Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку загального позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідача щодо визначеного позивачем предмету спору, вимагаючи встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 783284 від 10.11.2002 року, виданого на підставі рішення Зяньковецької сільської ради № 5а від 2 липня 2002 року, на земельну ділянку площею 1.32 га на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] , який помер [INFO] , визнати такий Державний акт не дійсним та визнати за [PERSON] право на спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , яким є право на земельну частку (пай) розміром 2.54 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Ухвалою судді від 23.06.2021 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити на основі досліджених судом доказів. Представник відповідача в судове засідання також не з`явилася, проте подав суду відзив, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Разом з тим, просив про розгляд справи провести у його відсутності. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав в с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 24. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1.32 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №783284 виданого 10.11.2002 року. Так, після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] , проте [INFO] померла, до дня смерті проживала в с. Зяньківці Деражнянського району Хмельницької області, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 17. Із матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] , 27 листопада 1995 року склала заповіт де все своє майно заповіла [PERSON] . Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 21.05.2001 року, позивачка прийняла спадщину яка належала [PERSON] . Відповідно до довідки № 512 від 24.11.2020 року, виданої виконкомом Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про те, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрована та проживала за адресою: Хмельницька область Деражнянський район с. Зяньківці. На день смерті з померлим проживала та була зареєстрована дружина, [PERSON] , яка вступила в управління спадковим майном. Для оформлення спадкового майна за заповітом після смерті [PERSON] позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої Хмельницької нотаріальної контори та подали всі необхідні для того документи, однак нотаріусом останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в поданих нею документах виявилися розбіжності, а саме: в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 783284 виданого 10.11.2002 року вказано на власника земельної ділянки " [PERSON] ", а в свідоцтві про смерть вказано " [PERSON] ". Крім того, державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 783284 виданий 10.11.2002 року, тобто після смерті [PERSON] , тому позивачка була змушена звернутися до суду. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі. Так, частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеноіншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В абзаці 3 ч.2 ст.331 ЦК України, передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше видані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі на місцевості належної їм частки (паю). В ст.125 ЗК України вказано, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як зазначено в ч.1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушується права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved