Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

АТ АКБ «Аркада» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 81198 від 20 липня 2017 року (далі - Договір), що станом на 01.03.2021 становить 1 257800,98 грн та судовий збір в розмірі 18867.01грн. Свої вимоги аргументує тим, що 21.12.2017 між ПАТ АКБ "АРКАДА" та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит №81198. На виконання умов якого, банк надав останній кредитні кошти в сумі 1 070 428,13 грн на строк до 01.07.2037 року, а Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. На виконання умов п.5.1 даного договору, було укладено Додатковий договір №1, яким узгоджено графік повернення кредиту.\\ Відповідно до п.2.2. Договору зі змінами внесеними Додатковим договором №2 від 26 грудня 2019 року та Додатковим договором №3 від 17 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81198 від 20.07.2017 року, визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, включаючи день повернення , виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: -на період з 20 липня 2017 року до 25 грудня 2019 року - в розмірі 10% річних -на період з 26 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5% річних -на період з 01 січня 2020 року до 16 лютого 2020 року в розмірі 10% річних -на період з 17 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5% річних -починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 10% річних Однак, відповідно до розрахунків, умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту Позичальником не виконуються з березня 2019 року, що свідчить про порушення графіку погашення заборгованості за Договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами. 17.02.2021 на адресу [PERSON] надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, однак дана вимога залишена Відповідачем без виконання. У зв`язку з тим, що Позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01.03.2021 виникла заборгованість за Договором на загальну суму 1 257 800,38 грн, в зв`язку з чим і подано відповідний позов. Ухвалою судді від 30.03.2021 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження. 23.06.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що АТ АКБ « Аркада» вніс за [PERSON] кошти за Договором про участь у ФФБ від 24.06.2017 року за рахунок кредиту в розмірі 1070428.13 грн. 20 липня 2017 року між сторонами укладено Договір про іпотечний кредит №81198, відповідно до якого Відповідач як, Іпотекодавець забезпечив вимогу Позивача, Іпотекодержателя виконати основне зобов`язання, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках передбачених Договором про іпотечний кредит №81198 від 20.07.2017 року, укладеного між [PERSON] та АТ АКБ «Аркада». Відповідно до Договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем основного зобов`язання отримати задоволення своїх вимог за рахунок вартості майна, наданого в іпотеку за цим Договором 20 липня 2017 року Відповідачем отримано свідоцтво про участь у ФФБ виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», об`єкт інвестування квартира [ADDRESS] у складі багатоповерхові житлові будинки з об`єктами торгівельно - офісно - розважального та соціально - побутового призначення між вул. Б.Гмирі та вул. Колекторною у Дарницькому районі м. Києва , сума внесених коштів 1 540 710.00 грн. Листом від 29.01.2017 року № 271/7/1, що надійшов від АТ АКБ «Аркада» відповідача повідомлено про зміни строків будівництва, а саме повідомлялося, що запланована дата введення будинку в експлуатацію - березень 2019 року , запланована дата передачі під заселення - травень 2019 року Листом від 08.09.2019 року № 3808/7/1, що надійшов від АТ АКБ «Аркада» відповідача повідомлено про зміни строків будівництва, а саме повідомлялося, що запланована дата введення будинку в експлуатацію - грудень 2019 року, запланована дата передачі під заселення - лютий 2020 року Згідно виписки з рахунку від 11.09.2019 року з АТ АКБ «Аркада» відповідачем сплачено 169436.32 грн., що включає вартість кредиту та відсотків за період 20.07.2017 року по 11.09.2019 року про іпотечний кредит. Відповідачем замовлено нову виписку з його рахунку , проте станом на 17.06.2021 року виписку не отримано. Вказує, що він перестав вчасно виконувати свої обов`язки за Договором про іпотечний кредит № 81198 від 20.07.2017 року оскільки в 2019 році будівництво об`єкту інвестування зупинилося. [PERSON] зазначено, що на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020100000000749 від 03.08.2020 року. Проведеним досудовим розслідуванням в рамках даного кримінального провадження встановлено заволодіння грошовими коштами довірителів Фонду фінансування будівництва «Еврика» та «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція». Так, як [PERSON] є довірителем ФФБ, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України, то його було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні. Тобто, кошти в розмірі 1 070 428,13 грн він не отримував. Зазначає, що в 2019 році будівництво об`єкт інвестуваня зупинилосяі коштів закінчити будівництво немає, проте Відповідач вже сплатив 800000 грн. на користь АТ АКБ «Аркада». Також зазначає, що він самостійно не знімав кошти з рахунку, самостійно не перераховував кредитні кошти забудовнику, тобто самостійно не розпоряджався кредитними коштами. Посилається також на те, що вимогу про сплату боргу від 17.02.2021 року на суму 1041259.29 грн без врахування суми процентів за користування кредитом, пені та інфляційних витрат, що подана Позивачем разом з позовною заявою , відповідач не отримував. Листи повернулися відправнику. Вимога про повернення боргу надіслана адресату за адресою [ADDRESS] повернулася відправнику 09.03.2021 року , а вимога про повернення боргу надіслана на адресу [ADDRESS] повернулася відправнику 29.03.2021 року. Проте вже 15.03.32021 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, що вбачається з вихідного номеру зазначеного на позовній заяві №735 від 15.03.2021 року. Вважає, що оскільки він вимогу про стягнення боргу не отримував та відповідно строк для добровільного виконання вимоги протягом 60 днів йому не був наданий, то суд може стягнути лише прострочену суму боргу. 29 червня 2021 року представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив, в якому вказує на те, що на даний час триває процедура ліквідації АТ АКБ «Аркада» З дня процедури ліквідації банку Уповноважена особа Фонду вчиняє без довіреності всі дії від імені АТ АКБ «Аркада». До нового управителя переходять усі права та обов`язки щодо довірителів цього ФФБ та відповідного забудовника. Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2021 року №910/14861/20 замінено у правителя Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» з акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк « Аркада» на нового управителя - ТОВ « ФКГарант капітал» Відповідно новому управителю передано справу довірителя [PERSON] , договір №81198 про участь у ФФБ від 24.06.2017 року. Тому АТ АКБ «Аркада» не може наати будь які докази чи інформацію що стосуються Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» Також зазначає, що посилання відповідача на кримінальне провадження не можуть бути належними доказами у цій справі так як у зазначеному кримінальному провадженні досліджується заволодіння грошовими коштами довірителів ФФБ, а у даній справі вимоги Позивача заявляються за кредитним договором. Вказує, що Відповідач уповноважив банк на перерахування коштів, визнав умови Договору та вносив кошти на погашення кредиту , що свідчить про отримання відповідачем коштів за Договором. На підставі наведеного просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача Зітинюк Л.Р. ,позовну заяву підтримала та просила її задовольнити. Предстаник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав: Судом установлено, що 20 липня 2017 року між ПАТ АКБ "АРКАДА" та [PERSON] було укладено Договір (а.с.6-11). На виконання умов п.2.1. Договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти у сумі 1 070 428,13 грн на строк до 01 липня 2037 року, а Позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 20 липня 2017 року між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір № 1 до Договору про іпотечний кредит №81198, яким узгоджено графік повернення кредиту. Відповідно до п.2.2 Договору зі змінами внесеними Додатковим договором № 2 від 26 грудня 2019 року та Додатковим договором № 3 від 17 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період -на період з 20 липня 2017 року до 25 грудня 2019 року - в розмірі 10% річних -на період з 26 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5% річних -на період з 01 січня 2020 року до 16 лютого 2020 року в розмірі 10% річних -на період з 17 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5% річних -починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 10% річних Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 25 серпня 2020 року № 541-рш/БТ «Про віднесення АТ АТБ «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 серпня 2020 року № 1583 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ АКБ «АРКАДА» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у АТ АКБ «АРКАДА» запроваджено тимчасову адміністрацію. Згідно з зазначеним рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ АКБ «АРКАДА», строком на один місяць з 26 серпня 2020 року до 25 вересня 2020 року (включно) призначено начальника відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Штогріну Ірину Вікторівну. На підставі рішення Національного банку України від 25 вересня 2020 року № 601-рш, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав процедуру ліквідації неплатоспроможного банку АТ АКБ «АРКАДА». Процедура ліквідації призначена строком з 25 вересня 2020 року до 24 вересня 2023 року включно. Уповноваженою особою Фонду з делегуванням повноважень ліквідатора АТ АКБ «АРКАДА» призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків Луньо Іллю Вікторовича. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто, зважаючи на викладене вище, належним виконанням зобов`язання з боку Відповідача є повернення кредитних коштів та процентів за їх використання у строки, та в розмірі, визначеними Договором. Так, відповідно до п.4.4.3. Договору, Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами у строки, визначені Договором, та повертати кредит відповідно до Графіку повернення кредиту, узгодженого Сторонами в додатковому договорі. Відповідно до п.5.1. Договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти не пізніше дати, зазначеної в п.2.1 Договору, шляхом поступового погашення своєї заборгованості за Договором на рахунки в Банку відповідно до Графіку повернення кредиту, узгодженого Сторонами в додатковому договорі, який є невід`ємною частиною Договору. Днем повернення всієї суми кредиту є день внесення Позичальником останнього платежу в рахунок погашення заборгованості за Договором. Однак, відповідно до розрахунків, умови Договору щодо своєчасного повернення кредиту Позичальником не виконуються з січня 2020 року, що свідчить про порушення графіку погашення заборгованості за Договором щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.6.7 Договору, сторони домовляються, що в разі несплати Позичальником чергового платежу (суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом трьох календарних місяців після настання строку сплати, Банк має право звернутися до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитними коштами, пені та процентів за про строчку виконання Позичальником своїх зобов`язань). Також, згідно з ч.2. ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 17.02.2021року на адресу Відповідача Банком надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, про що свідчить опис вкладення від 17.02.2021, накладна №0100190248814 та фіскальний чек 3000409825, чим підтверджується, що 17.02.2021 на адресу Відповідача Банком надіслано вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами відповідно до Договору, однак дана вимога залишена Відповідачем без виконання (а.с.17-18). Щодо заперечень відповідача стосовно того , що відповідач не отримував вимоги про дострокове повернення кредиту, і відповідно, в зв`язку з цим, Банк не мав права вимагати дострокового повернення всієї суми боргу, слід зазначити , що остання оплата за договором відповідачем була здійснена 30.01.2020 року, що відповідач не заперечував і не спростував, а позивач звернувся до суду з цим позовом 22.03.2021року, тобто з часу здійснення останнього платежу минуло 3 місяці. Таким чином Банк набув право звернення до суду з цим позовом відповідно до п.6.7.4 Договору яким регламентоване право позивача звернення до суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості , а також суми необхідних витрат, пов`язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки , та іншого майна Позичальника в разі несплати позичальником чергового платежу ( суми нарахованих процентів та/або суми кредиту) протягом трьох календарних місяців після настання строку сплати (п. 6.7. а.с.9). Також суд зауважує, що представником АТ АКБ «Аркада» до позовної заяви додано належним чином засвідчені виписки з особового рахунку Відповідача, які є первинними документами, а також розрахунок, що зроблений на підставі цих виписок. Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 16.09.2020 у справі №200/5647/18 та від 28.10.2020 у справі №760/7792/14-ц. На підтвердження надання Позичальнику коштів за Договором та не повернення даних коштів Відповідачем свідчать виписки по особових рахунках Позичальника № [NUMBER] «Кредит [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2017; № 22335002980 «Кредит [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2017»; № 22370001980 «Прострочена заборгованість за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2017».; № 22334003980 «Прострочена заборгованість за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2017» №22381001980 нарах.дох. за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2017»; № №22381001980 нарах.дох. за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2017»; №22381001980 нарах.дох. за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2020»; № 22389003980 нарах.дох. за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2020; № 22389003980 нарах.дох. за кредитом [PERSON] Договір №81198 від 20.07.2020; На підставі вищезазначених виписок, які відображають детальну інформацію про дату часткової сплати, розміри повернутих коштів, залишку заборгованості за кредитним договором, здійснено розрахунок заборгованості за Договором про іпотечний кредит №81198 від 20.07.2017 року. Отже, аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки по особових рахунках, які додані до позовної заяви відповідають вимогам законодавства встановленим для первинних документів та є належними доказами заборгованості Відповідача за Договором Також, на підтвердження надання Відповідачу кредитних коштів за Договором, свідчать копії документів: заява від [PERSON] від 18.07.2017 про перерахування наданих кредитних коштів в сумі 1 070 428,13 грн на рахунок [NUMBER] (а.с.226); меморіальний ордер № 1 від 20.07.2017, що підтверджує перерахування (а.с.227). Відповідач, визнавав умови Договору та вносив кошти на погашення кредиту, про що свідчить довідка про рух коштів станом на 24.06.2021 року за період з 20.07.2017 року по 30.01.2020 року (а.с.229-230). Зазначеною довідкою підтверджується часткове погашення кредиту. Отже, розрахунок заборгованості, що міститься в матеріалах справи зроблений на підставі вищезазначених первинних документів, будь-яких доказів, які б спростовували проведений Позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором Відповідачем суду не надано, як і не надано доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Щодо правомірності нарахування інфляційних втрат та 3% річних, то банк має право вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з огляду на те, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами до сплати кредиту . Проценти, передбачені ст.625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року). Враховуючи зазначене, інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст.625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Отже, заявлені позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат га 3% річних за прострочення оплати кредиту та за прострочення оплати процентів, доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що Відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18. Щодо правомірності нарахування процентів, то відповідно до п.2.2 Договору зі змінами внесеними Додатковим договором № 2 від 26 грудня 2019 року та Додатковим договором № 3 від 17 лютого 2020 року до Договору про іпотечний кредит №81198 від 20 липня 2017 року визначено, що Банк нараховує проценти на залишок заборгованості та за фактичний строк користування кредитними коштами, виключаючи день повернення, виходячи з відсоткової ставки за користування кредитними коштами: на період -на період з 20 липня 2017 року до 25 грудня 2019 року - в розмірі 10% річних -на період з 26 грудня 2019 року до 31 грудня 2019 року - в розмірі 5% річних -на період з 01 січня 2020 року до 16 лютого 2020 року в розмірі 10% річних -на період з 17 лютого 2020 року до 30 червня 2020 року в розмірі 5% річних -починаючи з 01 липня 2020 року в розмірі 10% річних слід зазначити, що вищезазначені Додаткові договори, підписані Відповідачем та є чинними, а тому підлягають виконанню Відповідачем (а.с. 15-16). Наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать, що [PERSON] був обізнаний про всі умови кредитного договору та прийняв їх як справедливі та прийнятні для себе. Щодо кримінального провадження №12020100000000749 від 03.08.2020, на яке посилається відповідач і в якому його визнано потерпілою особою та з приводу цього зазначає, що він не отримував кошти у розмірі 1 070 428,13 грн, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться належні та обґрунтовані докази, що підтверджують отримання Відповідачем коштів за Договором та розпорядження ними. Матеріали досудового розслідування не можуть бути належними доказами у даній справі, так як у зазначеному кримінальному провадженні досліджується заволодіння грошовими коштами довірителів ФФБ, а у даній справі вимоги Позивача заявляються за кредитним договором. У зв`язку з вище викладеним вбачається, що Позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 01.03.2021 року виникла заборгованість за Договором на загальну суму 1 257 800,38 гривень, з яких: 999 206,98 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 42052,31 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 8 843,57 грн. - сума строкової заборгованості по відсотках; 174 063,43 грн. - сума простроченої заборгованості по відсотках; 14466.66 грн. - штраф, пеня за прострочення заборгованості; 1 189,42 грн. - 3% річних за прострочення оплати кредиту; 5219,40 грн. - 3% річних за прострочення оплати процентів; 2416,60 грн. - інфляційних втрат за прострочення оплати кредиту; 10341,97 грн. - інфляційних втрат за прострочення оплати процентів. Щодо прохань представника відповідача про зменшення неустойки слід зазначити наступне: Ч.3 ст. 551 ЦК України законодавець визначив, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з розрахунку заборгованості сума пені складає 14466.66грн., що не перевищує розмір заборгованості, однак зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, що обумовлене утриманням двох неповнолітніх дітей та витратами на винайм житла , суд приходить до переконання про зменшення пені до 50 % від її загального розміру та стягнення з відповідача пені в розмірі 7233,33 грн. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку Позичальника, проте Відповідач належним чином не виконує умови Договору, який зобов`язувався виконувати та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно Договору. Враховуючи викладене вище, не виконання Відповідачем законної вимоги Банку та не повернення кредитних коштів та процентів, порушує права Позивача. Стаття 2 ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1 250 567,05 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 18867, 01 грн, який документально підтверджений платіжним дорученням і тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 18758 грн.51 коп.. На основі викладеного,

Outcome: partial