Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Вказала, що 22.08.2011 рішенням Ямпільського районного суду шлюб між ними розірвано, після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на «[PERSON]». 16.09.2010 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 400 гривень., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.08.2010. Позивач вказала, що на даний час у зв'язку із змінами в законодавстві, яке відбулось у вигляді підняття прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 30 відсотків до 50 відсотків, у зв'язку з чим її доходи зменшилися, дитина стала старшою, тому їй важко утримувати дитину і кошти, які сплачує відповідач на утримання дитини є замалі. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.08.2011 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]». Із копії свідоцтва про народження, виданого 25.05.2010 встановлено, що в с. Перепільчинці Шаргородського району Вінницької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Із копії виконавчого листа, виданого 16.09.2010 Ямпільським районним судом Вінницької області встановлено, що 16.09.2010 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25.08.2010. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено із досліджених доказів - із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, змінився матеріальний стан позивача, як одержувача аліментів, збільшився вік дитини, у зв'язку із чим збільшилися й витрати на його утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення цих витрат погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Крім цього, збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачену щомісячно відповідачем суму аліментів 400 гривень на дитину, суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини. З метою якнайкращого забезпечення дитини, суд має підстави змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд вважає розмір аліментів одна четверта всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини відповідного віку, з урахуванням середньостатистичних цін на продукти харчування та споживчі товари станом на даний час, а також наявність доходів відповідача, у якого відсутні інші утриманці. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. [PERSON] звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів 05.10.2018 за вх. №6781, а тому суд має підстави для стягнення аліментів із 05.10.2018. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 16.09.2010, справа №2-678/2010 - відкликати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved