Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є власником житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На реєстраційному обліку за вказаною адресою перебуває відповідач [PERSON], яка в січні 2012 року вивезла усі свої особисті речі і виїхала до Російської Федерації. За посиланням позивача, відповідач втратила право користування житловим приміщенням, оскільки житлом не користується, а перебуває лише на реєстраційному обліку. Разом з тим, відповідач добровільно не здійснює зняття з реєстраційного обліку з приватного житлового приміщення, належного [PERSON], тим самим обмежує її інтереси щодо вільного користування об'єктом власності, і як результат остання змушена звернутись за судовим захистом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання з'явилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої 20 січня 2017 року комунальним підприємством "Міська служба єдиного замовника" на реєстраційному обліку за вказаною адресою перебувають: [PERSON], позивач по справі, [PERSON] - [INFO]. Відповідно до акту депутата Курахівської міської ради від 30 січня 2017 року, [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована, але не мешкає. Перевіряючи підставність та обґрунтованість позовних вимог, суд звертає увагу, що питання про втрату членом сім'ї власника житла права користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, - урегульовано ч. 2 ст. 405 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що будь-яких угод між сторонами не укладалося та спірне житлове приміщення відноситься до приватного житлового фонду. З наведеного положення закону можна виділити такі умови за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен бути членом сім'ї власника житла та проживати разом з ним. Виходячи із змісту ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла мають право на користування житловим приміщенням на умовах що визначається за угодою з його власником. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанову Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснено, що на ствердження вибуття наймача або членів його сім'ї на постійне проживання в інше жиле приміщення суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності [PERSON] в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад один рік, при цьому причин відсутності члена сім'ї власника житла, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи не надано. На підставі ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved