Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району, [PERSON] про визнання права в порядку спадкування на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,47 га за адресою: с. Богодухівка Чорнобаївського району Черкаської області, вул. Гоголя, 98. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала його бабі [PERSON], яка померла 11 квітня 2009 року. ЇЇ спадщину прийняла дочка [PERSON], шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Проте спадкоємець не здійснила оформлення своїх спадкових справ, в тому числі не завершила приватизацію земельної ділянки, і 03.05.2017 року померла. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та частково оформив право власності в порядку спадкування. Разом з тим, не може отримати свідоцтво про право на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки процедура приватизації земельної ділянки не була завершена, державний акт не видавався. В судове засідання позивач не зявився, в позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 30.07.2018 року до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. 11 квітня 2009 року померла баба позивача [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 113744, а.с. 7). Згідно довідки Богодухівської сільської ради від 18 липня 2018 року за № 818 (а.с. 10) [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], з дочкою [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що рішенням Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 29 грудня 1994 року № 28 [PERSON] було передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,47 га (а.с. 9). Тобто за життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, але правовстановлюючий документ не отримувала. Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чорнобаївською державною нотаріальною конторою листом від 28 липня 2018 року повідомлено суд, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, оскільки будь-яких заяв в нотаріальну контору не поступало. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що дочка спадкодавця [PERSON] єдина зі спадкоємців прийняла спадщину (постійно проживала з матір'ю на час відкриття спадщини), відповідно весь об"єм спадкового майна, належні спадкодацеві права та обов"язки належали їй з моменту відкриття спадщини, в тому числі й право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. 03 травня 2017 року померла мати позивача [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 301239, а.с. 8). 25 грудня 2012 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Богодухівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 82, яким заповіла житловий будинок та земельну ділянку в рівних частинах позивачу та відповідачу [PERSON] (а.с. 13). З довідки Богодухівської сільської ради № 817 від 18.07.2018 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала в [INFO], одиноко (а.с. 11). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 липня 2018 року та доданих документів зі спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] Були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та житловий будинок (а.с. 32-36). Аналізуючи вказане суд приходить до висновку, що спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], які у встановлений законодавством строки та спосіб прийняли спадщину, є її сини - [PERSON] та [PERSON] На даний час відповідач [PERSON] позов визнає, не претендує на спадкові права, що є предметом спору. Пунками 1, 3 Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.1996 «Про приватизацію земельних ділянок» (чинним на час прийняття вказаного рішення) було постановлено сільським, селищним, міським радам народних депутатів забезпечити передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Право приватної власності на земельні ділянки посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до роз"яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зістаттею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність для задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими з огляду на вищенаведені обставини.

Outcome: approved