Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

В грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Районна адміністрація Запорізької міської Ради по Заводському та ТОВ ЗМБТІ, про визнання житлового приміщення житловою квартирою. В позові позивач вказав, що у грудні 2014 році позивач був перереєстрований з квартири [ADDRESS] у квартиру [ADDRESS], що підтверджує довідка с ЦАО «ОСНОВАНІЄ». Перереєстрація була зроблена у зв'язку зі змінами у технічну документацію всього поверху, що підтверджує розпорядження № 443 від 21.11.2014 року. У зв'язку зі змінами у технічній документації всього поверху була проведена зміна нумерації квартир. У зв'язку з цією зміною ордер на квартиру [ADDRESS], Запорізька Міська Рада не видавала, а згідно розпорядженню тільки перереєструвала з квартири [ADDRESS]. В 2014 року позивач звернувся із заявою про приватизацію, але з'ясувалось, що відсутній ордер на вказану квартиру, внаслідок чого позивачу було відмовлено в приватизації, хоча незалежно від його наявності він має право на приватизацію згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Просить в позові визнати за ним право на приватизацію та зобов'язати відповідача прийняти пакет документів на приватизацію без ордеру. У зв'язку з тим що, даний ордер потрібен тільки для вселення та реєстрації в даній квартирі та діє протягом 10 діб, а на момент перереєстрації я вже був зареєстрований та проживав за даною адресою, тому в отриманні даного документа не було потреби. 12.12.2014року позивач отримав відмову в реалізації права на приватизацію з Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району у видачі «свідоцтво на право власності на житло», та роз'яснили, що відсутній ордер про надання житлової площі, у зв'язку з чим вони не можуть видати мені «свідоцтво на право власності на житло». Та порекомендували звернутися до суду про захист своїх прав, тому документи на приватизацію квартири поверненні без виконання. У 2014 року мною була подана позовна заява до Заводського районного суду м. Запоріжжя «про визнання права на приватизацію житлової площі». У січні 2015 року мої позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі. Після отримання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської Ради по Заводському району щодо отримання свідоцтво про право власності на житло. Отримавши запит від Районної адміністрації Запорізької міської Ради по Заводському району на виготовлення технічного паспорту на квартиру, позивач звернувся до ТОВ ЗМБТИ. ТОВ ЗМБТИ згідно запиту виготувала технічний паспорт та вказала в ньому що дана квартира [ADDRESS]. Таким чином Районна адміністрація Запорізької міської Ради по Заводському району відмовила у видачі мені свідоцтво на квартиру № 11, що розташована за адресою: вул. Історична, буд. 63 м. Запоріжжя, та порекомендувала звернутися з даним питання до Заводського районного суду м. Запоріжжя. Дане житло позивач отримав саме для проживання, іншого житла у позивача не має, МКП № 4 КП «ОСНОВАНИЄ» нараховують позивачу квартплату як на квартиру, використовувається дане приміщення позивачем як квартира. На теперішній час даний житловий багатоповерховий будинок знаходиться у комунальній власності та належить Запорізькій Міській Раді та знаходиться на балансі МКП «Основаніє», що дає позивачу право на безоплатну передачу вище зазначеної квартири у мою власність згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В судове засідання сторони не з'явились. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений своєчасно про час та місце розгляду справи, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник позивача [PERSON] через канцелярію надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив справу розглянути без нього. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач по справі - [PERSON] згідно довідки МКП «Основаніє» зареєстрований в [ADDRESS]. В грудні 2014 року [PERSON] виявив бажання приватизувати свою вищезазначену квартиру, але йому було відмовлено. У 2014 року позивачем була подана позовна заява до Заводського районного суду м. Запоріжжя «про визнання права на приватизацію житлової площі». У січні 2015 року мої позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі. Після отримання позитивного рішення Заводського районного суду «про визнання права на приватизацію житлової площі» позивачу знову відмовили у отриманні свідоцтво про право власності на житло у зв'язку з тим що, ТОВ ЗМБТИ згідно запиту Районної адміністрації Запорізької міської Ради по Заводському району виготувала технічний паспорт та вказала в ньому, що дана квартира [ADDRESS]. Таким чином Районна адміністрація Запорізької міської Ради по Заводському району вдруге відмовила позивачу у видачі свідоцтво про право власності на житло (на квартиру) № [ADDRESS] Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Тому, суд приходить до висновку, що позивач має право на приватизацію квартири, в якій він зареєстрований і мешкає, а відмова відповідача в реалізації його права на приватизацію порушує права позивача. Таким чином, позов повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved