Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач 14 березня 2018 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також на її утримання до досягнення дочкою трьохрічного віку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а.с.1-3). Позовна заява 19 березня 2018 року прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі (а.с.12). Підготовче судове засідання провелено по справі 6 квітня 2018 року, справа призначена до судового розгляду на 10 травня 2018 року (а.с.18). У судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і безумовно, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у вказаному позивачем розмірі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що вона перебуває у декретній відпустці, а відповідач добровільно не надаї матеріальної дпомоги на утримання дитини та дружини. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини та дружини. Згідно з ксерокопією свідоцтва про народження, [PERSON] народилася 24 грудня 2016 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 19 липня 2016 року (а.с.8). З довідки № 471 від 7 березня 2018 року КП "Жмеринкакомунсервіс" видно, що дитина знаходиться на утриманні матері (а.с.9). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу статті 75 та частини другої статті 84 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з частиною першою статті 79, частиною першою та другої статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вваажає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки він безумоовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved