Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] районної у місті Чернівці ради про визначення та виділ частки із спільної сумісної власності. Мотивує заявлені вимоги тим, що він є власником трикімнатної квартири №8 в будинку №117 що по проспекту Незалежності в м. Чернівцях, загальною площею - 60,10/58,50 кв.м., в тому числі житловою - 42,20 кв.м. Вказує, що в будинку є підвальні приміщення загальною площею 197,40 кв.м., над підїздом знаходиться приміщення загального користування - горище загальною площею 210,60 кв.м., які перебувають на балансі Управління житлового господарства Шевченківської районної у місті Чернівці ради та відповідно з дозволу балансоутримувача будинку, він користується підвальним приміщенням підїзду №1 будинку №117 по проспекту Незалежності м. Чернівці, площею 20,0 кв.м., будучи співвласником підвальних приміщень. Зазначає, що кожному з власників 20 - и квартир під'їзду підлягає виділу частка приміщення загального користування підвального приміщення і вважає, що виділення йому частки підвального приміщення площею 20,0 кв.м. із спільної сумісної власності не будуть порушувати права інших співвласників, які фактично також користуються підвальними приміщення і відповідно надали йому дозвіл на виділ частки допоміжного приміщення, а тому, просить виділити в натурі та визнати за ним право власності на нежитлові (допоміжні) приміщення підвалу, загальною площею 20,00 кв.м., в тому числі: приміщення 103-1 площею 15,30 кв.м. та комори 103-2 площею 4,70 кв.м., розташованого в будинку №117 по проспекту Незалежності м. Чернівці. Позивач [PERSON] в судове попереднє засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, від останнього в суд через канцелярію поступила письмова заява, в якій позивачем заявлені позовні вимоги підтримано в повному обсязі; просить справу розглянути у його відсутність та заявлені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Шевченківської районної у місті Чернівці ради, за довіреністю [PERSON] в судове попереднє засідання також будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи не зявився, від представника відповідача в суд, через канцелярію, поступила письмова заява із клопотанням справу розглянути в попередньому засіданні у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, у межах заявлених позовних вимог, суд, приходить до наступного. Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~Відповідно до положень статей 3, 4, 11, 27, 31 ЦПК України, право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом, належними доказами по справі установлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.10.1993 р. (а.с.22).та у відповідності до технічного паспорту, загальна площа вказаної квартири становить 60,10/58,50 кв.м., в тому числі житлова - 42,20 кв.м. (а.с.17). Матеріали справи свідчать про те, що квартира [ADDRESS] розташована в 1-му підїзді на 2 поверсі пятиповерхового жилого будинку, в якому, загальна кількість в підїзді складає 20 квартир; в під»їзді будинку 117 по проспекту Незалежності м. Чернівці знаходяться підвальні приміщення, загальною площею 197,40 кв.м., як приміщення загального користування, а також приміщення загального користування горище, загальною площею 210,60 кв.м. (а.с.18). Судом установлено, що підвальні приміщення будинку №117 по проспекту Незалежності м. Чернівці перебувають на балансі Управління житлового господарства Шевченківської районної у місті Чернівці ради, що підтверджується довідкою від 02.10.2015р. №279 (а.с.23) та з дозволу балансоутримувача будинку №117 по пр. Незалежності в м. Чернівці позивач [PERSON] користується підвальним приміщенням підїзду №1, площею 20,0 кв.м., що підтверджується довідкою Управління житлового господарства Шевченківської районної у місті Чернівці ради від 02.10.2015р. №278 (а.с.25); дійсна вартість якого - нежитлового приміщення підвалу 103-1, 103-2, загальною площею 20,00 кв.м., розташованого в житловому будинку № 117 (під літ. А) по проспекту Незалежності в м. Чернівці, із урахуванням коефіцієнту індексації становить 11823,00 грн., що стверджується довідкою №1314 від 30.09.2015 року Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації (а.с.24). При вирішенні спору в справі за вищенаведеним позовом, слід керуватися наступними правовідносинами. Відповідно до п. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.п. 1 п 2 цієї статті одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в процесі приватизації громадяни набувають право власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Так, згідно ст. 10 п. 2\~ Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Отже, судом установлено, що спірне приміщення є підвалом підїзду №1, площею 20,0 кв.м в будинку 117 по проспекту Незалежності м. Чернівці, яким користується позивач [PERSON] багатоквартирного жилого будинку з призначенням для побутового обслуговування його мешканців, обліковане в БТІ. Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 Рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року № 624 у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень п. 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності не потребує здійснення додаткових дій; питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень (оренда, тощо) вирішується відповідно до Законів України, які визначають правовий режим власності. Отже, законодавцем чітко визначено, що власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Відповідно до\~ст. 369 ЦК України,\~розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації має бути висловлена письмово та нотаріально посвідчена. Згідно з статтею 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Таким чином, виходячи з наведених вимог закону, установлено, що власники квартир - співвласники підвальних приміщень будинку №117 що по проспекту Незалежності м. Чернівці, а саме першого підїзду, зокрема, особа яких посвідчена відповідними паспортними даними, власники квартир з 1 по 20, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не заперечували щодо передачі позивачу [PERSON] у власність підвальних приміщень та надали згоду власнику квартири № 8 в даному житловому будинку [PERSON] на виділ і передачу у власність останнього підвальні приміщення першого під»їзду - 103-1 і 103-2, загальною площею 20,0 кв.м., і перебувають у користуванні [PERSON], що підтверджується заявою вищенаведених осіб, підписи яких відповідно засвідчені начальником Управління житлового господарства районної у місті ради [PERSON] (а.с.13). При цьому, судом встановлено, що згідно даних (довідки) бюро технічної інвентаризації від 30.09.2015 року № 1314, чітко визначена нумерація підвальних приміщень 103 -1, площею 15.30 кв.м., 103-2, площею 4,70 кв.м., а всього загальною площею 20,00 кв.м., вартістю з % зносу 111823 грн.; отже, спірні приміщення мають номери і чітко визначену площу квадратури її зайняття. При цьому судом, і матеріалами справи установлено, що позивач [PERSON] на даний час тривалий період часу користується спірними підвальними приміщеннями, використовуючи їх для побуто господарських цілей, однак визначити частки у спільному майні в порядку, визначеному\~ст. 369 ЦК України, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення не має можливості, оскільки законом визначено, що виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в натурі відповідно до розміру визначеної у праві власності частки на майно. Вимогами чинного закону передбачено, що у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників є рівними. Інший розмір часток може бути встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду (ч. 2\~ст. 370 ЦК). Відповідно до\~ст. 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. З досліджених доказів по справі вбачається, що загальна площа підвальних приміщень в першому під»їзді становить 197,40 кв.м., загальна площа горища над під»їздом 210,60 кв.м., отже загальна площа допоміжних приміщень в цілому становить 408 кв.м., тобто кожному з власників квартир даного під»їзду можливе виділення частки площею 20.4 кв.м., а тому виходячи з урахуванням цього права інших співвласників на виділ частки позивачу будь які порушення прав і інтересів останніх відсутні; крім цього, з по поверхневого плану будинку і зокрема допоміжних приміщень під»їзду № 1 підвал 103 -1, комора 103-2 (під літ А) є ізольованими, обладнані окремими входом з двору, що також унеможливлює будь які незручності для інших співвласників. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним\~\~ є\~\~рішення,\~\~яким\~\~суд,\~\~виконавши\~\~вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону; обгрунтованим є\~\~рішення,\~\~ухвалене\~\~на\~\~основі\~\~повно, всебічно\~\~зясованих\~\~обставин,\~\~на\~\~які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених\~\~тими\~\~доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмету спору, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved