Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до суду з позовом у якому просить витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради квартиру [ADDRESS] загальною площею 32 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира [ADDRESS], яка належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, вибула із її володіння без волі власника. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів № 463 від 24.09.1979 року «Про закріплення і обмін житлової площі, переоформлення особистих рахунків та внесення змін в ордери», надано дозвіл перепрописати [PERSON] в однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Згідно з інформацією Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.04.2016 року № 1048/03.3-19, [PERSON], [INFO], помер [INFO], про що складено актовий запис про смерть № 1792 від 26.01.2010 року, [PERSON], [INFO], помер [INFO], про що складено актовий запис про смерть № 13246 від 31.08.2015 року. В той же час встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] в м. Києві є [PERSON]. Підставою виникнення права власності [PERSON] на спірну квартиру є свідоцтво про право власності видане 12.09.2012 року органом приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням № 82-371 від 12.09.2012 року. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в м. Києві» будинок [ADDRESS] передано до сфери управління Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації. Як вбачається із листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 14.04.2016 року № 43/1-243, рішення щодо оформлення документів на приватизацію квартири [ADDRESS] не приймалися, свідоцтво про право власності на квартиру не видавалось. Згідно інформації Комунального підприємства Київської міської ради Київського міського бюро технічної інвентаризації від 14.04.2016 року № 4728 (И-2016) квартира [ADDRESS] на праві власності за будь-ким не реєструвалася. Таким чином, квартира [ADDRESS] є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, оскільки нею вказане майно не відчужувалося, право власності територіальної громади м. Києва в силу закону на вказане майно не припинялося, а [PERSON] не набував права власності на майно у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник Київської місцевої прокуратури № 4 Форманюк В.В. та представник Київської міської ради Хрущ А.П. просили задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що представники позивача не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, Дніпровським районним судом м. Києва 17 квітня 2018 року постановлена ухвала із занесенням до журналу судового засідання про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника прокуратури, представника Київської міської ради, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про питання організації управління районами в місті Києві» від 10.12.2010 № 1112 затверджено переліки підприємств, організацій та установ, майно яких передається до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій згідно з додатками, при цьому в перелік основних засобів включено житловий будинок по [ADDRESS] (ЖРЕО № 413) (а.с. 21-25). Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів № 463 від 24.09.1979 року «Про закріплення і обмін житлової площі, переоформлення особистих рахунків та внесення змін в ордери» надано дозвіл перепрописати [PERSON] в однокімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Києві (а.с. 19). Згідно з інформацією Відділу реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.04.2016 року № 1048/03.3-19, [PERSON], [INFO], помер [INFO], про що складено актовий запис про смерть № 1792 від 26.01.2010 року, [PERSON], [INFO], помер ~ [INFO], про що складено актовий запис про смерть № 13246 від 31.08.2015 року (а.с. 11, 12, 13, 14). За повідомленням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.11.2017 року № 9715/4312/103, квартира [ADDRESS] відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесена до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до рішення виконавчого комітету народних депутатів Київської міської ради «Про переселення та перепрописку» № 433 від 22.10.1979 року зазначена квартира надавалась гр. [PERSON] та використовувалась на умовах найму членами його сім'ї. Згідно відомостей Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 09.11.2017 року у квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований (а.с. 15). Згідно повідомлення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 14.04.2016 року № 4728 (И-2016) квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 26). Згідно ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування", право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Так, статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Аналогічні положення закріплюються і в статті 327 Цивільного кодексу України. Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.09.2012 року виданого Органом приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі розпорядження № 82-371 від 12.09.2012 року, квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 27). Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» міститься перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності та інших речових прав, але в даному випадку право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано та у Київської міської ради відсутній відповідний правовстановлюючий документ. Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відшкодування об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та матеріалів справи, право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] зареєстроване за відповідачем [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 12 вересня 2012 року, виданого Органом приватизації державного житлового фонду - управління житлово-комунального господарства Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с. 16-18). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно листа Управління житлово-комунального господарства та будівництва від 14.04.2016 року № 43/1-243, орган приватизації житла Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не здійснював оформлення документів на приватизацію квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Разом з тим, Свідоцтво про право власності від 12 вересня 2012 року на ім'я відповідача та проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] не визнавались недійсними та не скасовувались. Також суду не доведено факту належності до комунальної власності територіальної громади м. Києва квартири [ADDRESS], не надано доказів щодо реєстрації спірного нерухомого майна, як комунальної власності, що слугувало б підставою для задоволення віндикаційного позову в порядку ст. 387, 388, 1212, 1213 ЦК України. Прокурором не порушувалося питання про визнання за Київською міською радою права власності на квартиру, право на яку на даний час зареєстроване за [PERSON], також не заявлялися вимоги про скасування реєстрації права власності [PERSON] на спірну квартиру. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed