Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 31.10.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 50\~017 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.04.2010 року. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 09.01.2013 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 86\~529 грн. 37 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 5\~945 грн. 65 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 41\~899 грн. 23 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 3\~969 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 29\~914 грн. 46 коп. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено порукою в розмірі 10 000 грн., згідно договору укладеного 20.10.2010 року між позивачем та відповідачем - ПАТ "А-Банк". Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, вимога до поручителя залишена без задоволення, тому змушений звертатися до суду та просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 76\~529 грн. 37 коп. та судові витрати; стягнути солідарно з відповідачів 10 000 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявилися, відповідачем [PERSON] до суду надано заяву, в якій він прохає розглянути справу без її участі, прохає відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки в рахунок погашення заборгованості нею було передано позивачеві автомобіль. Крім того, вважає наведені позивачем розрахунки необґрунтованими. Дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.10.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав [PERSON] кредитні кошти у сумі 50\~017 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.04.2010 року (а. с. 10-11). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № ZP38AK10170038 від 31.10.2005 року за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість станом на 09.01.2013 року в розмірі 86\~529 грн. 37 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 5\~945 грн. 65 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 41\~899 грн. 23 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 3\~969 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 29\~914 грн. 46 коп. (а. с. 4-7). Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правових відносин. Позивач у позовній заяві зазначає, що банк виконав усі умови договору позики, надавши грошові кошти відповідачеві та має право на стягнення коштів. Однак відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було передано автомобіль, що підтверджується актом від 23 лютого 2012 року. Розмір заявленої суми заборгованості, згідно розрахунку складеного позивачем не відповідає розміру боргу виходячи з вартості переданого позивачеві рухомого майна. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано доказів того, що відповідач порушила вимоги кредитного договору і має прострочену заборгованість, розрахунки, які ним надаються не підтверджуються належними документами. Оскільки позовні вимоги не обґрунтовані, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed