Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач 18 березня 2015 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому згідно останньої редакції уточнень зазначила, що на її звернення 31.12.2014 року до - Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах було надано відповідь від 15.01.2015 р. № 136/10/54 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі того, що згідно ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком 2 виробництв, робіт, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. У довідках виданих Державним підприємством «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» № 52/0к-62а та №52/0к-62 зазначалось, що позивач працювала повний робочий день на державному підприємстві «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» на посаді поліровщика з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (З роки, 2 місяці) що передбачено Списком 2 виробництв, робіт, посад і показників розділом ХУ підрозділом 10 п.а, а період роботи з 01.01 1992 року по 09.12.1993 року на посаді поліровщика підтверджено пільговий стаж роботи лише 1 рік 4 місяці та 18 днів. Як вбачається із записів у трудовій книжці та архівної довідки від 23.12.2014 року № 255М-44, [PERSON] працювала на посаді поліровщика з 01.11.1988 року по 31.14.1991 року (3 роки, 2 місяці) що передбачено Списком 2 виробництв, робіт, посад і показників розділом ХУ підрозділом 10 п.а, та з 01.01 1992 року по 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік, 11 місяців та 9 днів) пільговий стаж роботи передбачений Списком 2 розділом ХІУ підрозділом 12 пунктом «а». Позивач просила встановити факт роботи [PERSON] у Державному підприємстві «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» на посаді поліровщика за період з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 2 місяці) та з 01.01.1992 року гю 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік 11 місяців 9 днів), що підтверджує наявність відповідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком па пільгових умовах відповідно до Списку № 2; зобов'язати Державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» надати [PERSON] довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї за період з 01.11.1988 р. роботу на посадах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за період роботи з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 2 місяці) та з 01.01.1992 року по 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік 11 місяців 9 днів) оформленої відповідно до форми, встановленої згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 673 для пред'явлення до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська для призначення пенсії на пільгових умовах; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська зарахувати [PERSON] до пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 період роботи у Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробничий комплекс «Електровозобудування» на посаді поліровщика з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 2 місяці) та з 01.01.1992 року по 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік 11 місяців 9 днів); зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити [PERSON] нарахування пільгової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 з 31 грудня 2014 року з моменту звернення до управлінні Пенсійного фонду України. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилалися на обставини викладені у позові. Представники відповідача Дніпропетровський науково- виробничий комплекс «Електровозобудування» у судовому засіданні позовну заяву не визнали в повному обсязі та просили відмовити в її задоволенні. Від представника співвідповідача Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Дніпропетровська надійшли письмові заперечення, згідно яких просила відмовити в задоволенні позову та слухати справу у відсутність їх представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] працювала у Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробничий комплекс « Електровозобудування» на різних професіях (а.с.71-76). Згідно листа Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 15.01.2015 року № 136/10/54 на звернення [PERSON] від 31.12.2014 року щодо призначення пільгової пенсії було відмовлено, оскільки відповідно до наданих довідок № 52/ок-62 та № 52/ок-62а від 15.12.2014 року до пільгового стажу роботи за Списком № 2 можливо зарахувати 4 роки 6 місяців 18 днів (а.с.77-78). Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. При цьому жінки мають право на таку пенсію після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Відповідно до п.3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р. затверджено "Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професією незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документа відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку. Згідно із ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або порада; характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджує підприємство, де набуто відповідний стаж. Разом з тим, відповідачем підготовлені та надані відповідні довідки № 52/ок-62 та № 52/ок-62а від 15.12.2014 року, з яких зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 2 чотири роки шість місяців вісімнадцять днів (а.с.79,80). Згідно особових рахунків, на підставі яких здійснювалося нарахування, позивачка не виконувала свою основну роботу, а виконувала роботу працівника в піонерському таборі, який на той час перебував на балансі Державного підприємства « Дніпропетровський науково- виробничий комплекс « Електровозобудування», тобто не знаходилася в шкідливих умовах (а.с.83-86). Належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги суду не представлено, ані позивачем, ані її представником. Стаття 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Тому, враховуюче вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позову в частині встановлення факту роботи [PERSON] у Державному підприємстві «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» на посаді поліровщика за період з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 2 місяці) та з 01.01.1992 року гю 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік 11 місяців 9 днів), що підтверджує наявність відповідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком па пільгових умовах відповідно до Списку № 2; зобов'язання Державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» надати [PERSON] довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї за період з 01.11.1988 р. роботу на посадах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за період роботи з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 2 місяці) та з 01.01.1992 року по 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік 11 місяців 9 днів) оформленої відповідно до форми, встановленої згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 673 для пред'явлення до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська для призначення пенсії на пільгових умовах. У зв'язку з чим є безпідставними позовні вимоги в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська зарахувати [PERSON] до пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 період роботи у Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробничий комплекс «Електровозобудування» на посаді поліровщика з 01.11.1988 року по 31.12.1991 року (3 роки 2 місяці) та з 01.01.1992 року по 09.12.1993 року на посаді поліровщика виробів сухим способом (1 рік 11 місяців 9 днів); зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська призначити [PERSON] нарахування пільгової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 з 31 грудня 2014 року з моменту звернення до управлінні Пенсійного фонду України. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню ні повністю, ні в частині. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed