Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває на обліку малолітня [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2020 р. (ЄУН №337/584/20) малолітня [PERSON] , [INFO] , була відібрана у батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Згідно з інформацією КУ «Запорізький спеціалізований будинок «Сонечко» ЗОР від 13.08.2021 р. малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини з 18.03.2020 р. по теперішній час. За час перебування дитини у КУ «ЗОСБД «Сонечко» ніхто з батьків та родичів малолітню не відвідував, письмових або усних запитів про дитину від батьків чи інших родичів на адресу будинку дитини не надходило. Батьки матеріальну допомогу не підтримували. Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді від 16.08.2021 р., протягом перебування родини на обліку сімей/осіб , як таких, що опинились у складних життєвих обставинах [PERSON] та [PERSON] ігнорували бесіди з фахівцями центру, продовжували вести асоціальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, не займалися здоров`ям дитини та не виконували рекомендації лікарів. Також мати, [PERSON] , не забезпечувала належного харчування доньки відповідно до її вікових потреб. Після відібрання судом малолітньої [PERSON] , [INFO] ,батьки не звертались до відділу соціальної роботи по Хортицькому району з проханням посприяти у поверненні доньки в родину, наданні психологічних консультації та допомоги у подоланні труднощів в житті. На теперішній час до Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді не надходило жодного звернення від батьків дитини - [PERSON] та [PERSON] , щодо бажання повернути дитину в сім`ю. 02.09.2021 року спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління ) у справах дітей ЗМР рекомендованими листами були запрошені [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, на якому розглядалося питання доцільності(недоцільності) позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також батькам були надіслані листи з рекомендаціями щодо перегляду та зміни ставлення стосовно мір та заходів виховання відносно малолітньої доньки [PERSON] . У зв`язку з неявкою батьків на засідання комісії, будь-яких пояснень про причини своєї неявки , членами комісії було прийнято рішення щодо доцільності звернення органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] Разом з тим, в позові зазначено, що [PERSON] рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2018 року була позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Звернень та заяв від [PERSON] щодо повернення дітей до родини або поновлення в батьківських правах не надходило. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] нехтують своїми обов`язками по вихованню, розвитку та утриманню дитини, у зв`язку з чим Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 21.10.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 06.12.2021 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просить ухвалити рішення суду на підставі висновку РА ЗМР по Хортицькому району від 22.09.2021 р. в інтересах дітей. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада». Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської відповідачі зареєстровані за адресою зазначеною в позові. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В судовому засіданні встановлено, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває на обліку малолітня [PERSON] , [INFO] , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , копія якого знаходиться в матеріалах справи, матір`ю зазначено - [PERSON] , батьком [PERSON] . Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2020 р. (ЄУН №337/584/20), копія якого знаходиться в матеріалах справи, малолітня [PERSON] , [INFO] , була відібрана у батьків [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав Згідно з листа КУ «Запорізький спеціалізований будинок «Сонечко» ЗОР від 13.08.2021 р. за вих. № 1056, копія якого знаходиться в матеріалах справи, малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини з 18.03.2020 р. по теперішній час. За час перебування дитини у КУ «ЗОСБД «Сонечко» ніхто з батьків та родичів малолітню не відвідував, письмових або усних запитів про дитину від батьків чи інших родичів на адресу будинку дитини не надходило. Батьки матеріальну допомогу не підтримували. Відповідно до листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді від 16.08.2021 р. за вих. № 2464/03-Х , копія якого знаходиться в матеріалах справи, протягом перебування родини на обліку сімей/осіб , як таких, що опинились у складних життєвих обставинах [PERSON] та [PERSON] ігнорували бесіди з фахівцями центру, продовжували вести асоціальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, не займалися здоров`ям дитини та не виконували рекомендації лікарів. Також мати, [PERSON] , не забезпечувала належного харчування доньки відповідно до її вікових потреб. Після відібрання судом малолітньої [PERSON] , [INFO] ,батьки не звертались до відділу соціальної роботи по Хортицькому району з проханням посприяти у поверненні доньки в родину, наданні психологічних консультації та допомоги у подоланні труднощів в житті. На теперішній час до Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді не надходило жодного звернення від батьків дитини - [PERSON] та [PERSON] , щодо бажання повернути дитину в сім`ю. 02.09.2021 року спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління ) у справах дітей ЗМР рекомендованими листами були запрошені [PERSON] та [PERSON] , копії яких знаходяться в матеріалах справи, на засідання комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, на якому розглядалося питання доцільності(недоцільності) позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Також батькам були надіслані листи з рекомендаціями щодо перегляду та зміни ставлення стосовно мір та заходів виховання відносно малолітньої доньки [PERSON] . У зв`язку з неявкою батьків на засідання комісії, будь-яких пояснень про причини своєї неявки , членами комісії було прийнято рішення щодо доцільності звернення органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] Відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2018 року , копія якого знаходиться в матеріалах справ, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Звернень та заяв від [PERSON] щодо повернення дітей до родини або поновлення в батьківських правах не надходило. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] від 22.09.2021 року № 21.01/01-22/772, який знаходиться в матеріалах справи, органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , однак не цікавляться життям та здоров`ям дитини, не вирішують питання про повернення їм на виховання малолітньої дитини, яка на даний час перебуває у КУ «Запорізький спеціалізований будинок «Сонечко» ЗОР. За час перебування дитини у КУ «ЗОСБД «Сонечко» ніхто з батьків та родичів малолітню не відвідував, письмових або усних запитів про дитину від батьків чи інших родичів на адресу будинку дитини не надходило. Батьки матеріальну допомогу не підтримували. Вабзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також сама дитина , яка досягла чотирнадцяти років та другі особи. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлені можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, оскільки заходів для забезпечення належних умов її розвитку та виховання не приймають, долею дитини не цікавляться, жодного разу не відвідували установу в якій наразі перебуває дитина, матеріально не забезпечують, що на думку суду, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, за таких підстав позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно з ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач на підставі закону звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави за подання позовних вимог про позбавлення батьківських прав , як вимог немайнового характеру судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved