overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] захворів вперше, вперше поступає на лікування в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на психотичний розлад неуточнений, кататонічний синдром. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. [PERSON] в судове засідання не доставлений в зв`язку з важкістю стану здоров`я. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 05.07.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 08.07.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на психотичний розлад неуточнений, кататонічний синдром , внаслідок чого він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 08.07.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №5196 від 05.07.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] хворіє з 2009 р., неодноразово лікувався в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на шизофренію, ускладнену алкоголізмом, деліріодний стан. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько одного місяця. [PERSON] в судове засідання не доставлена в зв`язку з важкістю стану здоров`я. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 03.07.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 04.07.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на шизофренію, ускладнену алкоголізмом, деліріозний стан , внаслідок чого він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 04.07.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №5136 від 03.07.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON] \~хворіє з\~дитинства,\~неодноразово лікувався\~ в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на пропфшизофренію. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько одного місяця. Репецький [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 10.05.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 11.05.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на пропфшизофренію , внаслідок чого він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 11.05.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №3636 від 10.05.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе самого, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ №1 у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що [PERSON] зловживає алкоголем тривалий час, неодноразово лікувався в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько одного місяця. [PERSON] в судове засідання не доставлений в зв`язку з важкістю стану здоров`я. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 25.06.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 25.06.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан відміни з делірієм , внаслідок чого він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього самого . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 25.06.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №4904 від 25.06.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе самого. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON]\~вперше захворів\~у 1986\~р.,\~неодноразово лікувався в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на параноїдну шизофренію. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. \~ \~ \~ \~[PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено,\~що 13.03.2019\~р.\~[PERSON]\~був доставлений\~в ХОПЛ\~№1.\~Комісія лікарів-психіатрів,\~яка оглянула\~хворого 13.03.2019\~р.,\~прийшла до\~висновку про\~необхідність цого\~госпіталізації у\~психіатричний стаціонар,\~оскільки встановлено,\~що [PERSON]\~страждає на\~параноїдну шизофренію,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 13.03.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №2036 від 13.03.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON]\~ вперше\~поступає на\~лікування в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на недиференційовану шизофренію. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько двох місяців. \~ \~ \~ \~[PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 20.03.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 20.03.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на недиференційовану шизофренію ,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 20.03.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №2252 від 20.03.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] посилаючись на те, що він страждає на тяжке психічне захворювання, становить загрозу для себе та оточуючих, є некритичним до власного стану, а тому його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник ХОПЛ\~№1\~у судовому\~засіданні заяву\~підтримав,\~зазначив,\~що [PERSON] \~ захворів\~вперше,\~був знайдений\~на вулиці,\~поводив себе\~неадекватно,\~вперше поступає\~на лікування\~ в умовах стаціонару ХОПЛ №1. Страждає на амнестичний синдром неясного генезу з психотичними проявами. Згоди на госпіталізацію не надає. Амбулаторне лікування вважає неможливим внаслідок некритичності [PERSON] до власного стану. Зазначив, що орієнтовний термін лікування становить близько трьох місяців. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст.\~14\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу"\~особа,\~яка страждає\~на психічний\~розлад,\~може бути\~госпіталізована до\~закладу з\~надання психіатричної\~допомоги без\~її усвідомленої\~письмової згоди\~або без\~письмової згоди\~її законного\~представника,\~якщо \~її обстеження\~або лікування\~можливі лише\~в стаціонарних\~умовах,\~та при\~встановленні в\~особи тяжкого\~психічного розладу,\~внаслідок чого\~вона:\~ вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 05.05.2019 р. [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 06.05.2019 р., прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на амнестичний синдром неясного генезу з психотичними проявами ,\~внаслідок чого\~він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих . Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 06.05.2019 р., згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №3487 від 06.05.2019 р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку, як особи, що становить небезпеку для себе та оточуючих. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved