатою 9,0% річних за користування кредитом, а відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Наданий кредит також забезпечений порукою відповідачки [PERSON], про що 16 січня 2008 року укладено договір поруки №17241, згідно з яким поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань боржника. Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту №11284083000 від 16 січня 2008 року у розмірі 56511,09 доларів США та пеню у розмірі 26727,87 грн. [PERSON] подала до суду зустрічний позов до ПАТ "УкрСиббанк", у якому просить розірвати договір про надання споживчого кредиту №11284083000 від 16 січня 2008 року. Свої вимоги мотивувала тим, що дійсно між нею та банком 16 січня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № №11284083000. станом на 05 серпня 2015 року в неї утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 56511,09 доларів США та за пенею у розмірі 26727,87 грн. заборгованість утворилась з тих причин,Ю що відповідачка на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, будь-яких джерел доходу не має. Тяжкий матеріальний стан відповідачка вважає істотною умовою для одностороннього розірвання договору про надання споживчого кредиту № №11284083000. В судове засідання представник позивача не зявився, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Відповідачі у судове засідання не зявились, їх представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнав у повному обсязі, зустрічний позов просив задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши докази по справі, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позво задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк та [PERSON] 16 січня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № №11284083000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 61000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 16 січня 2029 року та з оплатою 9,0% річних за користування кредитом, а відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. У зустрічній позовній заяві [PERSON] не заперечує підписання нею вказаного договору та отримання грошових коштів. Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Наданий кредит також забезпечений порукою відповідачки [PERSON], про що 16 січня 2008 року укладено договір поруки №17241, згідно з яким поручитель зобовязується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань боржника. Станом на 06 серпня 2015 року загальний розмір заборгованості відповідачів за кредитним договором становить 56511,09 доларів США, до складу якої входять: заборгованість за кредитом 52145,68 доларів США, заборгованість по процентам - 4365,41 доларів США., пеня 26727,87 грн. У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 5.3 договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 03 червня 2015 повідомлення-вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, які були отримані відповідачами,що підтверджується матеріалами справи. Висновки суду підтверджується матеріалами справи. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк згідно із законом, договором. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. \~Пунктом 14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 533 Цивільного Кодексу України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності суд приходить до переконання, що відповідачі взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту не виконали, а тому вимоги банку є законними, обґрунтованими, ґрунтуються на матеріалах справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки кредит виданий позичальнику у доларах США та за умовами договору грошове зобовязання погашається у доларах США, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за договором у доларах США, із визначенням еквіваленту в гривнях за офіційним курсом на день винесення судового рішення. Відповідно до відомостей на офіційному сайті Національного Банку України, курс гривні по відношенню до долара США станом на 23 грудня 2015 року становить 23,14 грн. за 100 доларів США. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню у солідарному порядку сума боргу за договором про надання споживчого кредиту №11284083000 від 16 січня 2008 року у розмірі 56511,09 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 1307666,62 грн. та пеня у розмірі 26727,87 грн. Позивачем пеня розраховувалась з розрахунку курсу долара США станом на день подачі позову. Враховуючи, що на час винесення рішення по справі курс долара США підвищився, а тому відповідно і підвищився розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачів. Проте, приймаючи до уваги те, що позивач просив стягнути з відповідачів пеню у розмірі 26727,87 грн., а також те, що суд не може виходити за межі поставлених позивачем позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню пеня у розмірі 26727,87 грн. Щодо зустрічних позовних вимог про розірвання договору, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно. Вимагаючи розірвання договору, на позивачку покладається відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивачкою не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Крім того, тяжке матеріальне становище та економічна криза не є істотною умовою для розірвання договору. При таких обставинах зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: approved