Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Ордо-Василівської сільської ради про визнання, в порядку спадкування, права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його бабуся, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина - сертифікат серії ДП № 0376869 , на право на земельну частку (пай), розташовану на території Ордо - Василівської сільської ради, на землях колишнього КСП «Росія», в розмірі 8,41 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 234683,94 грн., виданий Софіївською райдержадміністрацією 19.02.1998 року на ім`я [PERSON] , згідно розпорядження № 60-р від 13.02.1998 року. Бабуся за життя не залишила заповіту. Згідно ст.1265 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] . Крім нього, спадкоємцями першої черги майна померлої був його батько [PERSON] , але він помер [INFO] . Згідно ч.4 ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину померлої, яка складається із сертифіката на право на земельну частку (пай), але ним було втрачено оригінал сертифіката серії ДП № 0376869, на право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Ордо - Василівської сільської ради, на землях колишнього КСП «Росія», в розмірі 8,41 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 234683,94 грн., виданий Софіївською райдержадміністрацією 19.02.1998 року на ім`я [PERSON] . 26.11.2019 року позивач звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлої баби, але йому відмовили на підставі відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. 17.12.2019 року позивач звернувся до Софіївської РДА з проханням про видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай), але йому відмовили та запропонували звернутися до суду. В зв`язку з цим, позивач просить визнати за ним, в порядку спадкування, право на земельну частку(пай) площею 8,41 га в умовних кадастрових га, вартістю 234683,94 грн., яка знаходиться на території Ордо-Василівської сільської ради і належала померлій [INFO] [PERSON] , згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0376869 , виданого Софіївською райдержадміністрацією 19.02.1998 року на ім`я [PERSON] . Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомлені, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких зав або клопотань на адресу суду від нього не надходило. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи,приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Дослідивши письмові докази та оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись особа за захистом свого невизнаного, оспорюваного або порушеного права. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) . Після її смерті відкрилася спадщина - сертифікат серії ДП № 0376869 , на право на земельну частку (пай), розташовану на території Ордо - Василівської сільської ради, на землях колишнього КСП «Росія», в розмірі 8,41 га в умовних кадастрових гектарах вартістю 234683,94 грн., виданий Софіївською райдержадміністрацією 19.02.1998 року на ім`я [PERSON] , згідно розпорядження № 60-р від 13.02.1998 року (а.с. 7,8). Згідно ст.1265 ЦК України позивач являється спадкоємцем за законом майна померлої. Родинні відносини між померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , який був сином [PERSON] та свідоцтвом про народження позивача, де батьком зазначений [PERSON] (а.с. 4). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) На день смерті [PERSON] проживала одна, що підтверджено довідкою Ордо-Василівсьокї сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року (а.с. 12). 26 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Софіївської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлої баби [PERSON] , але йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 11). Згідно копії спадкової справи №186/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини є її внук [PERSON] (а.с.21-34). Згідно з п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, право власності на землю гарантується. Це право набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №16.04.2004 року № 7 з послідуючими змінами «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Нормами ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України в справі № 6-12823св14від 27 серпня 2014 року право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право за земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Згідно правової позиції ВС у справі № 1623/312/12 від 16.03.2018р. право на земельну частку (пай) виникає у члена КСП відповідно до Акту розпаювання, а не на момент видачі суб`єкту господарювання акта на право колективної власності на землю. Враховуючи те, що на момент акту розпаювання та одержання КСП «Росія» Державного акту на право колективної власності на землю [PERSON] являлась членом цього КСП, була внесена до списку осіб - членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) за № 0469, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті баби, [PERSON] , померлої [INFO] , іншого при розгляді справи не встановлено, за таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача, оскільки при зверненні з позовом вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялась.

Outcome: approved