Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 25 відсотків щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 17.04.2013 року, який був розірвано на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2017 року. Від шлюбу мають спільну доньку\~ [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. З 2018 року відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні спільної дитини. У зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 25 відсотків щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі, а також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про отримання. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи умови\~ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та\~[PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірвано 02 листопада 2017 року (копія рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2017 року). Від шлюбу сторонимають неповнолітню дитину \~доньку \~[PERSON],\~[INFO](копія свідоцтва про народження серії І-ВЛ №320159 від 03 липня 2013 року). Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивач зазначена матірю дитини, відповідач батьком. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За\~ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно з роз'яснень, які містяться в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач разом з донькою мешкає за адресою: м. Харків, пр.. Стадіонний[ADDRESS] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В ході судового розгляду, встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~\~\~\~1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; \~\~\~\~2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; \~\~\~\~3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; \~\~\~\~4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Відповідно до\~ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дітей до 6 років: з 1 січня 2019 року 1626 грн., з 1 липня 1699 грн., з 1 грудня \~1779 грн.; Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи визначений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 25 відсотків від його доходу. Виходячи з\~математичного розрахунку, відсотком називається сота частина якого-небудь числа, тобто 25% відсотків складають 0,25 числа (або 1/4 числа), суд приходить до висновку, що 25 відсотків є тотожнім значенням 1/4 частки від доходу. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є працездатним та зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з від дня пред'явленні позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам\~ст. 183 СК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються з часу звернення позивачки до суду з позовною заявою, а саме аліменти підлягають стягненню з відповідача з 29 листопада 2018 року. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved