Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.01.2016 року в сумі 15 834 гривні 41 копійка, та сплаченого судового збору в розмірі 2102 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.01.2016 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0583 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області (далі - Банк та/або Позивач) та [PERSON] був укладений договір № б/н про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки (далі - Договір). Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт», видав відповідачу [PERSON] платіжну картку типу "Моя Картка", та встановив кредитний ліміт в сумі 15000 грн. з фіксованою процентною ставкою 30% на рік. Згідно із п. 1.2. Договору Банк зобов`язується приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, які надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в т.ч., здійсненні використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту. За умовами п. 1.3. Договору Клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг Банку проведення операцій за Рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Пунктом 4.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором і Правилами, Тарифами та закриття Рахунку. Натомість Відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та в порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Уклавши з Банком Договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 15 835 гривні 41 копійка, та складається з: 14 962 гривень 13 копійок - заборгованості по основному боргу, 322 гривнві 66 копійок - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 24 гривні - загальноа сума за РКО, 43 гривень 24 копійки - пеня, 239 гривень39 копійок - інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 13 гривень 08 копійок - інфляційні витрати від простроченої суми нарахованих та несплачених відсотків, 212 гривень 75 копійок - 3% річних на суму простроченого кредиту, 18 гривень 13 копійка - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідач порушила законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Також представник позивача у позовній вимогах зазначив, що просить призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 29 березня 2021 року зазначена позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Листом Рокитнянської селищної ради Київської області № 03-18-361 від 10 березня 2021 року поінформовано суд про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На вказану адресу реєстрації надіслано вище вказану ухвалу суду разом з позовною заявою та додатками до неї рекомендованим листом. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином була повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Також їй було належним чином роз`яснено його права як відповідача та суть пред`явленого позову. За таких обставин суд буде проводити розгляд справи за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити повністю, виходячи із наступних підстав. 22.01.2016 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0583 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області (далі - Банк та/або Позивач) та [PERSON] був укладений договір № б/н про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки (далі - Договір). Банк взяті на себе зобов`язання виконав, відкрив відповідачу поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт», видав відповідачу [PERSON] платіжну картку типу "Моя Картка", та встановив кредитний ліміт в сумі 15000 грн. з фіксованою процентною ставкою 30% на рік. Згідно із п. 1.2. Договору Банк зобов`язується приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, які надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в т.ч., здійсненні використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту. За умовами п. 1.3. Договору Клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг Банку проведення операцій за Рахунком у розмірі, встановленому Тарифами. Пунктом 4.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх обов`язків, встановлених Договором і Правилами, Тарифами та закриття Рахунку. Натомість Відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та в порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Кредит став доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати. Банком було виконано свої зобов`язання, зокрема на поточний рахунок надано кредит у розмірі 15 000 гривень. Уклавши з Банком Договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка становить 15 835 гривні 41 копійка, та складається з: 14 962 гривень 13 копійок - заборгованості по основному боргу, 322 гривнві 66 копійок - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 24 гривні - загальноа сума за РКО, 43 гривень 24 копійки - пеня, 239 гривень39 копійок - інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 13 гривень 08 копійок - інфляційні витрати від простроченої суми нарахованих та несплачених відсотків, 212 гривень 75 копійок - 3% річних на суму простроченого кредиту, 18 гривень 13 копійка - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Відповідач, кредитним договором від 22.01.2016 року № б/н та додатками до нього, погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до укладених договорів, відповідачці було надано кредит у сумі 15 000,00 гривень та поінформовано про те, строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця, наступного за звітним, датою підписання договору є дата підписання цієї заяви уповноваженими працівником банку, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 % річних і сплачується щомісячно. За умов безготівкового розрахунку платіжною картою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду складає 0,001 % процентів річних. Також позичальника поінформовано про порядок і розміри нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена до дати фактичної її сплати, але не більше 15% суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за договором. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок та відповідачу надано у користування кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. Відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка становить 15 835 гривні 41 копійка. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини. Відповідно до статті 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем при підписанні кредитного договору від 22.01.2016 року № б/н та додатків до договору № 2374, було погоджено, запропоновані банком істотні умови кредитного договору. З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором, комісії за розрахунково-касове обслуговування, пені за прострочення сплати заборгованості, інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості по основному боргу, 3% річних від простроченої суми заборгованості по основному договору. Згідно з вимогами частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вищезазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 342/180/17 (провадження N 14-131цс19), а тому суд враховує його під час ухвалення даного рішення. Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 2102 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved