Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 14 лютого 2019 року надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенської Інни Романівни, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Управління у сфері державної реєстрації, [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію. В обґрунтування позовної заяви, з урахуванням уточнень, позивач зазначає, що 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11334944000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 90000 доларів США, на строк з 17 квітня 2008 року по 16 квітня 2018 року. У забезпечення виконання зобов`язання позичальника за даним договором 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №11334944000/11334954000/3. Згідно з договором іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №11334944000 від 17 квітня 2008 року та №1133495400 від 17 квітня 2008 року [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кухтіною В.В. 21 червня 2004 року. 17 квітня 2008 року приватним нотаріусом ДМНО Кухтіною В.В. у зв`язку з посвідченням вказаного договору іпотеки було накладено заборону відчуження на вищевказану квартиру до його припинення. Зобов`язання за кредитними договорами в частині своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків були позичальником порушені, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість перед банком. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до [PERSON] по вищевказаним кредитним договорам. 08 квітня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесене рішення по справі № 201/15090/14-ц, яким в рахунок виконання основного зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № №11334944000 від 17 квітня 2008 року щодо оплати заборгованості у розмірі 2382578,86 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №11334944000/11334954000/3 від 17 квітня 2008 року, а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за ПАТ «Дельта Банк». Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Проте, в подальшому, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №73003533 від 15 листопада 2016 року, банку стало відомо, що 04 листопада 2016 року до Державного реєстру речових прав було внесено запис про припинення іпотеки №17288040 (підстава виникнення іпотеки: лист банку, серія та номер 16-7734917, виданий 30 вересня 2016 року, видавник ПАТ «Дельта Банк»), раніше встановленого на підставі договору іпотеки, 4238, 17 квітня 2008 року, ПН ДМНО Кухтіна В.В., перенесеного до реєстру для припинення. Відомості внесено до реєстру 04 листопада 2016 року приватним нотаріусом ДМНО Петрушенською І.Р., ДМНО, індексний номер рішення: 32229694. Лист бланку серія та номер 16-7734917 від 30 вересня 2016 року в системі банку не знайдено. Також цей лист з вказаним номером фігурує в інформаційній довідці в записах про обтяження № 16381518 від 12 липня 2011 року, № 16380286 від 08 квітня 2010 року у вигляді арешту предмету іпотеки, внесені на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2016 року, справа № 2501/5117/16-ц, припинені рішенням приватного нотаріуса ДМНО Петрушенкською І.Р. № 31382386, 31379476. Але справа з вказаним номером відсутня в ЄДРСР. Позивач вважає державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяження на вищезазначену квартиру незаконними, та такими, що підлягають скасуванню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року судом до участі у вказаній справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] , оскільки після внесення до реєстру оскаржуваних записів, спірну квартиру придбала спочатку [PERSON] , а потім [PERSON] . Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2020 року судом було замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» вказаній у цивільній справі. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від представника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду надійшли письмові пояснення, в яких остання просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, встановив такі обставини справи і відповідні ним правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11334944000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 90000 доларів США, на строк з 17 квітня 2008 року по 16 квітня 2018 року. У забезпечення виконання зобов`язання позичальника за даним договором 17 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №11334944000/11334954000/3. Згідно з договором іпотеки в забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №11334944000 від 17 квітня 2008 року та №1133495400 від 17 квітня 2008 року [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кухтіною В.В. 21 червня 2004 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги до [PERSON] по вищевказаним кредитним договорам. 08 квітня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було винесене рішення по справі № 201/15090/14-ц, яким в рахунок виконання основного зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № №11334944000 від 17 квітня 2008 року щодо оплати заборгованості у розмірі 2382578,86 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №11334944000/11334954000/3 від 17 квітня 2008 року, а саме на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за ПАТ «Дельта Банк». Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Як вбачається із позовної заяви, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №73003533 від 15 листопада 2016 року, банку стало відомо, що 04 листопада 2016 року до Державного реєстру речових прав було внесено запис про припинення іпотеки №17288040 (підстава виникнення іпотеки: лист банку, серія та номер 16-7734917, виданий 30 вересня 2016 року, видавник ПАТ «Дельта Банк»), раніше встановленого на підставі договору іпотеки, 4238, 17 квітня 2008 року, ПН ДМНО Кухтіна В.В., перенесеного до реєстру для припинення. Відомості внесено до реєстру 04 листопада 2016 року приватним нотаріусом ДМНО Петрушенською І.Р., ДМНО, індексний номер рішення: 32229694. Представник позивача у позовні заяві зазначив, що лист бланку серія та номер 16-7734917 від 30 вересня 2016 року в системі банку не знайдено. Також цей лист з вказаним номером фігурує в інформаційній довідці в записах про обтяження № 16381518 від 12 липня 2011 року, № 16380286 від 08 квітня 2010 року у вигляді арешту предмету іпотеки, внесені на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2016 року, справа № 2501/5117/16-ц, припинені рішенням приватного нотаріуса ДМНО Петрушенкською І.Р. № 31382386, 31379476. Як вбачається із висновку внутрішнього розслідування з приводу підозри підроблення банківського документу від 15 серпня 2018 року, справжність листа серія та номер 16-7734917 від 30 вересня 2016 року сумнівна з ряду причин: 1)лист адресований приватному нотаріусу ДМНО (без конкретизації кому саме) чомусь потрапив саме до [PERSON] , яка раніше займалась реєстрацією майна [PERSON] ; 2)вказаний вихідний номер листа не відповідає даним реєстрації Управління діловодства та секретаріату банку та реєстрації заявок у «ФБР-2» - тобто офіційно з Банку вказаний лист не відправлявся; 3)лист підписано нібито представником за довіреністю АТ «Дельта Банк» «Кривенко В.» - однак у банку ніколи не працював співробітник « [PERSON] » з ініціалом «В»; 4)лист завірено круглою печаткою АТ «Дельта Банк» за № 677, яку згідно наказу № 511 від 26 червня 2015 року було передано начальнику управління супроводження корпоративного бізнесу Департаменту супроводження операцій клієнтів банку Мислюку В.В. 13 червня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» було укладено договір №2245/К про відступлення прав вимоги, за яким, в тому числі, було відступлено право вимоги за договором кредиту №11334944000 від 17 квітня 2008 року, уклаленим з [PERSON] 11 вересня 2019 року судом було направлено запит до керівника апарату Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з проханням повідомити, чи перебувала в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільна справа № 201/5117/16-ц, провадження 4-с/201/91/2016. Як вбачається із відповіді, наданої керівником апарату Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Л.М. від 11 вересня 2019 року, відповідно до обліково-статистичних карток АСДС «Д-3» в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільної справи № 201/5117/16-ц, провадження 4-1/201/91/2016 не перебувало, по зазначеній справ рішення/ухвали від 29 серпня 2016 року не виносилась, а за зазначеним номером у запиті суду обліковується справа кримінального судочинства. Відповідно до ч. 9 ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 06 жовтня 2015 року, яка діяла на момент припинення іпотеки і обтяження) державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов`язаний подати протягом п`яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Представник позивача зазначає, що обтяжувачем на квартиру [ADDRESS] , що є предметом іпотеки за договором іпотеки №11334944000/11334954000/3 від 17 квітня 2008 року є ПАТ «Дельта Банк», від якого не надходило і не могло надійти заяви про припинення та обтяження на вищезазначену квартиру з причини наявності боргу позичальника перед банком. Крім того, п. 3,4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 06 жовтня 2015 року, яка діяла на момент припинення іпотеки і обтяження) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. З огляду на наведене, слід дійти до висновку, що дії державного реєстратора були здійснені з порушенням вищевказаних норм ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 06 жовтня 2015 року, яка діяла на момент припинення іпотеки і обтяження), в наслідок чого, на підставі недостовірних документів, були внесені записи про припинення іпотеки і обтяження на квартиру [ADDRESS] , чим було порушено права позивача. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволені повністю - судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3524,00 грн. стягнути у повному обсязі з відповідача. На підставі\~ викладеного\~та \~

Outcome: approved