Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірним, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу. В обґрунтування позовних вимог позивач зіслався на те, що між ним та відповідачем 06.11.2013 року за № 8541 було укладено договір про надання послуг з газопостачання. Так, 26.06.2018 року в ході проведення перевірки його домоволодіння, розташованого за адресою: с.Левадне (Цикове), вул.Миру,166-А Покровського району Дніпропетровської області було виявлено нібито порушення, яке виразилося у позаштатній роботі газового лічильника, про що було складено відповідний акт, протокол про демонтаж лічильника, а також від його імені було подано заяву про проведення експертизи вказаного лічильника. Відповідно до акту №205 експертизи лічильника газу від 03.07.2018 року втручання в роботу лічильника не підтвердилося. Незважаючи на дані обставини, 03.07.2018 року без його присутності, комісією відповідача було прийнято рішення про стягнення з позивача вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу у розмірі 19169,28 грн. 12.06.2018 року житловий будинок позивача був відключений від газопостачання природним газом шляхом вирізання газової труби, з приводу чого він звернувся 13.07.2018 року до Покровської дільниці Павлоградського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз», однак листом від 19.07.2018 року йому було повідомлено про законність дій газового господарства. Просить суд, визнати дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по складанню [PERSON] про порушення №94 від 26.06.2018 року відносно [PERSON] неправомірними. Визнати незаконними нарахування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» [PERSON] вартості необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу в сумі 19169,28 грн. Представник позивача [PERSON] обставини викладені в позові та позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення щодо позову та просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала повністю, надала відзив на позовну заяву та у судовому засіданні пояснила, що вимоги [PERSON] є незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Так, в помешканні позивача за адресою: с.Левадне, вул.Мира, 166а Покровського району Дніпропетровської області був встановлений лічильник газу марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004. Так, 26 червня 2018 року, при перевірці дотримання вимог ГРС, представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» на обєкті с.Левадне, вул.Мира,166а Покровського району Дніпропетровської області у позивача встановлено факт порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: позаштатний режим роботи ПЛГ. Про що, на вимогу Кодексу ГРЛ, за участю [PERSON], складено відповідний акт про порушення за № 94/341. Даний акт особисто підписано споживачем, що свідчить про достовірність даних, вказаних в зазначеному акті про порушення від 26.06.2018 року. Також в акті про порушення вказано, що комісія Оператора ГРМ з розгляду даного акту про порушення буде проводити засідання 03.07.2018 року за адресою м.Павлоград, вул.Фрунзе, 127. Отже позивач був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду акту про порушення та проведення експертизи лічильника газу. В присутності [PERSON] лічильник було демонтовано для проведення експертизи, з метою захисту лічильника від зовнішнього втручання до дня проведення експертизи, додатково опломбовано вхідний пломбою № с44190286 та вихідний пломбою № 44190287 патрубки цього лічильника, запаковано в поліетиленовий пакет і опломбовано пломбою № с44190288. 03.07.2018 року в присутності інженера з метрології ДП «Дніпростандартметрологія» було проведено експертизу ЗВТ марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004, за результатами якої складено відповідний акт експертизи лічильника газу № 205, з висновком комісії - втручання в роботу лічильника не підтверджується. За результатами проведеної експертизи вказаного вище лічильника видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, оскільки виявлено похибку лічильника. Даний факт свідчить про позаштатний режим роботи побутового лічильника газу марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004. Виходячи з вищевикладеного, висновки щодо непридатності до експлуатації лічильника та наявності похибок при вимірюванні можуть бути надані лише уповноваженими повірниками у сфері метрології, тому проведена експертиза 03.07.2018 року є достатньою для встановлення факту позаштатного режиму роботи побутового лічильника газу, оскільки проведена для вимог Кодексу ГРС в присутності представника ДП «Дніпростандартметрологія». Виявлене, 26.06.2018 року, представниками ПАТ «Дніпропетровськгаз» порушення передбачене Кодексом ГРС кваліфікується як позаштатний режим роботи лічильника. Отже, враховуючи викладене вище, дії ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо складання акту про порушення №94/341 від 26.06.2018 року та про нарахування обємів спожитого газу за граничними обємами споживання є правомірними. Позивачем не було надано належних та допустимих доказів в рахунок обґрунтування вимог щодо визнання дії відповідача неправомірними щодо складанню акту про порушення та нарахування обємів спожитого газу за граничними обємами, тому просить в задоволення позову відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1\~ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. [PERSON] зі статтею 264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1). чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5). чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6). як розподілити між сторонами судові витрати; 7). чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8). чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до статті 263\~ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. [PERSON] зі статтею 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] частини 1,3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У справіBellet v. FranceСуд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як встановлено матеріалами справи, та не заперечувалось відповідачем, позивачу [PERSON] згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно ( САА №247608 від 19.09.2004 року) належить на праві власності житловий будинок за адресою: с.Левадне, вул.Мира,166а Покровського району Дніпропетровської області. Так, між [PERSON] та ПАТ «Дніпропетровськгаз» 06.11.2013 року укладений Договір № 8541 про надання населенню послуг з газопостачання (Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498). Фактом приєднання до договору є документально підтверджене споживання природного газу (копії квитанцій про сплату газопостачання за особовим рахунком [NUMBER]). Таким чином,\~суд встановив,\~що фактично\~між позивачем\~та відповідачем\~укладений договір\~розподілу газу\~шляхом приєднання;\~факт укладення\~(акцептування)\~договору підтверджується\~фактом користування\~позивачем природним\~газом,\~згідно п.п.\~7\~глави 3\~розділу IVКодексу газорозподільних систем. [PERSON] № [NUMBER] від 26.06.2018 року, в ході проведення перевірки домоволодіння, розташованого за адресою: с.Левадне, вул.Мира,166а Покровського району Дніпропетровської області, було виявлено порушення, яке виразилося у позаштатному режимі роботи газового лічильника марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004. Так, 26 червня 2018 року, який був підписаний представниками газорозподільної організації [PERSON], [PERSON] та споживачем [PERSON] Так, відповідно до пункту 6 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це Оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки. Відповідно до протоколу № [NUMBER] від 26.06.2018 року про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи на підставі заяви споживача [PERSON] було демонтовано газовий лічильник марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004. відповідно до глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем. [PERSON] про порушення № 94 від 26.06.2018 року від 26.06.2018 року, зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду [PERSON] виявлення порушення буде проводити засідання 03.07.2018 року, на засідання комісії запрошується [PERSON] у разі неявки на засідання комісії споживача цей [PERSON] розглядатиметься без його участі. Відповідно до [PERSON] № 205 від 03 липня 2018 року експертизи лічильника газу марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004 втручання в роботу лічильника газу не встановлено. [PERSON] рахунку на оплату збитків від 30.07.2018 року без присутності споживача, комісією відповідача було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] суми вартості необлікованого газу у розмірі 19\~169,28 грн. Так, відповідно до п.1 глави 2 розділу ХI Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належать: 1). наявність несанкціонованого газопроводу; 2).несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3). несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу; 4).несанкціоноване підключення газових приладів на обєкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5). несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищуються діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6). використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Окрім того, згідно абзацу 36 п.4 глави 1 Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газопостачання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або підєднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу). Відповідно до абзацу 38 п.4 глави 1 Кодексу ГРМ несанкціонований відбір природного газу це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства. Будь-яка із вищезазначених норм закону позивачем не була порушена, що підтверджується актом № 205 експертизи лічильника від 03.07.2018 року, відповідно до якого втручання в роботу лічильника газу не виявлено, тому відповідачем не доведено беззаперечними доказами, що позаштатна робота лічильника мала наслідком спричинення шкоди, тобто несанкціонований відбір природного газу позивачем. В свою чергу позивачем надаються докази того, що він щомісячно вносив оплату за спожитий газ і обсяг спожитого позивачем газу відповідав розміру домоволодіння позивача та обліковувався газовим лічильником (копії квитанцій про сплату газопостачання за особовим рахунком [NUMBER]). Будь-яких приладів, чи пристроїв, які б вказували на споживання позивачем газу поза газопроводом не було виявлено. Виявлення ж позаштатної роботи лічильника не свідчить про те, що [PERSON] здійснював несанкціонований відбір газу. Щодо акту та процедури повідомлення позивача про його розгляд комісією, суд прийшов до наступних висновків. Глава 5 «Порядок оформлення акту про порушення» розділу ХI Кодексу газорозподільних систем визначає порядок складання цього акту та подальші дії сторін. Зокрема, згідно п.8 глави 5 «Порядок оформлення акту про порушення» розділу ХI Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акту про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1). місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2). дату та орієнтовний час проведення засідання, на якому буде розглядатися складений акт про порушення ; 3). контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Як вбачається із складеного [PERSON] про порушення від 26.06.2018 року - комісія оператора ГРМ з розгляду цього [PERSON] буде проводити засідання 03.07.2018 року….На засідання комісії запрошується споживач [PERSON] У разі неявки на засідання комісії споживача цей акт розглядатиметься без його участі (п.8 [PERSON]), однак фактично його розгляд відбувся 30.07.2018 року без будь-якого повідомлення [PERSON] Отже, не можна вважати, що споживач був належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії, оскільки засідання відбулося в другий день, про який позивачу було невідомо.\~\~\~\~\~ Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] до пункту 4 частини 2 статті 43\~ЦПК України учасники справи зобовязані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83\~ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки позивач в особі свого представника на виконання свого процесуального обовязку надав належні і неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, у суду наявні підстави для задоволення позовних вимог, та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та неспростовані стороною відповідача, суд ухвалює рішення про задоволення позову за його доведеністю. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, а тому з відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved