Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

в травні 2021 року позивач АТ "Криворізька теплоцентраль" звернулося до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] про про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , та користуються комунальним послугами з централізованого опалення, що надає позивач у справі Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль». Однак відповідачі не сплачують у повному обсязі комунальні послуги за централізоване опалення, в зв`язку з чим в них виникла заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2021 року, яка становить 27484,73 грн. яку просять стягнути з відповідачів солідарно. Крім цього в зв`язку з невиконанням обов`язку по оплаті комунальних послуг та наявності боргу, позивач просить стягнути з відповідачів суму індексу інфляції у розмірі 8010,69 грн. та 3% річних у розмірі 2431,89 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] скористалась своїм правом та направила на адресу суду відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк для подачі відповіді на відзив, скористався своїм правом та не направив на адресу суду відповідь на відзив. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення, квартира є приватною власністю. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 268840185 від 03.08.2021 року, [PERSON] з 24.04.2009 року на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власність зобов`язує. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: Споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідно до приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідачів, однак відповідачами зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2021 року становить 27484,73 грн.. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у сумі 2431,89 грн. та інфляційні втрати у сумі 8010,69 грн.. Щодо посилання відповідача [PERSON] , що з березня 2013 року вона не проживає за місцем своєї реєстрації, не є власником квартири та не користується комунальними послугами теплопостачання, шлюб з [PERSON] розірвано, суд зазначає наступне. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630 від 21.07.2005 передбачено, що виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) (п. 14 ст. 32). Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» з тих підстав, що з березня 2013 року по теперішній час вона в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає та не користувалася комунальними послугами, не надає підтвердження, що зверталася до АТ «Криворізька теплоцентраль» з письмовою заявою про зменшення розміру плати за послуги теплопостачання. Відсутність в матеріалах справи укладеного між сторонамидоговору про надання житлово-комунальних послуг не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідачів від обов`язку внесення оплати за надані їм та спожиті послуги, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15. Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що саме споживач зобов`язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Приписами ст. 322 Цивільного кодексу України визначено, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власність зобов`язує. Ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач це - фізична або юридична особа, яка є власником нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами ( п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачі разом володіють та зареєстровані в квартирі, кожен з них не має відокремленого особового рахунку, кожен з них не має відокремленого фінансового рахунку для сплати житлово-комунальних послуг, що свідчить про неподільність зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, а тому вони повинні нести солідарний обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг, індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Із зазначеного слід зробити висновок, що фактично Відповідачі вважаються споживачами комунальних послуг у період часу з 01 жовтня 2013 року по 28 лютого 2021 року. Та в розумінні Закону України «Про теплопостачання» є суб`єктами, які мають здійснювати оплату за надані послуги за період вказаного часу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачами не надано належних доказів на спростовування факту надання їм житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», або ж надання послуг іншою особою. Також відповідачами не було надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальних послуг, а також розрахунку наявної заборгованості, або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг, а також відсутність наміру щодо часткового погашення заборгованості в певні періоди. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість по оплаті за централізоване опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 27484 гривень 73 копійок, суму індексу інфляції у розмірі 8010 гривні 69 копійок, 3% річних у розмірі 2431 гривень 89 копійок, всього в сумі 37927 гривень 30 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved