Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області про визнання\~осіб такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані у даному будинку, але не проживають, не сплачують комунальні послуги, не беруть участі в утримані будинку, а їх реєстрація у будинку позивача чинить останній перешкоди у повній мірі розпоряджатися будинком на власний розсуд, та значно обмежує її законні права. Зокрема, кількість зареєстрованих осіб у будинку впливає на право отримання субсидії, позивач не може оформити субсидію. Добровільно змінити місце реєстрації відповідачі не бажають, тому позивач змушена звертатися до суду з проханням визнати відповідачів у справі такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяви про те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з урахуванням положень ч. 8 ст.\~128\~ЦПК\~України, заяви про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подали. 25.08.2020 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви позивача, представника позивача та третьої особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. \~ Відповідно до даних копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.1995, [PERSON] ( [PERSON] ) успадкувала після [PERSON] жилий дерев`яновалькований будинок з належними до нього літньою кухнею, хлівом та огорожею по [ADDRESS] . [PERSON] 19.10.1980 уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище " [PERSON] " (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.1980). Відповідно до\~даних копії\~акту №\~8\~від 14.01.2020 встановлено, що місце проживання відповідачів: [PERSON] та [PERSON] зареєстровано у будинку [ADDRESS] . Однак, останні не проживають у будинку: [PERSON] з 2008 року, [PERSON] з 1992 року. Згідно з даними довідки Копайгородської селищної\~ради Барського\~району Вінницької\~області № 279 від 07.02.2020, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у будинку [ADDRESS] . За місцем реєстрації [PERSON] з 2008 року, [PERSON] з 1992 року не проживають. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] понад один рік відсутні за місцем реєстрації, поважність причин своєї відсутності суду не повідомили, суду не надано доказів про існування будь-якої домовленості між власником житла та відповідачами, реєстрація місця проживання відповідачів у будинку позивача чинить останній перешкоди у повноцінному здійсненні свого права власності, зокрема, вона обмежена у праві отримувати пільги, якими має право користуватися, оформити субсидію тощо. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, оскільки у даному випадку втрата права користування житловим приміщенням є наслідком відсутності відповідачів понад один рік без поважних причин, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України. Згідно з ст. 141 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах на користь [PERSON] слід стягнути 840,80 гривень витрат на сплату судового збору, тобто по 420,40 грн з кожного. На підставі ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved