Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з означеним вище позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», вказуючи на те, що 12.05.2006 року [PERSON] прийняла від неї900 доларів США, про прийняття грошових коштів поставила відмітку в договорі № 116 від 12.05.2006 року та ощадній книжці по рахунку № [NUMBER], однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти [PERSON] на її рахунок згідно вище зазначеного договору не внесла, а умисно розтратила, незаконно передавши в приміщенні Новотроїцького відділення ХОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" у вищевказану дату [PERSON] Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, [PERSON] та [PERSON]. засуджено за ст. 191 ч. 5 КК України. Було визнано що дані особи вчинили розкрадання коштів позивача при виконанні своїх службових (трудових) обов'язків під час перебування на посадах відповідача. Рішенням Новотроїцького районного суду від 02.10.2014 року з відповідача ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» на користь позивачки [PERSON] було стягнуто 11 659 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, які вона отримала в лютому 2015 року. Таким чином, з моменту викрадення грошей позивачки і до їх відшкодування пройшло 9 років. Просить стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму коштів на відшкодування моральної шкоди у розмірі 55 300 грн. та витрати на оплату правової допомоги у сумі 500 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить стягнути з відповідача на користь позивачки суму моральної шкоди у розмірі 55 300 грн. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог як незаконних, необґрунтованих та безпідставних. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи позивача, представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Виниклі правові відносини є цивільними і регулюються нормами ст. ст. 23, 1167, 1192 ЦК України та предметом спору є кошти за завдану моральну шкоду. Із аналізу ч. 1 ст. 1172 ЦК України вбачається, що покладення обов'язку відшкодування шкоди на юридичну чи фізичну особу пояснюється тим, що працівник юридично втілює його волю. Тобто юридична або фізична особа реалізує свою цивільну право дієздатність, зокрема деліктоздатність, через дії працівників. Отже дії працівників юридично сприймаються як дії самої юридичної особи. Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 р. було встановлено та визнано, що [PERSON] та [PERSON] є винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто вчинення розкрадання коштів при виконанні своїх службових (трудових) обов'язків, які в тому числі належали і позивачу [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. У п. 3 ч. 2 ст. 1167 ЦК України встановлені підстави відповідальності юридичної особи незалежно від вини останньої за завдану моральну шкоду, заподіяну її працівниками, що передбачено ст. 1172 цього кодексу. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту позовних вимог та пояснень позивача, моральну шкоду остання обґрунтовує тим, що у зв'язку з протиправними діями працівників відповідача вона була позбавлена можливості користуватися належними їй коштами та у зв'язку з цим перенесла душевні страждання та нервові потрясіння. При цьому суд також враховує похилий вік та стан здоров'я позивачки. Як роз'яснено у п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 113-цс14 від 1 жовтня 2014 року відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди є грошовим зобов'язанням. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка має бути компенсована позивачці відповідачем, суд враховує глибину, характер, тривалість та обсяг заподіяних [PERSON] моральних страждань, істотних вимушених змін у її житті, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості, що в даному випадку відповідає розміру матеріальної шкоди. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі зазначеного, ст. ст. 22, 23, 1167, 1172 ЦК України, п. 9 Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" і

Outcome: partial