Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В грудні 2017 року Вознесенське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі - Управління ПФУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплаченої пенсії в розмірі 10 186 грн. 39 коп. \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення . Останньому позивачем неодноразово проводилося перерахування пенсії, відповідно вимог ст.ст. 42,43\~ЗУ«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Між тим в ході проведення документальної перевірки пенсійних справ Управлінням ПФУ було виявлено рахункову помилку при перерахунку пенсії в листопаді 2010 року, оскільки позивачем помилково не було враховано стаж відповідача після 01.07.2000 року, в результаті чого виникла її переплата за період з 01.11.2010 року по 31.07.2017 року на суму 10 186 грн. 39 коп., про що було повідомлено відповідача. Посилаючись на те, що обумовлена переплата виникла внаслідок рахункової помилки, відповідач в добровільному порядку кошти не повертає, позивач просив стягнути їх в примусовому порядку. Ухвалою суду від 27.12.2017 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. 15.01.2018 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог Управління ПФУ, оскільки за відсутності недобросовісності їх набуття з боку пенсіонера та рахункової помилки при нарахуванні пенсійних виплат, відсутні підстави для повернення зайво виплачених коштів. 25.01.2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вважав заперечення відповідача безпідставними, а позовні вимоги такими, що ґрунтуються на вимогах законодавства. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.1998 року [PERSON] було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до п. б ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення , обчислену з заробітної плати за 60 календарних місяців з 01.01.1989 року по 31.12.1993 рік. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вказаний період склав 2,14017, стаж роботи обчислено по 27.05.1998 рік. В подальшому, позивачем неодноразово проводилося перерахування пенсії. Зокрема, з 01.01.2004 року, [PERSON] проведено перерахунок пенсії із найбільш вигідного варіанту заробітної плати з 01.02.1975 року по 29.02.1980 рік. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за вказаний період склав 4,42094. В подальшому було проведено перерахунок пенсії з 01.05.2008 року по 01.08.2010 року з урахуванням страхового стажу за 1998-1999 та 2006-2010 роки, виходячи з заробітної плати з 01.02.1975 року по 29.02.1980 рік. Проте, при здійсненні перерахунку пенсії за заявою відповідача від 15.11.2010 року позивачем не було враховано стаж відповідача після 01.07.2000 року для розрахунку заробітної плати, в результаті чого виникла її переплата за період з 01.11.2010 року по 31.07.2017 року на суму 10 186 грн. 39 коп. Так, згідно зі\~ст. 50 ЗУ «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Відповідно до п.п. 3,4 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4\~(в редакції постанови від 25 листопада 2014 №25-3) визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до\~ст. 50 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії . У разі припинення виплати пенсії відповідно до\~ч. 1 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. В силу положень ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, виключними підставами для повернення виплачених у вигляді пенсії коштів є недобросовісність набувача або рахункова помилка. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності та доведеності цих фактів. Як зазначалося вище, підставою для нарахування та виплати відповідачу пенсії в надмірному розмірі є неврахування працівниками Управління ПФУ при розрахунку пенсії стажу відповідача після 01.07.2000 року для розрахунку заробітної плати. В той же час рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням\~це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). До рахункової помилки не можна віднести помилки у застосуванні бази (періодів, сум) розрахунку середнього заробітку для нарахування пенсії, неправильне тлумачення закону, інші свідомі помилкові дії, не повязані з помилками під час здійснення математичних дій, розрахунків. Між тим, доказів того, що така помилка є математичною матеріали справи не містять. Також відсутні докази щодо недобросовісності з боку відповідача. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління ПФУ задоволенню не підлягають. У відповідності до ч.7\~ст.141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено і позивача на дату подання позовної заяви до суду (14.12.2017 року) було звільнено від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а відповідачем не надані докази на підтвердження понесених ним судових витрат, судові витрати у виді судового збору за ставкою, визначеною п.п.1 п.1 ч.2\~ст.4 ЗУ «Про судовий збір»\~за подачу до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed