Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що [PERSON] та [PERSON] - є її батьками. 20.09.2010 року шлюб між батьками розірвано. Відповідач сплачував на її утримання аліменти до досягнення нею повноліття, але з того часу перестав надавати їй матеріальну допомогу. Позивачка з 03.06.2016 року прийнята на навчання стаціонарної форми першого ступеня до [PERSON] наук у Варшаві, де буде навчатися у період з 01.10.2016 по 30.09.2019 року. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дати звернення її до суду та до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання третя особа не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. При цьому, він надав до суду свої письмові заперечення проти позову. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення, за відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] - є батьками позивачки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в матеріалах справи; [PERSON] з 01.10.2016 року прийнята на стаціонарне навчання до [PERSON] наук у Варшаві, де буде навчатися з 01.10.2016 по 30.09.2019 року, що підтверджується довідками та листами, які є в матеріалах справи; позивачка не працює, а тому, потребує матеріальної допомоги від обох батьків на час навчання; відповідач на даний час сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується рішеннями суду, які є в справі; відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується інформаційною довідкою, яка є в справі. Згідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, суд враховує положення п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги від батька на час навчання. Згідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно до ст. 182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів законності, обєктивності, доцільності, розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але, почавши стягнення з часу навчання - з 01.10.2016 року, а не з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, про що вона просила суд, та до закінчення нею навчання у [PERSON] наук у Варшаві, але не більше ніж до досягнення нею 23- річного віку та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Стягнення аліментів з дати подачі даного позову до суду є безпідставним, оскільки до 01.10.2016 року позивачка не навчалася. Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належні та достатні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову, відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved