Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вже з вересня 2017 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим і не відбулося в наданий судом тьохмісячний строк для примирення, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 06 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою. Від даного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вже з вересня 2017 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим і не відбулося в наданий судом трьохмісячний строк для примирення, а тому він просить суд розірвати їх шлюб. Відповідачка в судовому засіданні, позов визнала та проти його задоволення не заперечує, оскільки дійсно подружнє життя між ними не складається, примирення між ними є неможливе і не відбулося в наданий судом трьохмісячний строк для примирення, у зв"язку з чим подальше перебування в шлюбі є недоцільним. Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії І-ИД № 110256 видане 06 вересня 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бережанського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу у них дітей немає. Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між ними не складається , у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння. Вже з вересня 2017 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим і не відбулося в наданий судом трьох місячний строк для примирення, а тому суд вважає, що перебування у даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved