Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2013року задоволено її позовні вимоги до [PERSON] про поділ майна подружжя, за нею визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], рішення суду набрало законної сили. Нещодавно їй стало відомо, що Другою луганською державною нотаріальною конторою до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесені відомості про накладення арешту на вищевказану квартиру, ? частина якої належить їй на праві власності. Такий арешт, як повідомили її у Станично-Луганській державній нотаріальній конторі, яка виконує обов'язки Другої луганської державної нотаріальної контори, накладено на підставі ухвали Артемівського районного суду міста Луганська від 27.07.2012 року на майно [PERSON] - її колишнього чоловіка, під час розгляду позову [PERSON] до останнього. 16.05.2016 року вона звернулася до зазначеної нотаріальної контори, але їй було рекомендовано звернутися до суду. Вона отримала відповідь, що матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] втрачені, а процедура відновлення втраченого провадження Білокуракінським районним судом Луганської області (на який покладені повноваження Артемівського районного суду м. Луганська) продовжується вже більше півроку. Крім того, вона не є стороною по вказаній цивільній справі, а тому не може бути стороною по справі. На підставі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", статей 16, 317, 319, 321 ЦК України, просить зняти арешт, накладений на підставі ухвали Артемівського районного суду міста Луганська від 27.07.2012 року з ? частини квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2013 року; видалити запис про цей арешт зазначеної квартири з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача: Станично-Луганської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав заперечення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 20.10.2015: [PERSON], [INFO], змінила прізвище на "[PERSON]". Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2013року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2013 року вказане рішення суду залишено без змін. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2016 року: за [PERSON] 08.04.2016 року зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2013 року. Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяження: номер запису обтяження від 21.11.2014 року: накладено обтяження на нерухоме майно квартиру 08.04.2016 року, що належить [PERSON]. Із копії рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 16.08.2012 року вбачається, що позивач не є стороною по даній цивільній справі. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Положеннями ст. 114 ЦПК України визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи, що позивач [PERSON] є власником 1/2 квартири [ADDRESS], на підставі рішення Московського районного суду міста Харкова від 04.03.2013 року, з метою усунення перешкод у здійсненні нею права власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Стосовно вимог про видалення запис про арешт зазначеної квартири з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно потрібно вказати наступне. Суд роз'яснює позивачу, що арешт знімається на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Оскільки на теперішній час позивач не звертався з цього питання до компетентних органів, то його права не порушенні, а тому у цих вимогах слід відмовити.

Outcome: partial