Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 24.06.2015 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідачів, до якого 27.01.2016 року надали уточнену позовну заяву та просять визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , виділивши [PERSON] та [PERSON] в користування 1/5 частину земельної ділянки, площею 1580 кв.м., на якій розташована належна їм 1/5 частина житлового будинку. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Реви С.В. від 26.06.2015 року провадження по справі відкрито. В зв`язку зі звільненням судді [PERSON] справу передано до повторного авто розподілу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2016 року головуючим по справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою від 14.11.2016 року справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. Ухвалою від 25.01.2017 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 08.06.2017 року після повернення матеріалів справи з експертної установи без виконання експертизи провадження у справі поновлено. 16.07.2018 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Нива". Ухвалою суду від 27.09.2018 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 15.05.2019 року після повернення матеріалів справи з експертної установи з висновком експертизи провадження у справі поновлено. В ході розгляду справи судом також розглянуті клопотання сторін щодо витребування доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивачі посилаються на те, що позивачам на праві власності належить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інші 4/5 частин належать відповідачам: [PERSON] , [PERSON] , Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Нива". Земельна ділянка, що знаходиться під будинком та господарськими спорудами є власністю громади, право розпорядження якою делеговано Одеській міській раді, співвідповідачу по справі. При цьому земельна ділянка не була поділена між позивачем та відповідачами в порядку, передбаченому чинним законодавством, та не був встановлений порядок користування нею. Оскільки співвласники житлового будинку мають право на виділення їм в користування тієї частини земельної ділянки, яка є пропорційною їхній частці в житловому будинку, позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивачем [PERSON] та представником позивачів [PERSON] наголошувалось на необхідності встановлення порядку користування земельною ділянкою саме відповідно до другого варіанту, запропонованого судовим експертом. Матеріали справи містять заяву позивача [PERSON] щодо розгляду справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, однак просила визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту, запропонованого судовим експертом. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі, правом на надання відзиву на позов не скористалась. Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання після повернення справи з експертної установи не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, правом на надання відзиву на позов не скористався. Представник відповідача СТОВ «НИВА» до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, правом на надання відзиву на позов не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Як встановлено судом, КСП «НИВА» - на теперішній час СТОВ «НИВА» (правонаступник колгоспу ім. К. Лібкнехта) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Одеським міським житловим управлінням від 27.09.1949 року, та зареєстрованого в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації, належав житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , та складається в цілому з кам`яної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 121,5 кв.м. та надвірних споруд: «Б» гараж, «В» вбиральня, №1-2 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1580 кв.м. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , та складається в цілому з кам`яної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 121,5 кв.м. та надвірних споруд: «Б» гараж, «В» вбиральня, №1-2 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1580 кв.м., а саме позивачам належить по 1/5 частині вказаного будинку на підставі договору дарування частини житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] 10.09.2003 року, та посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Чередниченко Г.А. /т.1 а.с.5/. 6/25 вказаного домоволодіння належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] , що вбачається з договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 15.08.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю. /т.1 а.с.215/. Окрім того, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/4 частина вказаного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 12.11.1993 року між КСП «НИВА» та [PERSON] та посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Моторіною Н.І. /т.1 а.с.216-217/. В ході судового розгляду справи Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз проведено судову земельно-технічну експертизу. Згідно з висновком експертів від 28.03.2019 року №17-4393 /т.2 а.с.91-111/ приймаючи до уваги щільну забудову земельної ділянки, на розгляд суду пропонується два найбільш доцільніших варіанта порядку користування земельною ділянкою, які передбачають найбільш раціональне використання земельної ділянки за її призначенням і можливість потрапляння (проходу, проїзду) кожного з співвласників до виділених їм ділянок з можливістю обслуговування належних їм будівель та споруд. При цьому перший варіант порядку користування земельною ділянкою передбачає врахування фактичного порядку користування самовільно зведеними спорудами (сараями, навісами і т.ін.), які знаходяться в користуванні співвласників, а також можливість потрапляння співвласників домоволодіння до виділених їм ділянок через земельну ділянку загального користування пл. 208 кв.м. Другий варіант порядку користування земельною ділянкою передбачає рівний розподіл площі ділянки між співвласниками відповідно до їх часток (не зважаючи на розташування деяких самовільно зведених будівель), а також можливість потрапляння співвласників домоволодіння до виділених їм ділянок через земельну ділянку загального користування пл. 156 кв.м. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами 1 та 2 ст. 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні,\~у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та СТОВ Агрофірма «НИВА» є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , та складається в цілому з кам`яної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 121,5 кв.м. та надвірних споруд: «Б» гараж, «В» вбиральня, №1-2 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 1580 кв.м. При цьому існує необхідність у визначенні порядку користування земельною ділянкою, оскільки угодою сторін це питання не вирішено. Висновком судової земельно-технічної експертизи, проведеної на підставі відповідної ухвали суду, визначено два можливі варіанту порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться зазначене домоволодіння. Стороною позивачів [PERSON] та [PERSON] як найбільш прийнятний варіант обрано варіант №2 висновку земельно-технічної експертизи. Відповідачем [PERSON] в судових дебатах обрано варіант №1, в той час як в своїх поясненнях відповідач [PERSON] зазначала, що їй підходять обидва варіанти, оскільки всі належні їй споруди та будівлі на теперішній час узаконені, в зв`язку з чим вона не турбується про будь-які додаткові роботи щодо знесення самовільних споруд інших співвласників. Інші учасники справи думки стосовно обраного ними варіанту не виказували, оскільки до судового засідання не з`явились та будь-яких заяв до суду не надали. При вирішенні даного спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд виходить з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, відсутності порядку користування земельною ділянкою,\~ погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. При цьому з урахуванням того, що погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, суд вважає доцільним встановити порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Судом встановлено, що вказаний другий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропонований висновком судової земельно-технічної експертизи від 28.03.2019 року, передбачає рівний розподіл площі ділянки між співвласниками відповідно до їх часток (не зважаючи на розташування деяких самовільно зведених будівель), а також можливість потрапляння співвласників домоволодіння до виділених їм ділянок через земельну ділянку загального користування площею 156 кв.м. При цьому суд враховує, що у вказаному варіанті передбачена менша площа земельної ділянки загального користування сторін, ніж площа 208 кв.м в першому варіанті. Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про встановлення порядку користування земельною ділянкою саме за другим варіантом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд вважає обґрунтованим встановлення порядку користування земельною ділянкою саме за другим варіантом, визначеним у Висновку експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.03.2019 року №17-4393. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved