Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Миколаївський обласний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1973,54 грн. Позов мотивовано тим, що відповідач 03.08.2020 звернувся до позивача із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Водночас, відповідач перебував у трудових відносинах з КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» та 11.08.2020 такі відносини було припинено. Позивач вважає, що відповідач надав недостовірну інформацію, що є підставою для повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Всього за період з 03.08.2020 по 07.10.2020 відповідачу було виплачено 2193,54 грн., на час звернення до суду із позовом відповідач добровільно повернув 200,00 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 1973,54 грн. та судові витрати 2270,00 грн. Ухвалою суду від 05.04.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав заяву про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство Первомайської міської ради «Комунсервіс», оскільки відповідач укладав договір підряду саме із цією особою, і рішення у справі може вплинути на їхні права та обов`язки. Ухвалою суду від 24.06.2021 у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство Первомайської міської ради «Комунсервіс», - відмовлено. У судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про виклик у судове засідання директора КП Первомайської міської ради «Комунсервіс»; у подальшому вимоги позову підтримав в повному обсязі; зазначив, що укладання між КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» та відповідачем цивільно-правового договору свідчить про зайнятість відповідача, що унеможливлює надання йому статусу безробітного та призначення відповідних виплат. Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином; у судове засідання повторно не прибув; відзив на позов не надав. Ураховуючи викладене, оскільки позивач не заперечував, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до таких висновків. Відповідач - [PERSON] 03.08.2020 звернувся до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Відповідно до наказу від 03.08.2020 № НТ200803 відповідачу надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю. З інформації отриманої з реєстру ПФУ про періоди зайнятості встановлено, що відповідач виконував роботи за договорами цивільно-правового характеру з КП Первомайської міської ради «Комунсервіс»; дата припинення трудових відносин - 11.08.2020. Відповідно з інформації з Єдиного державного реєстру страхувальників підприємств, організацій, установ відповідач виконував у липні та серпні 2020 року роботи за договорами цивільно-правового характеру. Згідно з Актом № 52-04-16/161 від 09.10.2020 проведено звірку (перевірку) уточнення виконання суспільно корисних робіт відповідачем в КП Первомайської міської ради «Комунсервіс». Акт містить висновки, що КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» на виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, відповідно до направлення Первомайської МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області уклало договір підряду із відповідачем; за період з 22.07.2020 по 11.08.2020 відповідачу було нараховано грошові кошти: у липні - 1811,84 грн., у серпні - 1585,36 грн.; після утриманих обов`язкових платежів нарахування за липень та серпень стягнуто в рахунок аліментів до Первомайського міськрайонного відділу виконавчої служби. Відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.05.2019 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт (постанова набрала законної сили 11.06.2019). Згідно з направленням Первомайського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області від 21.07.2020 відповідача направлено для відбуття накладеного постановою Первомайського міськрайонного суду від 31.05.2019 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт; початок відбуття - 22.07.2020. Між КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» (замовник), в особі директора Музики Сергія Івановича , що діє на підставі Статуту, та відповідачем (підрядник), згідно з рішенням Первомайської міської ради від 08.06.2018 № 300 та направленням Первомайського міськрайонного відділу з питань пробації від 21.07.2020 № 29/22/3663-20-20, укладено договір підряду від 22.07.2020 № 123 про виконання роботи - вантаж ТПВ; початок виконання робіт 22.07.2020, закінчення - 11.08.202; вартість 3397,20 грн. Відповідно до Акта від 31.07.2020 № 222 прийому наданих послуг до договору підряду № 123 робота підрядником виконана, замовником прийнята; вартість 1811,84 грн.; відповідно до Акта від 11.08.2020 № 233 - 1585,36 грн. Згідно з довідкою від 08.10.2020 № 206/01-35 КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» відповідач працював на КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» за договором підряду № 123 з 22.07.2020 по 11.08.2020 згідно з рішенням Первомайської міської ради від 08.06.2018 № 300 та направленням Первомайського міськрайонного відділу з питань пробації від 21.07.2020 № 29/22/3663-20-20; нараховано дохід за липень 2020 - 1811,84 грн., за серпень 2020 - 1585,36 грн; після утриманих обов`язкових платежів нарахування за липень та серпень 100% стягнуто в рахунок аліментів до Первомайського міськрайонного відділу виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до наказу від 09.10.2020 № НТ201009 відповідачу припинено реєстрацію безробітного та виплати допомоги по безробіттю. Згідно з розрахунком допомоги по безробіттю відповідач отримав допомогу по безробіттю з 03.08.2020 по 03.09.2020 - 1035,48 грн., з 04.09.2020 по 22.09.2020 - 633,33 грн., з 23.09.2020 по 08.10.2020 - 524,73 грн., всього 2193,54 грн. Відповідно до витягу з відомості виплат за видами забезпечення від 10.09.2020 № 163 та платіжного доручення від 14.09.2020 № 9692, витягу з відомості виплат за видами забезпечення від 01.10.2020 № 173 та платіжного доручення від 01.10.2020 № 10018, витягу з відомості виплат за видами забезпечення від 09.10.2020 № 179 та платіжного доручення від 13.10.2020 № 10225 відповідачу виплачено допомогу по безробіттю в сумі 2193,54 грн. Згідно з наказом позивача від 26.10.2020 № 60 наказано відповідальним особам вжити відповідних заходів щодо повернення (стягнення) незаконно отриманої допомоги по безробіттюз відповідача. На виконання вказаного наказу відповідачу було направлено повідомлення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю від 26.10.2020 № 27/05/1681-20 про повернення 2193,54 грн., отримано 27.10.2020. Відповідно до платіжного доручення від 30.11.2020 № 477345 відповідач частково повернув отримані ним грошові кошти в сумі 220,00 грн. Директор КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» Музика С.І., допитаний в судовому засіданні як свідок повідомив, що [PERSON] прибув до КП Первомайської міської ради «Комунсервіс» в супроводі представника Первомайського міськрайонного відділу з питань пробації та з відповідним направленням для відбуття адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладених постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Після узгодження графіку відбуття робіт між сторонами було укладено договір підряду, укладення його зумовлено правилами ведення бухгалтерського обліку, оскільки у подальшому замовник мав зробити відрахування відповідних обов`язкових зборів та платежів, а решту суми перерахувати до виконавчої служби в рахунок сплати заборгованості по аліментам. Свідок зазначив, що, оскільки [PERSON] на час укладання договору не був працевлаштований, то графік було складено з урахуванням можливості працювати вісім годин на день. Водночас, у разі працевлаштування особи, такий графік було б переглянуто та узгоджено з урахування зайнятості особи. Крім того, зазначив, що готівкових коштів особа не отримувала, оскільки після відрахування відповідних платежів решту суми було перераховано до виконавчої служби. Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Статтею 1 вказаного Закону визначено, зокрема, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття. Відповідно до ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Закон України «Про зайнятість населення» визначає правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття. Статтею 1 вказаного Закону визначено, зокрема, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи; зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі. Стаття 6 зазначеного Закону встановлює, що кожен має право на вільний вибір місця, виду діяльності та роду занять, яке забезпечується державою шляхом створення правових, організаційних та економічних умов для такого вибору; реалізація права на вибір місця, виду діяльності та роду занять здійснюється шляхом самостійного забезпечення особою своєї зайнятості чи звернення з метою працевлаштування до роботодавця або за сприяння центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, чи суб`єкта господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні. Відповідно до ст. 9 вказаного Закону кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, зокрема надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно зі статтями 7 та 9 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 24 КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись адміністративні стягнення, зокрема суспільно користні роботи. Відповідно до ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування; суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день. Частиною першою ст. 183-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин. Статтею 298 КУпАП визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 № 474/5 затверджено Порядок виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт. Розділом ХІ вказаного Порядку визначено порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, зокрема: виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації; виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування. Розділом ХІІІ визначено умови виконання постанов суду про застосування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, зокрема: підставою для виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт є постанова суду, яка набрала законної сили; відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється на об`єкті у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання порушника. Крім того, вказаним розділом визначено, що власник підприємства видає наказ або розпорядження про початок відбування порушником суспільно корисних робіт. У наказі (розпорядженні) зазначаються відомості про закріплення за порушником відповідальної особи, ознайомлення порушника із правилами техніки безпеки при виконанні робіт. На строк суспільно корисних робіт власник підприємства складає графік виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт (додаток 10), у якому зазначаються час та місце відбування цих робіт; витяг з наказу (розпорядження) та графік завіряються підписом керівника та печаткою підприємства і не пізніше наступного дня надсилаються до уповноваженого органу з питань пробації. Зазначені документи долучаються до особової справи порушника. Розділом ХIV Порядку встановлено обов`язки власника підприємства при виконанні адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, зокрема нарахування плати порушнику за виконання суспільно корисних робіт та перерахування її на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби для подальшого погашення заборгованості зі сплати аліментів. Розділом ХV Порядку встановлено підстави та порядок зняття порушників, на яких накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, з обліку уповноваженого органу з питань пробації, зокрема виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт припиняється, а порушник знімається з обліку у зв`язку із відбуттям призначеної судом кількості годин суспільно корисних робіт - за наявності табеля про відпрацьований час, завіреного підписом та печаткою власника підприємства. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач на час звернення до позивача із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю відбував адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт. Статус особи, що відбуває адміністративне стягнення, не є тотожним статусу зайнятої особи; відбуття адміністративного стягнення не позбавляє особу ні права, ні можливості бути працевлаштованим та отримувати заробітну плату відповідно до чинного законодавства. Наявність цивільно-правового договору між КП Первомайської міської ради "Комунсервіс" та відповідачем на виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення та направлення органу пробації не може свідчити про надання відповідачем недостовірної інформації щодо своєї зайнятості, оскільки такий договір укладено для забезпечення виконання судового рішення, постановленого з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Таким чином, відповідач під час звернення до позивача із заявами про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю не вчинив дій, що свідчать про подання ним недостовірних відомостей про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення.; суд не встановив, що відповідач умисно не виконав своїх обов`язків та зловживав ними, що тягне стягнення з нього суми виплаченого забезпечення. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed