Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, та рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 січня 2017 року шлюб між ними розірвано. Оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, вона звернулася до Коломийського міськрайонного суду із позовом про стягнення аліментів, та згідно рішення суду з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання її дітей в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей .Витрати на утримання дітей є значними, та їй, позивачу важко одній їх оплачувати. Зазначила, що відповідач є працездатним, а отже спроможним сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов`язком не тільки матері, але й батька. Просить збільшити визначений вищезгаданим рішенням суду розмір аліментів та стягувати з відповідача 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Крім того, вказує, що відповідач ухиляється від сплати аліментів визначених рішенням суду, тому в нього виникає заборгованість. Розрахувавши за відповідною формулою неустойку (пеню) заборгованості по аліментах вважає, що слід стягнути з відповідача суму 8655 грн. Представник позивача уточнивши під час розгляду справи розрахунок неустойки (пені) нарахованої за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів в період з грудня 2016 року по лютий 2019 р. включно , з врахуванням розрахунку заборгованості по аліментах станом на 20 вересня 2019 року , вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума 9 927,50 грн. Однак, відповідно до вимог п. 2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач невправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, тому позбавлена можливості збільшити розмір позовної вимоги про стягнення з відповідача пені із 8655 грн. на 9927,5 грн, а тому просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 8655 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні щодо вимоги позову про збільшення розміру стягуваних з нього аліментів заперечив оскільки матеріально не спроможний сплачувати більшу суму аліментів на утримання дітей. Вказав, що несвоєчасно сплачував аліменти через непостійні та не стабільні заробітки та періодичну затримку виплати заробітної плати. Щодо стягнення з нього неустойки (пені) визнав позов в цій частині частково, з розрахунком позивача не погодився , надав суду свій розрахунок, вказавши, що розмір пені за період з грудня 2016 року по лютий 2019 року має становити 6 080,38 грн. Зазначив, що позивачем не враховано залишок, який має враховуватись за попередні місяці та впливає на розмір пені. Крім того, у квітні 2019 р. він сплатив 7910 грн., що впливає на розмір пені . Вказує, що незважаючи на наявність факту несвоєчасної сплати аліментів, розрахунком заборгованості по аліментах складеним державним виконавцем підтверджено, що він не ухилявся від сплати, а по можливості їх сплачує залежно від отриманих доходів. Просить врахувати при визначенні розміру неустойки ст. 196 ч.2 СК України відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений судом. Враховуючи пояснення сторін, беручи до уваги подані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2001 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8 ). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.01.2017 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. (а.с.9). Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 13.01.2017 року з відповідача [PERSON] присуджено стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.(а.с. 10,11) На даний час у позивача погіршився матеріальний стан, суми аліментів в розмірі по 750 грн. на кожну дитину не вистачає для утримання дітей та забезпечення їх належними умовами для життя та духовного розвитку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідност. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1ст. 192 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 750 грн. щомісячно не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дітей, достатні для їхнього повноцінного розвитку. Враховуючи положення ст.ст.182,184 СК України суд вважає, що в силу свого віку діти, природно, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги майновий стан сторін по справі, що відповідач не має стабільних доходів, що відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов`язаний надавати утримання своїм неповнолітнім дітям до досягнення ними повноліття, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти на дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, суд доходить висновку, що позов в цій частині слід задовільнити частково та змінити розмір аліментів стягуваних щомісячно з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] із твердої грошової суми в розмірі 750 гривень щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 1 400 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Щодо вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд встановив. Згідно розрахунку заборгованості складеного головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Микицей В.Д., - станом на 20.09.2019 року за період з грудня 2016 року по вересень 2019 року загальна сума заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим листом №346/6573/16 від 20.03.2017 року, виданим Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області становить 29 863, 00 грн. (а.с.39) Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд погоджується з розрахунком позивача, по вищевказаній формулі, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до якого розмір пені за період з грудня 2016 року по лютий 2019 року становить 9927,5 грн. та зауважує, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення, тому не приймає до уваги розрахунок представника відповідача . Проте, позивач не збільшив вчасно розмір позовної вимоги про стягнення з відповідача пені до закінчення підготовчого засідання , як того вимагає п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України , а тому суд розглядає заявлену вимогу щодо суми 8655 грн. Суд не приймає посилання відповідача на несвоєчасність сплати аліментів через непостійні та нестабільні заробітки та вважає, що у виникненні заборгованості є вина останнього, оскільки будучи обізнаним про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, зобов`язання належним чином не виконував. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За таких обставин, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, відсутність у нього постійного місця роботи, нестабільність доходів, суд вважає, заможливе зменшити розмір неустойки (пені) та вважає, що з відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей в сумі 7000 грн. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184, 196 СК України,

Outcome: approved