Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,18 га, розташованої на території Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Вільненською сільською радою Тарутинського району Одеської області 25 січня 2001 року. Разом з тим, прізвище спадкодавця зазначено "Іоргачовій " замість "Іоргачева". При видачі документу [PERSON] не звернула уваги на цю помилку та не виправила її. [INFO] вона померла. За наявності цієї помилки заявник на теперішній час не в змозі отримати спадщину, яка залишись після смерті своєї матері. В судове засідання заявник не з'явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Представник заінтересованої особи заперечень проти вимог заявника не має, про що надав на розгляд суду відповідну заяву. В зв'язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає достатніми підстави для задоволення даної заяви. Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або у паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2001 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 17 листопада 2000 року, площею 2,18 га, розташовану на території Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, де в графі «прізвище, ім'я, по батькові» помилково записано «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданий виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області їй прізвище, ім'я, по-батькові зазначено як «Іоргачева Олександра Дмитрівна» (а.с.7). З письмових показів свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] належить саме [PERSON], померлої [INFO] (а.с. 8-12). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п. 12 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки надасть їй право отримати спадщину матері у вигляді земельної ділянки, тому суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved