Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

ПАТ «Банк Форм» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.10.2006 р. між АКБ «Форум», правонаступником якого з 19.04.2010 р. є ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Ремтехноавтосервіс» укладено кредитний договір №0140/06/20-KL, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії для поповнення обігових коштів у сумі 3000000,00 грн. із кінцевим терміном повернення кредиту 17.10.2007 р. та платою за користування кредитом в розмірі 18% річних. Додатковою угодою №2 від 18.10.2007 р. продовжено строк повернення кредитних коштів до 17.10.2008 р. та підвищено процентну ставку до 18,5%. Додатковою угодою №4 від 24.06.2008 р. визначено, що з 24.06.2008 р. за користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 23% річних. Факт надання кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером на видачу кредитних коштів від 18.10.2006 р. №7256 на суму 3000000,00 грн. Позичальник до даного часу заборгованість за кредитним договором не повернув. Станом на 31.07.2015 р. заборгованість по кредитному договору становить 2966485,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 18.10.2007 р., за умовами якого [PERSON] поручився перед позивачем за виконання позичальником ТОВ «Ремтехноавтосервіс» зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованості по кредитному договору у повному обсязі, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня) та інші платежі передбачені кредитним договором. У разі порушення боржником забезпечених порукою зобовязань за кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобовязань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо. За договором поруки кредитор зобовязується письмово повідомляти поручителя про невиконання боржником своїх зобовязань. Так 09.04.2009 р. №816,11/18/1074 на адресу [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобовязань за кредитним договором. Поручитель вказану вимогу не виконав, заборгованість за кредитним договором не повернув. Також в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. між банком та [PERSON] укладено договір поруки від 18.10.2007 р., за умовами якого [PERSON] поручився перед позивачем за виконання позичальником ТОВ «Ремтехноавтосервіс» зобовязань за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити заборгованості по кредитному договору у повному обсязі, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеня) та інші платежі передбачені кредитним договором. У разі порушення боржником забезпечених порукою зобовязань за кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобовязань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо. За договором поруки кредитор зобовязується письмово повідомляти поручителя про невиконання боржником своїх зобовязнь. Так 09.04.2009 р. №816,11/18/1073 на адресу [PERSON] було направлено вимогу про виконання зобовязань за кредитним договором. Поручитель вказану вимогу не виконав, заборгованість за кредитним договором не повернув. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] заборгованість кредитним договором №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. у сумі 2966485,00 грн. та стягнути з [PERSON] заборгованість кредитним договором №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. у сумі 2966485,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить розглянути справу у її відсутність. У разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с. 58-59) Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с. 37, 41) повідомлялись належним чином (а.с. 54, 55, 56, 57), однак за місцем реєстрації відсутні, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи у їх відсутність не надали, поважності причин неявки суду не повідомили, позов не оспорили. Згідно ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свій обовязок повідомити суд про причини неявки у судове засідання, передбачений ч. 2 ст. 77 ЦПК України не виконав, позов не оспорив. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи не заперечив представник позивача, про що вказав у заяві. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником якого є позивач (а.с.25-32) в особі керуючого Вінницької філії та ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» в особі директора [PERSON] укладено кредитний договір № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. (а.с. 4-7), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у формі відновлювальної кредитної лінії на поповнення обігових коштів в сумі 3000000,00 грн. (п. 1.1 договору), строком до 17.10.2007 р. (п. 1.2 договору). За користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 18% річних (п. 1.3 договору). Договір забезпечений іпотекою та заставою (п.2.1. договору) Позичальник здійснює повернення кредиту платіжними дорученнями на відкритий йому позичковий рахунок №20625300271 в Вінницькій філії АКБ «Форум», МФО 302816 (п. 2.3 договору). Проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно п. 2.6 кредитного договору (п. 2.4 договору). Сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами (п. 2.5 договору). Проценти за користування кредитними коштами за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно позичальник самостійно перераховує на рахунок №20681300200271, щомісячно не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредитних коштів (п. 2.6 договору). Банк має право стягувати з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов кредитного договору (п. 3.2.5 договору). Позичальник зобовязаний не пізніше визначеного п.п. 1.2, 1.2.1 кредитного договору строку повернути банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами (п. 3.3.2 договору). за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 процентів, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата процентів не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості (п. 4.1 договору). Додатковою угодою №2 від 18.10.2007 р. до кредитного договору № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. (а.с. 8) АКБ «Форум» та ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» в особі директора [PERSON] домовились викласти п. 1.2 розділу 1 «Предмет договору» кредитного договору в наступній редакції: «1.2. Кредитні кошти надаються строком до «17» жовтня 2008 р.». Викласти п. 1.3 розділу 1 «Предмет договору» кредитного договору в наступній редакції: «1.3. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 18,5 процентів річних». Доповнити розділ 1 «Предмет договору» кредитного договору пунктом 1.4. наступного змісту: «1.4. Встановити наступний графік зниження ліміту кредитування: з 01.07.2008 р. 2000000,00 грн., з 01.10.2008 р. 1000000,00 грн.». Додаткова угода є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до додаткової угоди №3 від 30.04.2008 р. до кредитного договору № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. (а.с. 9) АКБ «Форум» та ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» в особі директора [PERSON] домовились викласти п. 2.6 кредитного договору в наступній редакції: проценти за користування кредитними коштами за період з 26.03.2008 р. по 25.04.2008 р. позичальник самостійно перераховує на рахунок №20681300200271 в АКБ «Форум», МФО 302816, не пізніше 07.05.2008 р. включно. Починаючи з 08.05.2008 р. проценти за користування кредитними коштами за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно, позичальник самостійно перераховує на рахунок №20681300200271 в АКБ «Форум», МФО 302816, щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредитних коштів». Інші умови кредитного договору, що не зазнали змін за цією додатковою угодою, залишаються чинними без змін. Додаткова угода є невідємною частиною кредитного договору. Додатковою угодою №4 від 24.06.2008 р. до кредитного договору № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. (а.с. 10) АКБ «Форум» та ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» в особі директора [PERSON] домовились викласти п. 1.3 розділу «Предмет договору» кредитного договору в наступній редакції: «1.3. З 24.06.2008 р. за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 23% річних». Інші умови кредитного договору, що не зазнали змін за цією додатковою угодою, залишаються чинними без змін. Додаткова угода є невідємною частиною кредитного договору. Відповідно до меморіального ордера №7256 від 18.10.2006 р. позивачем було перераховано ТОВ «РемТехноАвто-сервіс» кошти в сумі 3000000,00 грн. Призначення платежу надання кредиту ТОВ «РемТехноАвто-сервіс» відповідно до кредитного договору №140/06/20 від 18.10.2006 р. (а.с. 12) 18.10.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 13), відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» зобовязань за кредитним договором № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., додаткової угоди №2 від 18.10.2007 р. до кредитного договору № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобовязаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 3000000,00 грн. з кінцевим терміном 17.10.2008 р., сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 18,5% річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 договору поруки). Поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити, заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти та кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором (п. 2.1 договору поруки). Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном (п. 2.2 договору поруки). Кредитор зобовязується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобовязань (п. 2.3 договору поруки). У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 3.1 договору поруки). Кредитний договір є невідємною частиною даного договору (п. 3.3 договору поруки). При внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя (п. 3.4 договору поруки). Порука припиняється з припиненням зобовязань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 4.1 договору іпотеки). 18.10.2007 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 14), відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» зобовязань за кредитним договором № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., додаткової угоди №2 від 18.10.2007 р. до кредитного договору № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р. та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому між кредитором та боржником, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобовязаний повернути кредиторові кредитні кошти в розмірі 3000000,00 грн. з кінцевим терміном 17.10.2008 р., сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 18,5% річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором (п. 1.1 договору поруки). Поручитель зобовязується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобовязань перед кредитором погасити, заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти та кредиту, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором (п. 2.1 договору поруки). Поручитель зобовязується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном (п. 2.2 договору поруки). Кредитор зобовязується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобовязань (п. 2.3 договору поруки). У випадку невиконання зобовязань по кредитному договору та договору поруки боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 3.1 договору поруки). Кредитний договір є невідємною частиною даного договору (п. 3.3 договору поруки). При внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя (п. 3.4 договору поруки). Порука припиняється з припиненням зобовязань за кредитним договором; якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 4.1 договору іпотеки). 09.04.2009 р. позивачем направлено відповідачам вимоги за вих. № 816.11/18/1073 та № 8.16.11/18/1074 щодо погашення заборгованості по кредиту із розрахунком заборгованості ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс». (а.с. 15 - 24) Відповідно до розрахунку до кредитного договору № 0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., укладеного між ТОВ «РемТехноАвто-Сервіс» та ПАТ «Банк Форму» станом на 31.07.2015 р. розмір простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів становить 2966485,00 грн. (а.с. 11) ПАТ «Банк Форум» є юридичною особою та перебуває на стадії ліквідації, місцезнаходження - м. Київ, бульвар Верховної ради, 7 (а.с.25-31) За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], [PERSON] є зобовязальними, і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип та розмір процентної ставки визначається кредитним договором. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також в ч. 1 ст. 611, ч. 2-4 ст. 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Порука (визначення, наслідки порушення, права і обовязки) регулюється ст.ст. 553-559 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом договорів поруки поручителі та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. У справі встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Тобто зі змісту вказаної норми статті 554 ЦК України вбачається можливим встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України). Лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Аналогічну правову позицію висловив і Верховний суд України у своїй постанові від 17.12.2014 р. по справі №6-185цс14. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, але в цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може. Поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, оскільки не можна вважати поруку їхньою спільною. За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які зумовили збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобовязання про дострокове повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.10 і 11 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахування зазначених норм ЦК України суд вважає, що договір поруки укладений 18.10.2007 року між АКБ «Форум» та відповідачем [PERSON] припинився укладенням між кредитором та боржником («РемТехноАвто-Сервіс») 24.06.2008 р. додаткової угоди №4 до кредитного договору №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., де внесено зміни до кредитного договору в частині збільшення розміру процентної ставки з 18,5% до 23%. Вказана додаткова угода збільшує обсяг відповідальності поручителя та є змінами до кредитного договору. Однак ані нового договору поруки між банком та поручителем, ані додаткової угоди до існуючого договору поруки, ані будь-яким іншим способом банк не отримав згоди [PERSON] як поручителя на зміну зобовязання внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Із змісту договору поруки не вбачається можливості зміни розміру процентів за основним зобов»язанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди. Умова угоди про збільшення відсотком ставки не стала результатом домовленості банку і поручителя, позивачем не доведено та не надано жодних доказів того, що поручителем була надана згода на зміну розміру процентної ставки за кредитним договором. Посилання в договорі поруки на те, що він поширюється на додаткові угоди до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, між кредитором і боржником, до уваги не береться, так як сам договір поруки визначає розмір відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 18.5% річних. Крім того, як вбачається із додаткової угоди №3 від 30 квітня 2008 року до кредитного договору №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., між банком та боржником досягнуто домовленості, що не призвела до збільшення відповідальності поручителя, а саме про зміну рахунку на який будуть погашатись відсотки. З огляду на зазначене, в задоволенні вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості з поручителя [PERSON] слід відмовити. Так само суд вважає, що договір поруки укладений 18.10.2007 року між АКБ «Форум» та відповідачем [PERSON] припинився укладенням між кредитором та боржником («РемТехноАвто-Сервіс») 24.06.2008 р. додаткової угоди №4 до кредитного договору №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., де внесено зміни до кредитного договору в частині збільшення розміру процентної ставки з 18,5% до 23%. Вказана додаткова угода збільшує обсяг відповідальності поручителя та є змінами до кредитного договору. Однак ані нового договору поруки між банком та поручителем, ані додаткової угоди до існуючого договору поруки, ані будь-яким іншим способом банк не отримав згоди [PERSON] як поручителя на зміну зобовязання внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Із змісту договору поруки не вбачається можливості зміни розміру процентів за основним зобов»язанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди. Умова угоди про збільшення відсотком ставки не стала результатом домовленості банку і поручителя, позивачем не доведено та не надано жодних доказів того, що поручителем була надана згода на зміну розміру процентної ставки за кредитним договором. Посилання в договорі поруки на те, що він поширюється на додаткові угоди до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, між кредитором і боржником, до уваги не береться, так як сам договір поруки визначає розмір відсотків за користування кредитними коштами з розрахунку 18.5% річних. Крім того, як вбачається із додаткової угоди №3 від 30 квітня 2008 року до кредитного договору №0140/06/20-KL від 18.10.2006 р., між банком та боржником досягнуто домовленості, що не призвела до збільшення відповідальності поручителя, а саме про зміну дат погашення відсотків за кредитним договором. З огляду на зазначене, в задоволенні вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості з поручителя [PERSON] також слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-1161цс15. Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини на які він посилається у позові як на підставу для задоволення позову, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати відповідно до редакції ЗУ «Про судовий збір», що діяв на час подачі позову. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 509, 510, 526, 530, 532, 536, 549, 553-559, 610, 611, 612, 625, 626 ч.1, 627, 629, 1048, ч.2 ст. 1050, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: dismissed