Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом (з урахуванням уточненого позову) про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг як із фактичних користувачів у розмірі 37 940,48 грн, з яких: -26 547,65 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018; -85,71 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період до 01.05.2018; -11 307,12 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018. Окрім того, просить стягнути з відповідачів на користь позивача понесені витрати у справі, а саме: 33,00 грн за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що відповідачі отримують від позивача житлово-комунальні послуги як співвласники у рівних частках квартири за адресою: [ADDRESS] , користуються житлово-комунальними послугами з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, відповідні договори з позивачем не укладали, послуги відповідачам позивач надає на підставі опублікованого в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 публічного договору. Відповідачі не виконують свої зобов`язання щодо сплати отриманих послуг, в результаті чого у них перед позивачем за період за період до 01.05.2018 виникла заборгованість за оплату спожитих послуг з централізованого опаленняу розмірі 26 547,65 грн, 85,71 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води, та 11 307,12 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.05. 2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з незадовільною якістю послуг, які надає позивач. У відповіді на відзив позивач зазначив про необґрунтованість доводів відповідача та просив задовольнити позов повністю. Ухвалою від 02.12.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, з урахуванням думки відповідача [PERSON] , який не заперечував проти його задоволення, суд задовольнив клопотання представника позивача та залучив до участі у справі як співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] , оскільки вони є співвласниками квартири, за адресою якої надає послуги позивач, у рівних частках, встановив строки для подання заяв по суті справи для цих осіб, та відповідно, для позивача. Представник позивача у судовому засіданні 28.12.2021 позов підтримала повністю, пояснила, що всі докази вона суду надала, просила стягнути усю суму заборгованості з відповідачів солідарно незалежно від строку її виникнення, оскільки строк позовної давності продовжено з огляду на встановлений КМУ карантин на усій території України. Також просила стягнути судові витрати з відповідачів, а саме - витрати на суму 33,00 грн за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат, та судовий збір у розмірі 225,50 грн з кожного з відповідачів. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що визнає позов частково - а саме 11 307,12 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018. У вимогах про стягнення 26 547,65 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018 та 85,71 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період до 01.05.2018 просить відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідачі -2, -3 у судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлені належним чином , причини неявки не повідомили. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Дорошенко Є.В. заявив, що відповідачі визнають вимогу про солідарне стягнення з них заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 у розмірі 11 307,12 грн. Зробив заяву, яку у письмовому вигляді долучено до справи, про застосування наслідків спливу позовної давності щодо частини позовних вимог, а саме - про стягнення 26 547,65 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018 та 85,71 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період до 01.05.2018. У цій частині просив у позові відмовити. Заслухавши сторін, представника відповідачів, вивчивши доводи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з таких мотивів. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд установив, що між сторонами не виникли договірні відносини, оскільки договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався. Однак відсутність такого договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з нормами п. 5 ч. 3 ст. 20, п. 1 ч. 2 ст. 21, ч. 1 ст. 32 ст. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим органом приватизації 135 Заводу Залізобетонних виробів м. Києва 09.02.1998, квартира за адресою: [ADDRESS] на даний час належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках (а.с. 34). За правилом ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Щодо заяви відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Водночас відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 (далі Закон 540-ІХ) розділ ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 карантин. Станом на час розгляду справи судом карантин на усій території України згідно наступними постановами КМУ продовжено. Позов подано до суду 11.05.2021. У позові заявлено вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг як із фактичних користувачів у розмірі 37 940,48 грн, з яких: -26 547,65 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період до 01.05.2018; -85,71 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період до 01.05.2018; -11 307,12 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018. до яких застосовується загальний строк позовної давності у 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу, згідно з якими, зокрема: - перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок - строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, перебіг строку 3-річної позовної давності у цій справі за позовними вимогами про стягнення заборгованості за послуги, які надані у період до 01.05.2018, розпочався 11.06.2018, і за загальним правилом мав би сплинути 11.06.2021. Водночас 29.03.2021 за постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України вже було установлено карантин, який станом на час розгляду справи судом продовжено, а відповідно до Закону 540-ІХ під час дії карантину строки звернення до суду, продовжуються на строк дії такого карантину, строк позовної давності за цими вимогами позивача за вказаний період є таким, що продовжений відповідно до закону, тому суд не вправі застосувати наслідки спливу строку позовної давності до цих вимог. Отже, строк позовної давності є продовженим для вимог за період, починаючи з 29.03.2017. Однак, враховуючи, що позивач не надав розрахунок заборгованості за період з 29.03.2017 по 01.05.2018, а зазначив у позові (з урахуванням уточненого позову) лише загальну суму заборгованості за весь період до 01.05.2018, а саме: 26 547,65 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення; 85,71 грн - заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води, також враховуючи,, що в судовому засіданні представник позивача повідомила, що всі наявні докази позивач суду надав, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині за необгрунтованістю. З огляду на те, що представник відповідачів та відповідач-1 до винесення судом рішення заявили про застосування наслідків спливу позовної давності щодо частини позовних вимог, суд на підставі ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення наявних у відповідачів сум заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за послуги з централізованого постачання гарячої води за період до 29.03.2017 та відмовляє у позові цій частині. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 11.05.2021 на загальну суму 11 307,12 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивач довів та документально підтвердив заявлений ним розмір фактично понесених витрат на суму 33,00 грн за отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,які підлягають сплаті в порядку компенсації витрат, вони підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог по 3,28 грн з кожного з відповідачів на користь позивача (11 307,12 х 33,00 : 37 940,48) : 3. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України відповідно до розміру задоволених позовних вимог з кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 225,50 грн (11 307,12 х 2 270,00 : 37 940,48) : 3.

Outcome: partial