Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

позивач 16.06.2017 р. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за необліковану електричну енергію. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.09.2014 року за адресою відповідача [ADDRESS] , представниками ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є позивач, були виявлені порушення "Правил користування електричною енергією для населення" - далі ПКЕЕН, а саме споживання електричної енергії без укладення відповідного договору. На підставі виявлених порушень було складено акт про порушення ПКЕЕН №39740. У відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення, якою було нарахована сума оплати необлікованої електроенергії у розмірі 5 157,89 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2017 року відкрито провадження у справі. Надано час відповідачу надати відзив на позовні вимоги позивача. Відповідач скористалась своїм правом та надала до матеріалів справи відзив, відповідно до якого зазначила, що позов є необґрунтованим, оскільки нею сплачувались рахунки за користування електроенергією на користь Комунального підприємства «ЖЕО-105», з яким у неї укладено договір №6395, вона не підключалась самовільно до електричної мережі позивача і не встановлювала самовільно електролічильник. Підключення до електролічильника здійснювалось КП «ЖЕО-105». Просила відмовити у задоволенні позову. 25.02.2019 р. судом до участі у справі залучено правонаступника позивача - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14.08.2019 року закрито підготовче провадження у справі. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталась, з огляду на що суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2014 року за адресою проживання відповідача - [ADDRESS] , представниками позивача, були виявлені порушення "Правил користування електричною енергією для населення", а саме споживання електричної енергії без укладення відповідного договору. На підставі виявлених порушень було складено акт про порушення ПКЕЕН №39740. У відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення, якою було нарахована сума оплати необлікованої електроенергії у розмірі 5 157,89 грн Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки, регламентуються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст.ст. 7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідач посилається на те, що нею сплачувались рахунки за користування електроенергією на користь Комунального підприємства «ЖЕО-105», з яким у неї укладено договір №6395, вона не підключалась самовільно до електричної мережі позивача і не встановлювала самовільно електролічильник. Підключення до електролічильника здійснювалось КП «ЖЕО-105». Однак, як встановлено судом з матеріалів справи, а саме з відповіді Комунального концерну «Центр комунального сервісу» на депутатьске звернення від 17.07.2019 року - а.с.155, - за адресою відповідача, у період з січня 2011 року по грудень 2014 року, за послуги постачання електричної енергії, по особовому рахунку [NUMBER] всього зараховано три оплати на загальну суму 71,46 грн. Зазначені кошти були зараховані в якості оплати за послуги з постачання електроенергії та надходили КП «ГІОЦ». Зазначене спростовує посилання відповідача на те, що нею здійснювались плати за спожиту електроенергію. Також суд приймає до уваги докази надані позивачем, які не спростовані відповідачем, а саме Акт про порушення №39740 від 22.09.2014 року та додатки до нього, як достатні докази для підтвердження користування електроенергією за адресою: [ADDRESS] , без укладення відповідного договору з постачальником. Пунктом 53 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією визначити величину не облікованої електричної енергії. Розмір не облікованої електричної енергії розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується сума за актом порушень, але не більше терміну позовної давності. Як встановлено судом, акт про порушення № 39740 був розглянутий на засіданні комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення та встановлено, що акт складено правомірно. Комісією проведено розрахунок вартості не облікованої електричної енергії відповідно до п.3.5 Методики та нарахована сума в розмірі 5157,89 гривень. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо оплати за не обліковану електричну енергію, така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з задоволенням позову на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved