Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила стягнути з відповідача ј частину доходу на утримання дитини, але не менше ніж мінімально визначений Сімейним Кодексом України розмір у 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/10639/13-ц від 14 листопада 2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, але на теперішній час цих коштів неостатньою для забезпечення необхідного рівня життя дитини. Після розлучення відповідач не цікавиться та не бере участі у житті спільної дитини, а також більш ніж десять років не сплачує аліменти та не надає будь - якої матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1255грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону. При цьому посилається на те, що заборгованість по аліментах, стягнутих за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2013 року, станом на 01 березня 2016 року у нього відсутня. Зазначає, що регулярно сплачує аліменти, син зареєстрований разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що позивачем не надано доказів того, що вона зверталась до державного виконавця з заявою щодо перерахунку аліментів та їй було відмовлено. Позивач [PERSON] відповіді на відзив на позов не подала. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі і від спільного проживання мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з 01 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина фактично проживає разом з позивачкою, що підтверджується висновком про наслідки розгляду заяви [PERSON] (ЖЄО № 754 від 13.11.2015). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст.192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від шести до вісімнадцяти років з січня 2021 року складає 2395 грн. Розмір аліментів, що присуджений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2013 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, є меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, не відповідає рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, що повинен становити на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з 01.01.2021 року - 2395 грн.), а тому доводи позивача про доцільність зміни способу стягнення аліментів для задоволення потреб дитини та її гармонійного розвитку заслуговують на увагу. Крім того, через дорослішання дитини не зменшуються потреби у забезпеченні її взуттям та одягом, продуктами харчування, оплати проїзду в міському транспорті, забезпечення іншим необхідним в зв`язку із навчанням у школі. Обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно відповідачем не надано. Доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, не свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved