Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22 квітня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №12370, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 25.01.2021 таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що у березні 2021 року за місцем своєї реєстрації поштовим зв`язком позивачка отримала постанову приватного виконавця Лужинецького П.В. про відкриття виконавчого провадження №64819958 від 12.03.2021 року про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості в розмірі 11208 грн та постанову про стягнення основної винагороди з боржника в розмірі 1120,80 грн. Підставою відкриття виконавчого провадження зазначений виконавчий напис №12370, вчинений 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. З відповіді на адвокатський запит зазначено, що 03.04.2017 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу №03042017, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Також вказано, що згідно з реєстром прав вимоги №104 від 25.06.2020 до договору факторингу №03042017 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступив, а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняв право вимоги до позивачки за договором позики №8938794 від 04.12.2019 року у загальному розмірі 11208 грн, з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту складає 6000 грн, прострочена заборгованість по відсоткам 2208 грн, заборгованість по підвищеним відсоткам за прострочення 3000 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки діючими нормативно-правовими актами не передбачено вчинення виконавчих написів на договорах, які не посвідчені нотаріально, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню . Процесуальні дії у справі Ухвалою від 26.04.2021 позовну заяву залишено без руху, визначено позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою від 18.04.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, витребувано докази від приватного виконавця та відповідача, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 11 годину 09 червня 2021 року, яке було відкладено на 15 годину 08.07.2021 року. 22.06.2021 від приватного виконавця Лужинецького П.В. надійшли витребувані докази. Ухвалою від 08.07.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 30 хвилин 30.07.2021, яке було відкладено на 15 годину 28.09.2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання повідомлена, належним чином, звернулася до суду із заявою про проведення судового засідання без її участі. Представник відповідача та треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, завідсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Встановлені судом обставини На підставі Договору позики №8435799 від 04.12.2019 ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» було надано [PERSON] кредит у розмірі 6000 грн, строком на 23 дні, терміном до 27.12.2019 року (а.с.42). В даному договорі визначено проценти за користування кредитом. 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис №12370, згідно з яким звернено стягнення з [PERSON] (а.с.43). В даному документі зазначено, що кредитний договір №8435799 від 04.12.2019 року був укладений між Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] . В подальшому право вимоги до боржника перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №03042017 від 03.04.2017 (а.с.19), внаслідок чого до останнього перейшло право грошової вимоги до позивача. Згідно з виконавчим написом нотаріуса, сума заборгованості [PERSON] за період з 25.06.2020 року по 06.01.2021 складає 11208 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5208 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання становить три роки. 12.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №64819958 (а.с.45) та постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 1120,80 грн (а.с.47). 13.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою із [PERSON] стягується 20 % із заробітної плати (а.с.53). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Статтями 87, 88 вищевказаного Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який відповідає пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд зауважує, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності вимог стягувача, оскільки, у виконавчому написі зазначено, що кредитний договір, на якому вчинено виконавчий напис, укладений між позивачем та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» 04.12.2019. При цьому договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором від 04.12.2019, стороною якого є позивач, було відступлено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» датований 03.04.2017. З проаналізованого документа слід зробити висновок, що право вимоги за договором перейшло до нового кредитора ще до того як між первісним кредитором та [PERSON] виникли будь-які договірні зобов`язання. Такі обставини ставлять під сумнів, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є належним стягувачем по відношенню до позивача, а його вимоги є безспірними. Суд погоджується з доводами позивача, та звертає увагу відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса Горая О.С., що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було доповнено Перелік документів пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, постанова КМУ №662 від 26.11.2014, зокрема, в частині внесення до Переліку документів пункту 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнана незаконною та нечинною. Тобто, на момент звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та вчинення нотаріусом відповідного напису, Постанова КМУ від 29.06.1999 № 1172 в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, була нечинною, а, отже, були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису в даному випадку взагалі. Тобто, нотаріус не врахував відсутність правової норми, яка б дозволяла йому вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально. Тому суд вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 та п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved