Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 17.05.2010 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що між нею та відповідачем виникають непорозуміння та конфлікти, подружні відносини та ведення спільного господарства припинено. Вказує на неможливість збереження шлюбу та примирення між ними. Просила розірвати шлюб. Також вказує, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. На даний час вона не має можливості утримувати дитину самостійно. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, пред'явлені вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала повністю. Щодо стягнення аліментів просила визначити їх розмір в сумі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про визнання позову в частині розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів - визнав частково, в сумі 1000 грн. на обох дітей щомісячно. Дослідивши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 травня 2010 р. в Олександрійській сільській раді Рівненського району. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно свідоцтва про народження (а.с.3, 4) [PERSON] є батьком зазначених дітей. Із письмових заяв, позивача вбачається, що сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Ухвалою суду від 21.03.2016 р. сторонам надано строк для примирення. В письмовій заяві позивач зазначила, що не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу та стягнення аліментів. Відповідач у своїй заяві також вказав на неможливість примирення між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості примирення та збереження шлюбу, її наполягання щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що її (позивача) перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до положень\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 грудня 2016 року встановлений в розмірі 1355 грн. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, часткове визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial