Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Ічнянська міська рада Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 23.08.2012 року. Відповідно до рішення Ічнянського районного суду №733/1976/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, залишено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З жовтня 2014 року і по теперішній час [PERSON] [INFO] проживає та виховується в громадянки [PERSON] , яка є рідною тіткою відповідача [PERSON] та хрещеною матір`ю [PERSON] . Відтоді [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням дитини. Вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та ін.. духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу,не створюють умов для отримання нею освіти, тому підлягають позбавленню батьківських прав стосовно сина, так як це буде відповідати інтересам останнього. Представник Ічнянської міської ради Чернігівської області,як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим. Через канцелярію суду надав заяву , в якій згоден на позбавлення його батьківських прав. Не заперечує проти розгляду справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7-9). Відповідно до довідки №14 від 30.07.2021 року дошкільного навчального закладу №3 м.Ічня дитина [PERSON] відвідував садок регулярно. Хлопчик приходив до садочка охайним, доглянутим. [PERSON] завжди цікавилася життям дитини , його інтересами та досягненнями , прислуховувалася до порад та рекомендацій педагогів. Батьки жодного разу до закладу не з`явились, життям дитини не цікавились.(а.с.14). Згідно довідки №62 від 21 липня 2021 року Ічнянською гімназією ім. Васильченка дійсно [PERSON] займається вихованням [PERSON] . За час навчання його батьки до гімназії не з`являлися і не цікавилися навчанням і вихованням дитини (а.с.13). Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 18 серпня 2021 року №271, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ічнянської міської ради 18 серпня 2021 року, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с.16-17). Норми ст. 150 СК України вказують на те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачають, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 4 ст. 155 СК України регламентує, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 за № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Положенням пункту 18 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення осіб батьківських прав або відібрання дітей від батьків, судам необхідно з`ясовувати конкретні обставини ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечують продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на розвиток останнього. Наведене підтверджує факт ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, враховуючи інтереси дітей, суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав стосовно останнього. У відповідності до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 2270 гривні 00 копійок.

Outcome: approved