Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють, у зв`язку з чим, за період з 01.09.2012 року по 28.02.2019 року утворилась заборгованість у сумі 8607,75 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до судового засідання надали суду письмову заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності. Просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/5843 від 15.04.2019р. та № 01-71/6212 від 23.04.2019р. (а.с.13,15). Відповідачі проживають за вказаною адресою та на підставі особового рахунку № [NUMBER] користуються послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснюють у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.09.2012 року по 28.02.2019 року у них утворилась заборгованість в сумі 8607,75 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.4-6). Крім того, представник позивача надав суду Довідку про те, що у зв`язку із несвоєчасною держповіркою приладу обліку холодної води відповідачами, абонента було переведено на норму з 10.01.2017р., що підтверджується відповідними Актами технічного обстеження. Однак, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст.257 ЦК України до вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитом застосовується загальний строк позовної давності - три роки. Відповідно до ст. 267 ч. З ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Тому, відповідачі заявили клопотання про застосування строків позовної давності за період часу з 11.04.2016р. по 28.02.2019р. Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за воду та послуги каналізації, у відповідачів утворилась заборгованість за період часу з 01.09.2012 року по 28.02.2019 року в сумі 8607,85 грн., однак вказана заборгованість перебуває за межами 3-річного строку позовної давності, до того ж, у вказаний період відповідачами була здійснена часткова оплата за надані послуги в сумі 107,76 грн., а також відповідачам була нарахована державна матеріальна допомога в сумі 623,99 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, за період часу з 01.05.2016 року по 01.03.2019 року в сумі 8499,99 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Рішення Запорізької міської ради №546від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є акт органу місцевогосамоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникненняправовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведення, а відтак і посплаті вищевказаних послуг. На підставі ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини міжучасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірнихзасадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно тавідповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на наданняжитлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором абозаконом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в межах позовної давності, шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача боргу за спожиту воду та послуги каналізації за період з 01.05.2016 року по 01.03.2019 року в сумі 8499,99 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial