overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

\~В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту належності заявнику [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку від 28 жовтня 1972 року за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що при проведенні державної реєстрації права власності у договорі купівлі-продажу виявлено технічну помилку у прізвищі заявника « [PERSON] »-« [PERSON] ». Просить заяву задовольнити. Відповідно до заяви від 18 листопада 2020 року представник заявника адвокат Приходько С.О. підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно клопотання від 18 серпня 2020 року голова Ніжинської міської ради Лінник А.В. просить розглянути справу за відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявником по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання з 13 грудня 1972 року в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . Відповідно до копії договору купівлі-продажу будинку від 28 жовтня 1972 року наявні наступні відомості: ми нижчепідписані:..та « [PERSON] »…, склали цей договір в такому:… « [PERSON] », реєстраційний напис №4401/2 від 19 листопада 1972 року здійснено на прізвище « [PERSON] ». У даному договорі, який нотаріально посвідчений, відомості про покупця зазначені, як " [PERSON] " та " [PERSON] ", реєстровий напис від 14 листопада 1972 року містить дані про [PERSON] . Копія будівельного паспорта на буд. [ADDRESS] видана на забудовника [PERSON] в 1984 році. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 24 червня 2020 року заявнику [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності у зв`язку з розбіжностями у прізвищі власника « [PERSON] »-« [PERSON] ». Із врахуванням вищезазначених доказів наявні підстави для встановлення факту належності заявнику [PERSON] договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] , посвідченого нотаріусом Ніжинської державної нотаріальної контори Ткаченко В.І. 28 жовтня 1972 року та зареєстровано в реєстрі за №5097. Докази про наявність спору та інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,-відсутні, тобто встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявнику для реалізації права реєстрації власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

в поданій заяві ставиться питання про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України 08.10.2020. Заява обґрунтована тим, що заявник є сином [PERSON] , після смерті якого не може зареєструвати факт смерті у встановленому порядку. Місцем смерті є м.Красноперекопськ АР Крим, яке розміщене на тимчасово окупованій території України. Свідоцтво про смерть, яке видане органом на тимчасово окупованій території, не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Від заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, подану заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник Ніжинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), будучи належним чином повідомленим про розгляд заяви, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорту (а.с.3-6), і є сином [PERSON] , [INFO] , що підстверджується свіоцтвом про народження (а.с.9), який помер [INFO] в м. Красноперекопськ, яке розташоване на тимчасово окупованій території України, відомості про що зазначені у свідоцтві про смерть від 10.10.2020, актовий запис про смерть №170209910002700556000 (а.с.7), виданими органом на тимчасово окупованій території України, дане свідоцтво в порядку ст.9 вищезазначеного Закону не створює правових наслідків, що є підставою згідно ст.317 ЦПК України для встановлення факту із врахуванням заявлених вимог. Згідно ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В поданій заяві ставиться питання про надання права на шлюб [PERSON], [INFO], з посиланням на те, що остання має намір одружитись із [PERSON], 1993 року народження, від якого завагітніла і має намір народити дитину, реєстрація шлюбу у зв"язку з недосягненням шлюбного віку у встановленому порядку неможлива, реєстрація шлюбу відповідає інтересам заявника. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву за вищевикладених обставин, пояснивши, що надання права на шлюб відповідає її інтересам. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вважали за необхідне заяву задовольнити Представник ВДРАЦС Ніжинського МРУЮ, як заінтересованої особи, в судове засідання не з"явився, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. Заява підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до положень ст.ст.22, 23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років; право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку; за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявник [PERSON], [INFO], станом на час розгляду справи має сімнадцятирічний вік і не досягла шлюбного віку, має намір одружитися із [PERSON], 1993 року народження, та має стан вагітності згідно довідки КЛПЗ "Ніжинський міський пологовий будинок" від 25 березня 2016 року, тобто надання права на шлюб відповідає інтересам заявника, заінтересовані особи, зокрема, [PERSON], як особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, в судовому засіданні проти цього не заперечують. В судовому засіданні встановлений факт відповідності надання права на шлюб інтересам заявника, що є головним критерієм для задоволення заяви та надання [PERSON] права на шлюб із [PERSON]. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

в позові вказано, що 10/02/2015 р. [PERSON] при оформленні договору купівлі-продажу квартири та земельної ділянки по вул. Матейки не додав позивачу 5000 доларів США, про що склав розписку. Умовою сплати грошових коштів було зняття з реєстрації жильців. Вказана умова виконана до кінця березня 2015 р., однак грошові кошти відповідач не сплатив. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача 182770 гривень боргу, 5483,11 гривень 3 % річних, 5483,11 гривень моральної шкоди, 1937,36 гривень судового збору. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "[PERSON] проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Позивач та відповідачі належним чином повідомлені судом про час і місце розгляду спору за їх участі. Отже вони реалізували своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у сторін було достатньо часу для подання суду доказів, доводів та обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Позивач не подав заяви про відкликання чи не підтримання позову, відмови від позову. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі. Судом встановлено наступні обставини. 10/02/2015 р. відповідач склав розписку, відповідно до якої зобов`язався повернути 5000 доларів США позивачці після виконання обов`язків за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] Івано-Франківського міського нотаріального округу №501. Відповідно до розписки від 25/03/2015 р. [PERSON] отримала від [PERSON] 800 доларів США в рахунок оплати послуг по нерухомості за квартиру за адресою Надрічна, 2 кв. 13 в м. Івано-Франківськ, яку [PERSON]В, придбала для сестри [PERSON] Відповідно до довідки нотаріуса [PERSON] від 19/03/2015 р. [PERSON] за вчинення нотаріальних дій посвідчення попереднього договору купівлі-продажу квартири сплатила 1% державного мита 3900 гривень, посвідчення договору 1000 гривень. Відповідно до довідки нотаріуса [PERSON] від 25/03/2015 р. за вчинення нотаріальних дій посвідчення договору купівлі-продажу квартири сплачено 970 гривень, 970 гривень, 1500 гривень, 430 гривень. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач не надав заперечення проти позову, не надав доказів на його спростування. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В позові вказано, що відповідач в справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться у матері [PERSON] на утриманні. [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі "Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту" за професією матрос, електрозварник ручного зварювання, строк закінчення навчання 29 січня 2016 року. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги сину не надає, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 800 гривень щомісячно починаючи з 16 грудня 2014 року та до досягнення дитиною 23 років. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку починаючи з 16 грудня 2014 року та до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 29 січня 2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Ст.199 СК України передбачає, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено у судовому засіданні син відповідача [PERSON] на теперішній час навчається в Державному навчальному закладі "Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту" за професією матрос, електрозварник ручного зварювання, строк закінчення навчання 29 січня 2016 року, що підтверджено відповідно довідкою № 209/14 від 17 листопада 2014 року. Ст.200 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи з наведеного, враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позов був пред'явлений до суду 16 грудня 2014 року, тому з зазначеної дати суд повинен стягнути аліменти на користь позивача. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

в позові вказано, що відповідач є сином позивачки, зареєстрований в ньому, але не проживає в будинку протягом кількох останніх років. Будинок належить позивачці на праві власності. Тому позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "[PERSON] проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі, отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування його заперечення і спростування позову. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14/09/2009 р. позивачка придбала будинок №30 по вул. Долинській в м. Івано-Франківськ. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В п. 1 ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже власник може на власний розсуд визначати питання володіння, користування і розпорядження своїм майном. Так, в п. 2 ст. 405 ЦК України вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позову. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

в позові вказано, що відповідач залишив спірне житло та не проживає в ньому .а тому позивачка просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "[PERSON] проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі, отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування його заперечення і спростування позову. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 25/09/2005 р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки №02-02/835 відповідач зареєстрований в [INFO]. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В п. 1 ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже власник може на власний розсуд визначати питання володіння, користування і розпорядження своїм майном. Так, в п. 2 ст. 405 ЦК України вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позову. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

в позові вказано, що відповідачка не проживає в квартирі позивача більше трьох років, а тому позивач просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірним житлом. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "[PERSON] проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідач належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду спору за його участі, отже він реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідача було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування його заперечення і спростування позову. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 12/01/2006 р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до довідки №02/02/1684 в спірній квартирі зареєстровано відповідачку. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В п. 1 ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже власник може на власний розсуд визначати питання володіння, користування і розпорядження своїм майном. Так, в п. 2 ст. 405 ЦК України вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позову. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

В позові до суду позивачі зазначили, що їм на праві спільної часткової власності по 1/5 частці належить трикімнатна квартира [ADDRESS].В даній квартирі вони постійно проживають. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2009 року, залишаючись в ній зареєстрованими.Беручи до уваги, що розрахунок вартості комунальних послуг береться від числа зареєстрованих в квартирі осіб і їм позивачам доводиться нести при цьому додаткові витрати по утриманню квартири, сплачуючи за відповідачів. В позові до суду просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та розглянути справу у їхню відсутність. Відповідачі про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені через оголошення в газеті "Деснянська правда" за 09.04.2015 року №14(28472).Тому, суд вважає за можливе постановити заочне рішення по наявним матеріалам справи у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючих висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивачам на праві спільної часткової власності по 1/5 частці належить трикімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Ніжинського МБТІ від 08.04.2005 року за [NUMBER] (а.с.10). За вказаною адресою зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується їхніми паспортними даними (а.с.5-8). Позивачка [PERSON] зареєстрована та мешкає по [ADDRESS] що підтверджується її паспортними даними (а.с.9). Відповідно до довідки КП «Служба Єдиного Замовника» від 25.02.2015 року, яка видана [PERSON] зазначено, що він та [PERSON] - його дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онук, [PERSON]- брат, [PERSON]- дружина брата зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.15). Довідка голови вуличного комітету Скакун В.М., яка засвідчена секретарем КП "СЄЗ" Мельничок О.Д. підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], але не проживають з 2009 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи зазначене положення, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації понад рік без поважних причин.

Outcome: approved