Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить визначити їй час зустрічей з малолітніми онуками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без присутності матері дітей [PERSON], а саме: другу суботу та четверту неділю кожного місяця з 09.00 години до 19.00 години за місцем її проживання; зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкод у спілкуванні з неповнолітніми онуками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову вказала, що вона, [PERSON] (прізвище до шлюбу «Донюш») [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 1981 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу «Литвиненко») [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із [PERSON] у неї не склалось і 10 червня 1997 року шлюб між ними було розірвано. 28 вересня 2001 року вона уклала шлюб із [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище «Попруга». 23 вересня 2003 року у них з чоловіком народилась спільна донька [PERSON]. Вони з чоловіком і дітьми проживали у трикімнатній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] ака належить на праві власності їй і донці [PERSON], або у трикімнатній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка належить чоловікові. У 2008 році донька [PERSON] уклала шлюб із [PERSON]. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Між її родиною і родиною її доньки завжди були нормальні відносини, вони постійно спілкувались, приїздили один до одного у гості, вони з чоловіком мали змогу бачити онуків, залишали старшу онучку у себе вдома на вихідні дні. У червні 2015 року вони були на дні народження у молодшого онука, якому виповнився 1 рік, відбулось веселе сімейне свято. Але, в серпні 2015 року її донька [PERSON], в телефонному режимі повідомила їй, що не бажає спілкуватись із ними, не пояснюючі при цьому причини такого рішення, категорично відмовилась від зустрічей з ними і заборонила спілкуватись і бачитись із дітьми. Всі їхні намагання і спроби зясувати що ж сталось, в тому числі і у зятя [PERSON], не дали позитивного результату. Пізніше, їм стало відомо, що донька 07 жовтня 2015 року звернулась до Дніпровського РВ із заявою про прийняття заходів до вітчима [PERSON], який, начебто, з 1998 року по 2013 рік гвалтував її та застосовував фізичну силу, та прийняти заходи до неї, [PERSON], оскільки вона, начебто, сприяла чоловікові у знущаннях над донькою. Для них це було шокуючим непорозумінням, оскільки ці твердження були неправдою і цілковитою видумкою, вони, звичайно, не знайшли свого підтвердження, і 07 жовтня 2015 року кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 152 КК України відносно [PERSON] та [PERSON] було закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України (за відсутності складу кримінального правопорушення), після чого донька повністю припинила спілкування з ними. Їм з чоловіком знадобився деякий час, щоб прийти до тями, важко було морально усвідомлювати, що близька людина так негідно вчинила. До теперішнього часу їй невідомо, навіщо [PERSON] знадобилось зводити на них із чоловіком наклеп, і які дійсні причини її та її чоловіка небажання спілкування з ними, однак вона бажає приймати участь у житті її дітей, а її онуків, бачити як вони зростають, спілкуватись із ними. Вона ніколи не відмовиться від виховання дітей, любить і позитивно впливає на онуків і, як любляча бабуся, бажає спілкуватись з ними, бачити як вони зростають, приймати участь у їх духовному та естетичному розвитку, розширенні кругозору та оздоровленні. Для цього у неї є як соціально-побутові, так і матеріальні можливості: її родина мешкає у трикімнатній квартирі, в якій є все необхідне для онуків та проведення ними відпочинку. І вона, і чоловік працюють у ПАТ «ДМКД», мають хороші характеристики з місць роботи, їхня молодша донька [PERSON] є призером багатьох спортивних змагань з плавання, волейболу, шахів та шашок. Вона є 25-кратною призеркою молодіжних чемпіонатів України, є переможцем всеукраїнського конкурсу Диво-дитина» в номінації «Найрозумніша дитина України» і відзначена подяками міського голови. Тобто, їхня родина тільки може позитивно впливати на дітей і вони отримають любов і підтримку близьких їм людей. Але, навіть 1-го вересня вона не змогла побачити онучку в школі №26, куди прийшла її поздоровити з початком нового навчального року, бо дитини в школі в той день не було. Вона бажає спілкуватись з онуками та брати участь у їх розвитку і вихованні. Однак, оскільки відповідачі забороняють їй побачення з онуками, вона не може приймати участь у їх вихованні, тому за захистом своїх прав і за для збереження родинних відносин, вона вимушена у теперішній час звертатись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. (а.с.68). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надал суду аналогічні заяви, в яких заперечують проти задоволення позову, вказують на те, що проти [PERSON], її чоловіка громадянина [PERSON] та її сина громадянина [PERSON] прокуратурою м. Дніпродзержинська у Дніпропетровській області 29.05.15 року було відкрито кримінальне впровадження про вчинення ряду тяжких кримінальних злочинів проти членів їх сімї: [PERSON], малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Наданий час проводяться слідчі дії органами прокуратури м. Камянське, по відношенню до громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дана справа знаходиться під особистим контролем прокурора міста Камянське [PERSON] Просить розглянути справу у їх відсутність.(а.с.48,58). Представник Органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги підримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення по справі. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (прізвище до шлюбу «Донюш») [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 1981 року, який 10 червня 1997 року було розірвано, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної [PERSON] народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було зроблено актовий запис № 248. (а.с.15) Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу «Литвиненко») [PERSON], [INFO]. 28 вересня 2001 року позивач уклала шлюб із [PERSON], який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №640. Після реєстрації шлюбу прийняла прізвище «Попруга».(а.с.13-14) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с.16). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 березня 2000 року позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.В. належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності та членам її сім'ї [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.В. квартира [ADDRESS], загальною площею 62,80 кв.м. (а.с.18). Згідно довідки заступника начальника СВ Дніпровського ВП майора поліції [PERSON] від 29.08.2016 року кримінальне провадження № 12015040790001885 розпочате 07.10.2015 року слідчим відділенням Дніпровського ВП Кам'янського відділу поліції за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.152 КК України відносно [PERSON] та [PERSON], після проведення досудового розслідування 30.10.2015 року закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України (за відсутністю складу кримінального правопорушення). (а.с.21). [PERSON] працює електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання цеху водопостачання ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" з 1983 року, за місцем роботи характеризується позитивно. (а.с.22). [PERSON] працює начальником прес-центра ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" з 1992 року по теперішній час, за місцем роботи характеризується позитивно. (а.с.23). Молодша донька [PERSON] - [PERSON], [INFO], є призером багатьох спортивних змагань з плавання, волейболу, шахів та шашок. Вона є 25-кратною призеркою молодіжних чемпіонатів України, є переможцем всеукраїнського конкурсу Диво-дитина» в номінації «Найрозумніша дитина України» і відзначена подяками міського голови. (а.с.33-43). Згідно зі ст. 257 Сімейного кодексу України: «баба, дід мають право спілкуватись зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійснені бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків». Ч.1 ст. 10 Сімейного кодексу України встановлено, що: «якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону)». Згідно зі статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вимогами статті 18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Суд вважає, що позбавлення позивачки права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні неповнолітніх онуків може позбавити останніх родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку позивачки. Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи, тому позовні вимоги в частині усунення перешкоди позивачці у вихованні та спілкуванні з онукою підлягають задоволенню. Вирішуючи спір щодо участі бабусі у вихованні онуків, суд вважає, що побачення позивача з онуками двічі на місяць найкращим чином будуть забезпечувати інтереси дітей та не обмежувати права матері та родичів по її лінії. При визначенні способу спілкування позивача з онуками суд враховував житлові умови позивача, яка проживає у 3-х кімнатній квартирі зі всіма зручностями, в квартирі чисто, є багато різноманітних дитячих іграшок та книжок, створено відчуття комфорту та затишку. З наданої до суду характеристики за місцем роботи характеризується виключно позитивно. Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вказані в заяві факти відповідачем ніяк не підтверджені. Зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, так як право бабусі на спілкування з онуками підлягає індивідуальному захисту незалежно від прав інших осіб. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved