Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач 15.02.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, який знаходиться в с. Жеребилівка Новоград-Волинського району Житомирської області, по вул. Миру, 51 (далі - Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті матері - [PERSON], яка померла 17.09.2014 року, відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлій. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.09.2014 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина, окрім іншого, на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги № 11 за 2014 рік належав померлій. Земельна ділянка площею 0,2500 га, на якій розташований Будинок, рішенням виконавчого комітету Піщівської сільської ради №2 від 18.06.1993 року, була передана в приватну власність [PERSON] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги. Інших спадкоємців немає, а спадкова справа, згідно повідомлення Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 03.03.2016 року була заведена 04.03.2015 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] 16.04.2015 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований до 1960 року та має наступні господарські будівлі: веранду, два сараї, літню кухню, погріб та вбиральню. Після смерті матері позивач спадщину прийняла, про що свідчить подана нею заява від 03.03.2015 року, однак у вчиненні нотаріальної дії постановою нотаріуса від 05.02.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1960 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті матері [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved