Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що за паспортом та свідоцтвом про народження він значиться як [PERSON], [INFO]. Він являється власником земельних ділянок площею 1,1967 га та площею 0,4403 га, розташованих на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які йому належать відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ [NUMBER] та серія ЯБ [NUMBER], виданих 25.07.2007 Тульчинською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. Будучи власником даних земельних ділянок, він хоче передати належні йому земельні ділянки в оренду. Однак, в державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯБ [NUMBER] та серія ЯБ [NUMBER] в прізвищі власника допущено помилку та вказано, що власником державних актів на право власності на земельну ділянку площею 1,1967 га та площею 0,4403 га є [PERSON], а не [PERSON]. Через дану помилку він не може укласти договори оренди земельних ділянок, власником яких він фактично являється, отримувати орендну плату та провести державну реєстрацію договорів оренди землі. В зв'язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити факт належності йому державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ [NUMBER] та серія ЯБ [NUMBER], виданих 25.07.2007 Тульчинською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заявлені вимоги підтримує і просить задовольнити. Заінтересована особа - представник Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно наявного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорта серія [NUMBER] від 09.07.1998 (а.с.4), копії свідоцтва про народження від 10.06.1966 серія [NUMBER] (а.с.9) прізвище заявника значиться як, [PERSON], аналогічно його призвіще вказано і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.5) та копії свідоцтва про укладення шлюбу від 15.05.1991 серія [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ [NUMBER] та серія ЯБ [NUMBER], виданих 25.07.2007 Тульчинською районною державною адміністрацією (а.с.6,7), власником земельних ділянок площею 1,1967 га та площею 0,4403 га, розташованих на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, значиться [PERSON]. Як вбачається з повідомлення відділу у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.8), виправити помилку допущену у державному акті на право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області за межами с.Юрківка від 25.07.2007, а саме у прізвищі [PERSON], немає можливості, оскільки з 01.01.2013 набрали чинності ряд змін до законодавчих актів, зокрема до Земельного Кодексу України, Закону України "Про державний кадастр", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до яких, документ, який до 01.01.2013 посвідчував право власності на земельну ділянку - державний акт на право власності на земельну ділянку, з 01.01.2013 припинив своє існування, а тому видати дублікат є неможливим, рекомендовано звернутися до суду. Обставини належності заявнику вищевказаних державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих на ім'я «[PERSON]» підтверджуються копією витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від №НВ-0508307592018 та №НВ-0508306502018 від 10.05.2018 (а.с.12, 13) та однаковим ім'ям та по-батькові - [PERSON] та співзвучністю призвищ «[PERSON]» та «[PERSON]». Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved