Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області, про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно звернувся [PERSON] [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою компенсації та визнання права власності на частку у спільному майні. Позивач по первинному позову свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В подальшому тричі в зал судового засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ухвали Острозького районного суду від 09.04.2014 року, його позовні вимоги були залишені без розгляду. Відповідач - позивач [PERSON] та її представник вимоги по первинному позову не визнали, вимоги зустрічної позовної заяви підтримали в повному об'ємі. Представник [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 06 серпня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, посвідчений Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. Після укладення шлюбу вони почали проживати в житловому будинку її батьків, який розташований в [ADDRESS]. Даний житловий будинок був побудований у 1968 році та складався з: жилої - 1-5, жилої - 1-6, жилої - 2-2, жилої - 2-3, коридору - 2-1, коридору - 2-6, кладової - 2-4, кухні - 2-5, загальною площею 127, 7 кв. м. У 1995 році під час проживання як подружжя ними спільно з Відповідачем було побудовано житлову прибудову - А'-1, яка складається з: жилої - 1-4, жилої 1-3, коридору 1-2, коридору - 1-1, кухні - 1-7, кладової - 1-8, санвузолу - 1-9, загальною площею 70, 7 кв. м., вартістю 103258 грн. грн. У 2009 році ними спільно з було побудовано сарай - б-3, площею 13 кв. м., вартістю 5824 грн. Право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] посвідчено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області 10 грудня 2012 року їй та її батькові - [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради від 27 листопада 2012 року, як спільна сумісна власність. Вказує, що посилання [PERSON] у своєму позові на те, що дане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно є незаконним, оскільки на час його видачі не було введено в експлуатацію житлову прибудову А'-1, вважає безпідставними, оскільки дана житлова прибудова, як самочинно побудована, не була включена до даного свідоцтва, про що міститься відповідна відмітка у Витязі про державну реєстрацію прав № 36828961 від 19 грудня 2012 року. 17 січня 2013 року згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації дану житлову прибудову було введено в експлуатацію, як того вимагало діюче законодавство. Крім того, посилання [PERSON] на те, що даним свідоцтво порушено його права, передбачені ст. 60, 61, 63, 70, 71 СК також не заслуговують на увагу суду, оскільки, по-перше, дане свідоцтво було видано вже після розірвання шлюбу, а по-друге, у відповідності до законодавства рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно видаються на підставі заяви осіб, і [PERSON] міг звернутись до виконавчого комітету Межиріцької сільської ради з даною заявою. Зазначає, що незважаючи на те, що житлова прибудова А'-1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, [PERSON] не дозволяє [PERSON] нею користуватись. На протязі останніх трьох років між ними склались вкрай напружені конфліктні відносини. З даного приводу [PERSON] неодноразово зверталась до Острозького МВ УМВС України в Рівненській області та Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області, в результаті чого [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП - насильство в сім'ї. З часу розірвання шлюбу у 2010 році [PERSON] разом з спільним сином - [PERSON], проживає в житловій прибудові та користується нею одноособово. Оскільки [PERSON] не дозволяє проживати, користуватись газом та водою [PERSON] в даній прибудові. Внаслідок таких протиправних дій [PERSON] [PERSON] повністю позбавлена можливості проживати та користуватись спільним майном. Вважає, що спільне володіння та користування з [PERSON] житловою прибудовою А'-1 є неможливим. Просили зустрічний позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в зустрічному позові. Відповідач [PERSON] подав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав. Представник виконкому Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області позов не визнала. Пояснила, що у 2012 році [PERSON] та [PERSON] звернулись в Межиріцьку сільську раду Острозького району Рівненської області з заявою про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], після чого за ними було визнано право власності на вказаний житловий будинок. Зазначила, що [PERSON] із подібними заявами до сільської ради не звертався. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] її рідна сестра, будинок в якому вона проживає будували її батьки, прибудову до будинку зробили сестра з чоловіком. Зазначає, що останні три роки у [PERSON] вкрай не доброзичливі відносини з колишнім чоловіком , вона не має доступу до прибудови. У них постійні конфлікти. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] її дочка. Вказує, що під час шлюбу її дочка та [PERSON] здійснили прибудову до їх будинку. Зазначає, що на даний час [PERSON] живе в її частині будинку і не має доступу до тих приміщень, що знаходяться в прибудові. З матеріалів справи встановлено наступне. 06 серпня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, посвідчений Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу шлюб між сторонами було розірвано 14.09. 2014 року. (а.с.4) За довідкою Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області від 07.05.2010 року № 508 [PERSON] неодноразово зверталася в сільську раду щодо поведінки [PERSON] (а.с.46) Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеною ДІМ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області від 28.05.2010 року, постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесеної ДІМ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області від 17.02.2011 року, актом судово-медичного обстеження № 54 від 16.02.2011 року [PERSON] вчиняв сімейні скандали з [PERSON] (а.с.49-51) Відповідно до висновку № Е-06/13 судової будівельно-технічної експертизи, по цивільній справі № 567391/13ц поділ в натурі житлової прибудови А'-1, яка розташована в [ADDRESS] є неможливим. (а.с.52-54) Суд, вислухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали справа вважає, що зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою компенсації та визнання права власності на частку у спільному майні підлягає до задоволення з таких підстав. 06 серпня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, посвідчений Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. Після укладення шлюбу вони почали проживати в житловому будинку її батьків, який розташований в [ADDRESS]. Даний житловий будинок був побудований у 1968 році та складався з: жилої - 1-5, жилої - 1-6, жилої - 2-2, жилої - 2-3, коридору - 2-1, коридору - 2-6, кладової - 2-4, кухні - 2-5, загальною площею 127, 7 кв. м. У 1995 році під час проживання як подружжя ними спільно з відповідачем було побудовано житлову прибудову - А'-1, яка складається з: жилої - 1-4, жилої 1-3, коридору 1-2, коридору - 1-1, кухні - 1-7, кладової - 1-8, санвузолу - 1-9, загальною площею 70, 7 кв. м., вартістю 103258 грн. грн. У 2009 році ними спільно з було побудовано сарай - б-3, площею 13 кв. м., вартістю 5824 грн. Право власності на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] посвідчено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області 10 грудня 2012 року [PERSON] та її батькові - [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради від 27 листопада 2012 року як спільна сумісна власність. 17 січня 2013 року згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації дану житлову прибудову було введено в експлуатацію, як того вимагало діюче законодавство. Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу шлюб між сторонами було розірвано 14.09. 2014 року (а.с.4) За висновками будівельно-технічної експертизи №Е 0613 від 04.07.2013 року по цивільній справі № 567391/13ц поділ в натурі житлової прибудови А'-1, яка розташована в [ADDRESS] без порушення будівельних норм і правил є неможливим. (а.с.52-54) Відповідно до висновку № 401277ПС від 12.02.2014 року судової будівельно- технічної експертизи ринкова вартість житлової прибудови А'-1 житлового будинку та сараю, що знаходяться за адресою в [ADDRESS] прибудови - становить 68556 грн., сараю 4740 грн. (ас.58-177) Таким чином, розмір ? частки в прибудові [PERSON] становить 34278 грн., а сараю - 2370 грн., а загальний розмір його частки - 36648 грн. В судовому засіданні сторонами не заперечувалась, що прибудова А-1, сарай - б-3 є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]. Виходячи із площі всього будинку частка [PERSON] в житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] є незначною та становить 17, 8 % оскільки : 70, 7 кв. м. (загальна площа житлової прибудови А'-1) : 2 = 35, 35 кв. м. (розмір частки [PERSON]З ) 198, 4 кв. м (загальна площа житлового будинку А-1)-100% 35, 35 кв. м.(розмір частки [PERSON] в житловій прибудові А'-1) - Х % Х= 35, 35*100:198, 4 Х=17, 8 % [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] щодо поділу майна подружжя мирним шляхом, сплативши йому грошову компенсацію за його частку, проте він відмовлявся це зробити та погоджувався на визначення вартості частки шляхом проведення експертизи. Як вже зазначалося відповідності до висновків експертизи ринкова вартість житлової прибудови А'-1 становить 68556 грн., а сараю 4740 грн. Таким чином, розмір ? частки в прибудові [PERSON] становить 34278 грн., а сараю - 2370 грн., а загальний розмір його частки - 36648 грн. До вказаних правовідносин слід застосувати вимоги гл. 6 ст. 22-26 КпШС, яка діяла на час укладення шлюбу та придбання майна та вимоги ст. 71 СК України. У відповідності до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У відповідності до п. 25. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У відповідності до 22 вказаної постанови, вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної(ринкової) вартості на час розгляду справи. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У відповідності до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду. Аналіз норми статті 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За висновками будівельно-технічної експертизи №Е-06/13 від 04.07.2013 року, поділ в натурі житлової прибудови А'-1, яка розташована в [ADDRESS] є неможливим, отже дана річ у відповідності до ч. 2 ст. 183 ЦК України є неподільною. Позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області, про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ухвалою Острозького районного суду від 09.04.2014 року, його позовні вимоги були залишені без розгляду, однак зустрічні позовні вимоги про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні з виплатою компенсації та визнання права власності на частку у спільному майні є доведеними зважаючи на вище викладене. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 16 від 12.06.1998 р. "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" вартість майна визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved