Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви Адвокат Терновська О.А., яка діє від імені та інтересів [PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду 11 січня 2021 року з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів на утримання повнолітньої дитиниз [PERSON] (надалі - Відповідач). В обґрунтування своєї позиції зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №210/5565/13-ц з [PERSON] було вирішено стягнути аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 600 грн починаючи з 07.08.2013 року до досягнення ним 23 річного віку за умови його навчання у ДВНЗ «Криворізький Національний Університет». За період з серпня 2013 року по червень 2017 року нараховані 27764,52 грн. аліментів з яких сплачено 2000,00 грн, у відповідності до довідки станом на 15.06.2017 заборгованість складає 25764,52 грн. Враховуючи, що сімейним кодексом України передбачена відповідальність за несплату аліментів, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 486311,04 грн. Аргументи учасників справи Представник позивача адвокат Крикун Анастасії Юріївнив судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Ліпшиць Зоя Олександрівна в судовому засіданні зазначила, що Відповідач не ухиляється від сплати пені, про те вважає, що ї розмір в сумі 486311,04 гр. є незаконним та необґрунтованим. В поданому відзиві та запереченнях наводить власний розрахунок пені відповідно до якого вважає, що остаточна сума пені, яка відповідатиме принципам законності та розумності складає 10166,52 грн. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішенням у справі №210/5565/13-ц було винесено рішення відповідно до якого з [PERSON] було вирішено стягнути аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 600 грн починаючи з 07.08.2013 року до досягнення ним 23 річного віку за умови його навчання у ДВНЗ «Криворізький Національний Університет». Судом апеляційної інстанції дане рішення залишено без змін. Суду представлена довідка - розрахунок про заборгованість по аліментам від 03.05.2018 року за № 11813 сформована начальником Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Давиденко Л.М., відповідно до якої Борг відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] за період з 07.08.2013р. по 15.06.2017р складає 25764,52 грн. (а.с.7). Стороною позивача надано розрахунок неустойки (пені) за період з 07.08.2013 по 15.06.2020 р., який виконаний за загальною формулою, а саме: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 % та відповідно сторона Позивача вважає, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів становить 486311,04 грн (а.с.2-4). Стороною відповідача представлено власний розрахунок пені по кожному місяцю, з урахуванням сплачених Відповідачем аліментів за наступною формулою: Пеня = сума заборгованості по аліментам *1% * кількість прострочених днів та загальна сума пені складає 10 166 грн. 52 коп (а.с.126-134). Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Законодавством визначена встановлена вина відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, які він зобов`язаний сплачувати, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1ст.196 СК. Знаючи про прийняте судове рішення про стягнення аліментів відповідач повинен був вчиняти дії, пов`язані з його виконанням, контролювати виконання, оскільки його дитина повинна мати належні та достатні засоби для існування. Крім того, як встановлено з довідки державного виконавця №11813 від 03.05.2018 року, відповідач, сплачував кошти по аліментних платежах, але не регулярно та не в повному обсязі, а тому, відповідно знав про свій обов`язок щодо утримання повнолітнього сина. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Крім того, розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, відповідачем не спростований. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Згідно з частинами першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд перевіривши надані розрахунку сторін, вважає, що сторони надали невірні розрахунку виходячи із правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 3 квітня 2019 р. по справі № 333/6020/16, згідно з якою кількість днів заборгованості відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості). Разом з тим, суд вважає, що на підставі зібраних у справі доказів розрахунок пені здійснити не уявляється можливим. Так, для розрахунку суми пені стягувач мала отримати належний розрахунок державного виконавця, на виконанні якого перебуває виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів, про сплату аліментів боржником у періоді, за який стягувач визначає пеню. Тобто, визначивши всі нараховані аліменти у такому періоді, державний виконавець в таблиці мала зафіксувати всі сплачені фактично боржником суми та дату таких платежів, що створювало б картину дійсного погашення аліментів. Натомість, до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений державним виконавцем, у якому чітко не визначено, коли, в яких сумах вносились боржником платежі на погашення аліментів у періоді з 07.08.2013 по 15.06.2017. Проте саме такий розрахунок має підтверджувати дійсну кінцеву сплату боржником аліментів за той чи інший місяць, оскільки кінцева дата сплата є одночасно кінцевою датою періоду, у якому за цим платежем може нараховуватись пеня. Отже, за відсутності такого належним чином виконаного державним виконавцем розрахунку, який сторони витребувати у суду не просили, суд не може самостійно здійснити розрахунок пені, вважаючи здійснений позивачем розрахунок невірним. Щодо представлено розрахунку зі сторони відповідача, то суд зазначає, що надані деякі квитанції та платіжні доручення не містять зокрема призначення платежу, отже суд також не може встановити за який фактично період вносилась заборгованість зі сплати аліментів з метою визначення кінцевої дати періоду погашення заборгованості за черговий платіж по аліментам. Разом з тим, суд застосовує правило визначене правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 3 квітня 2019 р. по справі № 333/6020/16 та реалізовує своє право на зменшення розміру пені, дослідивши обставини справи, докази, надані сторонами, та надавши їм правову оцінку, відповідно до частини другої статті 196 СК України у редакції, чинній на час розгляду справи в суді та вважає за необхідне стягнути з Відповідача пеню за несплачені аліменти на користь Позивача у розмірі, який не перевищує суму загальну суму заборгованості по аліментам, відповідно до довідки наданої державним виконавцем, що становить 25764,52 грн. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у розмірі 25764,52 грн - що становить 5 % від суми позову (486311,04 грн), із [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судові витрати у розмірі задоволеної частини, що становить 908,00 грн. (не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Outcome: partial