overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Головний лікар Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що [PERSON] 13 липня 2015 року був госпіталізований в Чернівецьку обласну психлікарню, обстежений лікарем-психіатром, який зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Потребує госпіталізації в умовах Чернівецькоі обласної клінічної психіатричної лікарні. За висновком комісії лікарів-психіатрів хворий страждає тяжким психічним розладом, що обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні заву підтримав, просить примусово госпіталізувати в психіатричний стаціонар [PERSON] у зв'язку з важким психіатричним захворюванням. Представник прокуратури Шевченківського району м.Чернівці в судовому засіданні заяву підтримав, проти примусової госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар не заперечує. Суд, вислухавши представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За висновком комісії лікарів психіатрів Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні від 14 липня 2015 року [PERSON] потребує примусового лікування з загальним наглядом в умовах Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні внаслідок важкого психічного розладу, у проявах некритичності коментуючи слухових галюцинацій, маячення отруєння, що обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога Відповідно наведеного, судом встановлено необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з підстав, передбачених ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Головний лікар Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що [PERSON] 16 лютого 2015 року був госпіталізований в Чернівецьку обласну психлікарню, обстежений лікарем-психіатром, який зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Потребує госпіталізації в умовах Чернівецькоі обласної клінічної психіатричної лікарні. За висновком комісії лікарів-психіатрів хворий страждає тяжким психічним розладом, що обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні заву підтримав, просить примусово госпіталізувати в психіатричний стаціонар [PERSON]. у зв'язку з важким психіатричним захворюванням. Представник прокуратури Шевченківського району м.Чернівці в судовому засіданні заяву підтримав, проти примусової госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар не заперечує. Суд, вислухавши представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За висновком комісії лікарів психіатрів Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні від 16 лютого 2016 року [PERSON] потребує примусового лікування з загальним наглядом в умовах Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні внаслідок важкого психічного розладу, у проявах важкої розумової відсталості, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відповідно наведеного, судом встановлено необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з підстав, передбачених ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Головний лікар Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що [PERSON] 21 липня 2015 року був госпіталізований в Чернівецьку обласну психлікарню, обстежений лікарем-психіатром, який зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Потребує госпіталізації в умовах Чернівецькоі обласної клінічної психіатричної лікарні. За висновком комісії лікарів-психіатрів хворий страждає тяжким психічним розладом, що обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні представник Чернівецької обласної психіатричної лікарні заву підтримав, просить примусово госпіталізувати в психіатричний стаціонар [PERSON] у зв'язку з важким психіатричним захворюванням. Представник прокуратури Шевченківського району м.Чернівці в судовому засіданні заяву підтримав, проти примусової госпіталізації хворого у психіатричний стаціонар не заперечує. Суд, вислухавши представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За висновком комісії лікарів психіатрів Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні від 22 липня 2015 року [PERSON] потребує примусового лікування з загальним наглядом в умовах Чернівецької обласної клінічної психіатричної лікарні внаслідок важкого психічного розладу, у проявах маніакального синдрому, що обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Відповідно наведеного, судом встановлено необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, з підстав, передбачених ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Головний психіатр департаменту охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації звернувся до суду із заявою про продовження примусової психіатричної амбулаторної допомоги [PERSON]. В заяві вказує, що на диспансерному обліку в КУ "Обласна психіатрична лікарня" з 1998 року знаходиться хворий [PERSON], 1971 року народження, який мешкає за адресою [ADDRESS], з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту», є інвалідом другої групи цього захворювання. У клінічній картині захворювання переважає галюцінаторно-параноїдна симптоматика з маячними ідеями відношення, переслідування, слуховими обманами, агресивними формами поведінки відносно до матері та рідної сестри. Багаторазово лікувався стаціонарно в психіатричній лікарні. У зв'язку з тим, що хворий ухилявся від амбулаторного лікування, критика до свого стану відсутня, за поданням дільничного лікаря-психіатра рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2009 року хворому була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку. Рішення про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку приймалося неодноразово. В останнє таке рішення було прийнято Шевченківським районним судом м. Запоріжжя - 14.04.2016 року. За період після виписки зі стаціонару, хворий регулярно відвідував дільничного лікаря та своєчасно приймав амбулаторне лікування, але медикаментозні ремісії залишаються короткі, неякісні, внаслідок чого відмічаються часті загострення психіатричного стану; у клінічній картині захворювання маячні ідеї щодо сестри та матері з агресивними формами поведінки по відношенню до них. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів хворий [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Представник заявника просить суд продовжити примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги викладені в заяві. [PERSON] у судове засідання не з'явився, оскільки на даний час перебуває у лікарні. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вислухавши особу, що представляє заклад охорони здоров'я, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, і вважає за можливе відповідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" продовжити примусову міру медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON] без його згоди або згоди його законних представників. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Головний психіатр департаменту охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації звернувся до суду із заявою про продовження примусової психіатричної амбулаторної допомоги [PERSON]. В заяві вказує, що на диспансерному обліку в КУ "Обласна психіатрична лікарня" з 1998 року знаходиться хворий [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS], з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, афективно-маячний синдром. Змішаний тип дефекту», є інвалідом другої групи від психічного захворювання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2015 року до хворого була застосована примусова міра медичного характеру у вигляді продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Після виписки зі стаціонару медикаментозні ремісії залишаються короткими, неякісними, внаслідок чого наявні часті загострення психічного стану; у клінічній картині захворювання відмічаються маячні ідеї щодо сестри та матері з агресивними формами поведінки по відношенню до них. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів хворий [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад і вчиняє дії, які становлять небезпеку для оточуючих, і потребує продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Заявник просить суд про продовження примусової міри медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Викликані у встановленому законом порядку [PERSON] та його законні представники до суду не з'явилися, що у відповідності до ст. ст. 281, 282 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вислухавши особу, що представляє заклад охорони здоров'я, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, і вважає за можливе відповідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" продовжити примусову міру медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON] без його згоди або згоди його законних представників. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Гр-н [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати, [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок та земельна частка (пай). В його свідоцтві про народження батьками записані: батько [PERSON] та мати [PERSON]. З його батьком мати у шлюбі не перебувала. Після смерті батька мати зареєструвала шлюб з чоловіком на прізвище [PERSON], яке й було вказане в свідоцтві про її смерть. Представник заінтересованої особи - сільська голова Дорошенко Н.П. надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності проти задоволення заявлених вимоги не заперечує. Заявник також надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: - відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, в тому числі і встановлення факту родинних відносин. Зі свідоцтва про народження [PERSON], вбачається, що він народився [INFO], а [PERSON] записана його матір'ю (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Садівською сільською радою Лозівського району Харківської області від 01 травня 2008 року, [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого Сахновщинським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, 10 квітня 1999 року [PERSON]., [INFO] вийшла заміж за [PERSON], після реєстрації шлюбу обравши прізвище чоловіка "[PERSON]" (а.с.23). Як вбачається з копії актового запису про одруження № 5 від 30 березня 1968 року, [PERSON]., [INFO], вийшла заміж за [PERSON], після реєстрації шлюбу обравши прізвище чоловіка "[PERSON]" (а.с.28) Судом достовірно встановлено, що жінка вказана в свідоцтві про народження заявника та померла [PERSON] є однією і тією ж особою, а відповідно і матір'ю заявника. Оскільки ж іншим шляхом встановити даний факт неможливо, а цей факт потрібен заявнику для прийняття спадщини, він і підлягає встановленню в судовому порядку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Чернівецької ОДА звернулось в суду з даним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно протоколу № 26/ГД-10693 від 06 жовтня 2005 року Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України автомобіль марки "Мерседес-Бенц", кузов [NUMBER], визнано гуманітарною допомогою для передачі інваліду 2-ї групи Великої Вітчизняної Війни [PERSON]. Відповідно до наказу Головного управління праці та соціального захисту населення від 27 жовтня 2005 року № 147 [PERSON] видано автомобіль марки "Мерседес-Бенц", кузов [NUMBER], як гуманітарну допомогу з правом передачі керування племіннику [PERSON] Згідно Акту від 02 листопада 2005 року останній отримав спірний транспортний засіб та відповідно до п.38 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.1997 року за № 999 зобов`язався та був попереджений про відсутність права продажу, дарування або передачі іншій особі даного автомобіля. [INFO] [PERSON] помер, а [PERSON] відмовляється повернути автомобіль, тому, відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року, тому просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подавши до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідачі позов визнали у повному обсязі, що вбачається із поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердження Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Державне підприємство "Ясінянське лісомисливське господароство" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок порушення лісового законодавства. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 30.05.2016 року майстром лісу Свидовецького лісництва ДП "Ясінянське ЛМГ" - Молдавчуком Юрієм Андрійовичем на території Свидовецького лісництва при виконанні службових обов'язків виявлено самовільну рубку лісових культур, скоєну жителями смт. Ясіня: [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Сімферопольського РУЮ АР Крим Рябий А.І. звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України [PERSON], [INFO]. Подання мотивоване тим, що у відділі ДВС Сімферопольського РУЮ АРК на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження №2-1429 від 14.10.2009р., відкрите на підставі виконавчого листа Центрального районного суду м. Сімферополя, виданого у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], відповідно до якого з [PERSON] присуджено до стягнення аліментів у сумі 150 грн. щомісячно, проте виконати рішення суду у добровільному порядку боржник відмовляється, заборгованість становить 8961,29 грн. У судовому засіданні державний виконавець підтримав подання. Суд, заслухавши державного виконавця, перевіривши матеріали подання, вивчивши матеріали виконавчого провадження, прийшов до наступних висновків. Згідно ч.3 п.18 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Судом встановлено, що 27.05.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сімферопольського РУЮ АР Крим було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-1429, виданого 14.10.2009р., боржник - [PERSON], стягувач [PERSON] 10 грудня 2013р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сімферопольського РУЮ АР Крим виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Тобто, на час звернення державного виконавця до суду з даним поданням у провадженні відділу державної виконавчої служби Сімферопольського РУЮ АР Крим вже не було виконавчого провадження відносно [PERSON] Як слідує з вимог Закону України «Про виконавче провадження», питання про обмеження у виїзді за межі України у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, розглядаються за поданням державного виконавця, у провадженні якого перебуває на виконанні виконавче провадження. За таких підстав суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного подання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України [PERSON], у зв'язку з неналежним суб'єктом звернення. На підставі ч.3 п.18 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

державний виконавець відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] до повного погашення боргу, посилаючись на те, що у його провадженні знаходиться виконавчий лист № 2-1118/09 від 13.05.2009 року виданий Яворівським районним судом Львівської області про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] в користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в розмірі 168024 гривень 09 копійок, так як боржник ухиляється від сплати заборгованості, на виклики державного виконавця не являється. Державний виконавець у судове засідання не з'явився, від нього поступила заява з проханням проводити розгляд подання у його відсутності. Перевіривши матеріали подання суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду та в'їзд в Україну громадян України", громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання -до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язання заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадовою особою) - до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України. Згідно представлених державним виконавцем документів суду не представлено жодних доказів того, що боржник [PERSON] у встановленому законом порядку викликалася у ВДВС Яворівського РУЮ Львівської області для сплати заборгованості, тобто не представлено доказів, що боржник [PERSON] була повідомлена про необхідність з'явлення до державного виконавця, а також докази ухилення від сплати боргу.

Outcome: dismissed