Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , , який уточнив під час судового розгляду, і в якому вимагає усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, а саме - зобов`язати відповідача як власника сусідньої земельної ділянки викорчувати дерево "шовковиця", що знаходиться на межі, та перенести на відстань не менше 1-го метру від спільного паркану кущі смородини та винограду, що проникають на земельну ділянку позивача. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, він є власником земельної ділянки кадастровий номер 2321582700:03:001:0780, розташованої на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення садівництва. Відповідач займає сусідню земельну ділянку кадастровий номер 2321582700:10:001:0008 по [ADDRESS] . На межі земельних ділянок росте дерево шовковиця, а з сусідньої земельної ділянки відповідача проникають гілки смородини та винограду, які затіняють земельну ділянку позивача, штучно зменшують її територію та перешкоджають позивачу нормально вести садівництво. Оскільки у добровільному порядку відповідач відмовляється усунути ці перешкоди, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Діордієв О.С. підтримали позов, прохають його задовольнити, пояснивши суду, що коренева система та листя винограду і шовковиці з земельної ділянки відповідача заходять на земельну ділянку позивача, створюючи йому перешкоди нормально користуватися цією земельною ділянкою. Представник відповідача адвокат Мазур О.С. позов не визнала, стверджуючи, що гілки не можуть проникати на ділянку позивача з ділянки відповідача, оскільки між ними встановлений металевий паркан, крім того, на її думку, не надано достатніх доказів того, що користуванню земельною ділянкою позивача з боку відповідача створюються які-небудь перешкоди. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що підстав для задоволення позову немає. Так, позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер 2321582700:03:001:0780, розташована на території Люцернянської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, цільове призначення - ведення садівництва. Відповідач [PERSON] є власником сусідньої земельної ділянки кадастровий номер 2321582700:10:001:0008 по [ADDRESS] . Згідно акту Люцернянської сільської Ради від 12.08.2016 року, на межі земельних ділянок росте дерево шовковиця, а з сусідньої земельної ділянки відповідача проникають гілки смородини та винограду, які спричиняють затінення земельної ділянки позивача, засмічення сухими гілками, листями та плодами. Судом відповідно до положень ст.85 ЦПК України, був здійснений огляд доказів на місці, а саме - огляд земельних ділянок сторін, розташованих в ОК "Ремонтник-ЗАЛК" на території Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. При цьому встановлено, що з боку земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача визначається розростання в`юнких рослин, пагони яких займають частину земельної ділянки позивача розміром 6,7 м х 9,7 м; при цьому принаймні 3 корені цих рослин знаходяться на земельній ділянці відповідача [PERSON] . Інших ознак проникнення рослин не виявлено. Відповідно до чч.1, 2 ст.103 Земельного Кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Разом з цим, відповідно до ст.105 Земельного Кодексу України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Тобто, у правовідносинах, які є предметом судового розгляду, спеціальна норма закону наділяє позивача правом самостійно усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою шляхом відрізання, за власним розсудом, коренів дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, і не вимагає для цього наявності судового рішення; так само, законом не передбачена можливість зобов`язувати володільця сусідньої земельної ділянки викорчовувати та/або переносити дерева чи кущі, з приводу чого і заявлений позов. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed