Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], щомісячно по ? частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 15.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, вона є студенткою 6 курсу ОДМУ та знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною. Дитина проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні, але відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов, а також просила стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд справи у його відсутності не надіслав. Разом з тим, до суду надійшли заперечення. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що у нього на утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонером, проживає разом з ним та потребує постійний догляд. Також звернув увагу на те, що позивач отримує допомогу від держави у розмірі 860 гривень щомісячно. Не заперечував проти стягнення з нього 1000 гривень щомісячно. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до вимог ст. ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до свідоцтва про одруження , актовий запис №228 віфд 12.03.2014 року між сторонами укладено шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до довідки наданої управлінням житлово - комунального господарства Ізмаїльської міської ради від 15.02.2016 року за №926, малолітній син - [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем [PERSON]. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідач являється працездатною особою. Згідно довідки, наданої Управлінням Служби безпеки України по Одеській області за вих.№27 від 29.01.2016 року, на даний час відповідач проходить службу в Управлінні СБ України в Одеській області на посаді співробітник, його середній заробіток складає 7230 гривень 98 копійок на місяць. Відповідно до довідки, наданої Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м.Одеси від 12.01.2016 року за вих.№44, на даний час позивач [PERSON] отримує допомогу при народженні дитини 860 грн. щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, відповідно до ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на малолітнього сина у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення позивача до суду і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доводи відповідача про те, що він доглядає матір -[PERSON], [INFO] народження, у зв'язку з чим не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина у заявленому розмірі, не можуть бути прийняти судом як безумовна обставина для зменшення розміру аліментів, оскільки він не навів підстав за яких умов мати знаходиться лише на його утриманні, чи має вона особистий дохід тощо. Вирішуючи вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справи, суд приходить до висновку про стягнення документально підтверджених витрат на правову допомогу, в розмірі 550 гривень, на підставі відповідної квитанції. Що стосується розрахунку правових витрат за участь у судовому засіданні, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки представником позивача здійснено підрахунок не за журналом судового засідання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 гривня 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial