Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про порушення чинного законодавства і усунення недоліків у наданні послуг поштового зв"язку та компенсація моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ним, як адвокатом, здійснювалося та надалі здійснюється представництво сторін у цивільній та адміністративній справах за позовними заявами [PERSON] та [PERSON]. На виконання ухвал Миколаївського районного суду Львівської області по цивільній справі [PERSON] та Вищого адміністративного суду України по адміністративній справі [PERSON], за їх усним дорученням було здійснено заходи на усунення недоліків цивільної і адміністративної справ та відповідно до вимог зазначених судових ухвал було внесено оплату судових зборів до банківських установ від імені його клієнтів. Гроші на таку оплату судових зборів від їх імені йому надали [PERSON] та [PERSON] 19.12.2014 року ним через структурний підрозділ відповідача - Новороздільське відділення поштового зв'язку «Укрпошти», яке є безбалансовим відділенням Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» і тому не є юридичною особою, особисто було вислано одночасно два рекомендовані листи від імені [PERSON] та [PERSON], якими 19.12.2014 року вислав до судів першої і касаційної інстанцій заяви про усунення недоліків позовної заяви (у справі [PERSON].), а також недоліків касаційної скарги (у справі [PERSON]). Додатками до цих заяв про усунення недоліків позовної заяви і касаційної скарги були долучені оригінали банківських квитанцій, як докази усунення недоліків згідно судових ухвал. Рекомендоване поштове відправлення від імені [PERSON] містило доказ у цивільній справі - квитанцію № 142 Миколаївського відділення «Ощадбанку» про оплату судового збору із заявою про усунення недоліку позовної заяви і було відправлено до Миколаївського районного суду Львівської області, а рекомендоване поштове відправлення від імені [PERSON] містило доказ у адміністративній справі - квитанцію № 0.0.328964812.1 «ПриватБанку» про оплату судового збору із заявою про усунення недоліку касаційної скарги і було відправлено до Вищого адміністративного суду України в м. Київ. Причому, рекомендоване поштове відправлення від імені [PERSON] під час відправлення отримало штриховий кодовий ідентифікатор 8165200330526, а рекомендоване поштове відправлення від імені [PERSON] під час відправлення отримало штриховий кодовий ідентифікатор 8165200330534. 20.01.2015 року йому стало відомо про ненадходження до Миколаївського районного суду Львівської області рекомендованого листа від імені [PERSON], у звязку з чим ним було перевірено рух обох відправлених рекомендованих листів за допомогою пошукового інтернет-ресурсу «Укрпошти» та виявив, що обидва рекомендовані листи в «Укрпошті» не зареєстровані та взагалі відсутні. Перевіривши надані йому 19.12.2014 року Новороздільським ВПЗ розрахункові документи (касові чеки) про відправлення рекомендованих листів, він виявив, що вони чомусь містять дату 12.12.2014 року і таким чином є підроблені, оскільки дата відправлення у цих квитанціях вказана недостовірно. З причини недостовірно вказаної дати відправлення рекомендованих листів, ці розрахункові документи «Укрпошти» не могли і на даний час не можуть бути доказами вчасного виконання вищезазначених ухвал судів про усунення недоліків позовної заяви та касаційної скарги у справах [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з виявленими такими обставинами 20.01.2015 року він усно звернувся до керівника Новороздільського ВПЗ про факт зникнення відправлених ним листів та вимогою їх знайти. На його усну заяву було отримано також усну відповідь про те, що відправлення цих рекомендованих листів у НовороздІльському ВПЗ не зареєстровано взагалі ні 12.12.14 р., ні 19.12.14 р., не зважаючи на пред'явлені ним касові чеки про відправлення вищевказаних листів. В період з 20 по 27.01.2015 року він неодноразово усно і письмово звертався до відповідача УДППЗ «Укрпошта» щодо зникнення відправлених ним рекомендованих листів з фінансовими документами як доказами у цивільній та адміністративній справах, однак протягом тривалого періоду часу жодної відповіді про місце знаходження його листів та причини їх зникнення не отримав. Одночасно із зверненням до керівництва УДППЗ «Укрпошта» щодо зникнення відправлених ним рекомендованих листів з документами, ним 27.01.2015 року також було вислано заяву до Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області щодо відкриття кримінального провадження за цим фактом і притягнення винних осіб до належної відповідальності. За цей час поштовим відправленням із Вищого адміністративного суду України було надано [PERSON] ухвалу суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження і витребування адміністративної справи із Миколаївського районного суду Львівської області з причини ненадання стороною [PERSON] доказів вчасного у сунення недоліку касаційної скарги шляхом оплати судового збору. Таким чином, відсутність документа - банківської квитанції про оплату судового збору, який насправді ним особисто було вислано вчасно до ВАСУ у вказаний судовою ухвалою строк і який містився в рекомендованому поштовому відправленні, яке зникло з вини неправомірних дій чи бездіяльності працівників УДППЗ «Укрпошта», стало причиною прийняття відповідного процесуального рішення. У відповідь на його письмове звернення, 18.02.2015 року УДППЗ «Укрпошта» було надіслано отримане ним 20.02.2015 року повідомленням від 09.02.2015 року за № 532-П-231 про вручення 05.02.2015 року уповноваженій особі Вищого адміністративного суду України рекомендованого листа із штриховим кодовим Ідентифікатором 8165200330534, тобто, відправленого мною від імені [PERSON] Одночасно, в зазначеному повідомленні УДППЗ «Укрпошта» за № 532-П-231 міститься посилання на винні дії працівників Новороздільського ВПЗ, яких притягнено до відповідальності. Проте причин видачі йому розрахункових документів (касових чеків) після відправлення рекомендованих листів не з датою 19.12.2014 року, а із недостовірною датою 12.12.2014 року, в повідомленні відповідача за № 532-П-231 пояснення відсутнє. Також Миколаївським РВ ГУ МВСУ у Л/о 19.02.2015 РОКУ надіслано йому листа, отриманого ним 21.02.2015 року, з повідомленням від 12.02.2015 року за № 1832 про несвоєчасність відправлення рекомендованих листів з причини помилки в технологічному процесі з вини працівників Новороздільського ВПЗ. Проте і правоохоронним органом не вказано причин видачі йому розрахункових документів (касових чеків) після відправлення рекомендованих листів не з датою 19.12.2014 року, а із вказаною недостовірною датою 12.12.2014 року, про це в повідомленні міліції за № 1832 жодне пояснення відсутнє. Вищевказані дії працівників Новороздільського ВПЗ, як структурного підрозділу відповідача - УДППЗ «Укрпошта», щодо оформлення касових чеків про відправлення рекомендованих листів із зазначенням недостовірної дати та вручення їх адресатам із дуже великим терміном запізнення, суттєво ускладнило та майже унеможливило процесуальні можливості представництва ним прав та законних інтересів [PERSON] і [PERSON] Окрім того, вищевказаними діями відповідача на порушення його прав споживача заподіяно йому моральної (немайнової) шкоди, яку він оцінює в розмірі однієї мінімальної заробітної плати в сумі 1218 грн. Саме таку суму вважає обгрунтованою, розумною та достатньою для відшкодування заподіяної йому моральної (немайнової) шкоди внаслідок порушення його прав споживача, які спричинили до поширення про нього недостовірної інформації і приниження його ділової репутації. До того-ж, вищеописані дії та бездіяльність відповідача змусили його хвилюватися протягом тривалого часу і застосувати додаткові значні зусилля щодо організаціє свого життя та незалежної професійної діяльності. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував і з підстав вказаних у заперечінні на позовну заяву просив в такому відмовити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу слухати у її відсутності. Третя особа [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій також проти задоволення позову не заперечувала та просила справу слухати у її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст. 1172 ч. 1 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ст. 10 ч.8 Закону України „Про захист прав споживачів" виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). За ст. 10 ч.3 Закону України „Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. В судовому засіданні встановлено те, що 19.12.2014 року позивачем по справі [PERSON] через структурний підрозділ відповідача - Новороздільське відділення поштового зв'язку, яке є безбалансовим відділенням Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» одночасно було вислано до судів першої і касаційної інстанцій два рекомендовані листи від імені [PERSON] та [PERSON], із заявами про усунення недоліків позовної заяви та касаційної скарги. Додатками до цих заяв про усунення недоліків позовної заяви і касаційної скарги були долучені оригінали банківських квитанцій, як докази усунення недоліків згідно судових ухвал. Через місяць після відправлення вищезазначених рекомендованих поштових відправлень, [PERSON] стало відомо про ненадходження до судів рекомендованого листа від імені [PERSON] та [PERSON] В період часу з 20 по 27.01.2015 року він неодноразово усно і письмово звертався до відповідача УДППЗ «Укрпошта» щодо зникнення відправлених ним рекомендованих листів з фінансовими документами як доказами у цивільній та адміністративній справах, однак протягом тривалого періоду часу жодної відповіді про місце знаходження листів та причини їх зникнення не отримав. У звязку з наведеним суд дійшов, до висновку, що винними діями працівників Новороздільського ВПЗ, як структурного підрозділу відповідача - УДППЗ «Укрпошта» та помилки в технологічному процесі, щодо оформлення касових чеків про відправлення рекомендованих листів, а саме помилковим зазначенням дати 12.12.2014 року замість правильної 19.12.2014 року та вручення їх адресатам із дуже великим терміном запізнення, позивачу була завдана моральна шкода. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювачів (відповідачів), причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідачів. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину його душевних та психічних страждань, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи наведене та вимоги п.п. 3, 5, 9 постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. №4, розмір грошового відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 300 грн.. Крім того, суд вважає, що з відповідача в користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved