Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Кіровоградська міська рада звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], що зазначена в акті опису й арешту майна від 17.05.2012 року, за територіальною громадою м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради та зняття арешту з вищевказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Кіровоградської міської ради між територіальною громадою м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради та [PERSON] укладено договір міни, за яким [PERSON] продала, а територіальна громада м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради купила квартиру [ADDRESS] територіальна громада м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради продала, а [PERSON] купила напівпідвальну квартиру [ADDRESS]. Рішенням суду вищевказаний договір визнано дійсним. Таким чином, територіальна громада в особі Кіровоградської міської ради є титульним власником квартири за номером 59 по просп. Винниченка, 3 у м. Кіровограді. Законодавство, що діяло на момент укладення договору, не повязувало державну реєстрацію договору чи права на набуте нерухоме майно з фактом укладання договору чи виникнення у особи права власності на таке майно відповідно. Тобто, для набуття права власності на квартиру достатньо укладеного між сторонами договору у встановленій законом формі. Проте, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на спірну квартиру накладено арешт. В акті опису і арешту майна державним виконавцем безпідставно зазначено, що спірна квартира належить на праві власності [PERSON]. Таким чином, право власності територіальної громади м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради на вказану квартиру є порушеним і підлягає захисту в порядку передбаченому законодавством. Представник позивача в судовому засіданні 27.01.2015 року та 26.02.2015 року позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання, призначене на 08.05.2015 року представник позивача не зявився, подав до суду заяву (вх. № 15777 від 08.05.2015 року) про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 109). Відповідач, [PERSON] та представник публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не зявилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 39, 40, 60, 63, 79, 81, 96, 105, 107). Причини неявки суду не повідомили, заяв та заперечень до суду не надавали. Представник третьої особи, Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, в судовому засіданні 27.01.2015 року та 26.02.2015 року проти задоволення позовних вимог не заперечував. В судове засідання, призначене на 08.05.2015 року представник не зявився, подав до суду заяви (вх. № 8650 від 13.03.2015 року; вх. № 15779 від 08.05.2015 року) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити (а.с. 83, 111). Представник третьої особи, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 38, 61, 80, 95, 106). Причини неявки суду не повідомив. Також, представником подані до суду письмові пояснення (вх. № 1933 від 22.01.2015 року), з яких вбачається, що у Відділі на виконанні перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» коштів в сумі 733404,78 грн. в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно боржника. На реалізацію спірна квартира не передавалася, оскільки її реалізація зупинена ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2013 року. Договір міни від 29.04.2002 року, укладений між [PERSON] та територіальною громадою м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради, рішенням суду визнано дійсним. До відділу від представника стягувача, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшла заява про звернення стягнення на пенсію боржника. На підставі заяви стягувача, державним виконавцем 25.12.2014 року виконавчі документи направлено до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції для виконання за місцем отримання боржником пенсії. З огляду на викладене, державним виконавцем проведено виконавчі дії з проведення опису й арешту майна у відповідності до чинного законодавства, але поряд з цим на підставі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (а.с. 41). Представник третьої особи, Житлово-експлуатаційної контори № 1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 27.01.2015 року та 26.02.2015 року повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с. 37, 59). В судове засідання, призначене на 19.03.2015 року, 16.04.2015 року та 08.05.2015 року представник третьої особи також не зявився, судові повістки у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 82, 98, 108). Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Рішенням Кіровоградської міської ради № 1366 від 19.04.2002 року зокрема надано дозвіл на обмін напівпідвальної квартири № 25 площею 42,0 кв.м. по вул. Шевченка, 50/40 на квартиру № 59 площею 27,7 кв.м. по просп. Винниченка, 3; доручено Комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству № 4 зняти з балансу напівпідвальну квартиру [ADDRESS], а комунальному ремонтно-експлуатаційному підприємству № 1 взяти на баланс квартиру [ADDRESS]; обмін квартирами здійснити за умови перенесення диспетчерського пункту з комунікаціями з квартири № 25 [ADDRESS] по проспекту Винниченка, 3 за власний рахунок громадянкою [PERSON]; вирішено оформити право власності за територіальною громадою м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради на квартиру [ADDRESS] та за громадянкою [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно акту по обміну квартирами, комісія, утворена відповідно до розпорядження управління власності міськвиконкому від 26.04.2002 року № 260/17 «Про створення комісії по виконанню рішення міської ради від 19.04.02 року № 1366 «Про надання дозволу на обмін квартир», зняли з балансу КРЕПу № 4 напівпідвальну квартиру [ADDRESS] площею 42,0 кв.м., яку орендувало Кіровоградське підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» та передали її у приватну власність громадянці [PERSON]; прийняли у комунальну власність територіальної громади міста на баланс КРЕПу № 1 квартиру [ADDRESS], площею 27,7 кв.м., яка згідно договору купівлі-продажу від 08.11.2001 року знаходилась у власності громадянки [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки № 42789 від 23.11.2011 року Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», [PERSON] має зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.07.2003 року № 1984; [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2008 року № 1375; вул. Володарського, 42 на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.207 року; [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2001 року № 5650 (а.с. 65). За довідкою про належність нерухомого майна № 92032 від 10.12.2012 року Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Квартира № 25 ввійшла до складу квартири № 28 (рішенням виконкому № 974 від 16.08.2002 року надано дозвіл [PERSON] на реконструкцію та обєднання квартир № 25, 26, 28 з присвоєнням номеру квартири 28) (а.с. 22). Разом з тим, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], про що свідчить довідка про належність нерухомого майна № 92022 від 10.12.2012 року, видана Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 22). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 04.11.2014 року визнано договір міни від 29.04.2002 року, укладеного на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 19.04.2002 року № 1366 «Про надання дозволу на обмін квартир» між територіальною громадою м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради та, за яким [PERSON] продала, а територіальна громада м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради купила квартиру [ADDRESS], територіальна громада міста Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради продала, а [PERSON] купила напівпідвальну квартиру [ADDRESS] дійсним (а.с. 12-14). У зв'язку із вказаним суд вважає необхідним захистити право позивача та визнати в судовому порядку за ним право власності на квартиру № 59, розташовану за адресою: м. Кіровоград, просп. Винниченка, буд. 3. При цьому, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] 17.05.2012 року, при примусовому виконанні рішень судів про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 731584,78 грн. на користь АТ «Дельта Банк», описано та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с.15-18). Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності, зокрема відповідно до статті 387 цього Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положенням статті 392 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Практика Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року Про судову практику в справах про виключення майна з опису) при розгляді справи даної категорії вказує на те, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 року (абзац 3 пункту 16). Відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Право власності позивача на спірну квартиру доведено в судовому засіданні і його право щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушуються накладенням арешту на майно за борговими зобовязаннями іншої особи. Враховуючи те, що територіальна громада м. Кіровограда правомірно та добросовісно володіє квартирою № 59, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, просп. Винниченка, 3, на даний час позивач, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстави для накладення арешту на майно відсутні, суд вважає за можливе позовні вимоги про зняття арешту з належного позивачеві майна, задовольнити. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачів. На підставі викладено,

Outcome: approved