Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON], як власника веб-сайту "Національний антикорупційний портал АНТИКОР", просить суд : 1. Визнати такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію, розміщені [INFO] на веб-сайті Національного антикорупційного порталу АНТИКОР ([INFO]) наступні відомості: «...Господин [PERSON] реализовывал свои бизнес-интересы путем уничтожения лучших предприятий в отрасли. Например, после того, как ему удалось утвердить на посту директора Лохвицкого спиртового комбината (Полтавская область, перепрофилирован на выпуск биоэтанола) своего ставленника, на заводе было налажено производство нелегального или «черного» спирта, что зафиксировано актами проверок тогдашнего КРУ.» «...Та же участь постигла и Карапчевский спиртзавод «Черновицкая область), которым тоже руководил менеджер, подконтрольный господину [PERSON]. В результате ревизии со стороны контролирующих органов был выявлен акт хищения спирта в размере 40 тыс. дал., на суму более 4 млн. грн., что подтверджено соответствующими актами. Однако, до сегодняшнего дня, [PERSON] и Компания, не понесли ответственности за хищение спирта на Лохвицком и Карпачевском заводах.» «...Соответственно, вопросы - почему «Свобода» не люстрирует [PERSON] и [PERSON] - менеджеров [PERSON] - [PERSON] в «Укрспирте» и в чьем кармане оседала и продолжает оседать выручка от реализации спирта остаются без ответа до сих пор.» «...О том, что масштабы воровства увеличиваются каждый месяц в геометрической прогрессии (на підконтрольному підприємству [PERSON] - прим. Позивачів), свидетельствует хотя бы тот факт, что в государственный бюджет не поступило более 100 млн. грн. налога на прибыль, о чем в конце августа публично заявил заместитель председателя Государственной фискальной службы [PERSON].» 2. Зобов'язати [PERSON], не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, спростувати вищевикладену недостовірну інформацію, поширену [INFO] року в мережі інтернет на веб-сайті Національного антикорупційного порталу АНТИКОР ([INFO]), в статті з заголовком «[INFO]», шляхом розміщення (оприлюднення) на тому ж веб-сайті, на якому було розміщено вказану Статтю, під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» тексту «Визнати недостовірною інформацію викладену в статті «[INFO]». Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними у справі доказами, позов підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує (а.с.58). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився через невручення йому рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою з причини закінчення терміну зберігання за адресою [ADDRESS]. Відповідно ж до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце ж проживання відповідача [PERSON] згідно з відомостями Прилуцького МВ УДМС України в Чернігівській області зареєстроване за адресою: [ADDRESS], а тому, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення за правилами Гл.8 ЦПК України). Суд керується положеннями ч.2ст.197 ЦПК України про те, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обставини справи, встановлені судом. 26 вересня 2014 року на веб-сайті Національного антикорупційного порталу АНТИКОР, власником якого є відповідач [PERSON] розміщена стаття під назвою «[INFO]», автором якої є [PERSON] (а.с.9-11). Дана стаття була поширена через мережу Інтернет та містить інформацію щодо [PERSON], яка є недостовірною, та такою, що ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, виходячи з наступного. Так, автор статті, поширеної на вищезазначеному інформаційному веб-сайті, в стверджувальній формі зазначає, що [PERSON] затвердив своїх «ставлеників» на Лохвицькому спиртовому комбінаті та Карапчівському спиртзаводі, що призвело до виробництва на цих заводах нелегального спирту та розкрадання спирту. У цій статті також у стверджувальній формі було зазначено, що [PERSON] і [PERSON] є менеджерами [PERSON] - [PERSON] в Укрспирті. Суд вважає, що вищеназвана інформація яка поширена відповідачем щодо позивача, не є оціночним судженням чи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, оскільки, відповідач не висловлював свою думку, переконання, не давав критичної оцінки певним фактам, а висловлювання є фактичним твердженням і стосуються особисто [PERSON]. Відповідно до ч 2. ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка і також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. У даному випаду, негативна інформація щодо позивача поширена відповідачем, містить фактичні дані стосовно [PERSON] та має характер наклепу (тобто, поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Відповідно до ст. 3 Конституції України, честь і гідність людини визнані найвищою соціальною цінністю. Порушення цих фундаментальних прав вимогає відповідного захисту. Статтею 55 закріплено право захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму від 27.02.2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Пунктом 1 цієї Постанови визначено, що кожен повинен неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. За ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має право на звернення до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно положень ст. 34 Конституції України, як норми прямої дії, та встановленою ст. 3 ЦК України презумпцією добросовісності, вважається, що негативна інформація, поширена про особу, буде вважатися негативною, якщо особа яка її порушила, не доведе, що вона відповідає достовірності. Згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Саме тому, позивач звільнений від обов'язку доказування, що негативна недостовірна інформація, поширена відачем дійсно є недостовірною. В матеріалах справи відсутні відомості про будь-які неправомірні дії [PERSON] під час виконання службових обов"язків, в суспільстві та в побуті, а тим більше відсутні дані про вчинення ним кримінальних правопорушень. За приписами ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у законному порядку. Ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладена у статті статті [PERSON] «[INFO]» інформація щодо [PERSON] є неправдивою, а відповідач [PERSON] не довів, що така негативна інформація, поширена про особу ([PERSON]) на веб-сайті Національного антикорупційного порталу АНТИКОР, нічим не підтверджена та не відповідає достовірності. За такого, позов підлягає задоволенню, а поширена відповідачем неправдива інформація підлягає спростуванню. Визначений позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст.ст. 15, 16 ЦК України і п.24 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що становлять 243, 60 грн.

Outcome: approved