Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Бочковський Т.О. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із поданням про звернення стягнення на майно боржника [PERSON], яке не зареєстроване в установленому порядку, а саме земельну ділянку, цільове призначення- для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, площею-0,245га, адреса: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні в Відділі примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/319/15, виданого Оболонського районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ « Надра» заборгованість за кредитним договором від 13.08.2008року № 383/П/ПР/2008-840 у сумі 210 438,37 доларів США та 553 781,95гривень. У добровільному порядку боржник не виконує рішення суду та відповідні постанови державного виконавця. Боржником до теперішнього часу рішення суду - фактично не виконано. Вказане майно є єдиним майном боржника, однак, останній з метою ухилення від сплати заборгованості, не реєструє його у встановленому законом порядку. Не виконання боржником рішення суду зумовило звернення державного виконавця з відповідним поданням. В судове засідання державний виконавець не з»явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, в зв»язку з чим, суд вважає за можливе розглянути подання без його участі. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви-подання з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2016 року стягннуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ « Надра» заборгованість за кредитним договором від 13.08.2008року № 383/П/ПР/2008-840 у сумі 210 438,37 доларів США та 770 663,05гривень. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2016 року стягннуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ « Надра» заборгованість за кредитним договором від 13.08.2008року № 383/П/ПР/2008-840 у сумі 210 438,37 доларів США та 553 781,95гривень. Згідно подання судом встановлено, що на примусовому виконанні в Відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/319/15, виданого Оболонського районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ « Надра» заборгованість за кредитним договором від 13.08.2008року № 383/П/ПР/2008-840 у сумі 210 438,37 доларів США та 553 781,95гривень. Відповідно до ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця; суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця. Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Державним виконавцем не надані суду матеріали виконавчого провадження та встановити чи доводилися до відома сторін виконавчого провадження про початок примусового виконання рішення, не вбачається можливим, а відтак не встановлено чи дійсно боржник ухиляється від виконання рішення суду. Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено порядок згідно якого здійснюється звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Частиною 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Відповідно до ч. 8 вищезазначеної статті передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. Однак, суду не надано жодного доказу, що державним виконавцем було здійснено передбачені ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» дії. Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об»єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна; при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. Однак, будь-яких доказів того, що дане майно боржником не зареєстровано станом на дату подачі подання, суду не надано, що унеможливлює подальше його звернення на стягнення. Враховуючи усі вищевказані обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що звернення стягнення на вищезазначену земельну ділянку на даний час неможливе. Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об»єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. За змістом частини 4 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об»єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. Таким чином, до вирішення питання про реалізацію рухомого майна боржника і направлення коштів на погашення заборгованості по виконавчому листу, вчинення державним виконавцем всіх можливих дій спрямованих на виконання рішення суду, звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є крайнім заходом, є передчасним, а тому в задоволенні подання слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed