Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В позовній заяві позивачка вказувала, що є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження Серія 1-КЕ № 280507 виданого Мусіївською сільською радою Хорольського району Полтавської області 30 липня 1996року. На даний час, шлюб між батьками розірвано, що підтверджується рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 27.11.2013 року. Позивачка вказувала, що на даний час вона перебуває на повному утриманні матері- Бровко [PERSON], і є студенткою другого курсу факультету агротехнологій та екології денної форми навчання напряму підготовки "Агрономія" Полтавської державної аграрної академії з терміном навчання з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р., що підтверджується довідкою № 465/15-16 від 24.09.2015 року. Позивачка вказувала, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тих коштів, що надає їй мама не вистачає. Вона потребує матеріальної допомоги від свого батька, а тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з"явилася, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, а також змінила свої позовні вимоги: просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі не 1/4, а 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач в судове засідання не з"явився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, а також вказував, що він погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до закінчення нею навчання без урахування канікул. Суд, дослідивши заяви сторін, заперечення на позов та інші матеріали справи, приходить до висновку, що змінений позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, що продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки № 465/15-16 від 24.09.2015 року, виданої Полтавською державною аграрною академією, [PERSON], 11 червня 1996 року навчання, є студенткою цього навчального закладу. В суді встановлено, що відповідач працює, має постійне місце роботи, але згідно рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2013 року сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), а також враховуючи те, що сторони погодили між собою розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд приходить до висновку про те, що стягнення слід проводити в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але без врахування часу канікул, оскільки право на утримання невід'ємно пов'язане з навчанням. Вирішуючи позовну вимогу позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на юридичну допомогу у сумі 350 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатом або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, який набрав чинності 01.01.2012 року, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні обчислення витрат на правову допомогу з розрахунку 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати особи, яка надає правову допомогу за годину її роботи. Позивачкою не надано суду акту виконаних робіт, у якому б наводились відповідні розрахунки відповідно до вказаного вище Закону, а також цей Закон не передбачає оплату витрат за складання позовної заяви. А тому враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] вартості витрат на правову допомогу [PERSON]. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 08.10.2015 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial