Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

Заявниця звернулася з заявою до суду в якої просить суд встановити факт того, що вона проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час, вказуючи що вона народилась [INFO] року в м. Білгород-Дністровському Одеської області. З дня народження і до теперішнього часу вона була зареєстрована та постійно мешкала в Україні за адресою: [ADDRESS] 28 квітня 1987 року Білгород-Дністровським МВ УМВС України їй було видано паспорт громадянки УСРС, який в 2004 році нею був втрачений. Після звернення до сектору у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області 04 травня 2012 року їй було видано довідку, згідно якої вона дійсно зверталася до СГІРФО з приводу втрати паспорту серії [NUMBER], виданого Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 28 квітня 1987 року. Проведеною за її заявою перевіркою встановлено особу заявника, проте не встановлено належності до громадянства будь-якої Країни, тому вона й звернулася з заявою до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та адвокат в її інтересах [PERSON] заяву підтримали, просять суд задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лутай О.В. в судовому засіданні із заявою погодився, не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши заявницю, адвоката в її інтересах, представника зацікавленої особи, допитавши в якості свідків [PERSON] та [PERSON], судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно заявниця [PERSON], [INFO], є уродженкою м. Білгород-Дністровського Одеської області. [PERSON] з 27 лютого 1988 року зареєстрована по [ADDRESS], що підтверджується довідкою №280 від 09.08.2012 року Андріївської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області. /а.с. 34/ Відповідно до довідки від 04.05.2012 року №51/14608 виданої СГІРФО Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] дійсно зверталася до СГІРФО Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області з приводу видачі втраченого паспорта серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровським МВ УМВС 28 квітня 1987 року та проведеною перевіркою встановлено особу заявника, про не встановлено належності до громадянства будь-якої Країни. /а.с. 36/ Згідно відповіді Генерального консульства Російської Федерації в м. Одеса від 13.03.2014 року, [PERSON] на консульському обліку Г/К Росії в м. Одеса не перебуває, та за оформленням загальногромадянського закордонного паспорту в Генеральне консульство Росії в м. Одеса не зверталась. /а.с. 86/ Допитані в ході судового розгляду справи свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] на території України на час прийняття Закону України «Про громадянства України». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство в Україні», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; ( Пункт 3 частини першої статті 3 в редакції Закону N 2663-IV від 16.06.2005 ) 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. При таких обставинах, з урахуванням того, що заявниця на 24 серпня 1991 року постійно проживала в Україні, а також те, що встановлення факту проживання на території України їй необхідно для отримання громадянського паспорту, суд вважає заяву обґрунтованою і підлягаючою задоволенню.

Outcome: approved