Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та представника позивача: 03.10.2019 року Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про здійснення поділу спільного майна подружжя, придбаного у період шлюбу, визнавши за: - [PERSON] , право власності на транспортний засіб Toyota Land Cruiser 3.4, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; - [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 653282200:01:001:0005, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,3096 га, кадастровий номер 6523282200:01:001:0006, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , право власності на гладко ствольні рушниці « Вenelli » та «ИЖ»; -Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , компенсацію різниці у вартості виділеного сторонам майна, у розмірі 201712,00 грн. - Вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задоволити їх з підстав викладених в позові. Представник позивача: адвокат Мельниченко М.С. (діє згідно ордеру серія ХС № 148377 від 26.09.2019 року, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України від 20.03.2018 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС № 000146 від 02.03.2018 року) у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги позивачем та просив їх задоволити повністю. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив не надав. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.10.2019 року справу прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.10.2019 року заяву про забезпечення позову повернуто. Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач та представник позивача не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 04.06.2011 року. Згідно заочного рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.09.2018 року шлюб між сторонами був різірваний. На утриманні позивача [PERSON] залишилися двоє малолітніх дітей, які і на даний час проживають з позивачем. За час перебування у шлюбі сторонами по справі в інтересах сім`ї за спільні кошти та спільною працею набуто у вланість майно, а саме: -Земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 653282200:01:001:0005, що розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу №412 від 26.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Каланчацького районного округа, [PERSON] ; -Земельна ділянка площею 0,3096 га, кадастровий номер 6523282200:01:001:0006, що розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу №413 від 26.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Каланчацького районного округа, [PERSON] ; -Транспортний засіб Toyota Land Cruiser 3.4, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; -Рушниця гладко ствольна «Вenelli»; -Рушниця гладко ствольна «Иж». V. Оцінка Суду. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення права спільної сумісної власності подружжя, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, регламентується статтею 63 СК України. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 Цивільного кодексуУкраїни (далі - ЦК України). Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у поза судовому порядку. Статтею 71СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11«Про практику застосування судами законодавства прирозгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним таподіл спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України. Таким чином, враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, то воно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за : -Відповідачем: [PERSON] . Право власності на транспортний засіб Toyota Land Cruiser 3.4, 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ; -Позивачем: [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 653282200:01:001:0005, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; -Позивачем: [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,3096 га, кадастровий номер 6523282200:01:001:0006, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; -Позивачем: [PERSON] , право власності на гладко ствольні рушниці « Вenelli » та «ИЖ»; -Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , компенсацію різниці у вартості виділеного сторонам майна, у розмірі 201712,00 грн. Враховуючи вище наведене, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, (квитанція № ПН1588 від 27.12.2019 р., квитанція № 80 від 23.12.2019 року (а.с. 1, 20) в розмірі 2 535,00 грн..

Outcome: approved