Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в порядку ст. 31 ЦПК України в ході судового розгляду було уточнено та в якому позивач з урахуванням уточнень просить визнати недійсним протокол засідання комісії з питань охорони праці № 1 від 02 лютого 2012 року ПАТ «Шахта ім. А.Ф.Засядько» та стягнути з відповідачів не недоотриману суму одноразової допомоги. Свої вимоги обґрунтовує наступним. В період часу з 14.07.1999 по 19.07.2012 він перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахта ім. А.Ф.Засядько» працюючи на посаді ГРОЗ 5-го розряду з повним робочим днем під землею. 30.09.2011 з ним стався нещасний випадок - в результаті падіння балки травмувало ліву ногу, за даним випадком було складено Акт форми Н-1. В грудні 2012 позивач пройшов медичний огляд в Обласній Медико-соціальній експертній комісії де йому було встановлено 70% стійкої втрати професійної працездатності в результаті травми, яка сталася у 2011році, з 23.01.2013 по 01.02.2014. Протоколом №1 від 02.02.2012 позивачу було встановлено 15% вини, на підставі чого Фондом було призначено суму щомісячних виплат відшкодування шкоди, а також одноразової допомоги на 15% менше належних до сплати сум. З таким зменшенням належних до сплати сум, а так і з протоколом № 1 від 02.02.2012 позивач не згоден, вважає, що відповідачі порушили його права та незаконно занизили суму виплат, оскільки у нещасному випадку, який з ним стався відсутня необережність та грубе порушення ним яких не будь нормативних актів з охорони праці. За захистом своїх порушених прав позивач вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав заявлені вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в уточнені до позову обставинам. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Шахта ім. А.Ф.Засядько» - Степаненко В.В., який діє на підставі перевірених судом повноваженнях (довіреності) заперечував проти даного позову, вважав його необґрунтованим з підстав викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, які долучено до матеріалів справи. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача відділення ВД фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька - Максименко С.В., який діє на підставі перевірених судом повноваженнях (довіреності), вказав, що взагалі Фонд не є належним відповідачем при вирішення даного спору, оскільки представник Фонду участі у засіданні комісії при зменшенні позивачеві розміру допомоги не приймав. Крім того на обліку у відділенні ВД Фонду у Куйбишевському районі позивач перебуває лише з 16.01.2013. Надав до суду письмовий відгук на позов, який долучено до матеріалів справи. Представник відповідача Відділення ВД фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідачів, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, судом встановлено, що позивач в період часу з 14.07.1999 по 19.07.2012 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Шахта ім. А.Ф.Засядько» працюючи на посаді ГРОЗ 5-го розряду з повним робочим днем під землею. 30.09.2011 з позивачем стався нещасний випадок - в результаті падіння балки травмувало ліву ногу, діагноз - відкритий осколковий внутрішньо-суглобний перелом дистального відділу лівої гомілки зі змішенням, про що 06.10.2011 р. був складений відповідний акт №131 форми Н-1 про розслідування нещасного випадку. З вказаного акту вбачається, що причиною нещасного випадку стало, «невиконання машиністом гірнічних машин [PERSON] вимог інструкції з охорони праці, що виразилося у не приведення робочого місця в безпечний стан та не слідкуванні за його безпекою протягом зміни…». В грудня 2012 року висновком МСЕК [PERSON] була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 70 %. 23.01.2013 року за висновком повторного МСЕК [PERSON] була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 70 %. На даний час, з 16.01.2013, позивач перебуває на обліку Відділення ВД фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Куйбишевському районі м. Донецька та отримує страхові виплати. Зазначені обставини визнані сторонами у справі, а тому у порядку ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню і приймаються судом до уваги. 02.02.2012 протоколом № 1 засідання комісії з питань охорони праці ПАТ «Шахта ім. А.Ф.Засядько» [PERSON] зменшено розмір одноразової допомоги на 15%, оскільки причиною нещасного випадку, що стався з [PERSON] 30.09.2011, стало невиконання останнім інструкції по охороні праці, невиконання посадових обов'язків. Відповідно до ст. 171 КЗпП власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджено постановою КМУ від 30.11.2011 року № 1233 (із подальшими змінами та доповненнями … 29.05.2013 р.) «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», якою затверджений Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві та цим порядком обов'язок встановити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, покладається на комісію з розслідування нещасного випадку. Згідно зі ст. 34 Закону від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження настало не тільки з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш ніж на 50 %. Відповідно до ст. 16 Закону від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці" на підприємстві з метою забезпечення пропорційної участі працівників у вирішенні будь-яких питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища за рішенням трудового колективу може створюватися комісія з питань охорони праці. Рішення комісії мають рекомендаційний характер. Згідно з Типовим положенням про комісію з питань охорони праці підприємства, затвердженим наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 21.03.2007 року № 55 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 4 квітня 2007 року за N 311/13578, комісія з питань охорони праці має право встановлювати ступінь вини потерпілого в порядку, що визначається трудовим колективом, за поданням власника та профспілкового комітету, при вирішенні питання про розмір одноразової допомоги, коли нещасний випадок стався внаслідок невиконання потерпілим вимог нормативних актів про охорону праці і факт наявності його вини встановлено комісією з розслідування нещасних випадків. З досліджених в судовому засіданні матеріалів слідує, що основною причиною нещасного випадку, що мав місце 30.09.2012 року за участю позивача [PERSON] стало невиконання останнім інструкції по охороні праці, невиконання посадових обов'язків. Позивачем [PERSON] суду не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог. Суд не може погодитися із позицією позивача щодо неправомірності ухвалення 02.02.2012 комісією з охорони праці рішення щодо зменшення йому розміру одноразової допомоги, оскільки при винесенні рішення комісія з охорони праці ПАТ «Шахта ім. А.Ф. Засядько» керувалась чинним на той час законодавством, а саме Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24 із змінами та доповненнями. Положеннями даних законодавчих актів передбачено можливість зменшення одноразової виплати на користь працівника у випадку встановлення порушенням ним законодавства про охорону праці. За таких обставин, суд вважає безпідставним визнання протоколу № 1 засідання комісії з питань охорони праці ПАТ «Шахта ім. А.Ф.Засядько» від 02.02.2012 неправомірним, а тому не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed