Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася 24 квітня 2018 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. З заяви вбачається, що заявник [PERSON], [INFO], народилася в селищі Ярославський Хорольського району Приморського краю. В 1963 році батьки заявника переїхали з цього селища до Великобагачанського району Полтавської області на постійне місце проживання. З 1 липня 1978 року по 1 липня 1979 року заявник навчалася у Полтавському кооперативному училищі, а у травні 1988 року по переселенню заявник [PERSON] разом зі своєю сімєю поїхала до селища Дмитрівка Чернігівського району Приморського краю, де працювала до 1990 року. 21 серпня 1991 року заявник [PERSON] приїхала до своїх батьків в с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області, де зареєстрована та проживає по даний час. 26 серпня 1991 року заявник [PERSON] була прийнята в члени колгоспу Комунар на посаду доярки, а в 1992 році вона по сімейним обставинам змушена була поїхати до м. Владивосток Приморського краю, де 10 лютого 1993 року народилася її дочка [PERSON]. Коли доньці було 9 місяців заявник [PERSON] повернулася до с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області. В заяві [PERSON] вказує, що вона є громадянкою України. В 2017 році заявник [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного сектору Державної міграційної служби України в Полтавській області із заявою про отримання громадянства України її донькою [PERSON], [INFO], за територіальним походженням, однак заявнику було відмовлено в цьому та рекомендовано надати рішення суду щодо факту її постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території України. Посилаючись на вищевикладені обставини заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити факт постійного проживання її, [PERSON], [INFO], уродженки селища Ярославський Хорольського району Приморського краю, на території України станом на 24 серпня 1991 року. Ухвалою суду від 27 квітня 2018 року відкрито провадження по справі. В судових засіданнях 10 травня та 16 травня 2018 року заявник [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини, що в ній викладені та просила суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Полтавській області[PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] та вказала, що законодавством України на сьогоднішній день не визначений орган, який зберігає дані про зареєстрованих (прописаних) на 1991 рік осіб та відповідає за їх збереження, а у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, подається відповідне рішення суду. Суд, заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]., вивчивши та дослідивши матеріали справи, і ,давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08. 1991 року підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбаченi факти, які встановлюються в судовому порядку, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки в ч. 2 цієї ж статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] та має такий склад сімї: дочка [PERSON], [INFO], проживає в [INFO], онук [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] Вячеславівна, [INFO], син [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], проживає в м. Київ, онука [PERSON], [INFO], проживає в м. Київ, онук [PERSON], [INFO] (a.c.14). В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], зазначено, що вона народилася в м. Владивосток Приморського краю, батьком записаний [PERSON], а матірю - [PERSON] (a.c.7). Випискою з домової книги с. Стефанівщина Степанівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та актом від 9 жовтня 2017 року складеного депутатом Великобагачанської селищної ради Великобагачанської обєднаної територіальної громади Великобагачанського району Полтавської області [PERSON], в присутності двох свідків [PERSON],та [PERSON] , підтверджується той факт, що [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON] ) [PERSON], [INFO], дійсно постійно проживала на території України в с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області з 21 серпня 1991 року, з цієї виписки також вбачається, що [PERSON] 4 грудня 1991 року вибула до м. Владивосток, а 21 грудня 1993 року повернулася до с. Стефанівщина Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.9,10-12,13). З оглянутою в суді трудової книжки [PERSON] вбачається, що вона прийнята в члени колгоспу "Комунар " 26.08.1991 року. З повідомлення № 22/2622 від 17 жовтня 2017 року Великобагачанського районного сектору Державної міграційної служби України в Полтавській області, адресованого [PERSON] вбачається, що однією з підстав для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону України Про громадянство України є постійне проживання особи або визначених цією статтею Закону кровноспоріднених родичів на території України до 24 серпня 1991 року. Вказаний факт має бути доведений документально. У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території України подається відповідне рішення суду. Враховуючи, що картка прописки форми 16 (або її копія ) та /або поквартирна картка форми 17 або загальні домові / погосподарські книги сільських /селищних рад) не є документами, які в установленому порядку передаються на зберігання до Державного архіву, вони не можуть слугувати документальним підтвердженням факту постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року (а.с.15). Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 року Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Отже, реалізація права на набуття громадянства України [PERSON] залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення, її матері [PERSON] Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства є Закон України Про громадянство України та Указ Президента України Питання організації виконання Закону України Про громадянство України від 27 березня 2001 року № 215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Заявник [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, виданим Великобагачанським РВ УМВС України у Полтавськеій області 06.06.2000 року( а.с.5). Відповідно до ст. 8 Закону України Про громадянство України особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" , або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Згідно п. 40 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, один із батьків якої постійно проживав до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або на інших територіях, що входили під час його постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і яка є особою без громадянства або іноземцем (частина друга статті 8 Закону), один із батьків дитини або опікун чи піклувальник подає документи, передбачені підпунктами а г пункту 39 цього Порядку, а також: а) копію свідоцтва про народження дитини або інші документи, що засвідчують родинні стосунки дитини з тим із батьків, який постійно проживав на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документ, що підтверджує факт постійного проживання одного із батьків дитини на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. У пункті 44 вищевказаного Порядку зазначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду підтвердили, що [PERSON], дійсно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, про що їм відомо особисто. Їх показання узгоджуються з записами в домовій книзі, трудовій кгижці та іншими дослідженими судом доказами в їх сукупності. Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно заявнику [PERSON] для отримання громадянства України її дочкою [PERSON], [INFO], за територіальним походженням. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов до висновку, що є підстави в судовому порядку встановити факт постійного проживання заявника [PERSON], [INFO], на території України станом на 24 серпня 1991 року, у звязку з чим суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved