Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

В березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, під час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Вказала, що від дня народження сина, батько не приділяв належної уваги, не надавав матеріальної допомоги на його утримання, не цікавився його життям та не брав участі у його вихованні, обов'язки по утриманню та вихованню сина взяла на себе. У судовому засіданні позивач та її представник поданий позов підтримали повністю посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню, догляду та утриманню сина, та просили його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти позбавлення відповідача батьківських прав. Представник органу опіки та піклування поданий позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] від 28.02.2005 р.(а.с. 6). Згідно довідки ОСББ «Оселя» від 22.11.2016 року №344, малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою реєстрації матері [PERSON], [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної туртоби та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що у судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність застосування крайньої міри позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], яка з урахуванням конкретних обставин даної справи є виправданою та необхідною виходячи з інтересів дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп., понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved