Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва» Київської міської державної адміністрації, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» Київської міської державної адміністрації про визнання недійсним акту залиття. Свої вимоги обґрунтував тим, що Акт складений з порушенням пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, без встановлення та огляду «місця прорирву», різними датами, різними членами комісії, без ознайомлення позивача, та без зазначення конкретної причини аварії. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача заперечувала проти позову, з огляду на те, що Акт про залиття був предметом дослідження у судовій справі № 753/16041/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Судом при розгляді даної справи встановлено відповідність Акту формі, встановленій наказу від 17.05.2005 року № 76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, а тому підстав для задоволення позову відсутні. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з наступним. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 7.07.1999 року, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Лазарєвою Л.І. і зареєстрований у реєстрі №22-3874 (а.с.10). Даний договір був зареєстрований в КП „Київське міське бюро технічної інвентаризації" 8.07.1999 року за №41298 (а.с.10, зворот. бік). 28.04.2015 року комісія у складі працівників ЖЕД-201 склали актпро залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання, електропостачання, за яким вбачається, що 27.04.2015 року внаслідок відізвання фільтру від лічильника ХВП в квартирі [ADDRESS] була затоплена квартира №105, яка розташована поверхом нижче (а.с.11). 13.05.2015 року тією ж комісією був складений актпро залиття, що трапилась на системі гарячого (холодного) водопостачання про те, що 27.04.2015 року було залито квартиру [ADDRESS], як встановлено при повторному обстеженні, внаслідок відізвання фільтру на лічильнику ХВП в квартирі №114 (а.с.12). Згідно ч.3, ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 7.04.2016 року залишеним в силі Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 4.08.2016 року була дана повна, всебічна та об'єктивна оцінка вказаним двом актам (а.с.61-71). В суді першої інстанції були допитані в якості свідків працівники ЖЕД-201, які складали зазначені акти (а.с.68), а в суді апеляційної інстанції була надана оцінка оскаржуваним документам: як вже зазначалось, на підтвердження наявності шкоди позивачкою надано акт про залиття від 27.04.2015 року та від 13.05.2015 року, які складені працівниками ЖЕД. Доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівники ЖЕД не вправі в акті встановлювати причини залиття, відхиляються колегією суддів, з огляду на наступне. Акт про залиття - це документ, який підтверджує подію, що трапилась. Форму акту про залиття встановлено Наказом від 17.05.2005 року №76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року №927/11207 „Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій". Згідно затвердженої форми в акті мають бути зазначені такі обставини:дата та місце складання, члени комісії, що складають акт, місце, де трапилось залиття (адреса),подія, що трапилась, наслідки залиття, а також причини залиття. Надані позивачкою акти за формою та змістом відповідають установленій формі, не суперечать іншим доказам у справі, а наведені в них дані відповідачем не спростовані. Таким чином, оскільки оскаржуваним актам вже дана оцінка в іншій цивільній справі, яка вступила в законну силу, тому вказані обставини не доказуються при розгляді даної цивільної справи. Як передбачає ч.1, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч.1-3, ст.16 ЦК Українни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права, припинення дії, яка порушує право. У відповідності до ч.1, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1, ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивач просив суд визнати недійсними Акт від 28.04.2015 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого (холодного) водопостачання, електропостачання, складений КП „Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва" та Акт від 13.05.2015 року про залиття квартири, складений КП „Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва". Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушення. Акт про залиття лише фіксує певну дію суб'єктів його складення. При цьому визнання неправомірними дій суб'єктів його складення може бути належним та окремим способом поновлення порушених прав. Судом враховано, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, у спосіб, визначений законом. В даному випадку позивач обрав спосіб захисту, який не передбачений чинним законодавством. Аналізуючи докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed