Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі 1500 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття. Крім того, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28 серпня 2013 року уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Тривалий час вони проживають окремо і відповідач належної допомоги на утримання дітей їй не надає. Відповідач працює не офіційно, має нерегулярний та мінливий дохід, а тому аліменти просить суд стягнути у твердій грошовій сумі. Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує на дитину лише 860 гривень, вважає, що відповідач і їй повинен надавати допомогу по утриманню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позові. Просить позов задоволити. Відповідач подав письмове клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання позивача визнав частково. Позов у частині стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину його довіритель визнав частково, у своїй заяві вказав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 800 грн. 00 коп. на кожну дитину. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача не визнав. Посилаючись на своє матеріальне становище та на відсутність постійного доходу, вважає, що не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони з 28 серпня 2013 року перебувають у шлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що на теперішній час відповідач належної матеріальної допомоги позивачу на утримання дітей, які проживають разом з нею, в добровільному порядку не надає, а тому суд вважає необхідним, з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей. Згідно\~статті 180 СК України\~батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~статті 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у частині третій\~статті 181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно\~статті 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Наявність інших обставин, що мають істотне значення і які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (інвалідність відповідача, наявність у нього тяжких хронічних захворювань, наявність у нього інших, крім двох дітей, утриманців, тощо), судом не встановлена. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 грудня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1492 грн на одну особу в розрахунку на місяць, а на дітей віком від 6 до 18 років - у розмірі 1860 грн. Як визначено у\~статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум\~це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення\~статті 180 СК України\~щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у\~статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої\~статті 182 СК України\~в редакції\~Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підлягають аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі 900 (девятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 20 листопада 2017 року і до досягнення ними повноліття. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров'я відповідача, наявність у нього інших, крім двох дітей, утриманців, тощо), судом не встановлена. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, то ці вимоги суд вважає недоведеними та безпідставними, а тому вони задоволенню не підлягають. Частиною другою\~статті 84 СК України\~встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, відповідно до вимог частини четвертої\~статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, на відміну від обов»язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи встановлені по справі обставини щодо матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач не має можливості та не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при пред"явленні позову про стягнення аліментів, звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог\~ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial