Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 585574 від 21.10.2003 він є власником житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Підгірна,22 «а» с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області.У вказаному будинку крім нього та його двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зарєєстрована його колишня дружина - [PERSON], [INFO] Остання, протягом тривалого часу, а саме із 2010 року, в ньому не проживає. Він, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком №22 «а» по вул. Підгірна, в с.Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх вищенаведеним, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з'явилася, причини неявки суду не вказала, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від неї не надходило. Про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про повернення у звязку із відсутністю адресата за вказаною адресою. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.16) видно, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Враховуючи наведне, зі згоди представника позивача справу розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Підгірна, 22 «а» в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 585574 від 21.10.2003, виданим виконавчим комітетом Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області на підставі рішення виконкому Дорошовецької сільської ради від 18.09.2000 (а.с.7) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1778436 від 21.10.2003 ( а.с.8). У вказаному будинку зареєстровані позивач, його доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та відповідач - [PERSON], [INFO], що вбачається із облікової картки обєкта по господарського обліку на 2016-2020 р.р. (а.с.10). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 28.08.2018 (а.с. 13) вбачається, що відповідач [PERSON]А зареєстрована у належному позивачу господарстві, проте із 2010 року у ньому не проживає. Вказані обставини підтверджуються також довідкою виконавчого комітету Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №881 від 28.08.2018 (а.с.9). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020842824 від 23.08.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.09.2013 (а.с.11). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється двоюрідною сестрою позивача та проживає разом із ним по сусідству. Їй відомо, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали однією сім"єю в будинку по вул. Підгірна, 22 «а» в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області, який належить позивачу. Проте після розірвання шлюбу, а саме з 2010 р. відповідач у вказаному господарстві не проживає. Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321\~ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач, як колишній член сім"ї власника житла понад рік не проживає в спірному будинку, її реєстрація місця постійного проживання в ньому перешкоджає власнику володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, то суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Підгірна 22 "а" в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved