Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн на кожну дитину з подальшою індексацією суми відповідно до закону, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Вказала, що з квітня 2019 року відповідач утримується в Чортківському слідчому ізоляторі-арештному домі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань, так як обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.152. ч.1 ст.121 КК Україна. Кримінальне провадження перебуває в провадженні Борщівського районного суду. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона ніде не працює, займається вихованням дітей. Коштів, які отримує від держави у вигляді соціальної допомоги на дітей, які виховуються в багатодітній сім`ї в сумі 1700 грн не вистачає. На сьогодні на повноцінне утримання дітей потрібно в середньому 12000 грн в місяць. Діти потребують повноцінного харчування, засобів гігієни, крім того вони часто хворіють і потрібні медикаменти. Щомісячно вона оплачує за відвідування молодшими синами дитячого садка в середньому 300 грн. Щорічно для дітей потрібно купити зимовий, демісезонний, літній одяг та взуття. Також вона несе щомісячні витрати і на дозвілля дітей. Відповідач здоровий, інших утриманців не має, а тому має змогу надавати допомогу в матеріальному утриманні дітей. Ухвалою Борщівського районного суду від 02 квітня 2020 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] 22 квітня 2020 року подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та вказав, що на сьогоднішній день він перебуває під слідством в УВП-26 і жодних доходів не отримує, тому будь якої матеріальної допомоги надати не може. А також стан його здоров`я, після отриманих ножових поранень від [PERSON] , залишається стабільно важким і він потребує дороговартісної операції, на яку в нього немає коштів. Вже рік часу він перебуває на стаціонарному лікуванні УВП-26. 13.05.2020 представник позивача [PERSON] - адвокат Денисова Т.С. подала до суду заяву, в якій вказала, що позивачка отримала відзив відповідача [PERSON] на свій позов. Однак, ні позивач [PERSON] , ні її представник не вважають за необхідне, відповідно до ст.179 ЦПК України, подавати відповідь на відзив, оскільки усі твердження відповідача у відзиві безпідставні. За таких обставин, враховуючи, що справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін, просить розглянути справу та прийняти рішення на підставі наданих позивачем доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 116 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 17 жовтня 2012 року). Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року, шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 17 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №116 розірвано. Від шлюбу сторони мають, трьох малолітніх дітей, а саме: - сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , видане Сков`ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільській області 04 березня 2013 року; - сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , видане Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільській області 25 липня 2014 року; - сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , видане Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільській області 09 грудня 2015 року. Судом встановлено, що неповнолітні діти сторін [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживають з позивачем [PERSON] . Діти [PERSON] та [PERSON] відвідують ДНЗ «Журавлик» с.Сковятин, що підтверджується довідкою №83 від 17.02.2020 року, виданою Сков`ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, довідкою виданою ДНЗ «Журалик» відділ освіти Борщівської держадміністрації та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №6 від 17.02.2020. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач у відповіді на позовну заяву посилається на те, що він хворіє, потребує медичної допомоги, жодних доходів не має, оскільки перебуває під слідством в місцях позбавлення волі. За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з виписки з медичної картки амбулаторного хворого №082/19 від 09.04.2020, виданої філією ЦОЗ ДКВС України в Тернопільській області, [PERSON] , 1994 року народження, прибув в ДУ «Чортківська УВП(№26) 11.04.2019 року. При первинному медичному обстеженні встановлено діагноз: стан після полі травми, післяопераційна вентральна кила, гнійна рана передньої черевної стінки. В подальшому [PERSON] неодноразово проходив медичний огляд і йому було встановленого такі діагнози: психіатр - діагноз F43; терапевт - діагноз функціональні розлади ШКТ. 02.08.2019 [PERSON] було етаповано в Чортківську ЦРКЛ, де йому було проведено рентгенологічне обстеження органів грудної клітки та живота, в ході якого встановлено в м`яких тканинах, медіально зліва, на рівні 7-го ребра металеве стороннє тіло (голка 27 мм). 05.08.2019 та 16.08.2019 огляд хірурга, діагноз - післяопераційна вентральна грижа великих розмірів. Стороннє тіло (металева голка) грудної клітки зліва. Рекомендовано оперативне лікування, однак вирішено залишити по життєвих показниках. 20.03.2020 огляд терапевт, діагноз - гіпертонічна хвороба 2. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Пpo Державний бюджет на 2020 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають з позивачкою, яка на даний момент не працює, проживає в господарстві своєї матері. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, а саме [PERSON] з 11.04.2019 перебуває у Державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№26)», офіційних доходів не має, хворіє, однак суд враховує, що такий є особою працездатного віку, не є інвалідом, що могло б обмежити його фізичну діяльність, на утриманні інших осіб не має, а тому суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн з урахуванням індексу інфляції, малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн з урахуванням індексу інфляції та малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 31 березня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дітей. З огляду на те, що згідно ЗУ "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та

Outcome: partial