Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини. Він посилається на те, що є родичем (дідусь) [PERSON], яка народилася 14.06.2016 р. в м. Макіївка Донецької області, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження. Батько та матір дитини зареєстровані на тимчасово окупованій території України (м. Макіївка Донецької області) та не мають змоги виїхати звідти, щоб отримати свідоцтво про народження встановленого зразка згідно діючого законодавства України. Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Законом України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та постановою ВР України від 17.03.2015 №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження дитину у звязку із тим, що. форма пред'явленого ним медичного документа не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1 і 50/13024. Позивач просить суд встановити факт народження дитини [PERSON], [INFO] для отримання свідоцтва про народження. Заявник, заінтересована особа в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 023383, виданого Міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] з 28.12.2005 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що зроблено актовий запис за № 1914. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВК № 257004, виданого Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 07.04.2006 р. [PERSON] є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВЕ № 966268, виданого Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 12.12.2003 р. Згідно медичного свідоцтва про народження № 500 від 14 червня 2016 року, [PERSON], 14.06.2016 р. в акушерському відділенні Перинатального центру міста Макіївка Міністерства охорони здоровя ДНР о 22 годині 55 хвилин народила при одноплідних пологах дівчинку вагою 3400,0 грамів, за рахунком дитина третя. Проте вищезазначене медичне свідоцтво про народження дитини, видане органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсними та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі. [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Київській області № 106/03.3-05.01-35 від 20.07.2016 р. заявнику відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки ним на підтвердження даного факту було надано документ, форма якого, не відповідає формі, що визначена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Таким чином виникла необхідність для встановлення юридичного факту народження особи в певний час, оскільки неможлива реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини. Суд вирішуючи справу по суті керується наступними нормами процесуального та матеріального права. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України»особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. Порядок реєстрації народження дитини встановлено Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 "Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні". Згідно даних Правил, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. При відсутності підстав для державної реєстрації народження,державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За цих обставин суд вважає надані заявником медичні документи, як доказ народження дитини, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» м. Макіївка Донецької області є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. [PERSON] є громадянкою України, її дитина народилася на тимчасово окупованій території у м. Макіївка Донецької області, отримати медичне свідоцтво про народження форми, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України, неможливо. Відтак, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України [PERSON] суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження нею 14.06.2016 року в місті Макіївка Донецької області третьої дитини (дівчинки), крім того законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, а тому це надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України.

Outcome: approved