Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, а саме квартири [ADDRESS], житловою площею: 52,10 кв.м., загальною площею: 80,0 кв.м., зареєстрований Придніпровською товарною біржею за №479-Н/98 від 28.07.1998 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності на вказану квартиру. Позовні вимоги позивач обґрунтувала наступним. 28.07.1998 року позивач купила квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованим Придніпровською товарною біржею за №479-Н/98 від 28.07.1998 року на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу". Позивач, будучи стороною за вищевказаним договором купівлі-продажу, у повному обсязі виконала умови даного договору, сплативши 7960,00 грн. [PERSON] за квартиру, що підтверджується п.3 вищевказаного договору купівлі-продажу, а також виконавши всі інші зобов'язання за цим договором. На даний момент позивач має намір розпорядитись зазначеною нерухомістю, однак, для укладення правочинів, договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Придніпровською товарною біржею за №479-Н/98 від 28.07.1998 року, не вважається правовстановлюючим документом на підставі ст.657 ЦК України, згідно якої договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У зв'язку з цим, коли позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу посвідчення договору купівлі-продажу, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст.657 ЦК України. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглянути справу у відсутність представника відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, приймаючи до уваги, що представник відповідача не заперечує проти вирішення справи у судовому засіданні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. 28.07.1998 року позивач, купила квартиру [ADDRESS], вул. Рязанова. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованим Придніпровською товарною біржею за №479-Н/98 від 28.07.1998 року (а. с. 5) на підставі ст.15 Закону України "Про товарну біржу". Даний договір було зареєстровано у КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», що підтверджується довідкою цього підприємства від 04.02.2011 року (а. с. 6). Позивач, будучи стороною за вищевказаним договором купівлі-продажу, у повному обсязі виконала умови даного договору, сплативши 7960,00 грн. [PERSON] за квартиру, що підтверджується п.3 вищевказаного договору купівлі-продажу, а також виконавши всі інші зобов'язання за цим договором. На даний момент часу, позивач має намір розпорядитись зазначеною нерухомістю. Однак, для укладення правочинів, договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Придніпровською товарною біржею за №479-Н/98 від 28.07.1998 року, не вважається правовстановлюючим документом на підставі ст.657 ЦК України, згідно якої договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У зв'язку з цим, коли позивач звернулась до нотаріальної контори з приводу посвідчення договору купівлі-продажу, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст.657 ЦК України. До нотаріуса позивач звернулась в лютому 2014 року, тому не пропустила строку для пред'явлення позову до суду, оскільки у відповідності зі ст.261 ЦК України, сплив терміну на пред'явлення позову починається з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення свого права чи про особу, що його порушила. На сьогоднішній день нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири неможливе в принципі, так як у реєстрі прав власності на нерухоме майно власником квартири зареєстрована [PERSON], у зв'язку з чим, нотаріальну угоду неможливо укласти, так як у продавця [PERSON] тепер відсутні будь-які правові підстави для продажу зазначеної квартири. Крім того, неможливість розпорядження належним позивачу нерухомим майном порушує її право як власника, передбачене ст.317 ЦК України, оскільки вказану квартиру вона придбала згідно норм діючого на той момент законодавства, а саме, ст.12 Закону України «Про власність», ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», №20 від 22 грудня 1995 року, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. На підставі викладеного, та

Outcome: approved