Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач 05 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 серпня 2014 року, ухваленим у справі за вказаним позовом, вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача на її користь аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., було задоволено частково. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1657/14-ц від 06 жовтня 2014 року, задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення № 482/1402/14-ц р. від 27 серпня 2014 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Позивач посилається на те, що від сумісного життя у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON], батьком яких є відповідач по справі. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільних дітей відповідач в добровільному порядку не бажає, хоча згідно норм сімейного законодавства зобов'язаний це робити. В своїм позові позивач зазначила, що відповідач працює неофіційно, як їй відомо, його щомісячний дохід складає не менше 4000 грн., він має у власності земельну ділянку площею 6,76 га, яка призначена для ведення сільськогосподарського виробництва, від якої він отримує хоча і мінливий, але дохід, тому вважає, що він має можливість утримувати їх спільних дітей, оскільки інших утриманців у нього не має, він здорова, працездатна особа, тому позивачка в своєму позові просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання обох синів в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 1200 грн. на місяць. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від представника позивачки про зміну її позовних вимог, змінивши розмір аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх доходів відповідача до повноліття дітей та з проханням слухати справу у їх з позивачкою відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від представника відповідача з повним визнанням змінених позовних вимог представника позивачки в частині погодження сплати аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх доходів відповідача до повноліття дітей і з проханням слухати справу у їх з відповідачем відсутності. Заява представника відповідача про повне визнання зміненого позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ст.. 169 ЦПК України, справа, у відповідності до письмових заяв представника позивачки і представника відповідача, розглянута у відсутність сторін, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких являється відповідач по справі. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі з-за відсутності домовленості з матір'ю не надає добровільно допомоги позивачці на утримання їхніх спільних дітей, хоча зобов'язаний надавати таку матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину можуть присуджуватися у частці від доходу в грошовій і (або) натуральній формі. У відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців,матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Як вбачається з досліджених в суді матеріалів справи, а саме: з довідки про доходи, виданої філією "Миколаївська" ПП "Таврія Плюс", відповідач працює офіційно в цій установі на посаді контролера-ревізора, має постійний заробіток, інших утриманців не має і не являється інвалідом. Тому суд, враховуючи вищезазначені обставини, на підставі цього приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу відповідно до ст.ст.183 СК України підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України, аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 05 серпня 2014 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved