Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Заявник [PERSON] 10.05.2018р звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з вищезазначеною заявою, в якій вказує, що не перебуваючи у шлюбі, на тимчасово окупованій території, а саме в м.Донецьку, 06 грудня 2017 року вона народила дитину жіночої статі, у звязку з чим, на підставі медичного свідоцтва про народження №2047 від 06.12.2017р, виданого в Донецькому «республіканському» центрі охорони материнства та дитинства, в Шахтарському міськрайонному відділі ЗАЦС «державної реєстраційної палати мю днр» 26.04.2018р вона отримала свідоцтво про народження. Свої вимоги мотивує тим, що у звязку з тим, що вище перелічені документи є недійсними та не створюють правових наслідків, для державної реєстрації народження дитини у відповідності до законодавства України звернулась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (надалі Костянтинівський МВ ДРАЦС ГТУЮ) у Донецькій області, де отримала відмову. Просить встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON], яка народилася 06.12.2017р в м.Донецьк Донецької області, Україна, та внести в актовому записі про народження дитини відомості про батька на підставі ст.135 СК України, а її ([PERSON]М.) записати як мати. Заявник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та в заяві наполягала на задоволенні своїх вимог про встановлення факту народження дитини. [PERSON], представник заявника, вимоги заяви [PERSON] підтримала в повному обсязі, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа: Костянтинівський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області надав до суду пояснення про відсутність заперечень проти заяви, в якому просив розглянути справу без представника. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, її представника та представника заінтересованої особи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, знаходить заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно копії паспорту заявниці [PERSON] (серії ВК №929140, виданого 23.08.2012р Шахтарським РВ ГУ ДМС України в Донецькій області) встановлено, що остання зареєстрована за адресою: пров.Молодецький, 9[ADDRESS]. З наданого медичного свідоцтва про народження №2047 від 06.12.2017р, виданого в Донецькому «республіканському» центрі охорони материнства та дитинства, [PERSON], яка в зареєстрованому шлюбі не перебуває, 06 грудня 2017 року народила дівчинку вагою 3250 грамів. Крім того, факт народження дитини підтверджується наданими до суду: - копією свідоцтва про народження (серія днр №058045, виданого 26.04.2018р Шахтарським міськрайонним відділом ЗАГС «держайної республіканської палати мю днр»), згідно до якого батьками [PERSON], [INFO], записані батько [PERSON], та мати - заявниця у справі [PERSON]; - обмінною картою №218 пологового будинку, пологового відділення лікарні КУ «Торезька центральна міська лікарня», згідно до якої встановлено, що [PERSON] продовж вагітності знаходилася на обліку у лікаря-акушера, обстежувалася з приводу вагітності та у останньої проводилося обстеження плоду; - фотографіями вагітної [PERSON] та фотографією останньої з новонародженою дитиною. З відмови у проведенні державної реєстрації народження із Костянтинівського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області від 05.05.2018р за №15.18-23-1001, вбачається, що представник заявника [PERSON] зверталася до Відділу з метою державної реєстрації народження 06.12.2017р [PERSON] дитини жіночої статі, для чого був наданий дублікат медичного свідоцтва про народження №2047 від 06.12.2017р, виданого в Донецькому «республіканському» центрі охорони материнства та дитинства, зокрема, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Пунктом 7 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з ст.18 ЦПК України судові рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, що набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження доньки. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989р, ратифікованою\~Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України. Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним встановити факт народження 06.12.2017р [PERSON], в м.Донецьк Донецької Україна, задовольнивши тим самим вимоги заявника. Відповідно до ст.134 ч.1 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у\~ст.126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати Костянтинівський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області в актовому запису про народження дитини за клопотанням заявника записати дитину як [PERSON], [INFO], яка народилася в м.Донецьку Донецької області, Україна, та внести відомості про батьків дитини громадян України: [PERSON], як мати дитини та записати батька дитини за клопотанням заявниці у відповідності до ст.135 ч.1 СК України.

Outcome: approved