Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинський районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.05.2017 року на нерегульованому перехресті вул. Балукова та вул. Піонерська в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON]. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження, що підтверджується зокрема Постановою суду, відтак Позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.17 р. винним у вчиненні правопорушення, внаслідок якого відбулась означена дорожньо-транспортна пригода, визнано Відповідача. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV віл 01.07.2004 р. (далі - Закону України № 1961-IV) цивільно-правова відповідальність Відповідача, на момент настання ДТП була застрахована АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ № АК 6335515. Узгодивши розмір страхового відшкодування з Позивачем, Страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 33 684,44 грн. Так, відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 425/7-17 від 10.07.2017 р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП 30.05.2017 р. автомобіля [NUMBER] складає 60 008,55 грн. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 26 324 грн. 11 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1900 грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. 00 коп. Стягнути \~ \~ \~ \~[PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп. Представник позивач направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2017 року, близько 12 години 00 хвилин, на нерегульованому перехресті по вул.. Балукова - вул..Піонерська в с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області, водій [PERSON], керував транспортним засобом марки «Kia Cerato» державний номер [NUMBER], повертаючи ліворуч надала дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження та тілесні ушкодження отримали: 1)водій автомобіля [NUMBER] [PERSON]; 2) водій автомобіля [NUMBER] [PERSON]; 3) пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] Водій [PERSON] порушила п. 16.6 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2017\~року\~[PERSON]\~визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) гривень в дохід держави. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Висновку № 425/7-17 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 10.07.2017 р. визначено що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ЗАЗ TF 698 К, реєстраційний номер [NUMBER], становить 46\~228,24 грн., а вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля ЗАЗ TF 698 К, реєстраційний номер [NUMBER], без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить 60\~008,55 грн. Цивільно-правова відповідальність Відповідача, на момент настання ДТП була застрахована АТ «СК «АХА Страхування» відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ № АК 6335515. Страховиком було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 33 684,44 грн. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV\~ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV). Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, визначено що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.03.2013р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Подія що відбулась 30 травня 2017 року за участю сторін, у відповідності до Закону України «Про обовязкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» відноситься до страхового випадку. З наведеного, суд приходить до висновку що з відповідача [PERSON],\~як з\~особи що\~згідно постанови\~суду є\~винною у\~настанні ДТП,\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню різниця\~між страховим\~відшкодуванням (33\~684,44\~грн.)\~та розміром\~відновлювального ремонту (60\~008,55 грн.), що становить 26\~324,11 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість проведення оцінки матеріального збитку в розмірі 1\~900 грн. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Згідно із ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої у наслідок порушення її прав. Згідно із п. 2, 4 ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у приниженні ділової репутації фізичної особи. Що стосується моральної шкоди, то суд частково задовольняє ці вимоги,\~\~оскільки відповідно роз'яснень даних в п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.\~\~ Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то враховуючи характер і тривалість страждань позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а також роз'ясненнях, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 2\~000,00 грн. буде достатнім для відновлення немайнових втрат позивача [PERSON] Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.\~1\~ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України передбачає що суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦП України визначає що кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати що складаються з судового збору витрат на професійну правничу допомогу, суд покладає на відповідача. Відповідно до\~ст.ст.\~15,\~16,\~22,\~23,\~625,\~999,\~1166,\~1167,\~1187,\~1192,\~1194\~ Цивільного\~кодексу України,\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~ та\~

Outcome: approved