Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів та про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 вересня 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 04 березня 2013 року шлюб між ними було розірвано. За час шлюбу в них народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 18 січня 2013 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дітей у розмірі 40 відсотків заробітку (доходу), але не менше ніж по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З грудня 2012 року спільне проживання та ведення господарства з відповідачкою припинено. Після розлучення їх спільні діти кілька років фактично проживали з матір`ю в м.Кролевець Сумської області. З березня 2019 року діти виявили бажання проживати з ним в с.Лапшине Кролевецького району та з квітня 2019 року їх було переведено на навчання до Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Мати на сьогодні до дітей не навідується, спілкування дітей з матір`ю припинено. З 27 грудня 2012 року з нього утримуються аліменти на дітей, отримувачем яких є відповідачка [PERSON] Вона не повертає йому аліменти для утримання дітей, створення необхідних умов для їх проживання та навчання. Коштів, які він отримує у вигляді заробітної плати, та з яких відраховуються аліменти на користь відповідачки на двох дітей, недостатньо для належного його життєзабезпечення та належного утримання та розвитку дітей. З березня 2019 року діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, тому він вважає, що немає підстав для стягнення з нього аліментів на користь відповідачки. Місце роботи відповідачки [PERSON] йому невідоме. Відповідачка належної участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, допомогу на дітей не надає, з нею не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Посилаючись на викладене, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на дітей в розмірі 40 відсотків заробітку (доходу), але не менше ніж по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлених рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 січня 2013 року. Крім цього, просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с. 45). Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність позивача та його представника. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 44), до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей (а.с. 9, 10) та рішенням Кролевецького районного суду від 18 січня 2013 року (а.с.46). 04 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). За рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 18 січня 2013 року по справі №1809/2229/2012 2/579/46/2013 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 40 відсотків його заробітку (доходу), але не менше ніж по 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.46). Згідно постанови державного виконавця від 05.02.2013р. та довідки Кролевецького РВ ДВС ГТУЮ в Сумській області від 08.05.19 №107 [PERSON] є платником аліментів по виконавчому листу Кролевецького районного суду № 2/579/46/2013 від 18.01.2013р. про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 40 відсотків доходу, станом на 08.05.2019р. утримання проводиться із заробітної плати боржника, що також підтверджується довідкою ТОВ "АрмаПром" від 11.12.2018р. №61 (а.с. 14, 15, 16). Згідно довідки про склад сім`ї Спаської сільської ради від 15.05.2019р. №5 позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстровані за однією адресою разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] (а.с. 24). За змістом позову діти [PERSON] та [PERSON] з березня 2019 року проживають разом з батьком [PERSON] та знаходяться на його утриманні. Вказані обставини підтверджуються інформацією служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації від 22 березня 2019 року №89, актами обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] , сім`ї [PERSON] , характеристикою на [PERSON] , з яких вбачається, що до служби в справах дітей з 2018 року надходили заяви від [PERSON] щодо неналежного виконання матір`ю дітей [PERSON] своїх обов`язків, а саме, мати зловживає алкоголем, зі співмешканцем вчиняють сварки в присутності дітей, в нічний час мають місце виклики поліції. З 15 березня 2019 року діти приїхали до батька в с.Лапшине Кролевецького району та виявили бажання проживати з батьком. З 01.04.2019 року діти переведені на навчання до Спаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Всі умови для проживання дітей в сім`ї батька забезпечені в повній мірі. [PERSON] займається вихованням дітей, зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами (а.с.19, 20, 21, 22, 23, 25). Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Фактично позивач ставить питання про звільнення від сплати аліментів та стягнення на його користь з відповідачки аліментів на утримання дітей. За вказаних обставин, враховуючи, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на яких стягуються аліменти, проживають та знаходяться на утриманні батька (платника цих аліментів), а мати дітей (отримувач аліментів) не утримує їх (у т.ч. і за рахунок аліментів), суд приходить до висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для звільнення [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які стягуються за рішенням Кролевецького районного суду від 18 січня 2013 року, справа №1809/2229/2012. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів батька, який працює фрезерувальником в ТОВ "Армапром" та отримує заробітну плату (а.с. 17, 18). Суд також враховує, що відповідачка є працездатною особою, що вбачається з матеріалів справи, повинна влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати своїх дітей. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , розмір яких суд визначає 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 18 січня 2013 року по справі № 1809/2229/2012 2/579/46/2013 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей та на дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідачки [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. Відповідно до ст. ст.160, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved