Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Арселорміттал [PERSON] Ріг" про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював на підприємстві Відповідача в період з 31.10.1995 року - машиністом конвеєру в підземних умовах карєру дробильної фабрики № 3, черговим слюсарем з ремонту устаткування 4 розряду. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини 13.05.2014 року (протокол № 839) йому встановлено професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Висновком медико соціально експертною комісією (серія АБ № 0004892) первинно 18.07.2014 року встановлено 20% втрати професійної працездатності, від 23.07.2015 року підтверджено 20% втрати професійної працездатності. Вказує, що саме з вини підприємства відповідача, він втратив здоровя, працездатність, змушений переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, зазначає, що змушений був звернутися за лікування в алергічний, терапевтичний відділ 11 ї міської лікарні м. Кривого Рогу, знаходився на диспансерному обліку, в наступному був госпіталізований в звязку з бронхіальною астмою, в результаті регулярно одержував амбулаторне та стаціонарне лікування, в звязку з погіршенням стану здоровя, весь час сподівався, що це короткочасне погіршення і лікування дасть можливість видужати, його турбують приступи кашлю, які переходять у сухоти, турбують болі в грудній клітці, виникає запаморочення. Скаржиться, що в звязку з приступами кашлю, виникає задишка, інколи починається відчуття нестачі повітря, змушений користуватися інгалятором. Стан загострюється вранці та ввечері, приймає антибіотики, на сьогодні не може обійтись без медикаментів, швидко втомлюється, сухоти непокоять при зміні погоди, наявності пилу, весь час почувається хворим, перестав отримувати задоволення від життя. В звязку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на його користь 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Представник Відповідача проти позову заперечувала, при винесенні рішення просила врахувати надані нею заперечення. В обґрунтування своєї позиції Представник ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» посилається на ті обставини, що як вбачається з трудової книжки та акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 22 від 10.06.2014 року професійне захворювання виникло не лише з причин роботи на ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», а і з причин роботи Позивача на протязі 2 років 2 міс. (у період з 20.08.1993 року по 23.10.1995) агломератником на ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" де також підпадав під вплив виробничого пилу, концентрація якого, перевищувала нормативні значення. Суд, взявши до уваги пояснення, заперечення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці на імя [PERSON], вказано роботу в ВАТ «Південний гірничо збагачувальний комбінат» в період з 1993 по 1995 р.р.. В період з 31.10.1995 року працював - машиністом конвеєру в підземних умовах карєру дробильної фабрики № 3, черговим слюсарем з ремонту устаткування 4 розряду в ДП «Криворіжсталь», ВАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», ПАТ «Арселорміттал [PERSON] Ріг». Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 22, складений 10.06.2014 року, комісією з представників керівництва ПАТ «Арселорміттал [PERSON] Ріг», Українського НДІ, страхового експерту Фонду соціального страхування, в пункті 17 Акту…встановлено причину отримання професійного захворювання Позивачем, а саме перевищення на робочому місці гранично допустимих показників: запиленості - концентрація в повітрі робочої зони аерозолів пилу з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - 5.8 до 13.8 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м. В пункті 19 вказано зазначено, що конкретних винних осіб встановити не можливо, які допустили порушення законодавства про охорону праці, а саме вимог ст. 153 КЗпП Украйни та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», в звязку з тривалою роботою на підприємстві, більше 16 років та 8 місяців. Висновком медико соціально експертною комісією (серія АБ № 0004892) первинно 18.07.2014 року встановлено 20% втрати професійної працездатності, при наступному огляді, згідно довідки (серія 12 ААА № 014601) 23.07.2015 року підтверджено 20% втрати професійної працездатності, наступний переогляд 01.07.2017 року. Встановлено противопоказання переохолодження, пил, важка праця. Відповідно медичних довідок [PERSON] в звязку з погіршенням стану здоровя неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті промислової медицини, в 2 й та 11 й міській лікарні. Висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини 13.05.2014 року (протокол № 839) встановлено професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Згідно медичних документів, [PERSON] встановлено рекомендації - нагляд лікарів за місцем мешкання (терапевта, невропатолога), прийом медикаментів (протизапальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії профілакторії в теплу пору року, санаторне - курортне лікування. Також встановлено, що Акт розслідування хронічного професійного захворювання № 22 від 10.06.2014 року не оскаржено підприємством відповідача у встановленому законодавством порядку. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст.\~237-1\~КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок Відповідача. За таких обставин вимоги позивача [PERSON] до відповідача ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд вважає, що в даному випадку відповідач - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» повинен виплатити Позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Що стосується доводів представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог\~ст. 237-1 КЗпП України\~суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~ за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 16.04.2015 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві, та моральних страждань потерпілого. Судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 20%. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого професійного захворювання, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» позивачу [PERSON] шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у позивача негативних наслідків отримання професійного здоровя, втрати 15% професійної працездатності, а звідси і моральні переживання. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. При визначенні розміру відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути на його користь 15\~000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial