Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 січня 2017 року помер її дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок загальною площею 72.5 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Будівельників, 8, с. Рудницьке, Баришівського району, Київської області та земельні ділянки (пай), які знаходяться на території Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області. Однак, оформити своє права на житловий будинок в нотаріальному порядку не представилось можливим, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал ауту про передачу у власність житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно довідки БТІ від 07.06.2017 року право власності на житловий будинок по вул. Будівельників, 8, с. Рудницьке зареєстроване за [PERSON], підстава акт про передачу житлового будинку, виданий радгоспом «Прип,ятський». Позивач просить суд визнати за нею - [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO] право власності на житловий будинок загальною площею 72.5 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Будівельників, 8, с. Рудницьке, Баришівського району, Київської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений до суду позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач по справі Рудницька сільська рада Баришівського району Київської області свого представника на розгляд справи до суду не направили. Подали листа про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] до суду не з,вилася. ЇЇ представник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову і в той же час намагався з представником позивача вести якісь домовленості щодо витрат на поховання [PERSON] та в результаті покладався на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 01 березня 2013 року пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ обговорив та взяв до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та надано інформаційний лист №24-753/0/4-1.3 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до абз. 28 ч. З.І зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у негосподарських книгах. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від І3 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року). За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов,язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Встановлені судом обставини стверджуються: - ксерокопією паспорта позивача [PERSON], [INFO], серія СМ №280915, виданого 15.08.2000 року; - ксерокопією рішення Баришівського районного суду Київської області від 19.04.2017 року про встанолення факту родинних відносин між [PERSON] та померлим 27.01.2017 року [PERSON]; - листом начальника Баришівського БТІ від 07.06.2017 року №264; - ксерокопією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок в селі Рудницьке, вул. Будівельників, 8, Баришівського району Київської області; - ксерокопією спадкової справи №144/2017 до майна померлого 27.01.2017 року [PERSON]; - випискою з погосподарської книги Рудницької сільської ради Баришівського району Київської області (запис №434 від 04.01.2016 року); - витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі щодо спадкодавця [PERSON]; - іншими матеріалами справи. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності за позивачем [PERSON] на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], так як відповідно до рішення Баришівського районного суду Київської області від 19.04.2017 року між [PERSON] та померлим 27.01.2017 року [PERSON] судом встановлені родинні відносини.

Outcome: approved