Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В травні 2016 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до\~[PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 11 245,16 грн., витрат за послуги аварійних комісарів у розмірі 910, 00 грн. та судових витрат, повязаних зі зверненням до суду в розмірі 1378, 00 грн. В\~обґрунтування своїх позовних вимог\~\~зазначає, що 13.09.013 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Toyota», державний номер [NUMBER] відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ з державним номерним знаком ВІ 8125 АН, під керуванням водія [PERSON], та належить на праві власності [PERSON] Вина відповідача підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.10.2013 року, розмір завданих збитків за пошкоджений автомобіль, відповідно до висновку експерта становить 13 494, 19. Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 14.12.2013 року [PERSON] подав заяві у відповідності до статті 35 п. 35.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. У звязку з настанням події, передбаченої п. 1 статтею 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБ України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 11 245, 16 грн. виходячи з наступного розрахунку: 11245, 16 грн. (розмір шкоди) крім того МТСБ України понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 910, 00 грн. Відповідач добровільно відмовляється компенсувати завдані збитки, сума відшкодування сплачена не була. За вказаних обставин, посилаючись на положення статті 1191 Цивільного кодексу України, п.2 ч.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач\~ звернувся до суду з позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання\~відповідач [PERSON] не зявився, був належним чином повідомлений про дату, часта місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії постанови Київського районного суду м. Харкова від 04.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.09.2013 року водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Toyota», державний номер [NUMBER] в м. Харкові по вул. П. Комуни не надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ», державний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України (арк. справи 18). Згідно копії заяви від 14.12.2013 року вбачається, що [PERSON] звертався до МТСБ України у відповідності до ст. 35 та п. 41.1 ст. 41.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «ВАЗ» з державним номерним знаком ВІ 8125 АН,\~ під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.09.2013 року з вини водія автомобілю «Toyota», державний номер [NUMBER] [PERSON] (арк. справи 5). Згідно висновку спеціаліста - автотоварознавця № 382/10.13 від 25.10.2013 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ 21099-0-203 НГ, державний номер [NUMBER], складає 13\~494, 19 грн. (арк. справи 10-12). Відповідно до копії наказу МТСБ України № 829 від 11.02.2014 року та копії платіжного доручення № 1/21767 від 13.02.20142 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 11\~245, 16 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (арк. справи 19). Згідно зі копії акту № 21767 від 02.10.2013 року та копії платіжного доручення № 516 від 03.02.2014 року МТСБ України сплачено 910, 00 грн. за послуги аварійних комісарів (арк. справи 20). Відповідно до п. 41.1.\~ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що в зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі. Статтею 1191 Цивільного кодексу України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі п. п. 38.2.1 п. 38.2\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача в порядку регресу витрат повязаних з виплатою страхового відшкодування. Відповідно до\~статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону. У заяві, зокрема, мають міститися: розмір шкоди, обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу та докази, що підтверджують її, відповідно до законодавства. Згідно\~ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В матеріалах справи відсутні належні письмові докази в підтвердження виплати відповідачем страхового відшкодування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 268,51 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved