Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 01.11.2016 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.12.2012 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконала умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 19.10.2016 року в загальній сумі 12596,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.02.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.08.2017 року справу прийнято до провадження судді Гаврилова Д.В. та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2017 року витребувано з АТ КБ "Приватбанк" детальний розрахунок заборгованості відповідача. Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2018 року у зв'язку з тим, що суддя Гаврилов Д.В. не може продовжувати розгляд справи, у зв'язку із закінченням строку дії повноважень судді, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №766/13658/17. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2018 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В. в порядку спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання щодо розгляду справи по суті на 26.10.2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про стягнення з неї 12596,20 грн. заборгованості за кредитним договором визнає, просить проводити розгляд справи за її відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 21.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов'язання за договором не виконувала та станом на 19.10.2016 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 12596,20 грн., яка складається з наступного: з заборгованості за кредитом в сумі 3367,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 8152,84 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 576,01 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~ 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань.\~ Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання\~настають правові наслідки, встановлені\~ договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання та не сплатила борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 31 жовтня 2018 року.

Outcome: approved