Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , першочергово звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрінком», в якому просив стягнути з ПАТ «Укрінком», на його користь: заборгованість за строковим договором банківського вкладу №10-2329574 від 25.02.2015 у розмірі 18636 доларів США 87 центів, несплачені відсотки за депозитом у розмірі 2050 доларів США, проценти за користування депозитом за час прострочення у розмірі 6427 доларів США 40 центів та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1752 долари США 70 центів, а всього 28866 доларів США 97 центів. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 25.02.2015 між ним та ПАТ «Український інноваційний банк» було укладено депозитний договіршляхом підписання заяви-договору про розміщення банківського вкладу №10-2329574, відповідно до умов якого, він передав Банку грошові кошти в сумі 18636,87 дол. США, які розміщувалися на вкладному рахунку «Привіт весні» на строк з 25.02.2015 по 26.02.2016 з нарахуванням процентів за користування коштами щомісячно, виходячи із процентної ставки 11% річних. За десять днів до закінчення строку договору, тобто в середині лютого 2016 року, позивач звернувся до установи банку з вимогою про повернення банківського вкладу та сплату нарахованих процентів по закінченню строку договору, однак отримав відповідь про те, що отримання зазначених ним коштів ускладнюється із-за оголошення ліквідації їх юридичної особи у зв`язку із банкрутством. 18.04.2016 позивач звернувся до представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» Білої І.В. із заявою, у якій просив визнати його кредитором ПАТ «Український інноваційний банк» за заборгованістю, що виникла за всіма Договорами, укладеними між ним та ПАТ «Український інноваційний банк» та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних йому коштів, з перерахуванням їх на рахунок його представника [PERSON] у ПАТ КБ «ПриватБанк». Проте, належні позивачу грошові кошти до сьогоднішнього дня ні відповідачем, ні Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» не виплачено. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач подав до суду позов, спрямований на захист його порушених прав, як споживача. Водночас, визначаючи відповідачем ПАТ «Укрінком», позивач виходив з того, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату звернення до суду з даним позовом новою назвою юридичної особи ПАТ «Український інноваційний банк», з яким він перебуває у спірних правовідносинах, є ПАТ «Укрінком». Заперечуючи проти заявлених позивачем позовних вимог, представник відповідача ПАТ «Укрінком» надав відзив, в якому посилався на відсутність правових підстав для задоволення позову. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.11.2020 за клопотанням представника позивача [PERSON] , встановивши, що сторонами спору в даній справі є [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк», що перебуває в процедурі ліквідації, замінено неналежного відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрінком" на належного відповідача - Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 13.05.2021 в судовому засіданні представник позивача [PERSON] в порядку ст.222 ЦПК України надала суду позовну заяву в новій редакції з позовними вимогами до ПАТ «Українській інноваційний банк», що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб значиться як ПАТ «Українська інноваційна компанія» код ЄРДПОУ 05839888. При цьому представник [PERSON] просила суд змінити назву відповідача, посилаючись на те, що у зв`язку з прийняттям постанови Верховного суду від 24.02.2021 у справі №826/5325/16 процедура ліквідації ПАТ «Укрінбанк» є незаконною, банківську діяльність ПАТ «Укрінбанк» відновлено, а тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не може представляти інтереси банку, як уповноважена особа. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13.05.2021 клопотання представника позивача [PERSON] було задоволено та проведено заміну назви відповідача на ПАТ «Український інноваційний банк», який значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб як ПАТ «Українська інноваційна компанія». В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, та наполягала на їх задоволенні, в останнє судове засідання не з`явилася, клопотала про розгляд справи в її відсутності. Представник відповідача ПАТ «Український інноваційний банк», який значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб як ПАТ «Українська інноваційна компанія», в судове засідання не з`явився, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, він був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, відзив не подав, та не повідомив суд про причини неявки. Враховуючи наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності,вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 25.02.2015 ПАТ «Український інноваційний банк» громадянину [PERSON] на підставі заяви-договору про розміщення банківського вкладу № 10-2329574 було відкрито вкладний (депозитний) рахунок «Привіт весні» з наступними умовами: грошові кошти в сумі 18 636,87 доларів США розміщувались [PERSON] на строк з 25.02.2015 по 26.02.2016 з процентною ставкою 11% річних (а.с.10). На виконання вказаного договору [PERSON] передав в управління відповідача грошові кошти у розмірі 18 636,87 доларів США (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять шість доларів США 87 центів), що підтверджується копією меморіального ордеру №2233468 від 25.02.2015 (а.с.11). У лютому 2016 року позивач звернувся з письмовою заявою на ім`я директора Чернівецької філії ПАТ «Укрінбанк», у якій просив по закінченні строку дії депозитного договору № 10-2329574 від 25.02.2015 повернути йому суму вкладу в розмірі 18 636,87 доларів США разом із нарахованими процентами згідно умов договору, чим засвідчив намір припинити дію договору. Однак, як було встановлено судом, відповідач, на момент ухвалення рішення судом, суму вкладу в розмірі 18 636,87 доларів США позивачу не повернув. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача банківського вкладу (депозиту) та відсотків за його користування, суд виходить з наступного. 24.12.2015 Правлінням НБУ було прийнято постанову №934 «Про віднесення ПАТ «УкрІнБанк» до категорії неплатоспроможних», а виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» №385. Згідно з вказаним рішенням Фонду розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Укрінбанк» з 23.03.2016 по 22.03.2018 включно. Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Укрінбанк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білу І.В. строком на два роки з 23.03.2016 по 22.03.2018 включно. Крім того, судами встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016 у справі №826/1162/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016, визнано незаконними та скасовано постанову Правління НБУ від 24.12.2015 №934 та рішення виконавчої дирекції Фонду від 24.12.2015 №239. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016, позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» з моменту її прийняття. Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття; Зобов`язано НБУ (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ «Укрінбанк» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови правління НБУ від 22.03.2016 №180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі ПАТ «Укрінбанк» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу ПАТ «Укрінбанк»» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, НБУ повідомити усі банки про відновлення роботи ПАТ «Укрінбанк» у зазначених вище системах), в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2016 у задоволенні заяви НБУ про визнання виконавчих листів, виданих Київським апеляційним адміністративним судом 15.07.2016 такими, що не підлягають виконанню, по даній справі відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанції, виходив з того, що постанова Правління НБУ від 22.03.2016 №180 та рішення Фонду від 22.03.2016 №385 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі пропозиції Фонду щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку в зв`язку з закінченням строку тимчасової адміністрації, що була введена на підставі рішення №239 від 24.12.2015, яке визнано незаконним та скасовано в судовому порядку. Розглянувши заяву Національного банку України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 Верховний Суд в своїй постанові від 24.02.2021 (в справі за №826/5325/16) встановив відсутність підстав для перегляду вищезазначеної ухвали, якою рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін. З огляду вищенаведеного вбачається, що на час розгляду даної цивільної справи визнано протиправною процедуру ліквідації ПАТ «Укрінбанк» та зобов`язано НБУ відновити функціонування ПАТ «Укрінбанк» в якості банківської установи. Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом ЄДРПОУ 05839888 ( код юридичної особи, з якою [PERSON] 25.02.2015 укладено спірний депозитний договір) зареєстровано найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», відомості про перебування якої в процесі припинення відсутні. Разом з цим, на даний час банківська ліцензія ПАТ «Укрінбанк» не відновлена, зазначене товариство існує під іншою назвою ПАТ «Укрінком» і не перебуває в процесі припинення. Відтак, зазначені обставини не звільняють ПАТ «Укрінбанк», який значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб як Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», від відповідальності виконувати свої зобов`язання за договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Крім цього, згідно п. 3.3 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно вимог ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризмом, передбачених законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі cпливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 5 ст. 1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до законодавства, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак у той же час обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Стаття 47 цього Закону визначає операції банків по залученню у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Оскільки, договір № 10-2329574 від 25.02.2015 є строковим, і днем закінчення дії договору було 26.02.2016, на наступний день після закінчення терміну дії договору, банк був зобов`язаний повернути кошти, передбачені даним договором, [PERSON] . Таким чином, тіло депозиту складає 18 636 долари США 87 центів, на який за період з 25.02.2015 по 26.02.2016 нараховується згідно договору 11 % річних, що = 2050 доларів США. Відтак, загальна сума заборгованості за договором депозитного договору № 10-2329574 від 25.02.2015 становить 20686 доларів США 87 центів (18636,87 + 2050 = 20686,87). Також, оскільки на дату звернення до суду банком не сплачено позивачу кошти, передбачені договором банківського вкладу, суд вважає що з 26.02.2016 на користь [PERSON] необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк по день звернення до суду із даною позовною заявою - 29.12.2018 за ставкою 11 % річних у розмірі 6427 долари США 40 центів. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України [PERSON] також належить право на стягнення 3% річних від простроченої суми. Зобов`язання по поверненню коштів відповідачем повинно було бути виконане 26.02.2016, таким чином, строк прострочення становить 1031 день. 3% річних від суми заборгованості 20686,87 доларів становить 620 доларів США 60 центів в рік, або ж 1 долар США 70 центів за кожен день прострочення. За прострочення 1031 день сума 3% становить: 1031 * 1,70 = 1752 доларів США 70 центів. Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням заявленого позивачем розміру позовних вимог до стягнення з відповідача підлягають: заборгованість за строковим договором банківського вкладу №10-2329574 від 25.02.2015 у розмірі 18636 доларів США 87 центів, несплачені відсотки за депозитом у розмірі 2050 доларів США, проценти за час прострочення у розмірі 6427 доларів США 40 центів та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1752 долари США 70 центів, всього на загальну суму 28866 доларів США 97 центів, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням наведеного, з відповідача належить також стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 7992 грн 69 коп ( 28 866 доларів США 97 центів * 27,688 грн (офіційний курс гривні до долара США станом на 29.12.2018 )*1% = 7992,69 грн). Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 12:30 год. 24.06.2021 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів) 05.07.2021, то датою ухвалення даного судового рішення є 05.07.2021. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved