Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] (відповідач 1), Порицької сільської ради Хмільницького району Вінницької області (відповідач 2) про визнання заповіту неукладеним та усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 13.01.2021 задоволено заяву представника позивача - адвоката Єрмака Олега Віталійовича та залишено даний позов без розгляду. 16.01.2021 представник відповідача 1 адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з позивача на користь відповідача 1 документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача - адвокат Єрмак Олег Віталійович подав заяву про проведення розгляду заяви за їхньої відсутності, а також відзив, відповідно до якого просить заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення, оскільки відповідач не була позбавлена можливості достроково розірвати договір про надання правової допомоги. Також, з договору про надання правової допомоги неможливо встановити фактичний обсяг витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи, а також порядок визначення розміру гонорару адвоката. При цьому, представник позивача зазначає, що позивач у відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від судових витрат, а тому вимога про стягнення з позивача додаткових витрат суперечить ч. 7 ст. 141 ЦПК України. Відповідач 1 та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала заяву про проведення розгляду заяви за їхньої відсутності та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача (п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що 07.09.2020 між [PERSON] та адвокатом Мишковською Тетяною Миколаївною укладено Договір про надання правничої допомоги. Пунктом 4.1. вказаного Договору визначено, що за надання послуги з правової допомоги Клієнт сплачує Адвокатові плату у формі гонорару. Розмір плати, її сума умови та порядок внесення визначаються в додатку № 1 до цього Договору. Згідно додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 07.09.2020, розмір плати (гонорару) за надання правової допомоги, яка обумовлена Договором, складає 10 000 (десять тисяч) грн. Таким чином, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Аналогічна позиція викладена у постанові КАС ВС від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19. Факт понесення позивачем витрат за договором про надання правничої допомоги від 07.09.2020 на загальну суму 10000 грн підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №№ б/н від 07.09.2020 та 14.01.2021 (копії на а.с. 40, Том 2). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним, суд приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. При цьому, суд відхиляє доводи представника позивача про те, що вимога про стягнення з позивача додаткових витрат суперечить ч. 7 ст. 141 ЦПК України, оскільки статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору, а не витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, серед іншого, належать витати на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України). Також не заслуговують на увагу інші доводи представника позивача як безпідставні.

Outcome: approved