Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач 14.02.2020 звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь аліментів з відповідача, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.24-25,54) просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: дочок - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000,00 грн. на кожну щомісячно, та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дати фактичного припинення шлюбних відносин з 11.12.2019. В позові зазначає, що сторони з 30.05.2012 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей, які на даний час проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що на даний час сторони тривалий час не проживають разом, а діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Дочка [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства, двічі на рік проходить обстеження у лікаря, для чого потрібні кошти. Відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, знаходиться у працездатному віці, зобов`язаний та має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ухвалою від 13.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання без виклику сторін (а.с.26). Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатками на 14 арк. 02.04.2020 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому відповідач вказує, що під час спільного життя не ухилявся від утримання дітей і в подальшому згоден нести витрати на їх виховання та утримання, однак, визнає позовні вимоги частково. Просить суд врахувати, що він не має місця роботи і засобів для існування, виплату по безробіттю йому припинено 18.01.2018. Крім того, він має низку захворювань, які заважають йому працювати і мати доходи. Третю дитину [PERSON] , [INFO] , відповідач не визнає своїм сином, а тому сплачувати аліменти на його утримання не бажає. У випадку задоволення позову погоджується сплачувати аліменти на утримання дочок в розмірі 1000,00 грн. кожній, а у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , просить відмовити за безпідставністю (а.с.29-30). Ухвалою суду від 09.04.2020 відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання про розгляд справи за загальними правилами позовного провадження (а.с.50). 27.04.2020 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій остання звертає увагу суду на те, що перелічені відповідачем травми і хвороби не заважали йому працювати в період з 1998 по 2016 роки на різних виробничих посадах і не заважають йому на даний час займатися чисткою криниць, ремонтом та встановленням сантехніки, приватними перевезеннями пасажирів за викликом по телефону (а.с.60-61). 29.04.2020 відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких вважає голослівними твердження позивача про отримання ним на даний час доходу, спростовує вчинення насильства відносно позивача та дітей, зазначає, що був конфлікт тільки з позивачем і без застосування фізичного насильства щодо останньої, зазначає голослівними твердження позивача про утримання одягу, взуття та речей дітей та позивача. При цьому вважає порушення позивачем встановленого судом строку на подання відповіді на відзив, тому просить суд відповідь на відзив позивача [PERSON] до розгляду не приймати, до уваги не брати і повернути позивачу (а.с.73-76). Відповідно до пункту 3\~розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України\~в редакції\~Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями \~49,\~ 83,\~ 84,\~ 170,\~ 178,\~ 179,\~ 180,\~ 181,\~ 185,\~ 210,\~ 222,\~ 253,\~ 275,\~ 284,\~ 325,\~354,\~357,\~360,\~371,\~390,\~393,\~395,\~398,\~407,\~424\~цього\~Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Враховуючи зазначене суд вважає вимоги відповідача не приймати до розгляду та не брати до уваги відповідь на відзив позивача [PERSON] безпідставними. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ч. 13 ст. 7 ЦПК України,\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до наступного. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із матеріалів справи вбачається, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.15). Сторони мають трьох спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями Свідоцтв про їх народження, в яких батьком зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.11,12,13). Згідно посвідчення Серії [NUMBER] призначена державна соціальна допомога [PERSON] , [INFO] , ДСДІ до 18 років (а.с.14). З Довідки від 14.02.2020 № 112, виданої ПП «Житлоремсервіс-9» [PERSON] вбачається, вона зареєстрована по [ADDRESS] , склад сім`ї: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Посилання позивача на те, що відповідач має неофіційні доходи та умисно приховує їх суд не може взяти до уваги, оскільки жодних належних і допустимих доказів вказаних обставин позивачем надано не було, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на утримання відповідачем речей та майна спільного надбання не є предметом розгляду в даній справі і на визначення розміру аліментів вони не впливають. Надані відповідачем довідка дитячої клінічної лікарні про те, що [PERSON] хворів у 1982 році (а.с.33), висновок проходження обстеження в 1999 році (а.с.34), консультативний висновок спеціаліста 2008 року (а.с.35) та виписки з медичної карти про звернення до лікаря в 2015 році (а.с.36,37) - не свідчать про неможливість [PERSON] надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Дані про наявність інших осіб на утриманні відповідача в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами\~СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 року), яка встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181\~СК України, за змістом ч. 3 якої\~ кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182\~СК України. Відповідно до\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів. За змістом\~ст. 141 СК України,\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. При визначенні розміру аліментів суд врахує вік дітей, їх стан здоров`я;\~\~матеріальне становище відповідача (непрацевлаштований); відсутність у [PERSON] зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей; наявність на\~праві власності у платника аліментів нерухомого майна в 2017 році він придбав нерухомість - житловий будинок в м. Радомишлі за 138373,00 грн. (а.с.66); вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, а так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб і самого відповідача, задовільний стан здоров`я відповідача. Враховуючи, що діти проживають спільно з матір`ю, яка ними опікується постійно і об`єктивно несе більші витрати на їх утримання та враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей належить визначити аліменти в заявленому позивачем розмірі щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до\~ст. 191 СК України, до досягнення дітьми повноліття, у відповідності до\~ст. 180 СК України. Визначаючи розмір аліментів, суд також бере до уваги загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, при цьому суд враховує і необхідність витрат на поточне лікування дітей, при цьому, позивачка не ставила питання про стягнення додаткових витрат на лікування дитини [PERSON] , [INFO] , з підстав\~ст. 185 СК України. Відсутність у відповідача інших дітей та/або утриманців, а також відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо сплати аліментів, заявлений розмір яких менший від прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, можливість сплачувати відповідачем аліменти, з урахуванням інтересів та потреб саме дітей, є підставою для задоволення позову, а визначений розмір аліментів у даному випадку дасть можливість відповідачу як батьку дітей належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання щодо сплати аліментів, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Твердження відповідача\~ [PERSON] ,\~що він\~не визнає\~своєю дитиною\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~всупереч вимог\~закону щодо\~доведення своїх\~заперечень,\~належними та\~допустимими доказами\~не підтверджені,\~а згідно\~ч.\~1\~ст.\~122\~СК України\~дитина,\~яка зачата\~і (або)\~народжена у\~шлюбі,\~походить від\~подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Посилання відповідача на його непрацевлаштування на увагу суду не заслуговують з огляду на те, що відповідач є працездатним і особою працездатного віку. Даних про наявність у [PERSON] інвалідності або хвороби, внаслідок якої він не може працювати, матеріали справи не містять. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192\~СК України. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~191\~СК України,\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви,\~тому вимоги\~позивача про\~стягнення аліментів\~з дати\~фактичного припинення\~шлюбних відносин\~ з\~11.12.2019,\~задоволенню не\~підлягають,\~так як\~не ґрунтуються\~за законі. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 840,80\~\~гривень. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.\~180-183,\~191 СК України,

Outcome: partial