Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 11 січня 2014 року між нею та [PERSON], укладено шлюб. [INFO] на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, а саме в м. Судак, від шлюбу народилась дитина - [PERSON], про що 05 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Судакського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим складено запис акта про народження № 148. 18 вересня 2017 року, вона з дитиною залишила тимчасово окуповану територію Автономної республіки Крим для проживання на території, де здійснюють свої повноваження органи державної влади України, а саме за місцем реєстрації: [ADDRESS] При зверненні до Криворізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області їй відмовлено у державній реєстрації народження дитини через недійсність свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.07.2018 виданого в Автономній республіці Крим. Враховуючи, що згідно законодавства України свідоцтво отримане в РАЦС Автономної республіки Крим є недійсним, тобто неможливо ні зареєструвати місце проживання дитини, ні стати на облік до медичного закладу та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані з народженням дитини, просить суд встановити факт народження дитини - [PERSON], яка народилася [INFO], місце народження дитини - Україна, Автономна Республіка Крим, м. Судак, матір'ю якої є [PERSON], [INFO], громадянка України, батьком якої є [PERSON], [INFO], громадянин України. Заявник в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити в повному обсязі (а.с.22). Представник заінтересованої особи - Криворізький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечували (а.с. 23) . В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних законних підстав. Відповідно до ч. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що 11 січня 2014 року між заявником [PERSON] та [PERSON], укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 11.01.2014 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Судацького міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а.с. 14). [INFO] на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, а саме в м. Судак, від шлюбу народилась дитина - [PERSON], про що 05 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Судакського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим складено запис акта про народження № 148 (а.с. 13). З копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 11.01.2014 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Судацького міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, вбачається, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] є громадянами України (а.с. 14) Те, що мати дитини [PERSON] є громадянкою України, також підтверджується копією паспорту [NUMBER] виданого Криворізьким РСГКДМС України Дніпропетровської області 03 лютого 2014 року (а.с. 5-6). Також, вагітність та народження дитини підтверджується копіями медичних документів, які містяться в матеріалах справи: протоколом ультразвукового дослідження від 13.12.2013 Медичного реабілітаційного центру «Сокол» МВС України (а.с. 9), довідкою № 126 для призначення і виплати державної допомоги у зв'язку з вагітністю від 21.05.2014 Територіального медичного об'єднання Судацької міської ради АР Крим (а.с. 11), довідкою № 53 від 13.05.2014 з діагнозом - вагітність ТМО Судацької міської ради АР Крим (а.с. 10), обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні ТМО Судацької міської ради АР Крим від 10.07.2014 (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. При зверненні заявника до Криворізького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини через недійсність свідоцтва про народження [NUMBER] від 03.07.2018 виданого в Автономній республіці Крим. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіка Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки АРК Крим є окупованою територію, на ній фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації, тому документи про народження дитини видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров'я РФ, яка є недопустимою для державної реєстрації на території України. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.. У відповідності до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України. Таким чином судом встановлено, що у батьків дитини відсутні необхідні документи для державної реєстрації народження, що позбавляє громадян України, зареєструвати місце народження та проживання дитини, а також реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, тому з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтва про народження її доньки [PERSON], [INFO], виданого державним органом України. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України ( ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Outcome: approved