Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 15 вересня 2017 року о 08:10 год. [PERSON], рухаючись по вулиці В.Демченко, керуючи автомобілем [NUMBER], перед поворотом ліворуч не надав дорогу та перевагу велосипеду, під керуванням [PERSON], що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку та скоїв зіткнення. В результаті ДТП отримано механічні пошкодження, тілесні ушкодження [PERSON] та завдано матеріальні збитки. [PERSON] порушив вимоги п.16.13 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] в ході розгляду справи факт порушення правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди повністю визнав. Вина водія автомобіля ЗАЗ-1105 д/н 503-85ОН [PERSON] підтверджується протоколом та схемою ДТП і поясненнями учасників та свідків пригоди, а також постановою №3/396/557/17 районного суду м.Новоукраїнка, Кіровоградської обл. від 12.12.2017 року про застосування адміністративного стягнення до [PERSON] Згідно звіту № 288 від 22.11.2017 року про оцінку транспортного засобу(додаток 2) марки CUBE Analog номер рами WOW09171GG0812M станомна 28.10.2017 року. Вартість відновлювального ремонту становить 9717,34 грн. Одночасно до суми відшкодування додано витрати на експертні послуги, які склали 1500 грн. та купівлю медикаментів які склали 96,53 грн. Сума загального відшкодування збитків складає 9717,34 + 1500 + 96,53 = 11313,87 грн. Таким чином, вважає, що [PERSON]В, як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ЗАЗ-1105 д/н 503-85ОН, повинен відшкодувати витрати, які він мусить зробити для відновлення первинного стану свого транспортного засобу(велосипеда) CUBE Analog номер рами WOW09171GG0812M, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу(велосипеда) йому довелося самостійно шукати кошти для ремонту велосипеда, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того, пошкоджений в ДТП велосипед був його великою мрією, для здійснення якої він 2 роки збирав кошти. Від такого стану та нецільового використання сімейних коштів постраждали, крім нього, ічлени його родини, що призвело до розладу стосунків у родині і напруженої обстановки. Крім того, він є активним велотуристом і відео-блогером, та має свій особистий канал на сайті Youtube.com а також дуже багато підписників які дивляться відео, які він знімає і публікую на своєму каналі. Внаслідок скоєної ДТП, він не зміг продовжити активно подорожувати велосипедом і знімати відео, через що рейтинги каналу різко впали вниз і він сильно перехвилювався через те. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в 10 тис. грн., які просить стягнути, а всього просить стягнути в його користь із відповідача майнову шкоду 9813,87 грн., моральну шкоду 10000 грн., за вартість проведених експертиз 1500 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача позов не визнав, подавши відзив, в якому вказує на те, що згідно звіту №288 від 22.11.2017 року, про оцінку транспортного засобу марки КУБ АНАЛОГ станом на 28.10.2017 року. Жодних доказів, що пошкодження на велосипеді отримані саме внаслідок ДТП, яка відбулася 15.09.2017 року. В даному висновку на сторінці №4 експертний коефіцієнт зносу становить чомусь 0(нуль) гривень, хоча транспортному засобу більше 4 років та відповідач пояснює в позові, що на велосипеді займався поїздками по території всієї України. На сторінці № 3 висновку взагалі зазначено строк експлуатації становить 4 роки 827 днів. Отже який час експлуатації велосипеда невідомий.Також на фото №19,20 документи на велосипед взагалі відсутні будь-які печатки та підписи - тому невідомо, про те, коли та де куплено велосипед? А отже і невідомий строк експлуатації та у зв'язку з цим коефіцієнт зносу встановлено невірно. Також згідно висновку №288: - на сторінках 1,2 та 3 зазначено велосипед КУБ АНАЛОГ, - на сторінці № 7 КУБ АНАЛОГ (2013)? - на сторінці № 12 КУБ АНАЛОГ 26 (2013)?? - на сторінці № 13 КУБ АНАЛОГ ДІСК? - на сторінці №14 вже взагалі КУБ АНАЛОГ 26 2014р.в. та взагалі коштує навіть дешевше ніж заявлений в оцінці велосипед та який нібито 2013 року виготовлення. На сторінці № 2 в Загальних положеннях вказано: - аналіз та висновок у звіті дійсні у рамках умов та припущень - відповідальність за достовірність даних несе замовних(позивач по справі) - інформація надана з інтернету та оцінювач не гарантує її достовірність. - пункт 5 довідкова інформація визначення вартості проводилось на сайті «ВЕЛОСПОРТ» а в додатках на фото видно, що використовувались сайти ОЛХ! На сторінці № 3 Сд- ціна становить 0 грн. за долар по курсу НБУ на дату оцінки 1 долар становить 0 грн. та складає 14 666.00 грн. Ця ж сама сума але на сторінці № 5 вже С= 14 666.00 грн. на сторінці №6 підніжка замінена повністю та її вартість 635 грн. хоча на фото наданих у висновку велосипед устійчиво стоїть на землі тому повністю її міняти не було необхідності. По-друге: зі звіту №288 та фото до нього але виявивши декілька помилок у звіті №288 не бажаю за доцільне їх описувати так як даному звіту взагалі не довіряю та вважаю, його таким, що вартість його значно завищенна та велика від реалії. Даний факт знайшов своє підтвердження, коли відповідач на штернет сайтах ввів велосипеди КУБ АНАЛОГ 26, то велосипед, якому 4 роки та його повна вартість становила 4400 та навіть 3500 гривень. У зв'язку з вищевикладеним стає зрозуміло, що звіт №288 є невірним та- його даним неможна довіряти, можу додати,що звіти не можуть бути оцінені як належний доказ ринкової вартість пошкодженого велосипеда, оскільки позивечем не було надано доказів, що підтверджують наявність у оцінювача ФОП [PERSON] необхідної кваліфікації для складення звітів про оцінку транспортних засобів. Також у ремонтній калькуляції до звіту у переліку необхідних для ремонту велосипеда Вартість відновлювального ремонту потрібно проводити з врахування реального коефіцієнту фізичного зносу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які-особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно методики визначення вартості матеріальних збитків (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). А вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріальногозбитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужиткучи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Таких по суті висновків дійшов і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постановляючи ухвалу від ЗО липня 2014 року. По-третє у звіті про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу (але така не зазначена), який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 Методики), чи збігається величина втрати -товарного вигляду з величиною втрати товарної вартості, що має значення для вирішення справи про відшкодування шкоди, пов'язаної із втратою товарного вигляду (товарної вартості), і підлягає встановленню судом. У цьому випадку підлягають з'ясуванню також питання про необхідне фарбування окремих складників КТЗ у разі їх заміни та про те, чи погіршує зовнішній вигляд КТЗ така заміна (підпункт «е» підпункту 8.6.2 пункту 8.6 Методики). Отже у звіті №288 оцінювачі не встановили розмір понесених позивачем реальних збитків на відновлення велосипеда і дійшли передчасного висновку про відшкодування шкоди в розмірі, визначеному у звіті, а відтак неповнота з'ясування обставин у справі та порушення норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин у справі, що мають значення для правильного вирішення спору; По-четверте: Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода' полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується за наявності деліктних правовідносин, які включають протиправні дії, вину, причинний зв'язок та наявність шкоди. 1) Сума моральних збитків відповідачем значно завищена, не наведено жодних доказів про те, що позивачу завдано було моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням велосипеда, у такому великому розмірі. Дана позовна вимога є взагалі необгрунтованою. 2)Фізичних страждань позивач можливо й дійсно зазнав так як надав квитанцію про купування медикаментів на суму 93,53 грн. від 15.09.2017 року але лист-направлення чи будь-який документ з лікарні про купівлю даних медикаментів, саме для лікування після ДТП не надав. Так як позивач отримав лише маленьку царапинку то взагалі не зрозуміло для чого він купував частину медикаментів, які наявні у квитанції, а саме шприц, «Димедрол», скарифікатор, пробірку для . крові та інше... 3)Відповідачем не надано довідку про отримані ним тілесні ушкодження отриманих внаслідок ДТП яка відбулась 15.09.2017 року. Але 15.09.2017 року видимих тілесних ушкоджень на позивачу не було, наявних пошкоджень на велосипеді також не було. По-п'яте; На підставі вищевикладеного відповідач зрозумів що його намагаються обманути. Прочитавши позовну заяву відповідач побачив, що позивач має свій блог в інтернеті, але не знайшовши позивача на «Ютубі» знайшов позивача в «ІНСТАГРАМІ»- та був дуже здивований, так як позивачем 19.09.2017 року викладено було фото велосипеда з місцем знаходження м. Хотин, Чернівецької області та позивач взагалі продавав велосипед, який є предметом (об'єктом) даного позову та підписав про те що велосипед КУБ АНАЛОГ 26 в хорошому стані та його ціна 9 500 гривень. Хоче зауважити, що основним доказом для відмовлення у позові [PERSON] можна вважати його обман, так як ДТП відбулась 15.09.2017 року, а згідно інстаграм 19.09.2017 року позивач знаходився з даним велосипедом в Чернівецькій області та продаючи його вказував, що велосипед у хорошому стані, а сам звіт №288 був складений аж 28.10.2017 року, який взагалі можна вважати нікчемним. Отже стає незрозумілим чому через 4 дні після ДТП позивач знаходився з велосипедом в Чернівецькій області та чи не після того отримав дані пошкодження велосипеда та вирішив стягнути з відповідача кошти шляхом обману. Оцінюючи надані сторонами докази, суд виходить із наступного. Судом встановлено і не спростовано, що 12.12.2017 року [PERSON] було визано винним у вчиненні ДТП, а саме що [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення із велосипедом під керуванням [PERSON], внаслідок чого отримано механічні пошкодження, тілесні ушкодження та завдано матеріальні збитки. При цьому у постанові (а.с.6), не конкретизовано та не встановлено, чий та який саме транспортний засіб (позивача чи відповідача) та які отримав пошкодження, із фототаблиць, долучених до схеми ДТП, також неможливо визначити характер пошкоджень, а тому усі доводи позивача базуються лише на недоведених припущеннях. Зважаючи на те, що огляд та оцінка пошкоджень велосипеда здійснювалися через півтори місяці після ДТП, у суду є вагомі підстави вважати, що велосипед міг бути пошкоджений пізніше, не внаслідок неправомірних дій відповідача. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", враховуючи, що відповідно до статей 386,395,396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Аналогічні роз'яснення надані й у п.9 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди". Крім цього, суду позивачем наданй звіт №288 про оцінку транспортного засобу - велосипеда, який суд вважає невмотивованим, зважаючи на те, що спеціалістом зазначена ремонтна калькуляція із відомостями про наявні пошкодження велосипеда, проте такі відомості викликають обгрунтовані сумніви як такі, які не доводяться відповідними протоколами огляду безпосередньо після ДТП. Суду невідомо, чи спеціалістом оглядався саме той велосипед, який потрапив у ДТП чи інший, суду не надано доказів правомочності спеціаліста на проведення подібного роду досліджень на визначення вартості відновлювального ремонту. Сам протокол технічного огляду транспортного засобу (а.с.20), зважаючи на заперечення відповідача, не можу бути взятий до уваги судом як належний і допустимий доказ, оскільки останній складено через півтора місяця після ДТП. Також вартість подібних велосипедів взята оцінювачем із сайтів по продажу велосипедів, а не із сайтів офіційних постачальників, що також викликає у суду обгрунтовані сумніви у їх правдивості. Статтею 1187 ч.2 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до приписів ЦПК України, які регламентують обов'язок доказування та подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У суду відсутні надані позивачем докази, що останній фактично здійснив витрати на ремонт велосипеда, що переконує суд у надуманості позовних вимог та безпідставності наданог спеціалістом звіту. Таким чином, позивачем не доведено, на переконання суду, наявності причинно-наслідкого зв'язку із встановленими оцінювачем 28.10.2017 року пошкодженнями велосипеда внаслідок ДТП 15.09.2017 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Крім цього, заявлена позивача вимога про стягнення моральної шкоди на лікування внаслідок ДТП взагалі не доведена жодним медичним документом чи висновком про отримання ним будь-яких тілесних ушкоджень, а тому задоволенню не підлягає. У зв'язку із відсутністю підстав для стягнення майнової шкоди внаслідок пошкодження велосипеда та наявності внаслідок цього душевних страждань, суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди, завданої, на думку позивача, внаслідок ДТП, а також для стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed