Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт з житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що належить йому та [PERSON], реєстраційний номер обтяження 3474734, що зареєстровано 18.07.2006 року реєстратором Перша Миколаївська державна нотаріальна контора. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він та [PERSON] є співвласниками вказаного житлового будинку, від державного нотаріуса позивач дізнався про наявність арешту, який накладено на підставі листа б/н від 05.05.1971 року Спеціалізованого будуправління № 26. Посилаючись на те, що такого суб'єкта господарювання, як Спеціалізоване будуправління № 26 на території Миколаївської області не уснує, позивач просив позов задовольнити. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти зняття заборони відчуження житлового будинку не має. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-ІУ від 01.07.2004 р., Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р., іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном , яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласника житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.10.2007 року в справі № 2-1705/2007 р. Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на нерухоме майно позивача, а саме на житловий будинок [ADDRESS], накладено заборону, на підставі листа б/н від 05.05.1971 року Спеціалізованого будуправління № 26. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved