Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України, заінтересована особа\~ - Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, у якій з урахуванням уточнень, зазначили, що заявник [PERSON] є донькою заявниці [PERSON] . Заявниці у справі народилися у с. Порошкове Перечинського району Закарпатської області, при цьому у даному населеному пункті заявниця [PERSON] проживала на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, та на момент прийняття Закону України «Про громадянство», 13 листопада 1991 року. У 2001 році заявниця [PERSON] отримала паспорт громадянина України. У 2019 році заявниця [PERSON] звернулася до територіального підрозділу ДМС України у м. Костянтинівка Донецької області з заявою про отримання паспорту, однак їй було відмовлено у зв*язку із відсутністю підтвердження належності до громадянства України її батьків. У теперішній час врегулювати це питання у позасудовому порядку неможливо. З метою отримання можливості одержати заявницею [PERSON] паспорту громадянина України, просили встановити факт постійного проживання заявниці [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 24 серпня 1991 року. У судовому засіданні заявниця [PERSON] , представник заявників [PERSON] підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Воронін А.Ф., вважав, що заявлені вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] Свідки [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні підтвердили, що заявниця [PERSON] народилася та мешкала у с. Порошкове Перечинського району Закарпатської області, де мешкала до переїзду в с. Олександро-Шультіне Костянтинівського району Донецької області. Пояснили, що заявниця [PERSON] за межі України на постійне проживання не виїжджала. Суд, з*ясувавши позицію заявниці [PERSON] ,. представника заявників, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Порошкове Перечинського району Закарпатської області, станом на 21 березня 2001 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією заяви про видачу паспорту форми 1 (а.с. 9), копією паспорту громадянина України № [NUMBER] (а.с. 4). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 14 від 21 січня 2019 року (а.с. 6) з 01 листопада 2018 року по теперішній час [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) [PERSON] є матір*ю [PERSON] , [INFO] у с. Порошкове Перечинського району Закарпатської області. Як зазначено у свідоцтві, батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є громадянами України (а.с. 8). В силу ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення тощо. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом\~\~не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно з п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року\~в\~\~порядку\~\~окремого\~\~провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: \~- згідно\~\~з\~\~законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення,\~\~зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; \~- чиним законодавством\~\~не\~\~передбачено\~\~іншого\~\~порядку\~\~їх встановлення;\~-заявник не маєіншої\~\~можливості\~\~одержати\~\~або\~\~відновитизагублений\~\~чи\~\~знищений\~\~документ,\~\~який\~\~посвідчує факт,\~\~що має юридичне значення;\~\~- встановлення\~\~факту\~\~не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Порядок подання\~заяв та\~інших документів\~для встановлення,\~оформлення та\~перевірки належності\~до громадянства\~України,\~прийняття до\~громадянства України,\~оформлення набуття\~громадянства України,\~виходу з\~громадянства України регламентується «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу резидента України від 27 червня 2006 року № 588/2006). Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про громадянство України»,\~громадянами України\~є: 1)\~усі громадяни\~колишнього СРСР,\~які на\~момент проголошення\~незалежності України\~(24\~серпня 1991\~року)\~постійно проживали\~на території\~України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України\~"Про\~громадянство України"\~(13\~листопада 1991\~року)\~проживали в\~Україні і\~не були\~громадянами інших\~держав; 3)\~особи,\~які прибули\~в Україну\~на постійне\~проживання після\~13\~листопада 1991\~року і\~яким у\~паспорті громадянина\~колишнього СРСР\~зразка 1974\~року органами\~внутрішніх справ\~України внесено\~напис "громадянин\~України",\~та діти\~таких осіб,\~які прибули\~разом із\~батьками в\~Україну і\~на момент\~прибуття в\~Україну не\~досягли повноліття,\~якщо зазначені\~особи подали\~заяви про\~оформлення належності\~до громадянства\~України; особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи досліджені судом докази, надані у судовому засіданні пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , та беручи до уваги, що іншим шляхом вирішити дане питання неможливо, суд доходить висновку, що факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] на території України на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому дана заява [PERSON] , [PERSON] у порядку окремого провадження підлягає до задоволення.

Outcome: approved