Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вимогами до відповідача ПАТ "Актабанк" про стягнення грошових коштів, належних позивачу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору не виконує взяті на себе зобов'язання. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримала вимоги, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач ПАТ "Актабанк" свого представника для участі в розгляді справи не направив, письмових заперечень не подав, причин неявки не повідомив. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Під час судового розгляду встановлено наступне. 16.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] було укладено договір № В35-15793/Т/613119. У зв'язку з закінченням строку дії вищевказаного договору грошові кошти у сумі 71 714 грн. (сімдесят одна тисяча сімсот чотирнадцять гривень) були зараховані на картковий рахунок [NUMBER] (номер платіжної картки [NUMBER]), відкритий на ім'я позивача на підставі договору про комплексне обслуговування карткового рахунку та банківської платіжної картки № 193271 від 25 грудня 2012 року (надалі - Договір). Використовуючи платіжну картку [NUMBER], позивач намагалася отримати готівку в банкоматі, але належні позивачу грошові кошти банкомат Відповідача не сплатив. У зв'язку з цим 15.08.2014 року позивач звернулася до Відповідача з заявою про виплату належних їй грошових коштів у сумі 71714 грн. (сімдесят одна тисяча сімсот чотирнадцять гривень), які знаходяться на відкритому на її ім'я картковому рахунку [NUMBER]. Відповідач грошові кошти не виплатив. Згідно п. 3.2.1. Договору Клієнт має право розпоряджатися коштами на Картковому рахунку відповідно до діючого законодавства України та умов Договору. П. 3.2.2. Договору передбачено, що, використовуючи Картку, Клієнт має право, зокрема, отримувати готівку в установах Банку, пунктах видачі готівки та банкоматах. Відповідно до п. 3.2.4. Договору Клієнт має право вимагати від Банку належного виконання своїх зобов'язань за цим Договором. П. 3.3.1. Договору передбачено, що Банк зобов'язується забезпечити ведення Карткового рахунку та здійснення операцій з використання Карток відповідно до умов Договору, цих Правил, з урахуванням обмежень, що встановлені Банком, умовами відповідної Платіжної системи, вимогами чинного законодавства України або Клієнтом. Відповідно до Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 137 від 19 квітня 2005 р., картковий рахунок - поточний рахунок, на якому обліковуються операції за платіжними картками, а також інші операції, визначені цим П. 7.8. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., за поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. , Ч. 1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Ч. З ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. П. 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р., встановлено, що розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. У свою чергу, п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Ст. 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01 листопада 1996 року, вирішуючи спори, що випливають із права приватної власності громадян, суди повинні виходити з положень ст. 41 Конституції про те, що це право є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. При цьому, відповідно до положень ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Таким чином, обмеженне прав позивача щодо отримання коштів, які є її власністю є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству України. Позивач не була позбавлена права на вищазазначені грошові кошти у встановленому законом порядку, а тому має право на їх повернення відповідачем без будь-яких обмежень. На підставі викладеного та

Outcome: approved