Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

В грудні 2020 року АТ "МЕГАБАНК" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №24-028-850-2-19-Г від 01.03.2019 року в розмірі 30 939,52 грн., що складається із залишкової суми заборгованості за кредитом - 18 012,28 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів - 953,70 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії - 3 104,25 грн., штрафу за кредитним договором - 8 869,29 грн. Позов обґрунтовує тим, що між 01.03.2019 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №24-028-850-2-19-Г, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 19 709, 54 грн. на трок з 01 березня 2019 року до 28 лютого 2020 року включно, зі сплатою 15,00 процентів річних. Відповідно до п.4.1. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Відповідно до п.3.2.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Згідно з п.6.2.3. Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», проценти за користування кредитом сплачуються відповідачем щомісяця в залежності від форми (стандартна/ануїтетна), визначеної договором. Відповідно до п.4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до 2.8. кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 3,15 % від суми кредиту. Згідно з п.2.9. кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Згідно з п. 6.3 кредитного договору, позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Позивач зазначає, що свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав належним чином, надавши останньому кредитні кошти в розмірі 19 709, 54 грн., що підтверджується особистим підписом відповідача в заяві на видачу готівки від 01 березня 2019 року. Водночас відповідач свої зобов`язання за кредитним договором виконує не належним чином. Таким чином, станом на 25.11.2020 року заборгованість за кредитним договором №24-028-850-2-19-Г від 01.03.2019 року становить 30 939,52 грн. та складається з залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту)- 18 012,28 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів - 953,70 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії - 3 104,25 грн., штрафу за кредитним договором - 8 869,29 грн. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість за кредитним договором. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 04.02.2021 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 04.03.2021 року. 04.03.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 01.04.2021 року о 10 год. 30 хв. у зв`язку з тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання. 01.04.2021 року відповідно до ухвали Жовківського районного суду Львівської області розгляд справи відкладено на 27.04.2021 року у зв`язку з тим, що позовну заяву із додатками та ухвалу суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 25.03.2021 року (арк. спр. 45), тобто у відповідача не закінчився строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання на 27.04.2021 року був повідомлений належним, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 52). Представником АТ "МЕГАБАНК" подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій зазначено, що позивач проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що 01 березня 2019 року між акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №24-028-850-2-19-Г (арк. спр. 4). Відповідно до умов цього договору банком надано грошові кошти у розмірі у розмірі 19709,54 грн. на строк з 01.03.2019 р. до 28.02.2020 р. включно, зі сплатою 15 процентів річних. Відповідно до п.4.1. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодовцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Відповідно до п.3.2.3. кредитного договору, відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. Відповідно до п.4.3. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Відповідно до п. 2.8. кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 3,15 % від суми кредиту. Згідно п.2.9. даного договору, розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Відповідно до п. 5.4. кредитного договору, сторони погоджують та своїм підписом позичальник підтверджує, що це договір з усіма додатками та Правилами являють у сукупності для сторін один єдиний договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для договору відповідно до чинного законодавства України можуть міститись як у тексті договору, чи додатках до нього, так і у Правилах. Згідно з п. 6.3 кредитного договору, позичальник зобов`язується у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та/або комісійної винагороди понад 90 календарних днів, сплатити кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Позивачем надано до кредитного договору, укладеного між сторонами, також Додаток № 1 до кредитного договору №24-028-850-2-19-Г від 01.03.2019 року, який визначає Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, та який підписано позичальником, і також надано паспорт споживчого кредиту «Споживчий кредит готівкою», який 01.03.2019 року підписаний позичальником [PERSON] (арк. спр. 5,6). Однак, взятих на себе зобов`язань позичальник [PERSON] не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед банком, що стверджується поданим розрахунком заборгованості (арк. спр. 19) згідно з яким станом на 25.11.2020 року заборгованість за кредитним договором №24-028-850-2-19-Г від 01.03.2019 року становить - 30 939,52 грн. та складається з залишкової суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) - 18 012,28 грн., залишку нарахованих та несплачених процентів - 953,70 грн., залишку нарахованої та несплаченої комісії - 3 104,25 грн., штрафу за кредитним договором - 8 869,29 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав. З огляду на викладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, відповідач [PERSON] не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, належним чином не повертає отриманий кредит, в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача щодо нарахованої суми заборгованості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у визначеному позивачем розмірі належить задовольнити. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. А тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved