Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Тернопільської міської ради, третя особа Гаражний кооператив «Текстильник» про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [INFO] її батька [PERSON] відкрилась спадщина на гараж [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на гараж. Просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, на попередніх судових засіданнях щодо вирішення справи покладалася на розсуд суду. Представник третьої особи Гаражного кооперативу «Текстильник» в судове засідання не з'явився, однак надіслано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо задоволення позову не заперечують. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER], актовий запис №268). Після його смерті відкрилась спадщина на гараж [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.09.2016р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж. Як вбачається з довідки № 270 від 12.05.2016 року, виданої головою правління гаражного кооперативу "Текстильник", [PERSON] являвся членом гаражного кооперативу "Текстильник", мав гараж [NUMBER] згідно рішення виконкому Тернопільської міської ради № 57 від 18.02.1992 року. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). Як встановлено судом позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину, однак не може оформити своє право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.331 УК України). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (ч.3 ст.331 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні - ч.1 ст. 321 ЦК України. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на використані будівельні матеріали для будівництва гаражу [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого, [INFO] [PERSON].

Outcome: approved