Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Звертаючись до суду позивач зазначив, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13 грудня 2006 р. їм: [PERSON] та його матері, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира 87 в будинку під № 1А по вулиці Безпалова в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, загальною площею 44,9 м.кв, житловою площею 28,3 м.кв. Приватизацією квартири займалася його мати, [PERSON], після отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.12.2006 року не зареєструвала його як того вимагало чинне законодавство. 26 травня 2012 року його мати, [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з 1/2 частини квартири 87 в будинку під № 1А по вулиці Безпалова в м. Дніпродзержинську (Камянське), Дніпропетровської області. Спадщину він прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживав разом з матірю та був прописаним разом з нею. Своє право власності на належну йому 1/2 частину квартири 87 в будинку під № 1А по вулиці Безпалова в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області він зареєстрував в 2013 році та отримав Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.05.2013 року. Зареєструвати 1/2 частину (спадкову) належну матері не мав можливості, а тому виникла необхідність в судовому порядку використати своє спадкове право, визнавши за ним право власності на цю частину. Він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, прийнявшим спадщину фактично, інші спадкоємці які б звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини відсутні. Заповітів при житті його мати не складала. На підставі зазначеного позивач просив визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири 87 в будинку під № 1А по вулиці Безпалова у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області загальною площею 44,9 м.кв., житловою площею 28,3 м.кв. після смерті матері, [PERSON], померлої 26 травня 2012 року. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Через канцелярію Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська надав суду заперечення проти позовної заяви, в якій просив відмовити [PERSON] в задоволені позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, справу розглянути без участі представника адміністрації Південного району Камянської міської ради. Представник третьої особи Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив суд розгляди справу відповідно до чинного законодавства без участі їх представника. Враховуючи вищенаведене у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності суд приходить до наступних висновків: У судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.12.2006 року № 5/5032-р видане Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська, квартира [ADDRESS] у (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та члену її сімї [PERSON] (ар.с.20). Згідно копії технічного паспорту власниками квартири [ADDRESS] у (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське є [PERSON] та [PERSON] (ар.с.21-22). Згідно копії свідоцтва про смерть виданого 28 травня 2012 року серія 1-КИ № 462593 [PERSON] померла 26 травня 2012 року (ар.с.18). [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, виданого 14.10.1967 року Дніпровським районним РАЦС м. Дніпродзержинська (ар.с.24). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] у (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське (ар.с.19). Згідно довідки про склад сімї від 11.06.2012 року, [PERSON], яка померла 26.05.2012 року була зареєстрована та проживала в [INFO] у (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, разом з сином [PERSON] (ар.с.25). Постановою Державного нотаріуса першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] від 05.10.2016 року [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] після смерті матері [PERSON], померлої 26 травня 2012 року, відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає державній реєстрації (ар.с.50). У відповідності до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Частиною четвертою статті 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Статтямией 1, 3, 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність. Пленум Верховного Суду України в частині пятій пункту 13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнанння за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством. У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою статті 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. Про саме таке застосування Закону України Про приватизацію державного житлового фонду йдеться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та у постанові Верховного Суду України від 11.12.2013 року №6-121 цс 13, прийнятої в порядку ст.\~ст. 360-7 ЦПК України.\~ Пленум Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив, що у випадку, якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише у тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або у її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві. Якщо громадянин подав і не відкликав заяву і мав право на безоплатне отримання квартири, незалежно від її розміру, а в приватизації йому не могло бути відмовлено, то на спірну квартиру повинна відкриватися спадщина, оскільки спадкодавець висловив волю на приватизацію займаного приміщення, але з незалежних від його причин не зміг оформити її до кінця. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого згідно з розпорядженням № 5/5032-р від 13.12.2006 року Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська (ар.с. 20), квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках позивачу [PERSON] та його матері [PERSON] Відповідачем не надано жодного доказу визнання вказаного свідоцтва недійсним або скасування зазначеного розпорядження. Однак, лише відсутність факту державної реєстрації майна в МБТІ і відповідно витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Таким чином позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може. Відповідно до п.5, 18, 19, 20, 21, 28\~наказу Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 р. № 56\~визначено порядок приватизації квартир у державному житловому фонді, який здійснюється відповідно до\~Закону України «Про приватизації державного житлового фонду». Відомості про реєстрацію права власності на житло, копія свідоцтва про право власності на житло та паспорт на квартиру передаються один раз на квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації. Згідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002 р. № 7/5, із змінами та доповненнями, яке діяло станом на 01.12.2006 р. (підпункт «б» п.6.1) оформлення прав власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності державними органами приватизації - наймачам квартир у державному житловому фонді, які приватизували їх, відповідно до\~Закону України «Про приватизації державного житлового фонду». Відповідно до вказаних положень на власника не покладено обов'язок здійснювати державну реєстрацію. Відповідно до\~ст.5 ЦК\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набув своєї чинності з 01.01.2013 р. та не може розповсюджувати свою дію на отримання та реєстрацію власності в порядку приватизації позивача та його померлої матері, яке виникло на підставі розпорядження № 5/5032-р від 13.12.2006 року Фонду комунальної власності м.Дніпродзержинська та оформлено свідоцтвом про право власності, відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" На підставі викладеного, враховуючи, що померла [PERSON] була власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] у (м. Дніпродзержинськ) м. Камянське, а позивач є спадкоємцем першої черги, інших осіб, які б в установленому законом порядку звертались із заявою про прийняття спадщини після померлої, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved