Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , передання малолітнього органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті ради для подальшого влаштування та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. від доходу громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та перерахування на особистий рахунок дитини у Державному ощадному банку України. Вимоги обґрунтував тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Відомості про батька малолітнього записані в актовому записі про народження відповідно до статей 126,133,135 СК України. Малолітній [PERSON] , з 31 січня 2019 року перебуває на обліку в управлінні-служби у справах дітей районної у місті ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах. До управління-служби у справах дітей районної у місті ради надійшов лист від комунального закладу «Дніпровська міська клінічна лікарня №1» Дніпровської міської ради про те, що до медичного закладу співробітниками поліції було доставлено дитину, [PERSON] , [INFO] . При огляді дитини виявлено ГРВІ, фарингіт, гематому у лобній ділянці, садна на спині, підборідді, шкіра була дуже брудною, в зоні промежин попрілості ІІІ-ІV ступенів. Вага дитини менша норми, стан загального виснаження. Співробітників поліції викликав малолітній [PERSON] , [INFO] , у відношенні якого відповідачка позбавлена батьківських прав. Виклик пояснив тим, що [PERSON] з`явилася за адресою їх з опікуном проживання, була у нетверезому стані, поводила себе агресивно. Через неадекватний стан відповідачка навіть не змогла поїхати з дитиною до лікувального закладу. З моменту госпіталізації відповідачка відвідала дитину лише один раз. Відповідачка веде мігруючий спосіб життя, дитиною не цікавиться, не виконує свої обов`язки щодо утримання та догляду за малолітнім сином, зловживає спиртними напоями, досить часто залишає дитину на сторонніх осіб, не піклується про неї. 08 січня 2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Відповідачка на засідання комісії не з`явилася, хоча була попереджена належним чином. Таким чином, вищевикладене свідчить, що відповідачка умисно, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що відповідно є підставою для позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 07 травня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 червня 2019 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України та наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Заслухав доводи учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі та дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.3 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та копії свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , а відомості про батька записані відповідно до статей 126,133,135 СК України (а.с.8,11). Згідно з листами з КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №10» Дніпровської міської ради від 13.11.2017 року №759, 04.12.2017 року № 4/336, [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , має малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , зі значними вадами здоров`я, який потребує постійного контролю лікарів, не бажає співпрацювати з медичними працівниками, не виконує рекомендації сімейного лікаря, не з`являється за викликом дільничної служби, під час відвідування за місцем мешкання медичним працівникам не відчиняє двері. Під час необхідної госпіталізації матері з дитиною, [PERSON] постійно порушувала режим харчування дитини, її відпочинку, умови догляду, відмовлялася від перебування дитини у закладі, була виписана за адресою: [ADDRESS] (а.с.19,20). Під час відвідування лікарем та дільничною медичною сестрою дитини 01.12.2017 року в квартирі за вищевказаною адресою виявили безлад, стан дитини незадовільний, дитина брудна, не спокійна. Стан дитини міг спричинити загрозу її життю та здоров`ю (а.с.20). 05 грудня 2017 року працівниками управління-служби у справах дітей районної у місті ради та центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді районної у місті ради та центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді районної у місті ради відвідана сім`я [PERSON] за вищевказаною адресою, обстежено житлово-побутові умови, складено акт. Відповідно до акту, у квартирі сморідно, брудно, дитина не доглянута. [PERSON] постійно вчиняє сварки з бабою, [PERSON] . Під час перебування у квартирі баби, постійно крала її речі та речі старшого сина, [PERSON] , телефони та інше. [PERSON] була попереджена про термінове покращення умов проживання молодшого сина, обов`язкової консультації у лікарів (а.с.22). Із листа КЗ «Дніпровська міська клінічна лікарня № 1» ДОР від 14.01.2019 № 48 вбачається, що 14.01.2019 року до медичного закладу з адреси: м. Дніпро, вул. Агнії Барто, 2/124, співробітниками поліції було доставлено дитину, [PERSON] , [INFO] . При огляді дитини виявлено ГРВІ, фарингіт, гематому у лобній ділянці, садна на спині, підборідді, шкіра була дуже брудною, в зоні промежин попрілості ІІІ-ІV ступенів. Вага дитини менша норми, стан загального виснаження. Співробітників поліції викликав малолітній [PERSON] , [INFO] , у відношенні якого відповідачка позбавлена батьківських прав. Виклик пояснив тим, що [PERSON] з`явилася за адресою їх з опікуном проживання, була у нетверезому стані, поводила себе агресивно по відношенню до них (а.с.29). З моменту госпіталізації мати дитину навідувала лише раз, її вихованням не займається. Мати дитини веде мігруючий спосіб життя (а.с.30). Згідно з актом оцінки потреб сім`ї [PERSON] , складеним центром соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді районної у місті ради від 23.01.2019 року, мати не виконує свої обов`язки щодо утримання та догляду за малолітнім сином, [PERSON] , зловживає спиртними напоями, досить часто залишає дитину на сторонніх осіб, не піклується про повноцінне харчування, через що дитина має низьку вагу. Попереджена про недопустимість невиконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини (а.с.36). Малолітній [PERSON] , [INFO] з 31 січня 2019 року перебуває на обліку в управлінні-служби у справах дітей районної у місті ради, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Сім`я перебуває на обліку в центрі соціальних служб сім`ї, дітей та молоді районної у місті ради. Ці обставини, окрім письмових доказів підтвердили свідки. Так свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є співробітником поліції. Відповідачка зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що родина відповідачки перебуває на обліку. Вона неодноразово з комісією відвідувала відповідачку за місцем мешкання. Дитина відповідачки має вади здоров`я, потребує постійної медичної допомоги. Відповідачка відмовлялась від лікування дитини, тому дитина примусово відправлялась на лікування. Проживання дитини з відповідачкою становить небезпеку для дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка її онука. Вихованням дитини не займається, взимку відповідачка прийшла до неї додому, будучи під впливом наркотиків влаштувала сварку. Приїхала поліція, забрала дитину та відвезла в лікарню. З того часу відповідачка дитиною не цікавилась та сказала нехай дитину забирають та усиновляють. В своєму висновку №2-17/306 від 04.03.2019 року орган опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпрі ради, вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи відповідачка була засуджена за злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України та відбувала покарання у виправній колонії (а.с.16,17). Крім того, перебувала на обліку у лікаря-нарколога з 23.06.2008 року з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок зловживання стимуляторів, включно з кофеїном. Вживання з шкідливими наслідками. Знята з обліку 02.08.2010 року у зв`язку з відбування покарання в місцях позбавлення волі (а.с.18). Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.3 ст.167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч.4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч.5 ст. 167). Отже, сукупний аналіз наданих доказів та встановлених у судовому засіданні обставин справи свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню сина з огляду на те, що вона не піклується про фізичний стан, здоров`я та духовний розвиток дитини, не цікавиться її життям. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати сина та матеріально забезпечувати, піклуватися про його фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Фактично викладене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи виключно інтереси дитини, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та передання малолітнього органу опіки та піклування. Разом з тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст.166 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Судом, виходячи із наявних матеріалів справи досліджені та враховані обставини, передбачені ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема обов`язок відповідача по утриманню дитини. Так з урахуванням усіх цих обстави, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на утримання сина аліментів у розмірі 900,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню за дві вимоги немайнового характеру витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved