Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Під час шлюбу, [INFO], народилася донька [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої, відповідач у зв'язку із складними життєвими обставинами, привіз свою малолітню доньку до [PERSON], який є рідним дідом [PERSON] та залишив дитину на його утриманні. Протягом трьох років, дитина проживає з [PERSON] Відповідач як батько дитини матеріальної допомоги не надає, не цікавиться її життям та розвитком, не спілкується з нею та фактично самоусунувся від її виховання. У зв'яжу із вище викладеним, представник Органу опіки та піклування Хмільницької районної державної адміністраці звернулася до суд із даним позовом, оскільки є всі обставини які свідчать про ухилення відповідача від виконання свої батьківських обов'язків. Представник позивача в судовому засіданні вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов та вказав, що не заперечує проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує, щодо їх задоволення не заперечує. Також, наголосив на тому, що у разі позбавлення відповідача батьківських прав та передання дитини до органу опіки та піклування для вирішення питання про призначення опікуна, він не буде заперечувати, щоб його визнали опікуном відносно його онуки [PERSON] Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2006 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00019975717 від 18.04.2018 року, [PERSON] народилася [INFO], батьком якої записано [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.2-4) [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2017 року.(а.с.5) [PERSON] за місцем проживання в с. Уладівка Літинського району Вінницької області характеризується негативно, що підтверджується довідкою-характеристикою від 26.11.2014 року.(а.с.7) Згідно довідки Кривошиївської сільської ради № 223 від 06.02.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [ADDRESS] з 18.10.2017 року разом із рідним дідом [PERSON](а.с.8) Відповідно до довідки навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» від 19.02.2018 року № 12 [PERSON] з 18.10.2017 року відвідує навчальний заклад. Дитина охайна, доглянута, неконфліктна навчається нижче своїх можливостей. Проживає разом із рідним дідом [PERSON](а.с.9) Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 04.08.2018 року, [PERSON], [INFO] є цілком здоровою дитиною. (а.с.10) Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.02.2018 року та 28.03.2018 року [PERSON] проживає разом із онучкою [PERSON], 2006 року народження. Дитина проживає в нормальних умовах. Батько дитини [PERSON] з ними не проживає та вихованням дитини не займається.(а.с.11-12) Після смерті [PERSON], дитина постійно проживає біля свого дідуся [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.13) Відповідно до висновку Хмільницької райдержадміністрації/ органу опіки та піклування від 06.06.2018 року, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], 2006 року народження.(а.с.16) Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки цей висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини знайшло своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача відносно малолітньої доньки [PERSON], 2006 року народження, батьківських прав. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України, відповідач мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи викладене, наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на малолітню доньку [PERSON], 2006 року народження, у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.10.2018 року і до досягнення нею повноліття. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 грн. На підставі Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150, 164, 166, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved