Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Керівник Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах держави в особі управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, Коробівської сільської ради з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби в сумі 52360.0 грн. Позов мотивований тим, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2020 у справі №695/516/20, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України. Розмір матеріальної шкоди завданої протиправними діями позивача становить 52360.0 грн. Оскільки станом на день звернення до суду вказана шкода відповідачем добровільно не відшкодована, а заходів судового захисту щодо стягнення із відповідача шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та Коробівська сільська рада не здійснювали і не заперечують проти представництва інтересів держави в суді Золотоніською місцевою прокуратурою, керівник Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 26.06.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча про час та місце розгляду справи, а також суть позовних вимог був повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого повідомлення. Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Прокурор у судовому засіданні повністю ствердила позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Представники управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та Коробівської сільської ради у судове засідання не прибули, направивши до суду письмові клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. За таких обставин суд, заслухавши думку прокурора, вважає за можливе розглянути справу за за відсутності відповідача. Суд, заслухавши прокурора та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2020 у справі № 695/516/20, який набрав законної сили 23.06.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України. Так, [PERSON] 04 лютого 2020 року близько 13.21 год., перебуваючи у районі урочища «Велика вирва», що в адміністративних межах с. Кедина Гора Золотоніського районк Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх шкідливих наслідків, порушуючи встановлений порядок раціонального використання, охорони та відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища із застосуванням забороненого знаряддя лову: чотирьох мисинових сіток, виловив 156 плоскирок, відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 року № 541, вартістю 34.0 грн. за штуку; 112 лящів, відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 року № 541, вартістю 170.0 грн. за штуку; 309 пліток, відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 року № 541, вартістю 309.0 грн. за штуку; 1 щуку, відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 року № 541, вартістю 340.0 грн. за штуку, 21 окуня, відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 року № 541, вартістю 17.0 грн. за штуку; 16 краснопірок, відповідно до Постанови КМУ від 24.07.2013 року № 541, вартістю 68.0 грн. за штуку, чим заподіяв істотної шкоди на загальну суму 52360.0 (пятдесят дві тисячі триста шістдесят) гривень. Згідно з вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2020 у справі №695/516/20, [PERSON] призначено покарання у виді штрафу розміром 100 неоподаткуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700.0 (одну тисячу сімсот) гривень. Відповідно до Розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування, або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 21.11.2011 р. № 1209, визначено збитки в сумі 52360.00 грн. Згідно з листом виконавчого комітету Коробівської сільської ради від 28.05.2020 № 231 до Коробівської сільської ради коштів по відшкодуванню матеріальних збитків в сумі 52360.0 грн., спричинених протиправними діями [PERSON] не надходило. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Положеннями статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3, 4 статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави, уповноваженими органами якої в даному випадку є управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та Коробівська сільська рада, прокурор посилається на те, що протиправними діями відповідача спричинена шкода рибним запасам України, що свідчить про порушення інтересів держави та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури, оскільки управлінням Державного агентства рибного господарства у Черкаській області та Коробівською сільською радою не вжито заходів для стягнення шкоди. Таким чином, пред`явлення прокурором позову в інтересах держави відповідає вимогам законодавства. Прокурором визначено органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та дотримано встановленого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку щодо обґрунтування підстав для здійснення представництва органу місцевого самоврядування у суді. Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Відповідно до ст.4 Закону України «Про тваринний світ» дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Пунктом 4 частини другої статті 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Відповідно до вимог статті 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначені норми також містяться у частині четвертій статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно ізст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Зазначені положення закону кореспондуються із статтею 13 Конституції України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Коробівської сільської ради). Водночас, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до ч.,ч. 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до ч. 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Факт вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та грубого порушення правил рибальства доведений вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2020 у справі №695/516/20, який набрав законної сили. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 21 листопада 2011 року № 1209. Згідно з наявним у матеріалах справи Розрахунком збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування, або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу згідно такс Постанови Кабінету Міністрів від 21.11.2011 р. № 1209, сума завданих відповідачем збитків становить 52360.0 грн. Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідач не відшкодував у добровільному порядку на даний час завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкоду, суд вважає, що сума збитків, заподіяна внаслідок незаконного вилову риби, підлягає стягненню в примусовому порядку. Отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір». Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-ІХ встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2020 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 2102 гривень. Отже з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved