Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач, Акціонерне товариство Комерційний банк " ПРИВАТБАНК " (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернувся 18.12.2018 року до суду з вищезгаданим позовом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 10.06.2011 року, відповідно до якої отримав кредит в розмірі 7500,00 грн. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим, станом на 14.11.2018 року виникла заборгованість у розмірі 63558,42 гривень, яку просить стягнути з відповідача та судові витрати у справі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України судове засідання не проводиться. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованою в установленому порядку адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву з додатками, які повернулися до суду у зв`язку з закінченням строку зберігання поштового відправлення. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] звернувся 10.06.2011 року до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " ПРИВАТБАНК ", правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.31) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 10.06.2011 року, відповідно до якої отримав кредит в розмірі 7500,00грн. (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до п. 1.1.7.11 договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же період (а.с. 17). У матеріалах справи відсутні докази про те, що дія договору була припинена за ініціативою однієї із сторін у спосіб, передбачений п. 1.1.7.11 Умов. Таким чином договір від 10.06.2011 року, укладений між сторонами, діє з часу його укладення по теперішній час. Строк, у межах якого банк міг звертатися до суду з вимогами до відповідача, не порушений. Умовами і правилами надання банком послуг, які разом із заявою відповідача є договором, передбачено винагороду банку, яка складається з: 1) процентів за користування кредитом, в тому числі за користування простроченим кредитом і овердрафтом, 2) плати за випуск та обслуговування платіжної карти, 3) інших комісій і штрафних санкцій - якщо такі будуть (а.с. 11-25). Договір є зобов`язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 Цивільного кодексу України). Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов`язання вказаним договором належним чином не виконала. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди, комісії відповідно до Заяви та Умов. При оформленні кредитної картки відповідач ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується його підписом на заяві про оформлення картки (а.с. 9 зворот). В заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки відповідач зазначив про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві і в пам`ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі відмітки Банку. Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. При порушенні строків платежів позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. Картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Строк дії картки зазначений на лицьовій стороні Карти. По закінченню строку дії картки відповідна картка продовжується Банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку її дії) не надійшла письмова заява Держателя про закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій з карткового рахунку і при дотриманні інших умов, передбачених договором (а.с. 11-25). Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав , станом на 14.11.2018 року відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 63558,42 грн., яка за розрахунком банку складається з наступного: тіло кредиту - 34863,27 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 6970,81 грн., пеня - 18221,56 грн., штрафів - 500,00 грн. (фіксована частина), 3002,78 грн. - (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8). Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача тіло кредиту - 34863,27 грн. та заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 6970,81 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені та штрафів, суд виходить з наступного. Суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права. Згідно п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є (зокрема) справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 19.09.2018 року по справі № 664/2784/15-ц. Так, при вирішення даного питання суд враховує, що розмір пені складає половину заборгованості за тілом кредиту, з чого слідує, що розмір пені є нерозумним та несправедливим. Тому суд , враховуючи, що заявлена позивачем неустойка складається з пені та штрафів, уникаючи подвійної відповідальності за порушення зобов`язань за договором, стягує з відповідача лише штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 2091,70 грн. (процентна складова) ( 5% від суми заборгованості 34863,27+6970,81= 41834,08 грн. ) та відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення пені. Таким чином, загальна заборгованість, яку суд стягує з відповідача на користь позивача становить: 44425,78 грн., яка розраховується судом наступним чином: 34863,27 (тіло кредиту) + 6970,81 грн. (заборгованість за відсотками) + 500,00 грн. штраф (фіксована частина) + 2091,70 грн. штраф - (процентна складова) , в іншій частині позову - відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial