Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 21 червня 2003р. у відділі реєстрацій актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивач зазначила, що з липня 2015р. шлюбні стосунки припинені та відповідач проживає окремо. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча не має стягнень за виконавчими документами, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків не має. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки вона не має можливості сама її повністю забезпечувати. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь і належним чином, надала до суду заяву про підтримання позову, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, просить розглянути справу за його відсутністю, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 червня 2003р. у відділі реєстрацій актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №235 згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 21.06.2003р. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] виданого 18.12.2003 р. міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 874), згідно якого відповідач є батьком дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження",а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч .ч. 7, 8ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів. Суд, з урахуванням вимог позивача, вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді 1/4 частини доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї суду не надано. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved