Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25 січня 2018 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги банку задоволені в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) суму заборгованості за кредитним договором б/н від 15.10.2014 року у розмірі 61590 (шістдесят одна тисяча п`ятсот дев`яносто) гривень 22 (двадцять дві) копійки, що складається із заборгованості за кредитом - 31053 (тридцять одна тисяча п`ятдесят три) гривні 43 (сорок три) копійки, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 9009 (дев`ять тисяч дев`ять) гривень 90 (дев`яносто) копійок, заборгованість по комісії за користування кредитом - 17371 (сімнадцять тисяч триста сімдесят одна) гривня 52 (п`ятдесят дві) копійки, штрафу - 4155 (чотири тисячі сто п`ятдесят п`ять) гривень 37 (тридцять сім) копійок та судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Порядков В.Б. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що [PERSON] жодного разу не отримувала судових повісток і, навіть, не знала про факт звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду з позовом до неї. Про існування заочного рішення вона дізналась з СМС-повідомлення ВДВС, отриманого лише 20 березня 2021 року. Також, вважає, що позовні вимоги необґрунтованими, з приводу чого його довіритель була позбавлена права подати відзив. Ухвалою Карлівського районного суду від 20.04.2021, заяву представника Представник [PERSON] - адвокат Порядкова В.Б. - задоволено. Заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 25 січня 2018 року по цивільній справі за позовом о цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, скасовано, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ході повторного розгляду справи, встановлено, що позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 15.10.2014 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 34077,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.08.2016 року має заборгованість - 61590,22 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 31053,43 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 9009,90 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 17371,52 грн., штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 4155,37 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором та судові витрати. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 20.05.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав у ньому викладених. 29.04.2021 від представника позивача надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення з обґрунтуванням вимог позовної заяви та обґрунтувань, щодо заперечень представника відповідача. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Правонаступником ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є АТ КБ "ПРИВАТБАНК". 16.07.2008 [PERSON] звернулася до позивача з завою з метою отримання банківських послуг (а.с.5). Вона виявила бажання оформити КРЕДИТКУ «УНІВЕРСАЛЬНА» 30 днів пільгового періоду, їй було визначено кредитний ліміт та базову відсоткову ставку. Своїм підписом, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Таким чином, між позивачем та відповідачкою був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідачки у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. 15.10.2014 сторонами підписано генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якої сторони узгодили зменшити розмір існуючого боргу по договору від 16.07.2008, а саме відсотки та комісію і вирішили вважати боргом суму 13963,37 грн. та встановили дату кінцевого погашення боргу - 31.10.2016 (а.с. 6). Відповідно до пункту 2.1 генеральної угоди банк надав відповідачці кредит - 34077,47 грн. на строк до 31.10.2016 на умовах сплати 1,5% на місяць за користування кредитом; пунктом 2.2 встановлено фіксовану суму штрафу у разі порушення відповідачкою строків погашення заборгованості - 4155,37 грн. (а.с. 6). З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачки (а.с. 4) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачкою проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту, відсотків за користування ним та штрафних санкцій. З розрахунку заборгованості (а.с.4) також вбачається, що позивач нарахував відповідачці заборгованість, загальна сума якої станом на 01.08.2016 року становила 61590,22 грн. і яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 31053,43 грн., за процентами за користування кредитом - 9009,90 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 17371,52 грн., штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 4155,37 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує умов договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі. Вищезазначене свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом у сумі 31053,43 грн. та за процентами за користування кредитом - 9009,90 грн. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Підписавши генеральну угоду, відповідачка визнала наявність договірних зобов`язань перед банком та наявність заборгованості, що спростовує твердження представника відповідача, що викладені у відзиві на позов. Сплата штрафу у разі порушення строків платежів по договору була передбачена п.2.2 генеральної угоди, тому суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача штраф у розмірі 4155,37 грн. Крім того, пунктом 1.6 генеральної угоди сторони визначили, що всі умови договору, які не суперечать генеральній угоді, залишаються діючими (а.с.6), а згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 16, 29) передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Тому суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість по комісії за користування кредитом - 17371,52 грн. Згідно викладеного, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову у повному розмірі та стягнення з відповідачки на користь банку визначену до стягнення позивачем суму боргу за договором від 15.10.2014 (Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карток). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідачки, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved