Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного това-риства Маріупольський металургійний комбінат «імені Ілліча», про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, визнання неправомірними дії комісії по трудовим спорам та стягнення моральної та матеріальної шкоди. В позові позивач посилався на те, що він на посаді заступника начальника ЛПЦ 3000 ПАТ ММК «ім.. Ілліча» працював з 2004 по березень 2015 року. До цього працював в ЛПЦ 3000 ПАТ ММК «ім.. Ілліча» на різних посадах з 1988 року. Пунктом №1 наказу № [NUMBER] ММК «ім.Ілліча» від 30.12.2014 року йому було оголошено догану з позбавленням премії за грудень 2014 року. Його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв»язку з тим, що в результаті інвентаризації, проведеної станом на 01.12. 2014 року були виявлені надлишки 5-ти листів сталі різних найменувань загальною масою 9.33 тони. З них: 8.01 тони надійшли до цеху 06.11.2014 року, 1.3 тони 19.11.2013 та 21.01.2014 року. Згідно наказу, виявлені надлишки свідчать про низьку виконавчу дисципліну працівників, незадовільну організацію праці та відсутність належного нагляду з його боку. З вказаними діями відповідача він не згоден, вважає їх грубим порушенням трудових прав, гарантованих Конституцією України. Наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності винесено з надуманих підстав, незаконно, необґрунтовано, з грубим порушенням КЗпП України, у зв»язку з чим підлягає скасуванню. Далі посилався на те, що він з 11.09.2014 року по 27.10.2014 року був відсутній на робочому місці у зв»язку із хворобою. З 28.10.2014 року по 30.11.2014 року він знаходився в плановій відпусці. Тобто, з 11.09.2014 року по 30.11.2014 року він не знаходився на своєму робочому місці і взагалі на території ПАТ ММК «ім.. Ілліча», свої обов»язки не виконував. Не погодившись з висновками перевірок, наведеними у наказі № 1191 від 30.12.2014 року, 27.02.2015 року він звернувся до комісії з трудових спорів ПАТ «ММК ім.Ілліча» з вимогами про скасування п.1 зазначеного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Рішення комісії було ухвалено лише 30.03.2015 року, за яким в задоволенні його вимог було відмовлено, саме рішення він отримав лише 06.04.2015 року. Порушенням вимог діючого законодавства про притягнення його, до дисциплінарної відповідальності, ПАТ «ММК ім.. Ілліча» спричинило йому моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаних з переживаннями з приводу неправомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що потребувало від нього додаткових зусиль до подальшої організації свого життя, оскільки він, з 1988 року працюючи на вказаному підприємстві, всі свої зусилля спрямовував на розвиток та добро-бут підприємства, був вимушений виправдовуватись з приводу створення умов, нібито для імовірного викрадення майна. Наведене, принижує його честь та гідність, він був вимуше-ний вживати додаткових зусиль для збереження авторитету серед підлеглих працівників та зосереджуватись на відновленні своїх трудових прав та законних інтересів. Також, вказані незаконні дії з боку відповідача стали причиною різкого погіршення стану його здоров`я, що підтверджується копіями медичних документів, доданих до позовної заяви. Просить ви-знати незаконним та скасувати наказ № 1191 від 30.12.2014 року в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбав-лення премії за грудень 2014 року. Визнати неправомірними дії комісії по трудовим спорам з приводу тривалого і не об`єктивного розгляду його звернення. Скасувати рішення комісії по трудовим спорам від 30.03.2015 року про відмову в задоволенні його звернення щодо обґрунтованості притягнення до дисциплінарної відповідальності. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 50000 гривень, та матеріальну шкоду у вигляді не-отримання 100 % премії за грудень 2014 року в сумі 7000 гривень. Присутні у судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позов-них вимог посилаючись на те, що спірний наказ винесений відповідно до вимог чинного законодавства та порушень з боку комісії по трудовим спорам по заяві [PERSON] не має. Далі пояснив, що [PERSON], який виконував обов»язки позивача (під час знахо-дження позивача на лікарняному, та у відпусці) не поставив на облік листи сталі 8,01 тони які поступили до цеху 06.11.2014 року. Разом з тим, окрім листів сталі, що надійшли до це-ху у кількості 8,01 тони, до цеху 19.11.2013 року поступила плавка № 137445 вагою 1,3 то-ни, та 21.01.2014 року плавка 340515, які не були поставлені на облік. Згідно до пояснюва-льної записки в.о. старшого майстра ЛПЦ 3000 дільниці листообробки [PERSON] встанов-лено, що у ході проведення інвентарізації під ножами ПН -7 знаходились 3 відрізка від лис-тів загальною масою 1,3 тони, про які він не знав і не поставив на облік. У цей період пози-вач виконував свої трудові обов»язки та був присутній на робочому місці. Вищевказані ли-сти сталі не були поставлені на облік на протязі більше року, що свідчить про халатне від-ношення працівників до роботи та відсутність контролю зі сторони позивача за роботою підлеглих. Спричинення моральної шкоди позивач в судовому засіданні не доказав. Просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працював разом з позивачем, на час його відпутки та лікарняного у вересні-жовтні 2014 року виконував його обов»язки. Згідно з "Методикою по обліку виробництва і калькуляції собівартості продукції ЛПЦ - 3000" ведеться щодобовий облік відходів на ділянці різання, так само проводиться щоміся-чна інвентаризація відходів на ділянці лінії різання. Також щодоби ведеться облік металоп-родукції і відходів на ділянках листообробки №1 і №2, проводиться щомісячна інвентари-зація незавершеного виробництва і відходів на ділянках листообробки №1 і №2. При прове-денні інвентаризації 30.11.2014 року були виявлені надлишки сталі 9тн. Надлишки сталі були виявлені ще за час роботи [PERSON] за листопад 2013 року та січень 2014 року, за час коли він виконував обов»язки [PERSON] у листопаді 2014 року, до них було за-стосовано дисциплінарне стягнення. З`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] з 13.04.2004 року до 06.03.2015 року працював в ЛПЦ 3000 ПАТ ММК «ім.Ілліча» на посаді заступника начальника цеха по лінії різання та листообробки. 06.03.2015 року був звільнений за п.1 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 7-8) З 11.09.2014 року до 27.10.2014 року [PERSON] знаходився на лікарняному, а з 28.10.2014 року до 30.11.2014 року знаходився в плановій відпусці, тобто з 11.09.2014 року по 30.11.2014 року не знаходився на своєму робочому місціі та свої обов»язки не викону-вав, що не оспорюється сторонами по справі. Згідно посадової інструкції 613 №5 заступника начальника цеха по лінії різання та ли-стообробки ЛПЦ 3000 затвердженої 25.04.2014 року на заступника начальника цеха по лінії різання та листообробки покладається відповідальність за п.4.1 4.36, а саме за п.4.22 дос-товірне ведення рахувальної та облікової документації згідно діючого порядку на комбінаті; 4.23 дотримання підлеглими та особисто правил внутрішнього трудового розпорядку; ; 4.35 забезпечення зберігання майна комбінату в рамках своєї компетенції. (а.с.40-44) Згідно розпорядження № 407 від 24.11.2014 року «Про створення робочої інвентари-заційної комісії в ЛПЦ-3000» було заплановано інвентаризацію на 23-00 годину 30.11.2014 року. (а.с.37) Згідно Інвентарізаційного опису готової продукції №7 по ЛПЦ 3000 від 30.11.2014 року виявлено фактично у наявності листи сталі 382 тони, по даним бухгалтерського обліку 374, що вказує на надлишки листів сталі 8 тон та полуфабрикати отсортированої продукції №6 лист А 36 номенклатурний номер 13114 фактична наявність 12 тн, по даним бухгалтерського обліку 11 тн.,що вказує на надлишки у розмірі 1 (одна) тн. (а.с. 48-51) Судом встановлено, що за 19.11.2013 року є накладна № 247 про передачу передель-ної заготовки марка стали А 36, номер плавки 137445 в кількістю 9 шт., наряд задание на прокат та змінний рапорт прокатки по ЛПЦ -3000 від 24.11.2013 року де також вказано ро-боту з листами № плавки 137445-31, марка сталі не вказана. (а.с.68-74) Судом встановлено, та не заперечується представником відповідача, що Інвентаріза-ційний опис готової продукції та опис полуфабрикатів отсортированої продукції за 12.11.-13.11.2014 року по ЛПЦ-3000 не складався, Інвентарізаційні описи були складені тільки 30.11.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що у позивача [PERSON] . відбирали письмові пояснення 26.12.2014 року стосовно висновків інвентаризації від 13.11.2014 року та стосовно надлишків, які були виявлені у розмірі 9тонн листової сталі, але з інвентаризаційними описами та актами перевірки його не знайомили, і ні хто не відбирав у нього пояснення стосовно результатів інветарізації від 30.11.2014 року на чому наполягав позивач у судовому засіданні. (а.с.13) В судовому засіданні встановлено, що 30.12.2014 року генеральним директором ПАТ ММК «ім. Ілліча» було видано наказ № 1191 «Про результати позапланової перевірки діля-нки № 1 ЛПЦ 3000 з питання обліку та збереження товарно-матеріальних цінностей» та п.1 заступнику начальника цеха по лінії різання та листообробки [PERSON] за недо-статній контроль за роботою підлеглого персоналу, що привело до недостовірного обліку та звітної документації, за неналежне виконання покладених обов`язків передбачених пунктами 2.33,4.19, 4.20,4.25 посадової інструкції об`явлено догану та позбавлено 100% премії за грудень. А саме, що згідно результатів інвентаризації проведеної станом на 01.12.2014 року були виявлені надлишки листів сталі різних найменувань загальною масою 9.33 тони. З них: 8.01 тн. Надійшли до цеху 06.11.2014 року, а 1,3 тн. Надійшли до цеху -19.11.2013 та 21.01.2014 року. Наказом №97 від 17.02.2015 року «Про внесення змін в наказ №1191 від 30.12.2014 року «Про результати позапланової перевірки ділянки №1 ЛПЦ- 3000 з питань обліку та збереження товарно-матеріальних цінностей» внесені зміни в п.1 в розпорядливій частині наказу №1191 від 30.12.2014 року «Про результати позапланової перевірки ділянки №1 ЛПЦ -3000 з питань обліку та збереження ТМЦ» в частині перерахованих пунктів посадової інструкції та читати його в новій редакції саме так: «За неналежне виконання покладених обов`язків, передбачених п.п. 2.33 «забезпечувати дотримання підпорядкованим персоналом цеху дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку», 4.22,4.23, 4.35 посадової інструкції, в іншій частині залишити без змін. З даним наказом позивач ознайомлюватися відмовився, про що складений акт від 02.02.2014 року (а.с.9 11,15-16) Судом встановлено, що 27.02.2015 року позивач звернувся до комісії по трудовим спорам з вимогами про скасування п.1 наказу №1191 від 30.12.2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. В судовому засіданні встановлено, що КТС розглянула заяву позивача та прийняла рішення 30.03.2015 року, згідно якого одноголосно (7-за) відмовили в задоволенні вимог [PERSON] про визнання незаконним наказу по ПАТ ММК «ім.Ілліча» №1191 від 30.12.2014 року. (а.с.12) До суду позивач звернувся 14.04.2015 року. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі дока-зів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грун-туватися на припущеннях. За правилами ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. За-конодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. За змістом ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнен-ня власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дис-ципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосо-вано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Згідно ст..150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене праців-ником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХУ КЗпП України). Разом з тим, відповідно до ст..124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржу-ється безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Судом встановлено, що в якості порушення [PERSON] ставиться не поставлення на облік листів сталі масою 1.3 т., які надійшли до цеху 19.11.2013 року та 21.01.2014 року, тобто фактично за рік до проведення інвентаризації від 30.11.2014 року. Та 8.01 тн. листів сталі які надійшли до ЛПЦ-3000 06.11.2014 року. Згідно ст..148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення не може бути накладене піз-ніше шести місяців з дня скоєння порушення. Згідно з "Методикою по обліку виробництва і калькуляції собівартості продукції ЛПЦ - 3000" введеної в дію 08.11.2013 року ведеться щодобовий облік відходів на ділянці різан-ня, так само проводиться щомісячна інвентаризація відходів на ділянці лінії різання. Також щодоби ведеться облік металопродукції і відходів на ділянках листообробки №1 і №2, про-водиться щомісячна інвентаризація незавершеного виробництва і відходів на ділянках лис-тообробки №1 і №2.(а.с. 53-56) В судовому засіданні ці факти підтвердили сторони по справі, що дійсно ведеться що-добовий облік металопродукції та щомісячно проводяться інвентаризації, та що протягом року з листопада 2013 року до листопада 2014 року інвентаризації в ЛПЦ-3000проводились щомісяця, та надлишків листів сталі виявлено не було. Суд критично ставиться до позиції відповідача, що вказане порушення є таким що тримається в часі ( так як с листопада 2013 року по листопад 2014 року надлишки листів не були поставлені на облік, та документи по ним до бухгалтерії не надходили), та вважає, що дисциплінарне стягнення на позивача було покладено з порушенням діючого законодавст-ва,так як згідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. А саме згідно пояснень відповідача та бухгалтерських документів 1 (1.3) тн надлишки листів металу які були знайдені при інвен-таризації 30.11.2014 року надійшли до цеху 19.11.2013 року та 21.01.2014 року. Що стосується надлишків листів у розмірі 8тн. плавки № 346627, № 346637 які були виявлені в інвентаризації від 30.11.2014 року ,що поступили до цеху ЛПЦ -3000 06.11.2014 року (тобто на час відсутності [PERSON] на роботі), то вони не можуть бути підставою для накладання дисциплінарного стягнення на позивача, так як його обов»язки в цей час виконував інший спеціаліст. Крім того, відповідачем до застосування дисциплінарного стягнення не витребувані від порушника трудової дисципліни письмові пояснення по інвентарізаціїї від 30.11.2014 року, чим порушені вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання незаконним та ска-сування наказу ПАТ ММК «ім..Ілліча» № 1191 від 30.12.2014 року в частині притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани та позбав-лення премії за грудень 2014 року підлягають задоволенню. Відповідач застосував дисцип-лінарне стягнення без дотриманням строків. В судових засіданнях позивач не надав розрахунку премії за грудень 2014 року, яку просив стягнути у сумі 7000 гривень, відповідачем було надано розрахунок премії [PERSON] за грудень 2014 року в сумі 1051 гривня. Представник позивача після ознайомлення з розрахунком погодився з ним. У зв»язку з чим, в цій частині позов задоволено частково, та стягненню на користь [PERSON] премії за грудень 2014 року належить 1051 гривня. Згідно до ст..224 КЗпП України комісія по трудовим спорам є обов»язковим первин-ним органом по розгляду трудових спорів, що виникають на підприємстві,установах, орга-нізаціях, за винятком спорів, зазначених у ст..ст. 222,232 цього Кодексу. Трудовий спір під-лягає розглядові в комісії по трудовим спорам, якщо працівник самостійно не врегулював розбіжності при переговорах з власником. Відповідно до ст..225 КЗпП України працівник може звернутися до комісії по трудо-вим спорах у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про по-рушення свого права. Згідно ст..227 КЗпП України комісія по трудовим спорам приймає рішення більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. Комісія виносить мотивоване рішення по суті спо-ру. Позивач у передбачений законом строк звернувся до комісії по трудовим спорам сво-го підприємства 27.02.2015 року (з 11 по 19 березня 2015 року розглядалося заява [PERSON] від 04.02.2015 року) Рішенням КТС від 30.03.2015 року [PERSON] відмовлено у скасуванні п.1 наказу №1191 від 30.12.2014 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії за грудень 2014 року з підстав, порушення строків притягнення до дисціплінарної відповідальності. Комісія вважала, що порушення [PERSON] не є однократним, а триває у часі (з 19.11.2013 та 21.01.2014 по 30.11.2014 року) тому строки притягнення його до дисциплінарної відповідальності не порушені. Позовна вимога про визнання неправомірними дії КТС з приводу тривалого і не-об»єктивного розгляду звернення [PERSON], та про скасування рішення КТС є похід-ною від вимоги про скасування самого наказу про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення премії за грудень 2014 року (та не має правового значення), та не підлягає задоволенню, так як судом скасовано сам наказ № 1191 від 30.12.2014 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. За змістом диспозиції ч.1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або упо-вноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушен-ня його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 зазначено, що розмір відшко-дування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізич-них, душевних, психічних, тощо), характер немайнових втрат та з урахуванням інших об-ставин. З огляду на вищенаведене, суд вважає що після оголошення [PERSON] догани та позбавлення премії за грудень 2014 року він мав моральні страждання, був вимушений ви-правдовуватись з приводу створення умов, нібито для імовірного викрадання майна, наве-дене принизили його честь та гідність, як керівника, він був вимушений вживати додатко-вих зусиль для збереження авторитету серед підлеглих працівників та зосереджуватись на відновленні своїх трудових прав та законних інтересів, звернення до КТС та суду, за захис-том своїх прав, що стало причиною різкого погіршення стану його здоров»я та перебування у лікарні. У цій частині позов підлягягає частковому задоволенню у розмірі 500 гривень. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а його позовні вимоги задо-волені частково, тому у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, яка передбачає, якщо по-зивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягу-ється з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини ви-мог.

Outcome: partial