Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свою заяву позивач мотивував тим, що на утриманння сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою, згідно рішення суду від 26.02.2008 року з нього стягується аліменти в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.02.2008 року і до повноліття дитини. На момент винесення зазначеного рішення, він був неодруженим та не мав інших осіб на своєму утриманні, а також працював на різних підприємствах області та країни за строковими трудовими договорами та мав більш менш стабільний заробіток. 10.02.2012 року він вдруге одружився, від цього шлюбу у нього народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після народження дочки він змушений був звільнитися та повернутися до міста, однак офіційно працевлаштуватися він немає можливості, тому періодично працює на тимчасових роботах, а тому його доходи носять мінливий, короткочасний та нерегулярний характер. Його теперішня дружина не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці до догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того він разом зі своєю сім'єю проживає у будинку своєї матері, яка є пенсіонеркою, ніде не працює, фактично перебуває на його утриманні. Вважає, що з моменту рішення, його матеріальний стан суттєво погіршився, оскільки він залишився без роботи, немає постіного і регулярного доходу, достатнього для виплати аліментів в розмірі визначеному рішенням суду, тому просив зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на утримання сина на користь відповідачки в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовільнити. Пояснив, що на теперішній час він соціальної допомоги по безробіттю не отримує, підприємницькою діяльністю не займається, крім того його теперішня дружина [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації КУ "Жмеринська ЦРЛ" з 16.10.2014 року з діагнозом вагітність 19-20 тижнів. Просив його позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги не визнав повністю, про що надав заперечення проти позову та пояснив, що позивач [PERSON] є моряком дальнього плавання та отримує доволі значні доходи за виконання своєї роботи. Крім того, мати позивача проживає сама та отримує відповідну пенсію і інші доходи, а тому не потребує матеріального забезпечення. Будь-яких рішень суду або інших державних установ про оформлення опікунства над своєю матір'ю позивач не надав, а тому дану обставину не можна брати до уваги при вирішенні питання про зміну способу виплати аліментів. Добровільно позивач будь-якої допомоги сину не надає, про що свідчить довідка про заборгованність позивача по аліментам. Відповідачка з самого народження сина фактично сам його утирмує, оскільки позивач навіть не забрав її з сином із полового будинку. Його вихованням та розвитком не цікавиться. У відповідності до положень Закону " Про державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. Обов'язок батьків утримувати дитину є рівним, а тому позивач [PERSON] має сплачувати аліменти у розмірі не менше 650 грн. на місяць. Просив відмовити у задоволенні позову про зміну розміру аліментів у зв'язку з його безпідставністю. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як згідно ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України; ст.184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Також він являється батком неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.15). Згідно довідки відділу ДВС Жмеринського МРУЮ від 03.09.2014 року, боржник аліменти сплачує не своєчасно і не в повному обсязі. Заборгованність по сплаті аліментів станом на 01.09.2014 року становить 2668,98 грн. (а.с.40). Відповідно до довідки дошкільного закладу №5 м.Жмеринка №39 від 08.09.2014 року, що лише відповідачка [PERSON] постійно приводила та забирала сина. Дитина завжди була охайна, вдягненна відповідно сезону, мати постійно цікавилася вихованням дитини, надавала необхідну допомогу групі та дошкільному закладу (а.с.37). При визначенні розміру аліментів судом враховується - вік дітей; відповідач не сплачує аліменти на утримання інших дітей та батьків, немає постійного місця роботи та постійного заробітку, являючись працездатною людиною. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у 2014 році становить 1286 грн. Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормально функціонування організму людини, збереження його здоров'я набором продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи положення ч.1 ст.192 СК України, суд дійшов до переконання в тому, що наявні підстави для визначення щомісячного утримання дітей в розмірі 500 грн. до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] повноліття. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Статтями 18,27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд не приймає до уваги твердження відповідача на те, що він спроможний лише сплачувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 400 грн., так як вони не базуються на законі. Роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.185 СК України - той з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо).

Outcome: partial