Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

До Садгірського районного суду м.Чернівці надійшла позовна заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко Олександр Миколайович про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко Олександром Миколайовичем, 01 лютого 2017 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2- 01, згідно якого державний нотаріус посвідчує, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1960 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , картка фізичної особи-платника податків ідентифікаційний номер [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з суми недоотриманих страхових виплат в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка складає 17364,61 грн (після внесення виправлення закреслення) сума недоотриманої страхової виплати складає 19096,43 грн) і належала померлому на підставі довідки виданої 19.01.2017 року за № 02/128 правлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом отримане управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у .ганській області (далі - Управління Фонду) 03.07.2020 за вх. №07/10 в якості додатка до заяви адвоката Наталії Кутровської, яка діяла в інтересах [PERSON] про виплату сум страхових виплат доотриманих її чоловіком [PERSON] , ;ідентифікаційний номер [NUMBER] , який помер [INFO] . Так, відповідно до вимог Закону України № 1105, потерпілий [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську (далі - відділення в м. Луганську), яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Відділенням в м. Луганську не здійснено переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні в м. Луганську припинено з 0L12.2014. Справи потерпілих, які знаходились на обліку у даному відділенні, та всі інші документи залишились у приміщенні даного відділення у м. Луганську. В Управлінні Фонду відсутня можливість доступу до цих документів. Згідно електронної бази даних «Реєстр потерпілих» з`ясовано, що померлий потерпілий [PERSON] до робочих органів Фонду соціального страхування України у Луганській області, як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат не звертався. За даними з Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду потерпілому [PERSON] згідно виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, наданою Артемівською МСЕК від 15.04.2014 року серія 10 ААА № 222173, визначена стійка втрата професійної працездатності 50% з 01.04.2014 включно. Щомісячні страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року, враховуючи доплату перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 р. на суму 8705,51 грн. могли бути нараховані [PERSON] проте потерпілий за життя не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України, тому в Управлінні Фонду щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року - [PERSON] не нараховувались, в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України спадкодавцю не належали, а тому не можуть передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини. В довідці управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 19.01.2017 № 02/128, наданою на запит державному нотаріусу Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. від 17.01.2017 № 26/02-14, на яку він посилається в виданому свідоцтві про право на спадщину за законом від 01 лютого 2017 року чітко зазначено: «Потерпілому [PERSON] не виплачено: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014року на загальну суму 10390,92 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.11.2014р. по 31.03.2015р. (включно), та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01,03.2014р. на суму 6973,69 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 17364,61 грн.». В подальшому, 16.06.2017 року за вих. № 02/1208 Управлінням Фонду державному нотаріусу Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. була надана уточнена інформація стосовно недоотриманих сум страхових виплат [PERSON] , в якій чітко було зазначено: «Потерпілому [PERSON] не виплачено: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 10390,92 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.12.2014р. по 31.03.2015р. (включно), та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014р. на суму 8705,51 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 19096,43 грн.». Проте, державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М., всупереч відомостям зазначеним спочатку у довідці від 19.01.2017 № 02/128, посвідчив право [PERSON] на спадщину за законом на кошти у сумі 17364,61 грн., а потім, після надання 16.06.2017 року за вих № 02/1208 Управлінням Фонду уточненої інформації посвідчив право [PERSON] на спадщину за законом на кошти у сумі 19096,43 грн., право на які у потерпілого за життя не виникло, у зв`язку з чим неправомірно включив ці кошти до складу спадщини останньої. У зв`язку з тим, що потерпілий - [PERSON] не набув права на щомісячні страхові виплати в сумі 8705,51 грн. за період з 01.12.2014 по 31.03.2015, оскільки не звертався із відповідною заявою для продовження щомісячних страхових виплат до робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, то спадкоємець - [PERSON] , також не має права на отримання зазначеної суми страхових коштів, так як ці кошти не входять до складу спадщини. Так, з витягів з реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань вбачається, що Відділенням в м. Луганську було нараховано, але не виплачено суми щомісячних страхових виплат за період з червня 2014 по листопад 2014 потерпілому на виробництві [PERSON] на загальну суму 10390,92 грн.. За період з 01.12.2014 по 31.03.2015 [PERSON] щомісячні страхові виплати не нараховані. Також, зазначають, що свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №2-101 видане 01 лютого 2017 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. містить виправлення (закреслення) суми недоотриманої страхової виплати померлим [PERSON] з 17364,61 грн (сімнадцять тисяч триста шістдесят чотири гривні 61 копійка) на 19096,43 грн (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто шість гривень 43 копійки), що в свою чергу протирічить вимогам частини 3 статті 1300 Цивільного кодексу України. Крім того, у свідоцтві про право на спадщину за законом зареєстрованому в реєстрі за №2-101 виданому 01 лютого 2017 року державним нотаріусом Фесенко О.М. зазначено, що підставою для його видачі є довідка видана 19.01.2017 року за № 02/128 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Вищезазначена інформація не відповідає дійсності, так як в довідці виданій на запит державному нотаріусу Фесенко О.М. міститься наступна інформація: «Потерпілому [PERSON] не виплачено: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 10390,92 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.11.2014р. по 31.03.2015р. (включно), та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014р. на суму 6973,69 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 17364,61 грн.». З огляду на ці обставини, у свідоцтві про право на спадщину за законом зареєстрованому в реєстрі за №2-101, виданому 01 лютого 2017 року державним нотаріусом Фесенко О.М., на ім`я [PERSON] , допущено помилки на предмет спадщини, які не можуть бути усунуті нотаріусом шляхом внесення до тексту виправлень шляхом закреслення, що в свою чергу потребує, відповідно до положень Ч.З ст.51 ЗУ "Про нотаріат" скасування нотаріальної дії та відповідно до вимог ч.3 ст. 1300 ЦК України, потребує видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом. Просять визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.02.2017 року зареєстроване в реєстрі за № 2-101 видане Державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко Олександром Миколайовичем на ім`я [PERSON] [INFO] , картка фізичної особи-платника податків ідентифікаційний номер [NUMBER] недійсним. А також просять стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області сплачений, згідно платіжного доручення від 24.07.2020 року № 2841, судовий збір у сумі 2102,00 грн. за подання позовної заяви. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, відзив до суду на позов відповідач не надала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`являла, про день, час та місце слухання справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 30 вересня 2016 року актовий запис № 347 виданого Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років. Судом встановлено, що державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко Олександром Миколайовичем, 01 лютого 2017 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2- 01, згідно якого державний нотаріус посвідчує, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1960 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] , картка фізичної особи-платника податків ідентифікаційний номер [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з суми недоотриманих страхових виплат в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка складає 17364,61 грн (після внесення виправлення закреслення) сума недоотриманої страхової виплати складає 19096,43 грн) і належала померлому на підставі довідки виданої 19.01.2017 року за № 02/128 управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом отримане управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Лганській області (далі - Управління Фонду) 03.07.2020 за вх. №07/10 в якості додатка до заяви адвоката Наталії Кутровської, яка діяла в інтересах [PERSON] про виплату сум страхових виплат доотриманих її чоловіком [PERSON] ; ідентифікаційний номер [NUMBER] , який помер [INFO] . В довідці управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 19.01.2017 № 02/128, наданою на запит державному нотаріусу Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. від 17.01.2017 № 26/02-14, на яку він посилається в виданому свідоцтві про право на спадщину за законом від 01 лютого 2017 року чітко зазначено: «Потерпілому [PERSON] не виплачено: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014року на загальну суму 10390,92 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.11.2014р. по 31.03.2015р. (включно), та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01,03.2014р. на суму 6973,69 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 17364,61 грн.». В подальшому, 16.06.2017 року за вих. № 02/1208 Управлінням Фонду державному нотаріусу Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. була надана уточнена інформація стосовно недоотриманих сум страхових виплат [PERSON] , в якій чітко було зазначено: «Потерпілому [PERSON] не виплачено: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 10390,92 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.12.2014р. по 31.03.2015р. (включно), та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014р. на суму 8705,51 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 19096,43 грн.». Проте, державний нотаріус Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М., всупереч відомостям зазначеним спочатку у довідці від 19.01.2017 № 02/128, посвідчив право [PERSON] на спадщину за законом на кошти у сумі 17364,61 грн., а потім, після надання 16.06.2017 року за вих № 02/1208 Управлінням Фонду уточненої інформації посвідчив право [PERSON] на спадщину за законом на кошти у сумі 19096,43 грн., право на які у потерпілого за життя не виникло, у зв`язку з чим неправомірно включив ці кошти до складу спадщини останньої. У зв`язку з тим, що потерпілий - [PERSON] не набув права на щомісячні страхові виплати в сумі 8705,51 грн. за період з 01.12.2014 по 31.03.2015, оскільки не звертався із відповідною заявою для продовження щомісячних страхових виплат до робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що здійснюють свою діяльність на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, то спадкоємець - [PERSON] , також не має права на отримання зазначеної суми страхових коштів, так як ці кошти не входять до складу спадщини. Так, з витягів з реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань вбачається, що Відділенням в м. Луганську було нараховано, але не виплачено суми щомісячних страхових виплат за період з червня 2014 по листопад 2014 потерпілому на виробництві [PERSON] на загальну суму 10390,92 грн.. За період з 01.12.2014 по 31.03.2015 [PERSON] щомісячні страхові виплати не нараховані. Статтею 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207 (далі - Закон № 1207) встановлено правовий режим на тимчасово окупованій території, який передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, що проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 18 Закону № 1207 громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1105 особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України. Статтею 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачено, що у районі проведення АТО можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» установлено, що призначення та продовження виплати усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509. Аналогічна норма передбачена положеннями п. 8 Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, згідно до якої особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів га фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення АТО, встановлено постановою правління Фонду від 1 1 грудня 2014 року № 20, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 року за № 6/26451 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви. На сьогодні іншого порядку реалізації прав на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території чи території проведення антитерористичної операції, крім визначеного частиною другою статті 18 Закону №1207, актами Кабінету Міністрів України та Постановою № 20 не визначено. Згідно частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Право на відшкодування шкоди належало безпосередньо потерпілому. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Згідно статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не має право на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Згідно із ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, здійснюють інші функції, передбачені статутом Фонду. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 зроблено висновок про те, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Іншою підставою визнання свідоцтва недійсним може бути, зокрема, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2020 року по справі № 431/6232/18-ц вказано, що при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. До складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату, згідно із статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить. Суд зазначає, що, відповідно до вимог Закону України № 1105, потерпілий [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Луганську (далі - відділення в м. Луганську), яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території. Відділенням в м. Луганську не здійснено переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні в м. Луганську припинено з 0L12.2014. Справи потерпілих, які знаходились на обліку у даному відділенні, та всі інші документи залишились у приміщенні даного відділення у м. Луганську. В Управлінні Фонду відсутня можливість доступу до цих документів. Згідно електронної бази даних «Реєстр потерпілих» з`ясовано, що померлий потерпілий [PERSON] до робочих органів Фонду соціального страхування України у Луганській області, як внутрішньо переміщена особа за продовженням страхових виплат не звертався. За даними з Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду потерпілому [PERSON] згідно виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, наданою Артемівською МСЕК від 15.04.2014 року серія 10 ААА № 222173, визначена стійка втрата професійної працездатності 50% з 01.04.2014 включно. Щомісячні страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року, враховуючи доплату перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 р. на суму 8705,51 грн. могли бути нараховані [PERSON] проте потерпілий за життя не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України, тому в Управлінні Фонду щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року - [PERSON] не нараховувались, в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України спадкодавцю не належали, а тому не можуть передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини. За даними з Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду потерпілому [PERSON] згідно виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, наданою Артемівською МСЕК від 15.04.2014 року серія 10 ААА № 222173, визначена стійка втрата професійної працездатності 50% з 01.04.2014 включно. Щомісячні страхові виплати за період з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року, враховуючи доплату перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 р. на суму 8705,51 грн. могли бути нараховані [PERSON] проте потерпілий за життя не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, відповідно до чинного законодавства України, тому в Управлінні Фонду щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року - [PERSON] не нараховувались, в розумінні статті 1227 Цивільного кодексу України спадкодавцю не належали, а тому не можуть передаватись членам сім`ї чи входити до складу спадщини. Вищевказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, які зроблені в постанові від 14 квітня 2020 року по справі № 431/6232/18-ц. При цьому, обставини у справі № 431/6232/18-ц є аналогічними обставинам у цій справі. Висновки, які зробив Верховний Суд у справах № 431/6282/18, 642/6946/18, 418/2434/18, не підлягають застосуванню та врахуванню під час розгляду цієї справи, адже у вищевказаних справах обставини суттєво відрізняються від обставин цієї справи. Зокрема, у вищевказаних справах спадкодавці за час свого життя не переміщувалися на підконтрольну українській владі територію України, не зверталися до органів Фонду на підконтрольній території за продовженням страхових виплат і стосовно них не приймалася постанова про продовження раніше призначених виплат на певний період, який закінчився за час їхнього життя. В даному випадку наявна постанова уповноваженого органу соціального страхування про продовження виплат спадкодавцю за час його життя лише на певний період, після чого страхові виплати нараховані не були і спадкодавець не виявив жодної зацікавленості у оскарженні таких дій уповноваженого органу Фонду. За таких обставин, включення до складу спадщини не нарахованих страхових виплат означатиме включення до складу спадщини того майна, якого не існує. Застосування іншого підходу фактично означатиме уможливлення перегляду нотаріусом або судом тих правовідносин, які виникли за час життя спадкодавця і стосовно законності яких спадкодавець не висловив жодних претензій. Також, свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №2-101 видане 01 лютого 2017 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Фесенко О.М. містить виправлення (закреслення) суми недоотриманої страхової виплати померлим [PERSON] з 17364,61 грн (сімнадцять тисяч триста шістдесят чотири гривні 61 копійка) на 19096,43 грн (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто шість гривень 43 копійки), що в свою чергу протирічить вимогам частини З статті 1300 Цивільного кодексу України. Крім того, у свідоцтві про право на спадщину за законом зареєстрованому в реєстрі за №2-101 виданому 01 лютого 2017 року державним нотаріусом Фесенко О.М. зазначено, що підставою для його видачі є довідка видана 19.01.2017 року за № 02/128 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Вищезазначена інформація не відповідає дійсності, так як в довідці виданій на запит державному нотаріусу Фесенко О.М. міститься наступна інформація: «Потерпілому [PERSON] не виплачено: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 10390,92 грн. Також, необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.11.2014р. по 31.03.2015р. (включно), та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014р. на суму 6973,69 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 17364,61 грн.». З огляду на ці обставини, у свідоцтві про право на спадщину за законом зареєстрованому в реєстрі за №2-101, виданому 01 лютого 2017 року державним нотаріусом Фесенко О.М., на ім`я [PERSON] , допущено помилки на предмет спадщини, які не можуть бути усунуті нотаріусом шляхом внесення до тексту виправлень шляхом закреслення, що в свою чергу потребує, відповідно до положень Ч.3 ст.51 ЗУ "Про нотаріат" скасування нотаріальної дії та відповідно до вимог ч.3 ст. 1300 ЦК України, потребує видачі нового свідоцтва про право на спадщину за законом. Підводячи підсумок суд зазначає, що позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області слід задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн., у зв`язку із чим вказана сума судового збору має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved