Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В лютому 2019 року до суду звернулася [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокат Довженко В.І., з позовом до Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Приватного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про звільнення майна з-під арешту, третя особа [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на ті обставини, що рішенням суду від 17 листопада 2016 року, в порядку поділу майна подружжя, їй було виділено у власність автомобіль ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER] , 2005 року випуску. Рішенням суду від 16 жовтня 2018 року, було скасовано арешт та заборона відчуження транспортного засобу що були накладені в межах виконавчих проваджень № 17444895, № 36423480, № 42165406, № 50737198. Однак під час виконання рішення про скасування арешту, їй стало відомо, що вказаний транспортний засіб перебуває ще під іншими арештами, накладеними постановами державних виконавців від 18 жовтня 2010 року та 28 квітня 2010 року у межах виконавчих проваджень, боржником у яких виступає [PERSON] . Наявність вказаних арештів порушує її право власності, у зв`язку із чим просить суд скасувати зазначені арешти. Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 6 вересня 2019 року підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до розгляду. Позивач [PERSON] , та її представник адвокат Довженко В.І. у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача - Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи покладав на розсуд суду. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" у судове засідання не прибув, надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, у зв`язку з тим, що на час накладення арешту на автомобіль, він належав іншому власнику і арешт було накладено законно. В подальшому від представника ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» надійшла заява с проханням розглядати справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, пред`явлений позов підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2016 року, яке набрало чинності 28 листопада 2016 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісного майна подружжя - задоволено. Виділено у власність [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER] , 2005 року випуску. ( а.с.11-12) Як вбачається з витягів з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, постановою державного виконавця Олєйник Л.І. від 28 квітня 2010 року у межах виконавчого провадження № 18941127 відкритого на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя про стягнення з [PERSON] суми заборгованості, накладено арешт на майно боржника, в склад якого на той час входив автомобіль марки ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER] . Крім того, постановою державного виконавця Сурело Н.В. від 18 жовтня 2010 року у межах виконавчого провадження № 21981457, боржником у якому є [PERSON] , накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. В сенсі наведеної норми момент виникнення права власності на рухоме майно, зокрема, і транспортний засіб, не пов`язується із обов`язковою державною реєстрацією такого права, а виключно із моментом передання майна набувачеві. Право власності на автомобіль ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER] у позивача [PERSON] виникло на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 листопада 2016 року, яке у встановленому порядку набрало законної сили, відбулася фактична передача транспортного засобу, і дану обставину в ході судового розгляду справи жодним чином не спростовано. Відтак, суд вважає, що позивачка [PERSON] , будучи власником автомобіля, правомірно вимагає звільнення його з-під арешту, оскільки наявність арештів за постановами державних виконавців у межах виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] створює на сьогодення для неї об`єктивні перешкоди у здійсненні права власності щодо даного транспортного засобу, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 328, 334, 392 ЦК України,

Outcome: approved