Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БМ Комфорт" в якому просить стягнути з ТзОВ "БМ Комфорт" на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 47 153, 53 грн. та 1500, 07 грн компенсації за дні невикористаної основної щорічної відпустки; середній заробіток за весь період затримки розрахунку та компенсацію, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги по день ухвалення судового рішення. \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги мотивує тим, що з 28 листопада 2017 року його було прийнято, а 25 листопада 2019 року, згідно наказу № 33-к від 25.11.2019 «Про звільнення [PERSON] », звільнено за угодою сторін, відповідно до п.1ст. 36 КЗпП України з посади геодезиста ТзОВ «БМ КОМФОРТ». В день звільнення 25.11.2019, відповідач не повідомив його про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1 ст. 116 КЗпП України. Таким чином під час його перебування у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з 01 січня по 25 листопада 2019 року у розмірі 47153,53 грн, що підтверджується Довідкою про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України та Випискою про рух коштів по рахунку за період з 01.12.2018 по 31.12.2020 року у АТ «Кредобанк» на який йому виплачувалась заробітна плата. Крім цього, згідно п. 2 вищезазначеного наказу про звільнення йому повинні були виплатити компенсацію за 10 днів невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 28.06.2019 по 25.11.2019 року., 21910,14/146 = 150,07х10 = 1500,07 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки, який становить 109\~905,51 грн. Та, оскільки відповідач не виплачував заробітну плату з січня по листопад 2019 року та не виплатив її на даний час, загальна сума компенсації, яка належить до виплати, згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» складає 40\~731,23 грн. Крім цього, з метою досудового врегулювання спору [PERSON] направлялись відповідні звернення 23 жовтня 2020 року на фактичну адресу, яка зазначена в наказі про звільнення та 18 листопада 2020 року на юридичну адресу, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача. Відповіді на заяви від відповідача не надходили. А тому, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 01.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, однак звернувся в суд із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 01.03.2021 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, останні не надали суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явилися повторно, повідомлявся про дату, час та місце проведення такого. Зі згоди позивача [PERSON] , який не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 28.11.2017 по 25.11.2019 працював на посаді геодезиста у ТОВ «БМ Комфорт», що підтверджується копією тудової книжки. Наказом № 33-к від 25.11.2019 [PERSON] звільнено із займаної посади на підставі п.1 ч.1\~ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. Відповідно до ч.1\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до довідки про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), сформованою засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України та Випискою про рух коштів по рахунку за період з 01.12.2018 по 31.12.2020 року у АТ «Кредобанк», дохід [PERSON] , як геодезиста за 01.01.2019 по 25.11.2019 становить 47\~153,53 грн. Згідно із ст. ст.\~21,\~43 Конституції України, ст. ст.\~94,\~115 КЗпП України, ст. ст.\~21,\~24 Закону України «Про оплату праці»\~кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі. Статтею 47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Жодного документального підтвердження про виплату вказаних коштів позивачу відповідач суду не представив, в зв`язку з чим суд, враховуючи вимоги позивача та представлені документи, вважає доведеним, що позов в цій частині підставний і заборгованість по зарплаті за період з 01.01.2019 по 25.11.2019 в розмірі 47\~153,53 грн. слід стягнути з відповідача. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки, компенсації, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки. Аналіз норм ст.ст.47,\~116 КЗпП України, Закону України\~«Про оплату\~праці» свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117\~КЗпП України відповідальність. Судом враховано, що між сторонами відсутній спір про розмір належних позивачу при звільненні сум, доказів зворотнього суду не надано, при цьому, виплата належних позивачу сум на час розгляду справи з вини відповідача не проведена, а тому суд приходить до висновку, що позивачем підставно заявлено вимогу про стягнення з відповідача середній заробіток за весь час затримки компенсації, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та компенсації за дні невикористаної щорічної відпустки. Як вбачається з матеріалів справи позивача звільнено 25.11.2019. Заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати позивачу досі не виплачена. Крім цього, згідно п. 2 вищезазначеного наказу про звільнення [PERSON] повинні були виплатити компенсацію за 10 днів невикористаної основної щорічної відпустки за період роботи з 28.06.2019 по 25.11.2019 року, однак остання також не виплачена, а тому сума, яка підлягає до сплати за невикористані дні відпустки: 21910,14/146 = 150,07х10 = 1500,07 грн. Згідно уточненого розрахунку середньої заробітної плати, який визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів: 8620/44= 195,91*561 (кількість днів з 26.11.2019 по 08.06.2021) становить 109 905,51 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Крім цього, відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у розмірі 40 730, 23 грн. При цьому, оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов`язком роботодавця, а не працівника, відтак вищевказані суми визначені судом без утримання такого податку та інших обов`язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець. Підстави для зменшення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку відсутні. На підставі оцінених всіх наявних доказів як в сукупності, так і кожен зокрема, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 908 гривень на користь держави.

Outcome: approved