Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 2,6351 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128336, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,5725 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128460, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,3800 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 172535, розташовану на території Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; на земельну ділянку загальною площею 0,0309 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 131394, розташовану на території Петрівської сільської ради [PERSON] району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог; - заява Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівській області за відсутності представника та не заперечення щодо задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] померла 10 жовтня 2003 року. За заповітом, посвідченим секретарем виконкому Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 21 лютого 1996 року, [PERSON] усе своє майно заповідала [PERSON]. На час відкриття спадщини 10 жовтня 2003 року діяли норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 29 лютого 2016 року, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], одна. Після смерті [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 20 квітня 2016 року, [PERSON] вступила в управління спадковим майном після смерті матері [PERSON], яка померла 10.10.2003 року. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,64 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128336. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,57 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128460. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,38 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 172535. 03 листопада 2003 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження № 294 [PERSON] районної державної адміністрації від 27 червня 2003 року було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 131394. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128336, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 2,6352 га (кадастровий номер 7422088000:02:001:0314). - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 128460, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,5725 га (кадастровий номер 7422088000:02:005:0314). - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 172535, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,3800 га (кадастровий номер 7422088000:02:003:0314). - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 131394, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 0,0309 га (кадастровий номер 7422088000:02:002:0314). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 липня 2016 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422088000:02:001:0314, 7422088000:02:003:0314, 7422088000:02:002:0314) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 липня 2016 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422088000:02:005:0314) зареєстровані відомості про обмеження у користуванні земельної ділянки охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта транспорту; площа земельної ділянки 0,2537 га; строк дії обмеження безстроково. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачені, про що в пресі розміщене відповідне оголошення.

Outcome: approved