Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Корнієнка А.А. звернулася до Київського апеляційного суду м. Києва з вищевказаним позовом. Разом з позовною заявою та доданими до неї документами позивач у порядку статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" подав до Київського апеляційного суду клопотання про визначення підсудності розгляду спору, оскільки зареєстрованим місцем проживання позивача та відповідача є Автономна Республіка Крим. В обгрунтування позову вказує, що 14 листопада 2008 року між сторонами укладено шлюб виконавчим комітетом Амурської сільської ради Красногвардійського району АРК. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов?язки. Головною причиною припинення шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя. Сторони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства з вересня 2019 року. Посилаючись на положення ст.ст. 104, 110, 112 СК України, позивач просила шлюб розірвати. Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 січня 2021 року для забезпечення розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визначено Оболонський районний суд м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 25 січня 2021 року позовну залишено без руху, оскільки позивачем не надано докази скрутного матеріального становища як підставу звільнення або відстрочення від сплати судового збору. 26 січня 2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача - адвоката Корнієнка А.А. про долучення до матеріалів справи квитанції по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач та її представник в судові засіданні призначені на 23 лютого 2021 рок та 24 березня 2021 року не з?явилися, повідомлялися про розгляд справи судом належним чином. В позовній заяви зазначили, що просять проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судові засіданні призначені на 23 лютого 2021 рок та 24 березня 2021 року не з?явився, повідомлявся про розгляд справи судом належним чином. 25 лютого 2021 року на електронну адресу суду відповідач надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб виконавчим комітетом Амурської сільської ради Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, про що зроблений актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 18). Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтвержується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 19-20). На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин з вересня 2019 року. Сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Клопотань про надання терміну для примирення сторони не заявляли. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] виданого Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим від 01 червня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ( а.с. 21). Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] видане Красногвардійським районним відділом запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим від 01 червня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Однак згідно з практикою Європейського суду з прав людини даний факт може братися до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в сукупності та взаємозв?язку під час розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved