Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа: Дніпровський РВ ГУ ДМС в м. Києві про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], оскільки після смерті її матері [PERSON] у 2005 році, Десятою Київською нотаріальною конторою 12.04.2007 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири. Крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири отримали відповідач [PERSON] та баба - [PERSON] 19.01.2008 року [PERSON] подарувала 1/3 частину квартири позивачу, що підтверджується договором дарування. 27.03.2013 року [PERSON] було продано 1/3 частин квартири позивачу , що підтверджується договором купівлі-продажу . Однак, відповідач відмовляється звільнити квартиру, що порушує права позивача на вільне користування, та розпорядження своїм майном. Проживаючи в квартирі, відповідач не сплачує кошти за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворився борг в сумі 3196,21 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи: Дніпровський РВ ГУ ДМС в м. Києві в судове засідання не з'явився. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Дніпровський РВ ГУ ДМС в м. Києві про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та зняття з реєстраційного обліку , підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого Десятою Київською нотаріальною конторою 12.04.2007 року. 19.01.2008 року [PERSON] було подаровано 1/3 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування. 27.03.2013 року відповідачем [PERSON] було продано [PERSON] 1/3 частини квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу . Згідно довідки ЖБК ,,Харчовик 5" від 11.08.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до довідки від 11.08.2015 року складеної ЖБК ,,Харчовик 5" позивач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2012 року. В квартирі проживає відповідач [PERSON] Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісного відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки, відповідач позбавляє позивачку права користуватись квартирою , позивачка в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні своєю власністю, тому суд вважає за необхідне виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] та зняти з реєстраційного обліку. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволення частково. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved