Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], померлого [INFO], на земельну частку (пай), розміром 8,65 умовних кадастрових гектарів члена КСП «Дружба» с. Павленкове Новопсковського району Луганської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті, у квітні 2016 року, дізналася, що померлий батько внесений в списки додані до Державного акту на право колективної власності на землю як член КСП «Дружба», тобто має право на земельну частку (пай), але за життя свої права на вказану земельну частку він не оформив. Спадщину після батька частково прийняв відповідач [PERSON] та частково оформив права на неї, оскільки проживали вони разом на момент смерті. Позивач є спадкоємицею першої черги за законом, заповіт на користь третіх осіб відсутній, спадкоємці, які мають право на обов»язкову частку у спадщині, а саме на земельну частку (пай), відмовляються від її прийняття на користь позивача. Спадщину після смерті батька вона фактично прийняла. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, так як за життя померлий батько позивача не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач про дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні. Представник відповідача Павленківської сільської ради Новопсковського району в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Новопсковської РДА в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Новопсковської ДНК в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, рішення по справі ухвалити на розсуд суду. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, рішення по справі ухвалити на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 18.11.1996 Павленківською сільською радою Новопсковського району. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 8,65 умовних кадастрових гектарів члена КСП «Дружба» с. Павленкове Новопсковського району Луганської області, що знаходиться на території Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим 16.06.1965 року Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, де в графі «батько» вказаний [PERSON]. Зміна прізвища позивача на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 257.03.1993 року Новоайдарським відділом РАЦС Луганської області. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №01-01-16/1243 від 11.04.2016 [PERSON] дійсно внесений в списки, що додані до Державного акту ьна право колективної власності на землю серії ЛГ № [NUMBER] виданого Павленківською сільською радою народних депутатів від 15 грудня 1995 року по КСП «Дружба» за № 353. Вартість земельної частки (паю), площею 8,65 умовних кадастрових гектарів становить 41601,71 грн., а станом на 01.01.2016 з урахуванням коефіцієнту індексації 4,796 - 199521,80 грн. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.05.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, доказів її постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та доказів того, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Спадщину позивач прийняла, так як подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, заповіт на користь третіх осіб відсутній, інші спадкоємці за законом: [PERSON], [PERSON] відмовилися від спадщини на користь позивача, що підтверджується їх заявами про визнання позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, 1225 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з [INFO]. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України, п. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому [PERSON] як спадкоємець першої черги мала право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті її батька [PERSON], і вправі була вимагати сертифікат на земельну частку (пай), що засвідчує право на земельний пай у порядку спадкування по закону. Відповідно до Указів Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського акціонерного товариства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного товариства. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 208 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як роз»яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується в тому числі державним актом. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Документом, що підтверджує право особи на земельну частку (пай) є сертифікат. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню.

Outcome: approved