Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 09 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, з червня 2015 року шлюбні відносини припинено та сторони проживають окремо. На думку позивача, збереження сім'ї неможливо. Суперечок про місце проживання дітей і розподіл спільного майна сторони не мають. Просить суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб. В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, проте надала до суду заяву в якій просить, розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд, дійшов висновку про задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівни права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Статтею 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 09 грудня 2011 року [PERSON], [INFO], уродженець м. Беломорськ, Карельська АССР, громадянин Росії та [PERSON], [INFO], уродженка м. Дружківка Донецької області, громадянка України зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 129, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Пудозького району Управління ЗАГС Республіки Карелія Російської Федерації. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище "[PERSON]" змінено на "[PERSON]". Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис № 483, проведений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис № 46, проведений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з червня 2015 року. Майнових спорів та суперечок щодо місця проживання дітей між сторонами немає. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам позивача, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, внаслідок чого шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач по справі, просить залишити прізвище, яким іменувалась у шлюбі. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved