Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №154131 виданого 01 грудня 2004 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №570 від 19.07.2004 року, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району, розміром 2.96 га на ім`я [PERSON] , його померлій матері [PERSON] . Оскільки, як з`ясувалося наразі у державному акті допущено помилку при написані прізвища матері " [PERSON] ", тоді як у її свідоцтві про смерть зазначено вірно правопис прізвища " [PERSON] ". Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою суду від 11.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 15.09.2020 року о 09:00 годині (а.с.24). У подальшому розгляд справи двічі було відкладено: на 09:00 годину 13.10.2020 року (а.с.36), на 15:00 годину 09.11.2020 року (а.с.84) в зв`язку з неприбуттям в судове засідання представника заінтересованої особи та витребуванням доказів по справі. Заявник в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.25). На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.29). Представник заінтересованої особи Голицької сільської ради Болградського району Одеської області в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.86). На адресу суду надіслав заяву, відповідно до якої вимоги [PERSON] визнає цілком і беззаперечно, просить їх задовольнити, та розглянути справу без участі представника (а.с.87). [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце проведення судового розгляду повідомлялися згідно вимог чинного законодавства. На адресу суду кожен окремо подали заяви про задоволення вимог [PERSON] та про розгляд справи без їх участі (а.с.30-31, 33). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 13 травня 2013 року Виконавчим комітетом Голицької сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить і земельна ділянка загальною площею 2.96 га, розташована на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту серії ЯА №154131 (а.с.10). Однак в даному державному акті допущено помилку в написанні прізвища її власника, а саме зазначено, що державний акт видано «[PERSON]». Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - син [PERSON] - заявник, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.12.2000 року, виданим Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису №10 (а.с.13); - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Біляївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №22 (а.с.14); - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.1990 року, виданим Жайремською селищною радою Джезказганського району Республіка Казахстан (а.с.16, 31), та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2017 року, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.15). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] в спадковому домоволодінні проживали і були зареєстровані: син - [PERSON] , та син [PERSON] , що підтверджується довідкою Голицької сільської ради Болградського району Одеської області № 02-37/146 від 17.06.2020 року (а.с.23). З матеріалів спадкової справи №326/2013, наданої Київською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.49-79) вбачається, що з заявою до нотаріуса 08.11.2013 року звернулася донька померлої [PERSON] - [PERSON] , яка 10.05.2017 року змінила прізвище на « [PERSON] » в зв`язку з реєстрацією шлюбу, про прийняття спадщини за законом після смерті матері (а.с.51). Даною заявою спадкоємиця повідомила також, що є і інші спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] . Померла [PERSON] , [INFO] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27.12.2004 року по день смерті [INFO] (а.с.74). За цією ж адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON] були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.73), а відтак ці спадкоємці за законом першої черги вважаються такими, що прийняли спадщину. Однак, свідоцтво про право на спадщину за законом нікому зі спадкоємців не видавалось. Згідно архівного витягу Болградської районної державної адміністрації Одеської області з розпорядження голови Болградської районної державної адміністрації від 19.04.2004 року за №570 «Про затвердження технічної документації з передачі громадянам земельних часток (паїв) в натурі та надання їх у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та згідно додатку до розпорядження №570 від 19.07.2004 року список громадян, яким передаються земельні ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Голицької сільської ради за межами населеного пункту, вбачається, що за порядковим номером №798 значиться прізвище «[PERSON] », якій видано сертифікат серії ОД за №0242988 на земельну ділянку 3.54 га, у тому числі 3.54 га ріллі (а.с.42-43). За повідомленням Головного управління держгеокадастру в Одеській області про надання інформації від 28.09.2020 року за №9-15-0.62-9815/2-20, згідно з наявними у відділі у Болградському районі книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів 01.12.2004 року зареєстровано за №010451800113 та видано [PERSON] державний акт серії ЯА №154131 на земельну ділянку з кадастровим номером 5121482400:01:002:0321 площею 2.9646 га. (а.с.44). Однак, за змістом Форми 1 (Заяви про видачу паспорту), наданої суду Болградським районним відділом ГУДМС України в Одеській області слідує, що померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Голиця Болградського району Одеської області, отримувала паспорт серії [NUMBER] від 10.08.2002 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.82). Дані обставини свідчать про допущення помилки в написанні прізвища власника земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №154131 на земельну ділянку з кадастровим номером 5121482400:01:002:0321 площею 2.9646 га, який було видано 01.12.2004 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області №570 від 19.07.2004 року (а.с.10), оскільки як було встановлено судом, померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Голиця Болградського району Одеської області, користувалася паспортом громадянки України серії [NUMBER] від 10.08.2002 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, де її прізвище значилося « [PERSON] » (а.с.82). Таким чином, вбачається факт допущення описки при оформленні на ім`я померлої вказаного правовстановлюючого документа. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Встановлення правильності написання прізвища померлої, тобто факту належності померлій [PERSON] вищеназваного державного акту потрібно для оформлення спадкових прав на спадщину спадкоємцями за законом першої черги, та можливості подальшого розпорядження спадковим майном. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved