Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

До суду із даним позовом звернулася позивачка, який мотивує тим, що постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в. Суми від 12 червня 2008 року вона взята на облік як потерпіла на виробництві у зв'язку з реєстрацією страхового випадку «профзахворювання». Актом № 1 розслідування хронічного професійного захворювання від 20.01.2007 року встановлено наявність у неї професійного захворювання, отриманого па підприємстві АТЗТ Сумська швейна фабрика «Спецодяг», що є страховим випадком. За актом спеціалізованої фтизіатричної МСЕК" від 26.03.2007 року їй встановлено 40 % втрати професійної працездатності по бронхіальній астмі. Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сулі 12.06.2008 р. № 1820/3342/3342/2 їй були призначені щомісячні страхові виплати у зв'язку із втратою працездатності у розмірі 93,02 грн. з 26 березня 2007 року безстроково. Згідно розрахунку щомісячної страхової виплати відділення виконавчої дирекції Фонду, розрахунок щомісячної страхової виплати був здійснений, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати в розмірі 232.56 грн.На момент настання страхового випадку вона вже не працювала на АТЗТ Сумська швейна фабрика «Спецодяг», з якого була звільнена 3 жовтня 2005 року у зв'язку із скороченням. Як встановлено п. 17 акту № 1 розслідування хронічного професійного захворювання від 20 січня 2007 року причина професійного захворювання термообробка виробів з тканин, пропитаних фенолом, формальдегідом. В період часу з 1997 року по 2003 рік на пресах, промислових прасках, на німецькому обладнанні волого-теплової обробки «Файт». За розпорядженням № 71/ від 31.01.2005 року у зв'язку з виробничою необхідністю з метою виключення негативних наслідків для працівників підприємства з 01 лютого 2005 року було встановлено новий тимчасовий графік роботи 1 (одна) година на день, і лише за розпорядженням № 21 від 10.06.2005 року у зв'язку із запуском основного виробництва 13.06.2005 року було встановлено 8-годинний графік роботи з 08-00 год. до 16-30 год. Вважає, що п.12 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням. затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 був застосований відповідачем помилково, оскільки дане положення не поширюється па спірні правовідносини. Зокрема, між страховим випадком (20 січня 2007 року) та датою встановлення МСЕК стійкої втрати працездатності (26 березня 2007 року) пройшло 2 місяці, а п.12 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням йдеться про період часу більше одного року, тобто 12 місяців між зазначеними датами. Також відповідачем не було взято до уваги п.10 Порядку, де зазначено, що у разі коли на підприємстві, установі та організації встановлено неповний робочий день (робочий тиждень), середня заробітна плата обчислюється, виходячи з частини місячної тарифної ставки (посадові окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку, що відповідає його графіку роботи. Вказує, що для обчислення страхових виплат має братися розмір місячної тарифної ставки, що за розрахунком місячної тарифної ставки робітників основного виробництва за період з 1 липня 2006 року по 31 грудня 2006 року складав у липні 2006 року - 554.4 грн., у серпні 2006 року - 577. 5 грн., у вересні 2006 року 554, 4 грн., у жовтні 2006 року - 580,8 грн., у листопаді 2006 року - 580, 8 грн., у грудні 2006 року - 588,0 грн. З урахуванням сум місячної тарифної ставки надає суду розрахунок середньої місячної тарифної ставки, який відповідно, складає 572. 65 грн. [PERSON] з цього розміру мас здійснюватися обчислення страхових виплат, які з урахуванням 40 % страти працездатності мали ще з 2008 року складати розмір, практично вдвічі більший, ніж було нараховано Фондом. Тому просить суд, зобов'язати Управління виконавчої Фонду соціального страхування України в Сумській області провести перерахунок належних [PERSON] щомісячних страхових виплат, починаючи з 26 березня 2007 року і по 31 грудня 2016 року включно, виходячи з середньої тарифної ставки в розмірі 572,65 грн., здійснити виплату різниці між перерахованими сумами страхових виплат та вже сплаченими страховими виплатами за період часу з 26 березня 2007 року і по 31 грудня 2016 року в розмірі 29059, 08 грн., здійснити виплату недоплаченої суми індексації доходів в розмірі 1343,02 грн. за зазначений період часу, здійснити виплату недоплаченої фіксованої суми індексації в розмірі 246.6 грн. за той самий період часу та здійснити перерахунок одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності виходячи із середньої тарифної ставки в розмірі 572.65 грн. та здійснити виплату різниці між нарахованою сумою одноразової допомоги та вже сплаченої одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності, що складає 1 3603. 60 грн. В судовому засіданні позивач та її представник-адвокат [PERSON] підтримали свої вимоги підтримали і просять їх задовольнити, додавши, що на їх думку, відповідач повинен був розраховувати розмір страхових виплат, виходячи із зарплати за 6 міс. перед настанням страхового випадку, а не за 6 міс. перед звільненням, бо там вона мало часів працювала, і взагалі для обчислення повинен тоді був братися повний робочий день, а не погодинно. Представник відповідача [PERSON] підтримує позицію, викладену у відзиві на позов та просить відмовити у його задоволенні. Зокрема, 04.05.2018 року на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено, що позивачка працювала на АТЗТ «Сумська швейна фабрика «Спецодяг» та була звільнена з роботи 03.10.2005. За час роботи на підприємстві у неї було виявлено професійне захворювання, у зв'язку з чим 20.01.2007 відносно неї було складено Акт №1 розслідування хронічного професійного захворювання. 26.03.2007 позивачу встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням. 03.06.2008 АТЗТ «Сумська швейна фабрика «Спецодяг» було надано Довідку про середню заробітну плату (дохід) №68. 04.06.2008 [PERSON] звернулась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України у м. Суми Сумської області , правонаступником якого є управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області із заявою про призначення страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням. Постановою Відділення від 12.06.2008 №1820/3342/3342/1 «Про взяття облік потерпілого на виробництві та реєстрацію страхового випадку» [PERSON] було взято на облік. Постановою Відділення від 12.06.2008 №1820/3342/3342/2 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати» [PERSON]призначено щомісячну грошову суму в розмірі 93,02 грн. з розрахунку середньомісячної заробітної плати 232,56 грн. Постановою Відділення від 12.06.2008 №1820/3342/3342/6 [PERSON] було призначено одноразову допомогу в розмірі 9302,40 грн. з розрахунку середньомісячної заробітної плати 232,56 грн. На сьогодні, згідно Постанови Сумського відділення Управління 07.03.2018 №1808/205/205/65 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2018 р.» [PERSON] отримує щомісячну грошову суму в розмірі 1564,57 грн. Також вказує, що п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлює загальне правило, однак не визначає правила за яким проводиться розрахунок середньої заробітної плати для застрахованих осіб у разі коли на дату встановлення МСЕК ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більш як рік з дня настання страхового випадку. Таке правило встановлено окремою нормою, а саме п. 12 Порядку, де зазначено, що у разі коли на дату встановлення МСЕК ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Тобто страхова виплата нараховується виходячи із середньомісячної заробітної плати, визначеної в розрахунковому періоді за останнім місцем роботи за тією професією, за якою МСЕК установлено професійне захворювання. Зважаючи на викладене вище, Відділенням застосовано шестимісячний розрахунковий період, в якому за останнім місцем роботи, з котрим за висновком МСЕК пов'язано професійне захворювання та обмеження працездатності, працювала [PERSON] перед установленням професійного захворювання. Таким чином, застосовується п.12 Порядку. Крім цього, вважає, що позивачем не вірно взято для обчислення страхових виплат розмір місячної тарифної ставки, враховуючи те, що на час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату [PERSON] до ушкодження здоров'я збереглися, надані роботодавцем, доказів відсутності документів про заробітну плату Позивачем суду не надано. 11.06.2008 Відділенням проведено перевірку правильності нарахування середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат, за результат якої складено Акт перевірки правильності нарахування середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат згідно з Порядком №132 від 11.06.2008 року. Інших довідок про середню заробітну плату (дохід), як вказує Позивач, до Відділення не надходили. (а.с.59-61) 03.07.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де вказано, що при графіку роботи 1 година на тиждень протягом квітня 2005 року, травня 2005 року та з 1 по 9 червня 2005 року тривалість робочого тижня була не 40 годин, а 5 годин середня заробітна плата вираховувалася саме виходячи з фактично відпрацьованого часу та відповідно була значно меншою, ніж за тривалості робочого тижня у 40 годин. Саме цей період часу став розрахунковим періодом для нарахування страхових внесків відповідачем. Чинне на той момент законодавство, що регулює порядок обчислення страхових виплат не містило ні на рівні закону, ні на рівні підзаконного нормативного акту норми, яка була б розрахована на випадки, де між датою настання страхового випадку та датою встановлення ступеня втрати працездатності минуло менше року. З огляду на зазначене, необхідно здійснювати розрахунок страхових виплат, виходячи з розміру місячної тарифної ставки робітників основного виробництва з нормальними умовами праці за період з 1 липня 2006 року по 31 грудня 2006 року. Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 10.08.1971 року по 03.10.2005 року працювала на Сумській швейній фабрики (АТЗТ «Сумська швейна фабрика «Спецодяг»), звільнена була у зв»язку із реорганізацією виробництва, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 13-14) 20.01.2007 року відносно [PERSON] було складено Акт №1 розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 26 ) 26.03.2007 року позивачу встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням безстроково. Згідно довідки до акту огляду МСЕК позивачка є інвалідом 2 групи по загальному захворюванню. (а.с. 11-12) З 26.03.2007 року [PERSON] перебуває на обліку Фонду соціального страхування України у Сумській області. 03.06.2008 року АТЗТ «Сумська швейна фабрика «Спецодяг» було надано Довідку про середню заробітну плату (дохід) №68, яку позивачка не оскаржувала. (а.с.63) 04.06.2008 року [PERSON] звернулась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України у м. Суми Сумської області, правонаступником якого є управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області (а.с. 80-84) із заявою про призначення страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням. Постановою Відділення від 12.06.2008 року №1820/3342/3342/1 «Про взяття облік потерпілого на виробництві та реєстрацію страхового випадку» [PERSON] було взято на облік. Постановою Відділення від 12.06.2008року №1820/3342/3342/2 «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати» [PERSON] призначено щомісячну грошову суму в розмірі 93,02 грн. з розрахунку середньомісячної заробітної плати 232,56 грн. Постановою Відділення від 12.06.2008 №1820/3342/3342/6 [PERSON] було призначено одноразову допомогу в розмірі 9302,40 грн. з розрахунку середньомісячної заробітної плати 232,56 грн. На даний час, згідно Постанови Сумського відділення Управління 07.03.2018 №1808/205/205/65 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2018 р.» [PERSON] отримує щомісячну грошову суму в розмірі 1564,57 грн. безстроково (а.с. 15-24, 65) Як убачається з Акту № 132 від 11.06.2008 року було перевірено правильність нарахування середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат згідно з постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266 (а.с.64) Також, [PERSON], не погоджуючись із розрахунками відповідача, зверталася з чисельними заявами, листами у різні роки до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України у м. Суми Сумської області з аналогічними вимогами, які були викладені у позові (а.с. 8-10,25,29) Згідно листа від 23.04.2007 року № 33 [PERSON] працювала на АТЗТ СШФ "Спецодяг"'. Згідно розпорядження № 7/1 від 31.01.2005року в зв'язку з виробничою необхідністю, та з метою виключення негативних наслідків для працівників підприємства з 01.02.2005 року було встановлено новий тимчасовий графік роботи: 1 (одна) година на день. Згідно розпорядження № 21 від 10.06.2005 року в зв'язку з виробничою необхідністю та запуском основного виробництва з 13.06.2005 року було встановлено восьмигодинний графік роботи: з 8.00 до 16.30 години, а також згідно листа від 03.06.2008 року № 69 Фактично відпрацьовано в квітні за 17 календарних днів - 12 годин; травні за 31 календарних днів - 19 годин; червні за 22 календарних днів - 10 годин і 14 днів тарифної відпустки; липні за 24 календарних днів - 15 робочих днів і 8 днів тарифної відпустки; серпні за 31 календарних днів - 22 робочих днів; вересні за 30 календарних днів - 12 робочих днів і 12 днів тарифної відпустки, листа № 22 від 15.03.2015 року підприємство з 2006 року і до теперішнього часу не здійснювало виробничу діяльність (а.с.27-28,32,34 ) Відповідно до листів Міністерства соціальної політики України від 27.09.2018 року, від 13.09.2019 року, від.10.07.2018 року розрахунок страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, здійснюється виходячи з 6 повних календарних місяців (з першого до першого числа), коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах з роботодавцем і за неї сплачувались страхові внески до Фонду, що передують страховому випадку. Якщо професійне захворювання встановлено (акт П - 4) в період коли застрахована особа не перебувала у трудових відносинах з підприємством, то незалежно від дати встановлення права (висновок - МСЕК) на страхові виплати застосовується безпосередньо заробітна плата застрахованої особи за 6 місяців перед звільненням з підприємства за тією професією, що зазначена у акті П - 4. З посади, з якою пов'язане професійне захворювання, [PERSON] звільнена 03.10.2005. Стійку втрату професійної працездатності (40%) [PERSON] встановлено МСЕК з 26,03.2007. Розрахунковий період для обчислення середньої заробітної плати є період 6 місяців перед звільненням [PERSON] з роботи, з якою пов'язане професійне захворювання, а саме вересень - квітень 2005 року. На час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату [PERSON] до ушкодження здоров'я збереглися та надані робочому органу Фонду роботодавцем, тому підстави для застосування тарифної ставки при розрахунку страхових виплат [PERSON] відсутні. а.с. 91-96) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до п. 10 статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного- випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в редакції, що діяла до 01.01.2015, середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним . заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266, в редакції, що діяла на час настання права [PERSON] на страхові виплати , розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат, є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески. Згідно з пунктом 4 Порядку розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий - випадок. Пунктом 12 передбачено, що у разі коли на дату встановлення МСЕК ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи' з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду. Як зазначено у п. 14 статті 34 вказаного вище Закону, якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров'я не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою -на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) па підприємстві (в галузі), па якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Відсутність документів про заробіток підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву. Пунктом 12 Порядку № 1266 передбачено, що тільки у разі коли на час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату застрахованої особи до ушкодження здоров'я не збереглися, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою). За відсутності на підприємстві відповідної професії (посади) середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру за аналогічною професією (посадою) на підприємстві, на якому працювала застрахована особа, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втратн професійної працездатності. Відсутність документів про заробітну плату підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву. У разі відсутності у потерпілого на час звернення за страховою виплатою довідки про його заробітну плату у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи чи організації середня заробітна плата обчислюється виходячи з діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідного або аналогічною професією (посадою) в галузі, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності. Беручи до уваги вищевказані положення чинного законодавства, надані докази сторонами, суд дійшов до висновку, що вказані обставини позивачем нічим не доведені у розумінні до ст. 76-80 ЦПК України, а заявлені вимоги є необґрунтованими, його позиція є помилкою та не узгоджуються з чинним законодавством, а також спростовуються переліченими у рішенні документами.

Outcome: dismissed