Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Попільнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна переданого стягувачу в рахунок погашення боргу, в якому вказує, що 13 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладений кредитний договір № 084-2008-1871 (надалі - Кредитний договір). В зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань рішенням Керченського міського суду від 17 січня 2011 року по цивільній справі № 2-191/11 стягнуто, зокрема, з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати в загальній сумі 346470,26 грн.. Видано виконавчий лист, який був неодноразово на примусовому виконанні. Також з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором, 13 серпня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого передано в іпотеку житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га. Земельна ділянка була придбана [PERSON] згідно договору купівлі - продажу від 13 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] та відповідачем -1. Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області 04 жовтня 2016 року було відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 2-191/11 виданого Керчеським міським судом 01 березня 2011 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» в розмірі 346470,26 грн.. В рамках виконавчого провадження було передано на реалізацію майно боржника, в тому числі земельна ділянка площею 0,25 га. 09 листопада 2017 року ДП «Сетам» організувало та провело електронні торги з реалізації земельної ділянки, однак торги не відбулися з підстав відсутності допущених учасників торгів. 10 листопада 2017 року АТ «Універсал Банк» було подано заяву від 10 листопада 2017 року про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рамках ціни майна, а саме: житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,25 га. Постановою Попільнянського РВ ДВС про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 06 грудня 2017 року переданого стягувачу в рахунок погашення заборгованості земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 20 червня 2019 року державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме: житлового будинку та земельної ділянки. На підставі даного акту з метою отримання свідоцтва про залишення за собою майна з прилюдних торгів, позивач звернувся до приватного нотаріуса, яким видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, однак відмовлено в видачі свідоцтва відносно земельної ділянки, оскільки у боржника чиє майно продавалось відсутні правовстановлюючі документи на нього, що унеможливлює реєстрацію права власності за АТ «Універсал Банк». Загальна вартість нереалізованого нерухомого майна становить його початкову ціну реалізації 48820,00 грн.. Таким чином, залишивши в рахунок часткового виконання судового рішення, не реалізоване на торгах майно боржника, позивач набув право власності на таке майно. Проте оформити своє право власності на земельну ділянку не має можливості. Враховуючи викладене позивач просить визнати за Акціонерним товариством «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19) код ЄДРПОУ 21133352 право власності на нерухоме майно, земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий № 1824783700:03:002:0023, цільове призначення (використання) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач -1 [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Відповідно до Судового виклику № 288/1132/19/6275 від 22 липня 2019 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи. Відповідач - 2 [PERSON] в судове засідання не з`явилась надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] було укладений кредитний договір № 084-2008-1871. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи змінено на Акціонерне товариство «Універсал Банк». Згідно п. 1.7, 1.1 Статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк», банк є правонаступником усіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (витяг зі статуту юридичної особи додається)./а. с. 26-29/ Рішенням Керченського міського суду від 17 січня 2011 року по цивільній справі № 2-191/11 вирішено стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати в загальній сумі 346470,26 грн. Видано виконавчий лист №2-191/11. /а. с. 13/ Також, з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором, 13 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір іпотеки /нерухомого майна - житлового будинку/, згідно якого передано в іпотеку житловий будинок загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 39,9 кв. м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий № 1824783700:03:002:0023, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд що знаходиться за адресою [ADDRESS] . /а. с. 8-12/ Земельна ділянка була придбана [PERSON] згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 13 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О. 13 червня 2008 року за реєстровим № 914, зареєстрованому в державному реєстрі правочинів. /а. с. 7/ Попільнянським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області 04 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 52535486 з виконання виконавчого листа № 2-191/11 виданого Керченським міським судом 01 березня 2011 року про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк» з [PERSON] , ідентифікаційний № [NUMBER] в сумі 346470,26 грн. /а. с.14/ В рамках виконавчого провадження, було передано на реалізацію майно боржника, в тому числі земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий № 1824783700:03:002:0023. Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року за № 2831/5. Цим порядком визначено, що електронні торги - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. 09 листопада 2017 року Державне підприємство «Сетам» організувало та провело електронні торги з реалізації земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 1824783700:03:002:0023, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Однак електронні торги не відбулись з підстав відсутності допущених учасників торгів. Згідно частини 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Статями 45, 49 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що якщо жоден учасник не зареєструвався або у разі якщо предмет іпотеки не був проданий, прилюдні торги визнаються такими, що не відбулися. Протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. У відповідності до статті 49 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «Універсал Банк» було подано заяву від 10 листопада 2017 року про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а саме: житлового будинку загальною площею 83,3 кв. м, житловою площею 39,9 кв. м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий № 1824783700:03:002:0023, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . /а. с. 15/ Постановою Попільнянського РВ ДВС про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 06 грудня 2017 року передано стягувагу в рахунок погашення заборгованості земельну ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 1824783700:03:002:0023, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . /а. с. 16/ 20 червня 2019 року державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, а саме житлового будинку та земельної ділянки. /а. с. 17-19/ На підставі акту державного виконавця про передачу майна стягувана в рахунок погашення боргу з метою отримання свідоцтва про залишення за собою майна з прилюдних торгів, АТ «Універсал Банк» звернувся до приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області. 24 червня 2019 року приватним нотаріусом було видано свідоцтва про право власності відносно вищевказаного житлового будинку. /а. с. 20/ Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 червня 2019 року, в державному реєстрі зареєстрованого право власності АТ «Універсал Банк» на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . /а. с. 21 - 22/ Листом від 24 червня 2019 року за вихідним № 754/01-16, приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області, АТ «Універсал Банк» було відмовлено у видачі свідоцтва відносно земельної ділянки, оскільки у боржника [PERSON] чиє майно продавалось, відсутні документи, що підтверджують реєстрацію права власності на земельну ділянку. Земельна ділянка була придбана [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 червня 2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О 13.06.2008р. за реєстровим № 911, зареєстрованому в державному реєстрі правочинів. Проте, право власності на земельну ділянку не було зареєстровано у встановленому законом порядку за [PERSON] /а. с. 23/ Згідно акту державного виконавця про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу загальна вартість нереалізованого об`єкту нерухомого майна становить його початкову ціну реалізації 48820,00 грн. Відповідно до вимог п. 3.1 глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 1,2 глави 13 «Видача свідоцтв про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо вони не відбулися» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року 3 296/5, передбачено, якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено таким, що не відбувся, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачеві в рамках погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися, а в акті про те, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися, має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги (аукціон); коротка характеристика майна; прізвище, ім`я по батькові (найменування юридичної особи), місце проживання/місцезнаходження кожного покупця; дані про документи, що посвідчували право власності боржника на майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата та номер реєстрації; підстава, з яких прилюдні торги (Аукціон) не відбулися. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено законом або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно частини 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Згідно частини 1 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до вимог п.3.1. глави 12 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02,2012 року № 296/5, Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Згідно статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а стаття 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, залишивши в рахунок часткового виконання судового рішення, не реалізоване на торгах майно боржника, позивач набув право власності на майно, проте не може оформити своє право власності на земельну ділянку. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року) Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. (ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Вимогу про стягнення з відповідачів понесених судових витрат позивач не заявляв, тому

Outcome: approved