Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

В серпні 2016 р. ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 21.12.2012 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ „Приватбанк" кредитний договір №К2HCF904281188, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10191,06 грн. з зобов'язанням повернути наданий кредит у повному обсязі до 20.12.2014 року та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не здійснює погашення сум кредиту та відсотків по ньому, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, загальна сума якої станом на 19.07.2016 року складає 20811,32 грн., а саме: 6881,70 грн. - заборгованості за кредитом, 5,17 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1630,56 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 10826,68 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 967,21 грн. штрафу (процентна складова). Посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 20811,32 грн. та 1378,00 грн. судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся за адресою місяця реєстрації. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст.224 ЦПК України). Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі, яким позов задовольнити частково у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2012 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №К2HCF904281188, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10191,06 грн. із зобов'язанням повернути наданий кредит у повному обсязі до 20.12.2014 року та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-17). Укладення договору відбулося шляхом підписання відповідачем Заяви, відповідно до якої [PERSON] своїм підписом засвідчив, що Заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком Договір. Відповідно до п.9 Заяви позичальника №К2HCF904281188 від 21.12.2012 року (а.с. 7) кредит [PERSON] надавався на наступні цілі: на оплату Led телевізор „Samsung" на суму - 6369,90 грн., Кронштейн Hitecnic HTN - 454,9 грн., Батарейки Duracell AAA MN - 22,90 грн., безпровідний маршрутизатор - 288,90 грн., Клавіатура + миша - 499,90 налаштування на суму 545,90 грн., встановлення ТВ на суму 263,00 грн., а всього на суму 8445,40 грн.. Відповідач скористався кредитними коштами. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.п. 2.4.2.2 - 2.4.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язувався вносити плати за кредитом, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, винагороду та пеню, розмір яких встановлено у Заяві. Відповідно до Заяви, відповідач зобов'язався вносити щомісячні платежі у розмірі 425,17 грн., а з 16.10.2013 року - у розмірі 628,99 грн. в період з 11 по 15 число місяця. Відповідно до п. 1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг за не своєчасну оплату послуг, передбачених Умовами Клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від сумі заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Згідно з п. 1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. по кредитним картам відкритим валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Разом з тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, [PERSON] неналежно виконував свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, у зв'язку з чим станом на 19.07.2016 р. утворилася заборгованість, розмір якої по тілу кредиту відповідача становить 6881,70 грн., по відсоткам - 5,17 грн. та 1630,56 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідачу було нараховано пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 10826,68 грн. за період з вересня 2013 року по 19.07 2016 року (а.с. 5-6). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відтак банк має право стягнути заборгованість, що утворилась за кредитним договором, у судовому порядку. Розрахунок заборгованості відповідача по договору відповідає вимогам закону, спростований відповідачем не був. Зважаючи на зазначені обставини, наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором даним судовим рішенням, а саме стягнення з відповідача 6881,70 грн. заборгованості за кредитом, 5,17 грн. нарахованих відсотків, 10826,68 грн. пені, 500,00 грн. фіксованого штрафу, 967,21 грн. штрафу. При цьому, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 1630,56 грн., оскільки нарахування комісії під час обслуговування споживчого кредиту є протиправним, про що містяться відповідні роз'яснення у правовому висновку ВСУ у справі № 6-1746цс16. Крім того, банком при подачі позову не надано розрахунки комісії, що унеможливлює їх стягнення у зв'язку з недоведеністю вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору у розмірі 1378,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial