Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Криворізький міський центр зайнятості (далі КМЦЗ) 07.11.2014 року звернувся до суду з позовом, вказавши що 29.11.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до КМЦЗ за сприянням у працевлаштуванні. З 15.01.2014 року [PERSON] надано статус безробітного та з 22.01.2014 року призначена допомога по безробіттю відповідно до ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III від 02.03.2000 року (далі Закон № 1533-III від 02.03.2000 року). В результаті перевірки достовірності даних, які були підставою надання [PERSON] статусу безробітного та виплати матеріальної допомоги, було встановлено, що при реєстрації в центрі зайнятості відповідач надав недостовірні дані, а саме приховав факт відкритої підприємницької діяльності, а саме реєстрації з 25.07.2001 року по 18.07.2014 року, як фізичної особи підприємця, внаслідок чого під час перебування на обліку у Криворізькому міському центрі зайнятості [PERSON] незаконно отримав допомогу по безробіттю у розмірі 2607,48 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. \~ Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він оформився як фізична особа-підприємець з метою допомоги дружині, яка займалася торгівлею, необхідно було робити все офіційно. Він тільки підписував необхідні папери. В 2006 році дружина померла. Він не вміє займатися торгівлею, працював водієм-експедитором. В нього двоє дітей, сам він важко хворів, грошей не вистачало навіть на їжу. Він не міг закритися як підприємець, так як для цього треба було сплатити біля тисячі гривень. В 2014 році він зміг закритися як підприємець, так як було спрощену процедуру закриття. В КМЦЗ він при зверненні надав всі документи, які від нього вимагали. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити. Судом\~ встановлено, що\~ [PERSON] звернувся до Криворізького міського центру зайнятості 29.11.2013 року з метою працевлаштування та отримання допомоги по безробіттю (а.с. 7-8 персональна карта). 15.01.2014 року [PERSON] подав заяву до Криворізького міського центру зайнятості про вирішення питання працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с.9). Наказом Центру № НТ140121 від 21.01.2014 року [PERSON] з 15.01.2014 року надано статус безробітного та з 22.01.2014 року призначена допомога по безробіттю відповідно до ст. 22, 23 Закону № 1533-III від 02.03.2000 року. За результатами перевірки щодо достовірності відомостей, які є підставою для надання [PERSON] статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець з 25.07.2001 року та припинена підприємницька діяльність 18.07.2014 року ( а.с. 11 копія акту, 12 відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців). Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» від 05 липня 2012 року № 5067-VI безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до частини 1 статті 4 цього Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до частини 1 статті 43 цього Закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Таким чином, за вказаними нормами визначено, що для віднесення особи до статусу безробітного важливо те, що ця особа не працює, не має доходу. Відповідачем надано податкові декларації за 2013, 2014 роки, згідно яким він не мав доходу як фізична особа-підприємець (а.с.48-51). Вказаними Законами "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та «Про зайнятість населення» не визначено, що, якщо особа зареєстрована як фізична особа-підприємець, то вона не має право на допомогу по безробіттю. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими і такими, що непідлягають задоволенню. \~

Outcome: dismissed