Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.12.2016 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 15865,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між сторонами кредитиний договір. У порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, не здійснює відповідні платежі щодо погашення заборгованості, що призвело до виникнення, станом на 14.08.2017 року, заборгованості по кредиту у розмірі 41326,46 грн. Оскільки відповідачем не вживається ніяких заходів для погашення або зменшення заборгованості за кредитним договором, відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.12.2016 року на загальну суму 41326,46 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] (на підставі довіреності №7194-К-Н-О від 14.06.2017 року) не зявився, подавши до суду клопотання (від 17.08.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника, на підставі доказів в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлена (стверджується зворотніми повідомленнями з розпискою відповідача, а.с.50, довідкою про доставку СМС на моб.телефон відповідача [NUMBER] (за заявкою [PERSON] від 06.10.2017 року, а.с. 48, а.с. 52), розпискою відповідача в судовій повістці від 06.11.2017 року, а.с.55). Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (довідка Неліпинської сільської ради № 415/07-02 від 06.09.2017 року, а.с. 42). Про причини неявки суду відповідач не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавала, а тому суд визнає причини неявки [PERSON] неповажними. Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку. ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що: При розгляді справ за позовами, що виникають при укладенні, забезпеченні, виконанні та припиненні кредитних договорів слід виходити з положень Конституції України та враховувати, що кредитні відносини врегульовано законами України: від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 05.06.2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18.11.2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20.05.1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України». Згідно ст. 11 ЦПК України\~- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ: Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 21 грудня 2016 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем [PERSON] (копія паспорту серії ВО 195064, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області 10.03.1997 року) підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 15865,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між сторонами кредитний договір, яку власноручно підписала (а.с. 5). Про це зазначено і в позовній заяві. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON]. за кредитним договором, станом на 14 серпня 2017 року - становить 41326,46 грн., а саме: 15341,31 грн. - заборгованість за кредитом; 2330,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3068,25 грн. заборгованість за пенею та комісією; 20586,53 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди (а.с. 4). ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: За ст. 526 ЦК України - зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою кліента відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком. Оскільки в даному випадку, кредит надавався на платіжну картку, то банк вправі змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку без погодження та повідомлення клієнта. Прийняте таким чином рішення про зміну кредитного ліміту не потребує якогось додаткового обґрунтування чи підтвердження. При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24.09.2014 року. За ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобовязаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. Таким чином, судом доведено наявність між сторонами договірних зобовязань та, неналежне виконання таких відповідачем [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, що позивачем не доведено заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, оскільки Генеральна угода є зовсім нечитабельною, виконана шрифтом, важким для сприйняття інформації та перевірки розрахунків, що позбавляє суд встановити порушені позичальником строки платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитиним договором та покладення якого зобовязання сплати штрафу (штраф (фіксованої частини та процентної складової). Відповідно до ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України - право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України - докази повинні бути належними та допустимими. Зважаючи на те, що позивач подав заяву про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та матеріалів, позивачем належними та допустимими доказами не доведено заявленої вимоги в частині сплати штрафу, додаткових доказів до суду не надано, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповіача [PERSON] штрафу у рорзмірі 20586,53 грн. та доходить висновку, що в цій частині позову слід відмовити з мотивів недоведеності заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В частині позовних вимог щодо стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що їх слід задовольнити у відповідності до ст. 88 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 1600 грн. (платіжне доручення № PROM7B5A0E від 17 серпня 2017 року з призначенням платежу судовий збір), внаслідок чого з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1000 грн. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, беручи до уваги, що відповідач зобовязання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконує, відповідач ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає що позов ПАТ КБ ПРИВАТБАНК слід задовольнити частково, в решті вимог відмовити.

Outcome: partial