Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач 06.08.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про зняття з реєстраційного обліку та виселення з житлового приміщення на яке звернуто стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.11.2007 р. між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] (надалі Відповідач - 1) було укладено кредитний договір №156в-п/2007, згідно з умовами якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 99038,00 дол. США на споживчі цілі на строк з 14.11.2007 року до 13.11.2017 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 14,5 % річних. У зв'язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25.07.2012 року звернено стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №156в-п/2007-з від 14.11.2007 року, на квартиру, що складається з чотирьох жилих кімнат, загальною площею 85,80 кв.м., житлова площа становить 50,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.08.2000 року шляхом надання ПАТ «МЕГАБАНК» права продажу предмета іпотеки шляхом укладання від імені ПАТ «МЕГАБАНК» договору купівлі - продажу предмета іпотеки із будь-якою особою покупцем за ціною на підставі оцінки майна, встановленою суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, початковою ціною 607 504,00 гривні, з наданням права на отримання в Обухівському бюро технічної інвентаризації витягу з реєстру прав власності на вказане нерухоме майно. В якості забезпечення виконання основного зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON], [PERSON] (надалі - Відповідач - 2), [PERSON] (надалі - Відповідач 3), [PERSON] (надалі - Відповідач 4) було укладено Іпотечний договір №156в-п/2007-3 від 14.11.2007 року. Відповідно до умов якого Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3, Відповідач 4 (майнові поручителі) передали в іпотеку квартиру для забезпечення виконання [PERSON] основного зобов'язання за кредитним договором №156в-п/2007 від 14.11.2007 року та за будь-якими додатковими угодами до нього. Відповідно до п.1.2. договору іпотеки Відповідачі передали в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 14.11.2007р. №156в-п/2007, квартиру, що складається з 4-х жилих кімнат, загальною площею 85.80 кв.м., житлова площа становить 50,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ТОВ «Міський житловий центр» надано довідку №719, з якої встановлено., що в квартирі за адресою [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON], 1963 року народження, [PERSON], 1988 року народження, [PERSON], 1983 року народження, [PERSON], 1983 р.н., [PERSON], 2005 року народження. Листами від 15.05.2014 року за № 08-349, №08-348, №08-347, №08-346, №08-345, №08-344 ПАТ «Магабанк» пред'явив до осіб, які зареєстровані та проживають в квартирі, що є предметом іпотеки вимогу про виселення. Вказані листи отримані відповідачами 19.05.2014 року, 27.05.2014 р що підтверджується повідомленнями про вручення. Однак станом на 30.07.2014 року вимога про виселення з квартири, що є предметом договору іпотеки не виконана, квартира не звільнена. Позивач вважає, що його права як кредитора та іпотекодержателя порушуються та повинні бути захищені в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви. Відпоовідачі [PERSON], [PERSON] та її представник у судовому засіданні 11.03.2015 року заперечували проти позову з підстав викладених у письмових поясненнях, які знаходяться у матеріалах справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], до суду двічі не з'явились та подали письмові заперечення, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2007 р. між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №156в-п/2007, згідно з умовами якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 99038,00 дол. США на споживчі цілі на строк з 14.11.2007 року до 13.11.2017 року, а [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 14,5 % річних. У зв'язку із невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25.07.2012 року звернено стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №156в-п/2007-з від 14.11.2007 року, на квартиру, що складається з чотирьох жилих кімнат, загальною площею 85,80 кв.м., житлова площа становить 50,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.08.2000 року шляхом надання ПАТ «МЕГАБАНК» права продажу предмета іпотеки шляхом укладання від імені ПАТ «МЕГАБАНК» договору купівлі - продажу предмета іпотеки із будь-якою особою покупцем за ціною на підставі оцінки майна, встановленою суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, початковою ціною 607 504,00 гривні, з наданням права на отримання в Обухівському бюро технічної інвентаризації витягу з реєстру прав власності на вказане нерухоме майно. В якості забезпечення виконання основного зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено Іпотечний договір №156в-п/2007-3 від 14.11.2007 року. Відповідно до умов якого Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3, Відповідач 4 (майнові поручителі) передали в іпотеку квартиру для забезпечення виконання [PERSON] основного зобов'язання за кредитним договором №156в-п/2007 від 14.11.2007 року та за будь-якими додатковими угодами до нього. Відповідно до п.1.2. договору іпотеки Відповідачі передали в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором від 14.11.2007р. №156в-п/2007, квартиру, що складається з 4-х жилих кімнат, загальною площею 85.80 кв.м., житлова площа становить 50,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. ТОВ «Міський житловий центр» надано довідку №719, з якої встановлено., що в квартирі за адресою [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON], 1963 р.н., [PERSON], 1988 р.н., [PERSON], 1983 р.н., [PERSON], 1983 р.н., [PERSON], 2005 р.н. , щодо відповідача [PERSON], то останній за вищезазначеною адресою не зареєстрований згідно матеріалів справи та проживає за іншою адресою. Листами від 15.05.2014 року за № 08-349, №08-348, №08-347, №08-346, №08-345, №08-344 ПАТ «Магабанк» пред'явив до осіб, які зареєстровані та проживають в квартирі, що є предметом іпотеки вимогу про виселення. Вказані листи отримані відповідачами 19.05.2014 року, 27.05.2014 р що підтверджується повідомленнями про вручення. Однак станом на 30.07.2014 року вимога про виселення з квартири, що є предметом договору іпотеки не виконана, квартира не звільнена. Відповідно до абз. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині виселення відповідачів з предмету іпотеки підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачі в добровільному порядку звільнити житло відмовляються, але з врахуванням того, що судом встановлено, що [PERSON] не зареєстрований в квартирі, яка є предметом іпотеки та не проживає в ній, позовні вимоги щодо його виселення є безпідставними. Відповідно до п. 44 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальний реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Стосовно проживання та реєстрації в спірній квартирі відповідачів [PERSON] 1983 року народження, та малолітнього [PERSON] 2005 року народження судом встановлено, що Іпотечний договір №156в-п/2007-з було укладено 14.11.2007 року. А вищевказані особи були зареєстровані на житловій площі 24.12.2009 року, тобто після укладення договору іпотеки. Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача за про зняття відповідачів з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 року за №1077 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, у пункті 3.1 Порядку зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев'ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників. Відповідно до підпункту 2 п. 3.1 даного Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналогічні норми закріплені в ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де вказано, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян. Таким чином, права позивача щодо відмови у знятті відповідачів з реєстрації не є порушеними, у в'язку з чим відновленню не підлягають. В свою чергу в разі відмови державного органу його посадової особи, як суб'єкта владних повноважень зняти відповідачів з реєстраційного обліку на підставі судового рішення, буде мати місце оспорювання дій та/або бездіяльності такого державного органу, його посадової особи, що відноситься до спорів судів адміністративної юстиції, а отже вимоги про знаття з реєстраційного обліку не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок сплачена позивачем згідно меморіального ордеру №17030 від 30.07.2014 року (а.с.1).

Outcome: partial