Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України в його користь 1 000 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 13.08.2007 року направив в адресу Прокуратури Львівської області заяву про вчинений працівниками Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, злочин, котрі, за його твердженням, зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересам служби, вносячи в офіційні документи завідомо неправдиві відомості нанесли йому збитків більш ніж на 10 000 грн. Стверджує, що в період з 13.08.2007 року по даний час не отримав жодного рішення, прийнятого Прокуратурою Львівської області за результатами розгляду його заяви про злочин від 13.08.2007 року, що розцінює як порушення його прав, передбачених ст. 40 Конституції України. Надалі, 07.12.2012 року Галицьким районним судом м.Львова його скаргу задоволено, визнано бездіяльність Прокуратури м.Львова під час розгляду його заяви про злочин від 13.07.2007 року, незаконною. Твердить, що зазначеним порушенням порядку оформлення прокуратурою Львівської області рішень за наслідками перевірки заяви про вчинений злочин призвело до неможливості оскарження ним цих рішень у судовому порядку, внаслідок чого зазнав моральних страждань, які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, порушенні його звичних життєвих зв'язків, стосунків з оточуючими людьми, котрі ставлять під сумнів його звернення у державні органи за захистом своїх законних прав. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, скерував в адресу суду клопотання, в якому просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити (а.с. 15). Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила. Пояснила, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди є безпідставними, оскільки протиправних дій щодо нього Прокуратурою Львівської області не спричинено, тому як негативні наслідки, так і причинний зв'язок між ними, відсутній. Просить відмовити у задоволенні позову. У судове засідання представник Державної казначейської служби України не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, на підставі даних та доказів, які містяться в матеріалах справи. Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши інші матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що у задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю вимог, з огляду на наступне. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 07.09.2012 року, ухваленою у справі №1304/7615/12 скаргу [PERSON] задоволено. Визнано незаконною бездіяльність прокуратури Львівської області під час розгляду та перевірки заяви [PERSON] від 13.07.2007 року про вчинений працівниками Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян злочин; зобов'язано Прокуратуру Львівської області прийняти рішення відповідно до вимог ст.97 Кримінально-процесуального кодексу України за заявою [PERSON] від 13.08.2007 року про вчинений працівниками Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших громадян злочин. Даною постановою суду встановлено, що прокуратурою Львівської області не виконано вимог ч.2 ст.97 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, що приймаються за заявою або повідомленням про злочин. Оскільки Прокуратура Львівської області обмежилась листом, а не процесуальним документом, прийнятим за результатами розгляду заяви [PERSON] про злочин від 13.08.2007 року, тому суд визнав бездіяльність Прокуратури Львівської області незаконною та зобов'язав до вчинення дій. Постанова суду від 07.09.2012 року не оскаржена та вступила в законну силу.(а.с. 6-7). Стаття 1173 ЦК України містить правила відшкодування шкоди, завданої органами влади або місцевого самоврядування, в яких реалізується їх деліктоздатність, а саме: наявність владно-адміністративного характеру, тобто обов'язкового, одностороннього характеру дій органів державної влади, місцевого самоврядування; завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю зазначених суб'єктів; настання відповідальності незалежно від вини цих органів. Шкода може бути завдана також внаслідок бездіяльності, тобто нездійснення (чи відмова від здійснення) органом державної влади, місцевого самоврядування своїх обов'язків. Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вина, послідовність явищ. Даний перелік обставин визнаний загальними, так як його наявність необхідна у всіх випадках відшкодування шкоди. Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» визначено вичерпний перелік підстав, внаслідок виникнення яких громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода, зокрема: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" , "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Судом достовірно встановлено, що обґрунтовуючи моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., підставу для її стягнення, позивач покликається на постанову суду від 07.09.2012 року, якою визнано бездіяльність Прокуратури Львівської області незаконною. Зважаючи на те, що положення ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких громадянину підлягає відшкодуванню моральна шкода та таким не передбачено підстави - визнання бездіяльності органу досудового розслідування незаконною для відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вимоги позову є необгрунтовані, відтак суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed