Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В січні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі структурного підрозділу "Слов'янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління", звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.\~\~\~\~\~\~\~ \~ Свої вимоги обґрунтовує тим, що має на балансі житловий фонд, який розташований за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), вул.Станціонна, буд.34. За зазначеною адресою в квартирі [ADDRESS] відповідач по справі [PERSON], [INFO]. Однак, з жовтня 2014 року по теперішній час [PERSON] в даному приміщенні без поважних причин не проживає, не користується ним тривалий час, речей [PERSON] в спірному житловому приміщенні не виявлено. Будь-яких перешкод відповідачу у користуванні квартирою з боку позивача не чинилось, комунальні послуги за користування квартирою відповідач не сплачує. З оглдяу на наведене, позивач вважає відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву з проханням справу слухати за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Належно повідомлений відповідач в судове засідання також не зявився з невідомих причин, відомості про причину неявки або заяву про розгляд справи за його відсутності суду не навав. Зважаючи на наведене суд розглядав справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на викладене нижче: Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Житловим кодексом України та іншими нормативно правовими актами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог ч.1 ст.71, ст.72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленізаконом строки. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, як встановлено судом в результаті дослідження наявних у справі доказів, зокрема, довідки №3488 від 29.12.2016 року, будинок №34, що розташований за адресою: вул.Станціонна смт.Північне (смт.Кірове) м.Торецька Донецької області дійсно перебуває в господарському віданні регіональної філії «Донецька\~ залізниця» і обліковується на балансі структурного підрозділу «Словянське будівельно-монтажне експлуатаційне управління регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с.2). Згідно картки реєстрації, [ADDRESS] (смт.Кірове) м.Торецька Донецької області зареєстровано [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Факт того, що відповідач не проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації понад встановлені чинним законодавством строки підтверджено актом про не проживання від 28.12.2016 року (а.с.4), відповідно до якого [PERSON], [INFO], з жовтня 2014 року по теперішній час за адресою: Донецька область, м.Торецьк (м.Дзержинськ), смт.Північне (смт.Кірове), [ADDRESS] не проживає, особистих речей не виявлено, спальних місць та інших ознак, які б вказували на факт проживання за вказаною адресою немає.\~\~ \~ Проаналізувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що відповідач з жовтня 2014 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин\~ відсутній за місцем своєї реєстрації. Поважні причини відсутності відповідача понад встановлені строки (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суду не повідомлені. З огляду на викладене вище, позовні вимоги слді визнати доведеними, а отже такими, що\~ підлягають задоволенню. Згідно з ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved