Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток співвласників та визнання права власності, в якому просив визначити розмір часток співвласників квартири [ADDRESS] загальною площею 47 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , наступним чином: 18/75 - [PERSON] , [INFO] , 11/75 - [PERSON] , [INFO] ; 11/75 - [PERSON] , [INFO] , 21/75 - [PERSON] ; [INFO] , 14/75 - [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 14/75 частин квартири [ADDRESS] загальною площею 47 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер його брат [PERSON] , після смерті останнього Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за №62/2021. Мати - [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь брата померлого [PERSON] . Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини станом на 29 травня 2021 року до нотаріальної контори не надходило. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири [ADDRESS] представник спадкоємця надала довідку БТІ про реєстрацію права власності по вищевказаній квартирі від 15.04.2021 року, свідоцтво про право власності на квартиру, технічний паспорт. За довідкою БТІ у спільній сумісній [PERSON] та [PERSON] знаходиться 28/75 часток квартири, але на вищевказану квартиру існує два свідоцтва про право власності, видані Відділом приватизації житла м. Полтави 09.12.1993 року. Одне свідоцтво про право приватної спільної сумісної власності видане [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , друге [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно документів, квартира приватизована у спільну сумісну власність вищевказаних осіб без визначення розміру часток і складає одиницю по кожному свідоцтву. В обох свідоцтвах підкреслені слова "приватної спільної сумісної власності". Для з`ясування питання щодо можливої приватизації квартири на праві спільної часткової власності, нотаріусом було зроблено запит до Управління майном комунальної власності міста щодо отримання копій документів, які слугували підставою приватизації квартири, але і згідно надісланих копій розпоряджень Відділу приватизації житла від 09 грудня 1993 року № 7495 та 7497 квартира передана у приватну спільну сумісну власність на дві сім`ї з зазначенням площі, але без зазначення розміру часток. Постановою за вих. №569/02.14 від 01.06.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] . Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку із тим, що неможливо визначити розмір частки, яка належала спадкодавцеві на час відкриття спадщини, в той час як договір чи рішення суду про визначення розміру часток в квартирі між її співвласниками у спадкоємця відсутні. Таким чином, для належного захисту прав позивача необхідно визначити розмір частки, яка належала спадкодавцеві на час відкриття спадщини в судовому порядку. [PERSON] вважає, що його право на спадкове майно є порушеним та підлягає судовому захисту шляхом визначення розміру часток співвласників квартири та визнання за ним права власності на частку, яка належала спадкодавцеві на час відкриття спадщини, оскільки в позасудовому порядку визначити розмір часток неможливо в зв`язку зі смертю одного із співвласників. Ухвалою суду від 08.09.2021 року було відрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження . У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. У заявах відповідачі зазначили, що позовні вимоги визнають. Третя особа - Четверта полтавська державна нотаріальна контора до суду свого представника не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1993 р. [NUMBER], виданого Відділом приватизації житла, квартира [ADDRESS] на праві приватної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12) . З копії свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1993 р. № [NUMBER], виданого Відділом приватизації житла, квартира [ADDRESS] на праві приватної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13) . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , актовий запис №2209 (а.с.14). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно, вбачається, що 20 травня 1969 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, актовий запис № 35, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.19). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори серії ААР № 331106 виданого 12.02.1999 р. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] отримали у спадщину в рівних частках 14/75 частин квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.15). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.16). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). З копії довідки №3821 від 15.04.2021 року вбачається, що згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі №120 за реєстровим №16438 зареєстровано право власності за громадянами: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] , що складає 11/25 часток на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла м. Полтави 09.12.1993 року, [PERSON] , [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] , що складає 28/75 часток на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла м. Полтави 09.12.1993 року; [PERSON] , [PERSON] по 14/150 частин за кожним на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 4-ю Полтавською держнотконторою від 19.02.1999 р. №1-445 (а.с.21). З копії постанови державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. від 01.06.2021 р.№569/02. про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] в зв`язку із тим, що нотаріус не має можливості визначити розмір частки спадкового майна, оскільки згідно правовстановлюючих документів (свідоцтв про право власності на житло) та Розпоряджень Відділу приватизації житла від 09.12.1993 р. № 7495 та 7497 квартира передана у приватну спільну сумісну власність та по кожному свідоцтву складає одиницю (а.с.17). Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників ), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною першою статті 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до частини другої статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Пунктом п`ятим Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз`яснено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності ( крім сумісної власності подружжя ) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вимоги цивільного законодавства в частині регулювання режиму спільної сумісної власності на майно, те, що співвласники зазначеного майна не спростували обставин, на які посилається позивач, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення зазначених позовних вимог, визначивши розмір часток співвласників квартири [ADDRESS] загальною площею 47 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м., на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , наступним чином: 18/75 - [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ); 11/75 - [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ); 11/75 - [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ); 21/75 - [PERSON] ; [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ); 14/75 - [PERSON] .Визнати за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), право власності на 14/75 частин квартири [ADDRESS] загальною площею 47 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved