overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Вільшанська сільська рада звернулася в суд із заявою про визнання недієздатним [PERSON], який являється психічно хворим, йому встановлена друга група інвалідності з дитинства безстроково, і з огляду на стан свого психічного здоров"я він не віддає звіт своїм діям та не може керувати ними, а тому потребує постійного догляду за собою, в зв"язку з чим йому слід встановити опіку зі сторони матері [PERSON] У судовому засіданні представник органу опіки Добринюк В.Я. підтримав пред"явлені вимоги та викладені у заяві обставини справи, пояснивши, що [PERSON] слід визнати недієздатним і щодо нього необхідно встановити опіку зі сторони його матері, яка належно піклується про свою дитину, для забезпечення інтересів психічно хворої людини. [PERSON] у судовому засіданні підтримала пояснення представника органу опіки, давши згоду на призначення її опікуном. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Ст. 39 ЦК України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Внаслідок психічного розладу здоров"я [PERSON] являється інвалідом другої групи з дитинства і потребує згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 27.10.2015 року № 426-2015 стороннього нагляду, не віддаючи звіт своїм діям та не керуючи ними, а тому суд вбачає достатньо підстав для задоволення заяви щодо визнання [PERSON] недієздатним. Згідно ст.ст. 58, 60 ч. 1 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна На даний час [PERSON] потребує стороннього нагляду і догляду, а тому йому слід призначити опікуна, функції якого і в даний час фактично здійснює його мати [PERSON], що робиться для належного захисту інтересів психічно хворої людини. Згідно висновку Вільшанської сільської ради від 11.08.2015 року визнано за доцільне призначити опікуном [PERSON] над недієздатним сином для забезпечення інтересів останнього. При цьому суд враховує, що [PERSON] дала свою згоду на призначення її опікуном, володіє повною цивільною дієздатністю та має можливість виконувати обов'язки опікуна, перебуває у родинних відносинах з особою, що потребує опіки, доглядає свого сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В квітні 2014 р. [PERSON] звернулася з даним позовом, підтримуючи який пояснив, що його дочка, [PERSON], яка є матірю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участі в їх вихованні, не піклується про стан здоров'я дітей, фізичний та духовний їх розвиток. На даний час діти проживають з ним, він налагодив їх побут, доглядає та забезпечує їх всім необхідним, тому просить позбавити її батьківських прав щодо неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та передати їх йому, а також виключити з актового запису про батьківство дітей дані про матір. В судовому засіданні позивач позовну вимогу про виключення з актового запису даних про матір не підтримав, в решті позову просив задовольнити. Представник органу опіки і піклування - служби у справах дітей Коломийської міської ради підтримала позовні вимоги позивача. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, хоча про місце і час розгляду справи була повідомлена згідно чинного законодавства, а тому, суд зі згоди позивача ухвалив, що справу слід розглядати у її відсутності, заочно згідно ст. 224 ЦПК України. З"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дітей, [PERSON]помер [INFO] року. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України мати може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Встановлено, що відповідачка [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов"язків щодо [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зокрема: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток. Вказане підтверджується зокрема характеристикою ЗОШ №4 на [PERSON] (а.с.10), характеристикою ВПУ №14 на [PERSON] (а.с.12) Її поведінка є винною щодо малолітнії дітей і свідчить про свідоме нехтування нею своїми обов"язками. Суд заслухав думку малолітнього [PERSON], який вказав, що йому добре проживати з дідусем мати про них не піклувалася, постійно кричала, не готувала їсти. Він не проти щоб позбавити її батьківських прав та передати його і сестру на виховання дідусю, [PERSON] Суд заслухав думку малолітньої [PERSON], яка вказала, що вона проживає на даний час з дідусем, який піклується про неї. Мати про них з братом не піклувалася, в школу не ходила, однак проти того, щоб маму позбавляли батьківських прав. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Коломийської міської ради від 24.04.2014 р. № 78 є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст. 164, 166 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 07 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 1785. Спільних дітей від шлюбу не має. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє сутності проблем, які виникають у сім'ї, не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї на почуттях взаємної любові та поваги. Спільне господарство та сумісне проживання між сторонами припинено. Позивач прийшов до переконання, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла письмова заява з проханням розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить відновити їй дошлюбне прізвище "[PERSON]" та залишити за нею судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.08.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що 07.08.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1785 (а.с. 3). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд відновлює їй дошлюбне прізвище - "[PERSON]". Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Август Плюс" про стягнення заборгованості за договором позики. Посилався на те, що 21.08.2013 року між позовом [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю "Август Плюс" укладено договір позики № 3082101. Відповідно до умов зазначеного Договору позики, позивач зобов'язався передати у власність грошові кошти, а відповідач зобов'язався повернути позику у строк до 31.10.2013 року. Розмір позики становить 35 000 грн. (тридцять п'ять тисяч гривень 00 коп.). Позика надається шляхом внесення відповідних грошових коштів через касу позичальника. Позика була надана позивачем в день підписання сторонами Договору позики у розмірі 35 000 грн. (тридцять п'ять тисяч гривень 00 коп.) шляхом внесення грошових коштів через касу Відповідача, що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера № 3082101 від 21.08.2013 року. Відповідно до Договору позики, Відповідач зобов'язаний був повернути позику у розмірі 35 000 грн. (тридцять п'ять тисяч гривень 00 коп.) не пізніше 31.10.2013 року. Але не зробив цього, порушуючи при цьому прийняті на себе зобов'язання відповідно до Договору позики та законодавства України. Таким чином загальна сума боргу становить 36 488, 09 гривень і складається з - 35000, 00 (сума позики за договором) + 233,01 (три проценти річних за весь час прострочення) + 1009,73 гривень (пеня за один рік згідно договору) 245,35 гивень індекс інфляції, просять стягнути дану суму з урахуванням сплаченого судового збору. Позивач в судове засідання з»явилася, просить стягнути з відповідача заборгованість, судові витрати понесені позивачем при подачі позову. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Виходячи з вищенаведеного та зі згоди позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення коштів по договору банківського вкладу, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 173 455,34 грн., що складається з суми вкладу та нарахованих відсотків за період з 9 жовтня 2013 року по 22 квітня 2014 року, а також моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. Пізніше позовні вимоги позивачем були уточнені, а саме позивачка просила стягнути на свою користь невиплачену суму вкладу та процентів за період з 09 жовтня 2013 року по 22 квітня 2014 року на загальну суму 109 463,14 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 жовтня 2013 року між [PERSON] (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (надалі - відповідач) було укладено Договір банківського вкладу «Швейцарський «Перший» Здорова добавка» №661400/2013, відповідно до якого позивач вклав в ПАТ «ВіЕйБі банк» 160 000 грн. під 22 % річних з датою вимоги вкладу 09 квітня 2014 року. Відповідно до виписки по особовим рахункам за 09 квітня 2014 рік Банком нараховані проценти за розміщення вкладу за період з 09 жовтня 2013 року по 09 квітня 2014 року у сумі 17 455,34 грн., однак, сума вкладу та проценти по закінченню строку дії договору позивачеві повернуті не були. У судовому засіданні представник позивача позов, з урахуванням уточнень, підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку (а.с. 46, 51). Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що на підставі ордеру на квартиру [ADDRESS] є основним квартиронаймачем. Його донька зареєструвала шлюб з [PERSON] та 21.02.2011 року він зареєстрував відповідача на своїй жилплощі. В жовтні 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано і з жовтня 2012 року відповідач в квартирі не проживає, стосунки з нами не підтримує, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений через засоби масової інформації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що згідно ордера на жиле приміщення № 456 виданого виконкомом Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу від 29 серпня 1994 року, квартира [ADDRESS] виділена [PERSON] та членам родини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки № 25 від 09.04.2014 року, [PERSON] є членом житлового кооперативу "Рудничний-1", згідно рішення загальних зборів від 26.08.1994 року. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який укладено 14.08.2004 року, та згідно відомостей розірвано 20 листопада 2012 року. Внаслідок шлюбних відносин відповідач зареєстрований у [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 25 від 09.04.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач у жовтні 2012 року забрав свої особисті речі та документи виїхав за межі міста у невідомому напрямку, місце його перебування не відоме. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджує акт від 09.04.2014 року, підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] та завірений головою ЖК "Рудничний-1". Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України за відсутності членів родини основного наймача за ними зберігається право на жиле приміщення на протязі 6 місяців. Враховуючи факт відсутності без поважних причин відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В квітні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], 2009 р.н., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з часу подачі позову і до досягнення ним повноліття. Відповідно до заяви, представник позивача підтримав вимоги, просив про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2001 р. по 03.02.2015 р. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР "Південь" від 02.02.2015 р. за вих. № 388, неповнолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON] Відповідач [PERSON] офіційно не працює, має нерегулярний дохід, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 30.03.2015 р. до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексу інфляції. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати дійсним договір міни №4-34 від 25.06.1997 року квартири [ADDRESS], укладений на Херсонській товарній біржі між [PERSON], з однієї сторони, [PERSON], [PERSON], [PERSON], з іншої сторони. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, на заочний розгляд справи згодна. Про причини неявки відповідачів суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 червня 1997 року на Херсонській товарній біржі "Ізумруд" між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладений договір № 4-34 міни квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS], належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого [PERSON] за № 482 від 13.06.1997 року. Квартира [ADDRESS], належала [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого товарною біржею "Недвижимость Сангай" за № 43 від 28.11.1996 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, міна квартир була проведена без доплати. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, просила встановити факт її спільного проживання без реєстрації за місцем проживання з чоловіком - [PERSON], померлого [INFO] за адресою [ADDRESS], з дня реєстрації шлюбу 01.03.1996 року по [INFO], день його смерті. На підтвердження вимог вказала, що з червня 1995 року вона з [PERSON] не зареєструвавши шлюб, почали проживати разом за адресою: [ADDRESS]. 01.03.1996 року між ними був укладений шлюб. Місце її реєстрації була адреса: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] був ветераном Великої Вітчизняної війни, отримував пенсію та мав пільги. 05.03.2015 року вона отримала виклик до Пенсійного фонду у зв'язку з тим, що має право переходу на пенсію по втраті годувальника, однак виявлено, що за весь час проживання ними в шлюбі вони були зареєстровані за різними адресами та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання. В судовому засіданні, [PERSON] підтримала вимоги, викладені в заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши суду відгук на заяву та вирішення питання поклали на розсуд суду. Вислухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 01.03.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Перебуваючи у шлюбі місце реєстрації ніхто із сторін не міняв. [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS], а заявниця за адресою [ADDRESS], однак сторони фактично проживали разом, за адресою [ADDRESS], мали спільні права і обов'язки та вели спільне господарство, що підтверджується актом, посвідченим майстром "СІТІ-СЕРВІС-КР"(а.с. 8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знайома з сім'єю [PERSON] з 1995 року, вони перебували в шлюбі, мешкали разом однією сім'єю по день смерті [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] в 1996 році одружилися, постійно жили в його квартирі по день його смерті. Встановлення факту спільного проживання, заявнику необхідно у зв'язку з тим, що вона має право переходу на пенсію по втраті годувальника, у відповідності Закону "Про пенсійне забезпечення". Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість цієї заяви, оскільки відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, матеріалами справи та показами свідків підтверджено, а судом встановлено факт спільного проживання заявника [PERSON], без реєстрації за місцем проживання з чоловіком [PERSON], який помер [INFO], за однією адресою [ADDRESS], з дня реєстрації шлюбу 01.03.1996 року по [INFO], день його смерті.

Outcome: approved