Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Зазначила, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.02.2015 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 шлюб між сторонами розірвано. Протягом 2017 року відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 400 гривень. Позивач посилається на те, що цих коштів не вистачає на утримання дитини, оскільки дитина відвідує дитячу дошкільну установу №1 м.Ямполя і розмір сплати за один місяць складає 200 гривень, збільшилися витрати на повноцінне утримання сина, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині для розвитку та навчання. На теперішній час мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини збільшився, у звязку зі змінами у законодавстві, і не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, починаючи із дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. 01.02.2018 за вх.№799 позивач надала заяву про доповнення до позовної заяви, в якій зазначила, що на момент звернення до суду з позовною заявою у неї не було виконавчого листа Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.02.2015 про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї четвертої частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На цей час вона отримала вказаний виконавчий лист, тому просить суд відізвати і зупинити дію вказаного виконавчого листа. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№1095 від 15.02.2018, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України судовою повісткою про виклик, направленою рекомендованим повідомленням за адресою зареєстрованого місця його проживання. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заява позивача про проведення підготовчого судового засідання без її участі; заява про доповнення до позовної заяви; заяви позивача про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №365065, виданого 18.02.2017 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 30.07.2012 народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.02.2015 встановлено, що з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.03.2016 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, розірвано. Із довідки Ямпільського районного відділу ДВС ГТУЮ Вінницької області вих.№838/15.23-25 від 29.12.2017 встановлено, що згідно виконавчого листа Ямпільського районного суду №153/78/15-ц [PERSON] сплачено аліменти [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 01.07.2015 по 29.12.2017 з липня 2017 року по грудень 2017 року включно, в розмірі по 400 гривень щомісячно. Із копій квитанцій встановлено, що дитина [PERSON] відвідує дитячу установу №1 і відповідно до днів відвідування сплачується батьківська плата. Із копії виконавчого листа Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.02.2015 встановлено, що відповідно до рішення суду з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі однієї четвертої частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.01.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено із досліджених доказів із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів змінився матеріальний стан позивача як одержувача аліментів, збільшився вік дитини, у звязку із чим збільшилися й витрати на їх утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дітям. Збільшення цих витрат погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Крім цього, збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачена щомісячно відповідачем сума аліментів 400 гривень на утримання дитини, суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини. З метою якнайкращого забезпечення дитини, суд має підстави змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду. Відсутні підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки відповідач не працює і постійного офіційного заробітку чи доходу не має. З урахуванням наведеного, суд має підстави визначити розмір збільшених аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст.184 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, ту обставину, що позивач самостійно утримує дитину. Суду не надано доказів про стан здоровя відповідача чи його непрацездатність, наявність інших утриманців. Відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі. Відсутні докази про хворобу відповідача чи необхідність його лікування на цей час, а тому суд відповідно до п.2 ч.1 ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів як задовільні й такі, що дають змогу надавати кошти на утримання дитини в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно. Щомісячну суму коштів 2200 гривень, із якої в рівних частках (по 1100 гривень) кожен із батьків зобовязаний утримувати дитину, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, оздоровлення, необхідність придбання одягу та взуття, канцелярських товарів для дитини цього віку та інших необхідних речей. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі 1100 (одна тисяча сто) гривень на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. [PERSON] звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів 05.01.2018 за вхід.№77, а тому суд має підстави для стягнення аліментів із 07 січня 2018 року. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12.02.2015 про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття - відкликати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved