Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги визнати право власності на домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] , померлого [INFO] , - за [PERSON] на 1/4 частини нерухомого майна, за [PERSON] на 1/4 частину нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкове майно успадковано позивачами шляхом подачі заяви до нотаріуса. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS] , оскільки за життя [PERSON] здійснена побудова сараю та змінено загальну і житлову площу житлового будинку, однак належним чином прав на самочинний об`єкт нерухомості не було оформлено. За таких обставин [PERSON] , [PERSON] , з посиланням на положення ст. ст. 328, 392, 1276 ЦК України заявлено вимоги захисту майнових прав. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України адресовано заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримано. Відповідачем Покровською міською радою Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Кузьмінічі Куйбишевського району Калузької області Російської Федерації, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта а.с. 6-9). Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (підтверджено копією паспорта а.с. 11-13). [PERSON] є дружиною [PERSON] (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу а.с. 15). [PERSON] є донькою [PERSON] (родинні відносини підтверджено свідоцтвом про народження а.с. 17, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020790099 від 16.08.2018 року а.с. 18, № 00020789979 від 16.08.2018 року а.с. 19). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть а.с. 14), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , донька [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строк, встановленого статтею 1270 ЦК України. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54770668 від 17.01.2019 року за спадкодавцем [PERSON] відкрито спадкову справу № 75/2018, місце зберігання приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Богатова І.М. (а.с. 16). Згідно листа приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Богатової І.М. № 1116/01-16 від 13.07.2019 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 04.10.2018 року звернулася донька спадкодавця [PERSON] та [INFO] дружина [PERSON] ; інших заяв по спадковій справі № 75/2018 не надходило; 24.05.2019 року спадкоємцям видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить: - 1/2 частка домоволодіння (житловий будинок з господарськими побудовами, спорудами), розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору дарування, нотаріально посвідченого 26.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] у власність в рівних частинах безоплатно (в дар) передано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно витягу про реєстрації прав власності на нерухоме майно, № 19427577, сформований 07.07.2008 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці за кожним (а.с. 20); - 1/2 частка земельної ділянки, розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,0826 гектарів, кадастровий номер 1413200000:11:048:0475, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належна спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 543291, виданого 22.12.2008 року Красноармійською міською радою на підставі договору дарування земельної ділянки, нотаріально посвідченого 26.06.2008 року). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 24.05.2019 року [PERSON] успадковано після смерті чоловіка [PERSON] 1/2 частку спадкового майна, що складає 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0826 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] ; Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56286839 від 24.05.2019 року (а.с. 25, 26). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167920014, сформованого 24.05.2019 року за [PERSON] зареєстровано 1/4 частку права власності на земельну ділянку площею 0,0826 гектарів, кадастровий номер 1413200000:11:048:0475 (а.с. 27). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 24.05.2019 року [PERSON] успадковано після смерті батька [PERSON] 1/2 частку спадкового майна, що складає 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0826 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] ; Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56286887 від 24.05.2019 року (а.с. 28, 29). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167926273, сформованого 24.05.2019 року за [PERSON] зареєстровано 1/4 частку права власності на земельну ділянку площею 0,0826 гектарів, кадастровий номер 1413200000:11:048:0475 (а.с. 30). Постановою приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побудов за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Постанова нотаріуса вмотивована положенням п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 р. - з поясненням, що спадкоємцем не надано усіх необхідних документів, а саме відсутні документи про узаконення змінення загальної та житлової площі будинку і самочинно збудованого сараю (а.с. 36). З аналогічних причин відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та побудов за адресою: [ADDRESS] (постанова нотаріуса а.с. 37). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування від 26.06.2008 року [PERSON] набуто право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , технічна характеристика загальна площа 64,3 квадратних метрів, жилою площею 30,3 квадратних метрів, господарчі споруди та побудови пг1 погріб, Б1 літня кухня, Г1 сарай, Д1 вбиральня, І вимощення, К трубопровід, № 1 2 огорожа (а.с. 21). Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 11.03.2019 року об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] має наступну характеристику, господарських будівель та споруд: житловий будинок А-1 загальною площею 66,5 квадратних метри, жилою площею 44,0 квадратних метри, прибудова а-1, веранда а2-1, погріб пг-1, літня кухня Б-1, сараї Г-1, Е-1, убиральня Д-1, водопровід К, ворота № 1, огорожа № 2 (а.с. 31 35). При цьому, здійснено примітку, що веранда а2-1, сарай Е-1 збудовано без дозвільних документів. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] , [PERSON] в частині вимог про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] по 1/4 частці за кожним спадкоємцем. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 376, 392, 1216, 1218, 1261, 1267, 1296 ЦК України,

Outcome: approved