Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 0,0763 га. Земельна ділянка в [ADDRESS] згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала її тітці [PERSON], їй та відповідачам. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем після померлої є тільки вона, згідно заповіту, інші спадкоємці відсутні. З метою оформлення спадкових прав після тітки позивач просила суд визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], площею 763 кв.м. у розмірах: [PERSON] до смерті - 201/763 частини, [PERSON]-302/763 частини, [PERSON] -260/763 частини та визнати за нею в порядку спадкування після [PERSON] право власності на 201/763 частини земельної ділянки В судове засідання позивач не з"явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засіданні не з"явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності.. Третя особа - Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] співвласниками земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 763 кв.м. цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд є [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить і належна спадкодавцю частина земельної ділянки. Згідно постанови Другої полтавської державної нотаріальної контори від 22 липня 2014 року після померлої [PERSON] в нотаріальній конторі заведено спадкову справу №2/2014 за 2014 рік, у якій є заява про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON] Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину, що складається з належної [PERSON] частки у праві власності на вказану земельну ділянку позивач отримати не може у зв'язку з не визначенням належної спадкодавцеві частки. З метою прийняття спадщини позивач просить суд визначити частки співвласників у праві власності на земельні ділянки. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Суд приймає до уваги висновок експертного земельно-технічного дослідження №148 від 25.09.2014 року, згідно якого частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку становить 302/763, частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку становить 201/763, частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку становить 260/763 Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визначити частки співвласників земельної ділянки в таких розмірах: [PERSON] 302/763 частки, [PERSON] 201/763 частки, [PERSON] 260/763 частки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в порядку судового розгляду не підлягають. Враховуючи викладене, позивач наділений правом звернутися до суду для усунення перешкод, що існують для оформлення спадщини та після усунення таких перешкод не позбавлений права повторно звернутися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Відповідно постанови Другої полтавської державної нотаріальної контори від 22 липня 2014 року вказано, що в поданому державному акті про право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] зазначена спільна сумісна власність відповідачів та померлої [PERSON] тому немає можливості встановити хто та в яких частках (простих дробах) є власником вищевказаної земельної та видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про встановлення часток співвласників у спільній сумісній власності на зазначену земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] площею 763 кв.м, тому за позивачемнеобхідно визнати право власності в порядку спадкування на 201/763 частини земельної ділянки.

Outcome: approved