Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на гаражний бокс[NUMBER] за адресою: м. Київ, вул. Азербайджанська, 23 в порядку спадкування за законом. У первісній редакції позовної заяви було зазначено відповідача - Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію. За заявами представника позивача на підставі ст. 33 ЦПК України в судовому засіданні ухвалами суду було здійснено заміну неналежних відповідачів (Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації замінено на Київську міську раду; згодом Київську міську раду замінено на [PERSON]) на належних, а також залучено до участі в справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Гаражно-будівельний кооператив «ГСК-9» і Головне територіальне управління юстиції у м. Киві. Крім того, позивачем були подані заяви про зміну позовних вимог, яким до початку розгляду справи по суті останній змінював предмет позову. У судовому засіданні позивач і його представник підтримали заяву про зміну предмету позову, згідно з якою позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ? частину гаражного боксу (машиномісця) [NUMBER] за адресою: місто Київ вулиця Азербайджанська, 23 у Гаражно - будівельному кооперативі «ГСК-9», а також визнати за відповідачем - [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ? частину гаражного боксу (машиномісця) [NUMBER] за адресою: місто Київ вулиця Азербайджанська, 23 у Гаражно - будівельному кооперативі «ГСК-9». Позовні вимоги (з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка підтримана позивачем) обґрунтовані тим, що у 2013 році помер батько сторін у справі. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яким була 1/3 частину квартири і гаражний бокс. Сторони вчасно звернулися з заявами про прийняття спадщини у вигляді 1/3 частини квартири, оскільки були в порядку всі документи. На гаражний бокс правовстановлюючі документи не були належним чином оформлені, крім того, на момент смерті батька був наявний борг за членські внески за останні два роки. Для того, щоб отримати довідки, позивач сплатив борг і після смерті батька продовжив сплачувати членські внески. Деякий час обидва брати мали доступ до гаражу і підвалу під ним, однак, у подальшому між ними виник конфлікт як з приводу користування цим гаражем, так і з приводу того, що відповідач забрав усі документи батька і не було відомо про наявність усього обсягу спадкового майна. Відповідач протягом останнього року почав створювати перешкоди у користуванні гаражем. Надавши нотаріусу виготовлений технічний паспорт і довідки ГБК «ГСК-9», позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на цей гараж. Оскільки оформити правовстановлюючий документі зареєструвати право власності за померлої особи неможливо, це стало підставою для звернення позивача до суду. Через те, що сторони у справі є спадкоємцями однієї черги, кожен має рівні частки у спадковому майні. З наведених підстав позивач і його представник просили задовольнити позов, визнавши за право власності в порядку спадкування за законом на ? частину гаражного боксу за позивачем і за відповідачем. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні, посилаючись на те, що спадкуванню належать лише майнові права, а не гаражний бокс, оскільки право власності на майно у спадкодавця за життя не виникло, також з тих підстав, що позивач фактично не прийняв спадщину у вигляді гаражу, а подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса у 2016 році, тому просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність і необґрунтованість. Представник третьої особи - ГБК «ГСК-9» в судовому засіданні підтвердив те, що за життя батько сторін - [PERSON] був членом кооперативу, повністю сплатив пайовий внесок за гаражний бокс, після його смерті утворилася заборгованість лише за членські внески, яка була виплачена синами померлого, які також мали доступ до гаражу. Пояснив, що з часу смерті [PERSON] членські внески сплачуються своєчасно, при цьому, для керівництва кооперативу не має значення, від кого саме надходять кошти, однак, відомо, що останнім часом між синами померлого триває конфлікт з приводу користування гаражем. Представник кооперативу, при цьому, просив справу розглядати в подальшому у його відсутність з урахуванням усіх наданих довідок для вирішення справи. Представник третьої особи - ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На виконання вимог ухвали суду 16-та Київська державна нотаріальна контора направила належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON]. Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача, його представників, представника відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у сукупності та взаємозв»язку, судом встановлено наступне. [INFO] помер батько сторін у справі - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на майно. Заповіту за життя [PERSON] не склав, тож, має місце спадкування за законом. Спадкоємцями майна померлого за законом першої черги є його діти - сторони у справі [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. До нотаріуса з заявами про прийняття у спадщину майна, яким є 1/3 частина квартири [ADDRESS] звернулися позивач [PERSON] (13.07.2013р.) та відповідач [PERSON] (21.03.2013р.), надавши усі необхідні документи, та отримавши, в результаті, свідоцтва про право на спадщину відповідно до належних їм часток. Згідно матеріалів спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини у вигляді гаражного боксу, який є предметом спору у справі, звернувся позивач [PERSON] (04.05.2016р.). Відповідної заяви до нотаріуса від відповідача не надходило. Відсутність заяви про прийняття спадщини до нотаріуса відповідачем його представник пояснив фактичним прийняттям гаражу у спадщину після смерті батька одноособово відповідачем і відсутності необхідності, як щодо іншого майна, таку заяву, володіючи інформацією про відсутність і правовстановлюючих документів на гараж. Однак, доводи представника щодо одноосібного вступу у спадщину суд оцінює критично оскільки вони спростовуються поясненнями позивача, представника кооперативу, також, письмовими доказами, згідно яких позивач отримував довідки, виготовив технічний паспорт на гараж у 2015 році, замовив Звіт про оцінку вартості гаражу і не спростовуються наданими представником відповідача квитанціями про періодичне здійснення саме відповідачем оплати членських внесків тощо. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно наданих суду доказів, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини на гаражний бокс за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний гаражний бокс. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо ж спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно довідки №2 від 26.02.2014 року, виданої ГБК «ГСК-9», - [PERSON] являється власником гаражного боксу [NUMBER], членом Гаражно-будівельного кооперативу №9 по вул. Азербайджанській, 23 у Дніпровському районі м. Києва. Рішенням Київської міської ради №22/896 від 25.09.2003 року виділена земельна ділянка відповідно до ст. 96 ЗК України (а.с. 52), а згідно довідки б/н від 11.06.2015 року, виданої ГБК «ГСК-9», [PERSON] є членом та власником ГБК №9 та власником гаражного боксу [NUMBER] згідно рішення № 612 Дарницького виконкому від 11.11.1974 року; заборгованість по оплаті членських та пайових внесків станом на 01.06.2015 року не існує; власником окремо відведеної земельної ділянки під гаражний бокс не є, оскільки земельна ділянка належить колективу ГБК №9 (а.с. 53). Оскільки спадкодавець за життя повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається, відповідно, гараж, а не майнові права, як зазначено у письмових запереченнях, а також не поширюються правові норми, які регулюють порядок набуття власності на самочинне будівництво. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Враховуючи те, що позивач - [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] за законом першої черги, прийняв спадщину, отримав відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у нього оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, натомість, в матеріалах справи наявні належні і беззаперечні докази того, що спадкодавець - [PERSON] за життя виплати повністю пайовий внесок за гараж, отже, на момент відкриття спадщини гаражний бокс був спадковим майном, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для захисту його законного права шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно в належній йому частині. При цьому, правових підстав для визнання права власності на ? частину гаражного боксу за відповідачем за позовом позивача суд не убачає з урахуванням положень статей 3, 11, 15 ЦПК України, оскільки кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, позов належить задовольнити частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача належить поділити між сторонами пропорційно до задоволеної частини вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений збір в сумі 663, 55 грн., то половину його слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: partial