Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 25.10.2016 звернувся представник ОСББ «Сімекс» із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 16.08.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] яка належить [PERSON] на праві приватної власності та в цілому складається з приміщень загальною площею 468,0 кв.м., житловою 210,2 кв. м., відображених в технічному паспорті від 17.05.2012 року. Позивач зазначає, що відповідач зробив реконструкцію своєї квартири та збільшив загальну площу на 311,6 кв.м. за рахунок неподільного майна, спільної власності власників квартир - даху багатоквартирного будинку. Оскільки неподільне майно не підлягає відчуженню, згоди співвласників на реконструкцію та відчуження відповідач не отримував, позивач вважає набуття права власності на дах багатоквартирного будинку незаконним та просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] та в цілому складається з приміщень загальною площею 468,0 кв.м., житловою 210,2 кв.м., відображеною в технічному паспорті від 17.05.2012 року, яке видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 16.08.2012 року [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник виконавчого комітету Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.09.2000 року виконавчим комітетом ОМР проведена державна реєстрація юридичної особи - Об'єднання співвласників «СІМЕКС» багатоквартирних будинків [ADDRESS] Згідно статуту ОСББ «СІМЕКС», членами об'єднання є фізичні особи власники квартир та нежилих приміщень багатоквартирних будинків [ADDRESS] Об'єднання є балансоутримувачем та здійснює управління житловим комплексом будинків [ADDRESS] що підтверджується актом приймання-передачі від 16.10.2000 року. 16.08.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], яка в цілому складається з приміщень, загальною площею 468,0 кв.м., житловою площею 210,2 кв.м., відображених в технічному паспорті від 17.05.2012 року. Свідоцтво видане на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 12.06.2012 року №ОД 14212097114 замість дубліката свідоцтва про право власності, виданого Управлінням з питань розподілу та реалізації житла виконавчого комітету міської ради від 22.02.1999 року №053/99 (дублікат виданий виконавчим комітетом Одеської міської ради від 22.02.2012 року, бланк серії [NUMBER]), зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 16.08.2012 року. Згідно Акта державної приймальної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 20.01.1999 року «Група житлових будинків по [ADDRESS]-а черга будівництва без підземних гаражів/ житловий будинок, який представлений до приймання - 6-8 поверховий, 31-квартирний, загальною площею квартир 4593,50 м.кв. з плоскою суміщеною з покриттям покрівлею. З висновку №ED-2502-1-701.17 будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 23.05.2017 року вбачається, що згідно з технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на 8-му поверсі, загальною площею 156,40 кв.м. Аналогічна площа квартири зазначена і в технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] від 14.10.1998 року. Однак, згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 17.05.2012 року квартира [ADDRESS] загальною площею 468,0 кв.м. - дворівнева, перший рівень якої розташований на 8-му поверсі будинку [ADDRESS], другий рівень - мансарда. З висновку експерта вбачається, що станом на 11.02.1999 року 8 поверх є останнім поверхом, над яким ні технічного ні мансардного приміщення не існує, однак в подальшому було проведено реконструкцію квартири з надбудовою приміщення мансардного поверху, в результаті чого площа квартири збільшилась на 311,60 кв.м. За результатами дослідження встановлено, що реконструкція квартири [ADDRESS] зі збільшенням площі виконана за рахунок даху житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» конструктивні елементи багатоквартирного будинку - частини споруди, які забезпечують її цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкції даху, покрівля, в'їзна група тощо). Неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку. Таким чином, дах багатоквартирного будинку є частиною його конструктивних елементів та є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, а тому є неподільним майном. Згідно ст. 19 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Конституційний Суд України в рішенні №4-рп/2004 від 02.03.2004 року зазначив, що правовий режим майна, що перебуває у спільній власності власників квартир, має визначатися, відповідно до Конституції України ( 254к/96-ВР ) (пункт 7 частини першої статті 92), виключно законами України. Згідно зі статтею 19 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" спільне майно власників квартир складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно - у спільній частковій власності. Відповідно до цього Закону співвласники допоміжних приміщень мають право розпоряджатися ними в межах, встановлених зазначеним Законом та цивільним законодавством. Таким чином, питання щодо згоди власників квартир - співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного будинку - на надбудову поверхів, улаштування мансард і т.ін. з використанням при цьому конструктивних елементів будинку, як і на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо), має вирішуватися відповідно до законів про власність та інших законів України, передусім Цивільного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і заміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (ч.2 ст.383 ЦК України). Відповідачем не надано жодних доказів того, що здійснення реконструкції квартири з облаштуванням мансарди вчинено за згодою співвласників будинку, а тому судом встановлено наявність в діях відповідача порушення прав інших співвласників майна. Крім того, фактично, за відповідачем визнано право власності на дах, який є неподільним майном та законодавством встановлено заборону на його відчуженню. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв'язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи встановлені обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд прийшов до висновку, що видане свідоцтво про право власності порушує права співвласників майна у багатоквартирному будинку, що є підставою для визнання його незаконним та скасування.

Outcome: approved