Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

ПАТ "Харківміськгаз" звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] укласти з ПАТ «Харківміськгаз» в редакції позивача типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, затверджений постановою НКРЕ від 07.03.2013 року № 228. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] є замовником та власником системи розподільчих газопроводів середнього тиску у селищі Павленки, які забезпечують газопостачання житлового фонду по адресам: [ADDRESS]; [ADDRESS]. Експлуатація Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газотранспортними або газорозподільними підприємствами. ПАТ «Харківміськгаз» є газорозподільним підприємством, яке здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу вугільних родовищ. Територією провадження зазначеної діяльності є м. Харків та частина Дергачівського і Харківського районів Харківської області. [PERSON] не є газотранспортним або газорозподільним підприємством, а отже не несе відповідальності за постачання та розподіл газу споживачам йогогазопровадами. Співробітники ПАТ "Харківміськгаз" 15.12.2013р. надали відповідачу проекти (бланки), а потім замовленою кореспонденцією надіслали поштою на адресу відповідача листи N 06/3809 № 06/3811 № 227 № 06/3810 від 20.12.2013 р. пропозицію підписати з позивачем на вбір будь-який з типових договорів: Типовий договір на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), затверджений постановою НКРЕ від 07.03.2013 року N 226; Типовий договір на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), затверджений постановою НКРЕ від 07.03.2013 року N 227; Типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), затверджений постановою НКРЕ від 07.03.2013 року N 228. Проте відповідач безпідставно ухиляється укласти будь-який з трьох наданих договорів. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON] повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року [PERSON] було направлено лист, відповідно до якого ВАТ «Харківміськгаз» дозволяє газифікацію домоволодіння в [ADDRESS] для опалення , гарячого водопостачання та готування їжі, що на праві приватної власності належить [PERSON] /а.с. 29/ З 21 вересня 2007 року по 22 вересня 2007 року за адресою [ADDRESS] на замовлення [PERSON] був встановлений газопровід, що підтверджується актом про прийом закінченого будівництва об'єкту системи газопостачання від 27.09.2007 року. /а.с.30/ ПАТ «Харківміськгаз» неодноразово надсилав [PERSON] листи з пропозицією укласти договір на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України. /а.с. 6,7,8,14/ Статтею 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» дані наступні визначення. Вертикально інтегрована господарська організація - суб'єкт господарювання, утворений відповідно до законодавства з метою провадження господарської діяльності на ринку природного газу, що здійснює щонайменше одну із функцій транспортування, розподілу або зберігання природного газу і щонайменше одну із функцій його постачання або видобутку. Власник природного газу - особа незалежно від форми власності і сфери управління, якій належить природний газ на праві власності, у тому числі на праві, що виникає на підставі договорів про спільну діяльність. Газопостачальне підприємство (далі - постачальник) - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює постачання природного газу безпосередньо споживачам згідно з укладеними договорами. Газорозподільне підприємство - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює транспортування природного газу газорозподільними мережами безпосередньо споживачам, у власності чи в користуванні якого перебувають газорозподільні мережі та інші виробничі об'єкти та який здійснює щодо них функції з оперативно-технологічного управління. Газорозподільні мережі - виробничий комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов'язаних між собою об'єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам. Газотранспортне підприємство - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює транспортування природного газу магістральними газопроводами, які перебувають у його власності чи користуванні, та виконує щодо них функції з оперативно-технологічного управління. Гарантований постачальник - визначене у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, газопостачальне підприємство, яке не має права відмовити споживачу в укладенні договору на постачання природного газу. Єдина газотранспортна система України - виробничий комплекс, що складається з магістральних газопроводів та газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та інших організаційно і технологічно пов'язаних з ними об'єктів та споруд, призначених для транспортування, розподілу і зберігання природного газу. Замовник - суб'єкт ринку природного газу, який на підставі договору замовляє надання однієї або кількох з таких послуг: приєднання власних об'єктів до Єдиної газотранспортної системи України; транспортування природного газу магістральними газопроводами; транспортування природного газу розподільними трубопроводами; транзит природного газу територією України; зберігання природного газу в підземних сховищах. Кваліфікований споживач - споживач, рівень кваліфікації якого відповідає ступеню, визначеному національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, та який має право вільно купувати газ у будь-якого постачальника. Магістральні мережі (магістральні газопровідні мережі, магістральні газопроводи) - технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий газопровід з усіма об'єктами і спорудами, зв'язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька газопроводів, якими здійснюється транзитне, міждержавне, міжрегіональне транспортування природного газу від пунктів приймання до пунктів передачі природного газу, у тому числі до газорозподільних мереж з метою подальшого розподілу. Межа балансової належності - точка поділу газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності, господарського відання або користування. Місце забезпечення (точка забезпечення) потужності (замовленої до приєднання) - місце (точка) в існуючих газових мережах газотранспортного або газорозподільного підприємства, від якого газорозподільне або газотранспортне підприємство забезпечує розвиток газових мереж з метою приєднання об'єктів газоспоживання замовника відповідної потужності. Місце приєднання (точка приєднання) - запроектована або існуюча межа балансової належності об'єктів системи газоспоживання замовника. Оператор Єдиної газотранспортної системи України (далі - оператор) - газотранспортне підприємство, на яке рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в нафтогазовому комплексі, покладено функції оперативно-диспетчерського управління з видобутку, транспортування, зберігання та розподілу природного газу з метою забезпечення безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів України. Побутові споживачі природного газу (далі - населення) - фізичні особи, які отримують природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень. Постачання природного газу - господарська діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню і полягає в наданні послуг та пов'язана з реалізацією природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Приєднання - надання газотранспортним або газорозподільним підприємством послуги замовнику з виконання організаційних і технічних заходів, спрямованих на створення можливості здійснення транспортування або розподілу необхідного обсягу природного газу до місця приєднання об'єкта замовника з дотриманням показників якості та надійності. Ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу природного газу, надання послуг з його транспортування, зберігання, розподілу та постачання. Розподіл природного газу - господарська діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню і пов'язана з транспортуванням природного газу газорозподільними мережами з метою його доставки споживачам. Суб'єкт ринку природного газу - власник природного газу, газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство (оператор), замовник, постачальник, споживач та інші фізичні або юридичні особи, відносини між якими встановлюються на підставі договорів. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» Газотранспортні, газорозподільні та газодобувні підприємства під час здійснення транспортування та розподілу природного газу газопроводами, які перебувають у їхній власності чи користуванні на законних підставах, зобов'язані за зверненням суб'єктів ринку природного газу забезпечити їм доступ до цих мереж на підставі укладених договорів. Згідно з ч. 4, 5 ст. 7-1 зазначеного Закону власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових. Експлуатація Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газотранспортними або газорозподільними підприємствами. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ПАТ «Харківміськгаз» є газорозподільним підприємством, яке здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу вугільних родовищ. [PERSON] не є ані газотранспортним, ані газорозподільним підприємством, оскільки не має ліцензії на право здійснення цієї діяльності, він є замовником та власником системи розподільчих газопроводів середнього тиску у с. Павленки. На пропозицію ПАТ «Харківсміськгаз» про підписання договору на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України [PERSON] не відповідає. За ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Згідно з ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не має ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу вугільних родовищ, а тому не є газотранспортним або газорозподільним підприємством і ухиляється від підписання з позивачем договору на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved