Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.08.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою`та «Тарифами банку»,які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01.12.2019 року має заборгованість - 12021,02 грн., яка складається з наступного: - 441,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість по нарахованими та простроченими відсоткам; - 65,10 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; - 10465,38 грн. - нарахована пеня; - 65,10 грн. - нарахована комісія; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 548,62 грн. - штраф (процентна складова). У добровільному порядку заборгованість відповідачем на цей час не погашена, тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом в сумі 12021,02 грн. та витрати банку по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. за рішенням суду. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно, відзив на позов не надала, із заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав договір № б/н від 18.08.2010 року та отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Пам`ятка клієнта разом з «Умовами та Правилами наданнябанківських послуг» а також «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підтвердження умов кредитування, позивачем надано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, які підтверджені її особистим підписом. При укладанні Договору сторони керувались договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до абзацу 5 п. 1.7 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» в новій редакції, за рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафта), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний спалити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком термін. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку , в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Пунктами 1.1.1.67., 1.1.5.1., 1.1.5.2. Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Тому, банк використав своє право щодо зміни умов Договору, а саме: - впроваджені зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 р. до розміру 34,8% річних, із 01.04.2015 р. до розміру 43,2% річних. Зміна розміру відсотків повністю узгоджується із діючим законодавством оскільки при такій зміні розмір існуючих зобов`язань не збільшується оскільки підвищена відсоткова ставка застосовується лише до тих майбутніх операцій по використанню кредитного ліміту, що здійснені після зміни розміру відсоткової ставки, що передбачено п.2.1.1.2.10., а саме - за користування кредитом (за виключенням 1 Іільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. - із 01.09.2015 впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до и.2.1.1.3.1. Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту (детально нижче у п.4 позовної заяви). - із 01.04.2019 р. впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п. 2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". В пункті 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання за договором і надав відповідачу суму кредиту. А відповідачка не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року має заборгованість - 12021,02 грн., яка складається з наступного: - 441,92 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. - заборгованість по нарахованими та простроченими відсоткам; - 65,10 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; - 10465,38 грн. - нарахована пеня; - 65,10 грн. - нарахована комісія; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 548,62 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується наданим до позову Розрахунком заборгованості за кредитом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] пені, як різновиду неустойки в сумі 10465,38 грн. задоволенню не підлягають, та з неї слід стягнути тільки штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 548,62 грн. - штраф (процентна складова), а всього 1048,62 грн. Крім того, банк просить стягнути комісію у сумі 65,10 грн., однак в позові не зазначає за що саме ця комісія. Також суд звертає увагу, що дана комісія відсутня у наданому банком розрахунку . Тому, вирішуючи питання про стягнення з відповідачки комісії за користування кредитом, суд враховує той факт, що умови договору визначаються і погоджуються на розсуд сторін, крім тих, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено обов`язок позичальника погасити кредитору в повному обсязі заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти за користування, а у разі порушення зобов`язань за договором - понести штрафні санкції. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, тобто в результаті яких, всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Тому, беручи до уваги все вищезазначене, суд дійшов висновку, що також не підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду і комісія в сумі 65,10 грн. Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 у справі № 1-12/13. Отже, зважаючи на той факт, що на час розгляду справи [PERSON] порушила умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 1555,64 грн., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 441,92 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст..625 в сумі 65,10 грн. та неустойка (штраф) - 1048,62 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 273,26 гривень (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Outcome: partial