Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад і потребує медикаментозного лікування. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що 17.03.2016 згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.03.2016 [PERSON] був поміщений до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відповідно до ст. 508 КПК України. У відділенні він був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, якою було встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу, через що він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а тому потребує медикаметнозного лікування в умовах стаціонару. Однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на лікування у психіатричному закладі. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічній розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] та його представник в судовому засіданні не заперечували відносно госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 17.03.2016 згідно ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17.03.2016, якою запобіжний захід, застосований до [PERSON] у вигляді тримання під вартою, був змінений на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку відповідно до ст. 508 КПК України. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 18.03.2016, прийшла до висновку про необхідність його медикаметнозного лікування у психіатричному стаціонарі, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг, що проявляється у непослідовності, дратівливості, прискореному мисленні з елементами зісковзування, резонерства, напруженості, тривожності, наявності слухових галюцинацій, відсутності критики до свого стану та скоєного, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 18.03.2016, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2016.. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved