Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Звернувшись в травні 2014 року до суду за захистом своїх невизнаних майнових прав та інтересів, [PERSON] просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]; просив зобов'язати відповідача [PERSON] передати йому ключі від вхідних дверей вказаної квартири, а також стягнути з відповідачки на свою користь документально підтверджені судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 листопада 2013 року уклав з [PERSON] ДОГОВІР на участь у пайовому будівництві - реконструкції індивідуального житлового будинку [ADDRESS] під багатоквартирний житловий будинок, відповідно до умов якого (договору), по закінченні будівельних робіт відповідач зобов'язалася передати йому у приватну власність квартиру [ADDRESS] в зазначеному будинку, проте цього не зробила, зустрічі з ним уникає, на телефонні дзвінки не реагує, документи на житло та ключі від вхідних дверей квартири йому не передає. Стверджує, що будівельні роботи з реконструкції будинку під багатоквартирний закінчилися в середині травня 2014 року, як це було і передбачено договором, фінансування об'єкта будівництва з його сторони було повністю завершене ще на початку квітня 2014 року, однак не має можливості зареєструвати за собою право власності на спірне житло, оскільки, як йому стало відомо, [PERSON] одноособово оформила на себе право власності на цілий житловий будинок, що суперечить їхнім домовленостям як сторін договору. Звернувшись в червні 2014 року до суду за захистом своїх невизнаних майнових прав та інтересів, шляхом пред'явлення зустрічної позовної заяви, [PERSON] просила визнати за нею право приватної власності на шістнадцятиквартирний житловий будинок загальною площею 939,2 кв.м., житловою площею 263,7 кв.м., розташований по [ADDRESS], а також на двоквартирний житловий будинок загальною площею 142,6 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., розташований по [ADDRESS]; просить стягнути з позивача-відповідача на свою користь документально підтверджені судові витрати по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15 травня 2014 року на підставі договорів дарування є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], з цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Стверджує, що 08 листопада 2013 року між нею та [PERSON] дійсно був укладений ДОГОВІР на участь у пайовому будівництві - реконструкції, проте спірний житловий будинок вона реконструювала під шістнадцятиквартирний, а також побудувала на цій же земельній ділянці двоквартирний житловий будинок за власні кошти, оскільки позивач-відповідач, в порушення взятих на себе договором зобов'язань щодо часткового фінансування будівельно-монтажних робіт, таких робіт не фінансував і не виконував. Відтак вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] у спірному будинку є безпідставними, натомість її позов обґрунтованим і таким, що базується на нормах чинного цивільного законодавства, адже нею за власні кошти реконструйовано власний житловий будинок під шістнадцятиквартирний, а позивачем-відповідачем її право власності на цей будинок не визнається. В судовому засіданні представник позивача-відповідача вимоги свого довірителя підтримала та з мотивів, наведених ним у первинній позовній заяві, просить задовольнити позов у повному обсязі. Зустрічний позов не визнала та просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позову за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Відповідач-позивач в судовому засіданні первинний позов не визнала, просить відмовити [PERSON] у задоволенні його позову за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, натомість пред'явлений нею зустрічний позов підтримала та з мотивів, наведених у позовній заяві, а також у заяві від 08.07.2014 р. про збільшення розміру позовних вимог, просить задовольнити позов у повному обсязі. З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що зустрічний позов слід задовольнити, а у задоволенні первинного відмовити з таких підстав. На підставі поданих [PERSON] та досліджених в судовому засіданні оригіналів правовстановлюючих документів: Договору дарування земельної ділянки від 15 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №497, Договору дарування незавершеного будівництва житлового будинку від 15 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №492, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 21696453 від 15.05.2014 р., Технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок (інвентарний номер 4-05-14), виготовленого станом на 08 травня 2014 року товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненське БТІ", судом встановлено, що відповідач-позивач є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5610100000:01:067:0054, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS], а також власником незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] (з процентом будівельної готовності - 49 (сорок дев'ять) відсотків). Разом з тим, відповідно до розроблених товариством з обмеженою відповідальністю "А-2" проекту реконструкції незавершеного будівництва під 16-тиквартирний житловий будинок по [ADDRESS] (Ескіз намірів забудови), проекту забудови зблокованого житлового 2-квартирного будинку по [ADDRESS] (Ескіз намірів забудови), а також поданих [PERSON] і досліджених в судовому засіданні копій документів на придбання будівельних матеріалів та оплату нею вартості будівельно-монтажних робіт (товарних чеків, видаткових накладних, рахунків-фактур, фіскальних чеків), відповідачем-позивачем за власні кошти була здійснена реконструкція незавершеного будівництвом житлового будинку під шістнадцятиквартирний житловий будинок загальною площею 939,2 кв.м., житловою площею 263,7 кв.м., розташований по [ADDRESS], а також побудовано на вищезазначеній земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер 5610100000:01:067:0054, двоквартирний житловий будинок загальною площею 142,6 кв.м., житловою площею 59,7 кв.м., розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.16, ч.ч.1, 2 ст.319, ст.328, ч.1 ст.331, ч.1 ст.332, ст.392 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з наведених норм цивільного законодавства, встановлених обставин справи і визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки її право власності на спірний об'єкт нерухомого майна (шістнадцятиквартирний житловий будинок) не визнається у повному обсязі [PERSON], який претендує на квартиру [ADDRESS] в цьому будинку. При цьому суд враховує, що будівництво багатоквартирного житлового будинку було здійснене [PERSON] шляхом реконструкції (переробки) належного їй незавершеного будівництвом житлового будинку, а земельна ділянка, на якій розташований реконструйований житловий будинок, знаходиться у власності відповідача-позивача. Також суд враховує і те, що [PERSON], побудувавши на належній їй земельній ділянці, відведеній для цієї мети, двоквартирний житловий будинок, тим самим виготовила (створила) нову річ, тому за відповідачем-позивачем слід визнати право власності на цей житловий будинок як на новостворене майно. Відповідно до ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. З технічної документації на реконструйований багатоквартирний житловий будинок, а також з технічної документації на новозбудований двоквартирний житловий будинок та інших досліджених по справі письмових доказів вбачається, що при здійсненні реконструкції та, відповідно, при будівництві нового об'єкта нерухомості, відповідачем-позивачем не було допущено порушень архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, при цьому земельна ділянка була використана [PERSON] за її цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відтак, обставин, які б свідчили про самочинну забудову, судом не встановлено. Натомість, у задоволенні первинного позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог, тобто за недостатністю доказів на підтвердження тих обставин, якими позивач-відповідач обґрунтовував свої позовні вимоги. Так, відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на наявність укладеного ним з [PERSON] Договору на участь у пайовому будівництві-реконструкції від 08 листопада 2013 року, що представник позивача документально підтвердила оглянутим в судовому засіданні оригіналом цього договору. Разом з тим, позивач-відповідач не довів відповідними письмовими доказами (як от квитанціями, фіскальними чеками, актами виконаних робіт, довідками про вартість будівельних робіт чи іншими документами) тієї обставини, котра б вказувала на розмір його майнової, зокрема й фінансової, та (або) трудової участі в реконструкції багатоквартирного житлового будинку, на квартиру [ADDRESS] у якому він і претендує. З цього приводу представник позивача-відповідача суду пояснила, що оригінали чи копії таких документів у її довірителя не збереглися. Отже, позивачем-відповідачем не доведено належними, допустимим та достатніми доказами наявності встановлених чинним законодавством підстав для визнання за ним права власності на квартиру в реконструйованому відповідачем-позивачем житловому будинку, а тому у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити повністю.

Outcome: approved