Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обгрунутвання позовних вимог покликається на те, що 07.07.2008 року між ПАТ "ВіЕс Банк" (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №KF50627, згідно якого позивачем було надано позичальнику кредит в розмірі 64000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 07.07.2033 року під 12,5 % річних. Стверджує, що відповідач своїх договірних зобов'язань не виконав, а саме заборгував банку кошти в загальній сумі 59459,25 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1540921,49 грн., з яких: 55505,17 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 3883,54 дол. США - заборгованість по відсотках; 70,54 дол. США заборгованості за пенею. Окрім того, зазначив, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки від 07.07.2008 року, згідно якого відповідач передав позивачу у заставу квартиру №10 у будинку №27 на вул. І.Франка у м.Львові. Просить позов задоволити. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "ВіЕс Банк" (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №KF50627 з додатком, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 64000,00 доларів США, з кінцевим строком погашення не пізніше 07.07.2033 року під 12,5% річних (пункт 1.1, 1.2 Кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №KF50627 від 07.07.2008 року між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір від 07 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Джурик М.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1802, згідно якого відповідач надав в заставу позивачу нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], загальною площею 25,1 кв.м. Дана квартира використовується як нежитлова згідно із рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.09.2006 року за №1038. Окрім того, вказана квартира належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 08.11.2005 року за реєстровим номером 4001. Право власності зареєстровано Обласним комунальним підприємством ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 02.06.2008 року, за реєстраційним номером [NUMBER], що підтверджується витягом [NUMBER]. Позивачем умови кредитного договору виконано та надано кредит в сумі, визначеній кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки №1265_54 від 07.07.2008 року. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, [PERSON] свої зобов'язання, передбачені кредитним договором (п.5.2), не виконав, порушив умови кредитного договору щодо належного та своєчасного повернення коштів та відсотків за їх користування в порядку, визначеному кредитним договором. Згідно п 6.2 та 6.3 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Так, [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №KF50627 від 07.07.2008 року не виконав, а саме заборгував позивачу кошти у загальній сумі 59459,25 дол. США, з яких 55505,17дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 3883,54 дол. США - заборгованість по відсотках; 70,54 дол. США заборгованість за пенею. Згідно п.6.1 іпотечного договору право звернення стягнення на предмет іпотеки виникає у іпотекодержателя з наступних підстав: у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов договору основного зобов'язання; у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем-майновим поручителем умов іпотечного договору; Відповідно до п.6.2 іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору. Згідно п.6.3 іпотечного договору у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає боржнику та іпотекодавцю-майновому поручителю письмову вимогу про усунення порушення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. На вимогу п.6.3 відповідачу надіслано іпотечне повідомлення-вимогу за вих. №09-3/3924 від 18.02.2011 року. Згідно п.6.5 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися на підставі рішення суду, виконавчого напису та договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п.6.6 іпотечного договору реалізація предмету іпотеки може здійснюватися шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу на підставі рішення суду. За змістом ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 7 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задоволити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечення іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, своєю неправомірною бездіяльністю [PERSON] порушив прийняті ним зобов'язання, встановлені Кредитним договором. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і законними, а тому підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 24713,82 грн. На підставі ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 526, 610, 612, 634, 1054 ЦК України,

Outcome: approved