Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказавши суду, що 02.07.2008 р. відповідно до укладеного договору №889/1284-310-013, відповідач отримав кредит в сумі - 5000 доларів США, зі сплатою 21% річних та комісії, з кінцевим терміном повернення 29 червня 2010 року. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови кредитного договору, не сплатив відсотки за користування кредитом, своєчасно не здійснив повне погашення кредиту, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В судове засідання представник позивача не з"явився, проте подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить стягнути з відповідача заборгованість відповідно до наданого розрахунку та судові витрати по справі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. Враховуючи приписи ч.4 ст.223 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, оголосивши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом об'єктивно встановлено, що відповідач зобов'язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної кредитної угоди від 02.07.2008 р. №889/1284-310-013 не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України : Зобов'язання має виконуватися належним чином... З матеріалів справи вбачається, що станом на 22.05.2018 р. позивач має заборгованість перед банком в сумі 5546.01 дол. США, яка складається з: 3344.47 дол. США - заборгованість за кредитом; 2201.54 дол. США - заборгованість за процентами. Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Відповідно до п. 1.1 договору кредиту, позичальник зобов"язався його повернути рівними частинами, зі сплатою 21 % річних та комісією, в розмірі та в порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, у строк до 29 червня 2010 року. Відповідач зобов"язаний щомісячно, в строк до 5 числа місяця, наступного за звітним, погашати кредит рівними чатсинами в сумі по 209 дол. США. Судом об"єктивно встановлено, що відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 22.05.2018 року становить 5546.01 дол США. При вирішенні питання про можливість стягнення суми боргу в валюті - доларах США, суд виходить із такого. Відповідно до п.1.1 кредитного договору №889/1284-310-013 від 02.07.2008 р., визначено обов'язок позивальника погашати кредит у валюті, визначеній договором - доларах США. За наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти суд має право ухвалити рішення про стягнення суми в іноземній валюті. Такий висновок міститься в постанові ВСУ 10 лютого 2016 року №6-1680цс15. Згідно правової позиції ВСУ у справі за № 6-284цс17: Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З врахуванням того, що договором №889/1284-310-013 від 02.07.2008 р. визначено обов'язок позивальника погашати кредит у валюті, і будь-які обмеження з цього приводу не зазначені, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved