Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 15.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №805. Після одруження позивач взяла прізвище " [PERSON] ". Спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні обов`язки з вдення спільного господарства та забезпечення сім`ї. Від постійного напруження погіршилося її самопочуття, вона перебувала в стані постійного стресу. Спільне господарство не ведеться з липня 2018 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2018 року. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Шлюб розривають вперше. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Відповідач не погоджується розірвати шлюб в порядку, встановленому ст. 106 Сімейного кодексу України. Просить шлюб розірвати та повернути її дівоче прізвище " [PERSON] ". ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Належно повідомлений через оголошення на сайті судової влади відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивач. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.62) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 805. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». ІV. ОЦІНКА СУДУ Відповідно до п.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved