Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] «АПК-Інвест»\~\~звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], ФГ «Щедрий Лан», третя особа Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, у якій з урахуванням заяви про зміну предмета та підстав позову (а.с.54-56) зазначив, що 22 березня 2012 року було укладено договір оренди земельної частки (паю) між [PERSON] «АПК-Інвест» та [PERSON], зареєстрований 30 березня 2012 р. у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської сільської ради за № 1005. Відповідно до укладеного договору в оренду позивачу передана земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,22 умовних кадастрових га. З того часу та станом на день звернення з позовною заявою до суду позивачем як орендарем належним чином виконуються умови договору, а саме: використовується земельна ділянка, [PERSON] сплачується орендна плата. 15 листопада 2017 року відповідач [PERSON] повідомив позивача про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, переданої в оренду [PERSON] «АПК-Інвест» в межах поля, виділеного в натурі єдиним масивом. 15 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012, площею 3,4673. Таким чином, позивач вважає, що орендні відносини, які виникли 22 березня 2012 року на підставі договору оренди земельної частки (паю) не припинялись, земельна ділянка фактично не вибувала з орендного користування позивача, на даний час використовується ним та засіяна озимою пшеницею. На виконання вимог діючого законодавства наступного дня після укладення договору оренди землі з [PERSON] позивач звернувся до органу державної реєстрації та згідно отриманої інформації дізнався про укладення між [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан» ще одного договору оренди щодо тієї ж земельної ділянки, право оренди за яким зареєстровано 15 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 23381563. Позивач вважає, що [PERSON] «АПК-Інвест» як орендар за договором оренди земельної частки (паю) у випадку виділення земельної частки в натурі має переважне право на укладення договору оренди щодо земельної ділянки. Зазначене переважне право було реалізоване позивачем у встановленому законом порядку. В той же час, позивач позбавлений можливості здійснити реєстрацію договору оренди земельної ділянки у зв*язку із наявністю вже зареєстрованого речового права ФГ «Щедрий Лан». Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422483900090000012, площею 3,4673 га, укладений між [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан», право оренди за яким зареєстровано 15 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською райдержадміністрацією Донецької області та скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан» щодо земельної ділянки загальною площею 3,4673 га, кадастровий номер 1422483900090000012. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну предмету та підстав позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримавши доводи письмового відзиву (а.с.97-101). Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки на його переконання, після отримання [PERSON] державного акту про право власності на землю та виділення земельної ділянки в натурі, договір оренди земельної частки (паю) між ним та [PERSON] «АПК-Інвест» від 22 березня 2012 року припинив свою дію. Про отримання 22 листопада 2012 року [PERSON] державного акту про право власності на землю та виділення земельної ділянки в натурі [PERSON] позивача по справі не повідомляв. З отриманого витягу з Державного земельного кадастру вбачалось, що відсутні відомості про обмеження у використанні земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012, зважаючи на що 15 листопада 2017 року між [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки, право оренди за яким було зареєстровано відповідно до вимог законодавства. Не заперечував, що 15 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» уклали договір оренди земельної ділянки, але право оренди за цим договором не було зареєстровано, отже позивач по справі не набув право оренди на земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:09:000:0012. Визнав, що належна [PERSON] земельна ділянка в 2012-2017 роках фактично перебувала у користуванні [PERSON] «АПК-Інвест», який сплачував на користь відповідача оренду плату. Представник відповідача ФГ «Щедрий Лан» - [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримавши доводи письмового відзиву (а.с.105-107) та просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] «АПК-Інвест», оскільки договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 був укладений 15 листопада 2017 року між [PERSON] та ФГ «Щедрий лан» з дотриманням вимог законодавства, державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснена відповідно до передбаченого порядку. Крім того, 27 квітня 2018 року між [PERSON] «АПК-Інвест» в особі директора департамента рослинництва та землеробства [PERSON] та [PERSON] було проведено тимчасовий обмін земельних ділянок. В зазначений обмін була включена, в тому числі, і земельна ділянка кадастровий номер 1422483900:09:000:0012, що свідчить про фактичне визнання [PERSON] «АПК-Інвест» законності перебування зазначеної земельної ділянки в оренді ФГ «Щедрий Лан». Представник третьої особи Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області, у судове засідання не з*явився, надав заяву про олзгляд справи за його відсутності (а.с.127). Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, правовий висновок кандидата юридичних наук [PERSON], який має консультативний характер (а.с.80-87), суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 22 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» було укладено договір оренди земельної частки (паю), відповідно до п.п.1.1, 2.3 якого орендодавець [PERSON] передає, а орендар приймає в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,22 умовних кадастрових га, вартістю 97\~698,08 грн., яка роміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом терміном на 20 років (а.с.6-7,57-58). Відповідно до п.2.3 договору оренди земельної частки (паю) сторони дійшли згоди про те, що у випадку виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди землі переукладається Сторонами за цим Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії Договору оренди допускається у випадках, визначених цим Договором та чинним законодавством (а.с.6-7,57-58). Строни узгодили розмір орендної плати 4823 гривні 53 копійки та період її виплати, про що свідчить додаток № 1 до договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року (а.с.60). Згідно позначки у договорі, його зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1005 від 30 березня 2012 р. за підписом посадової особи [PERSON], скріплено печаткою Миколайпільської сільської ради (а.с.7,58), що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119. 22 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» було підписано акт приймання передачі земельної частки (паю) відповідно до умов укладеного договору оренди від 22 березня 2012 року (а.с.59). На підтвердження виконання своїх зобов*язань щодо сплати орендної плати на користь [PERSON] позивачем надано копії: - видаткового касового ордеру від 13 квітня 2012 року на суму 2050 грн., - видаткового касового ордеру від 19 грудня 2012 року на суму 1047,46 грн., - видаткового касового ордеру від 22 липня 2013 року на суму 2050 грн., - видаткового касового ордеру від 09 грудня 2013 року на суму 2050 грн., - платіжного доручення № 81537 від 30 липня 2014 року на суму 2050 грн., - платіжного доручення № 982 від 28 січня 2015 року на суму 2050 грн., - платіжного доручення № 5398 від 29 липня 2015 року на суму 2515,26 грн., - платіжного доручення № 7580 від 22 грудня2015 року на суму 2515,26 грн., - платіжного доручення № 32400 від 16 серпня 2016 року на суму 2909,88 грн., - платіжного доручення № 41998 від 25 жовтня 2016 року на суму 1454,94 грн., - платіжного доручення № 2157 від 17 січня 2017 року на суму 1454,94 грн., - платіжного доручення № 6959 від 26 квітня 2017 року на суму 1454,94 грн., - платіжного доручення № 1334 від 30 червня 2017 року на суму 1454,94 грн., - платіжного доручення № 11809 від 24 жовтня 2017 року на суму 1454,94 грн., - платіжного доручення № 22429 від 19 грудня 2017 року на суму 1454,94 грн. (а.с.62-76). Отже, позивачем виконуються обов'язки передбачені умовами договору оренди від 22 березня 2012 року щодо нарахування та сплати орендної плати, яку відповідач [PERSON] отримував протягом 2012-2017 років, що визнав його представник в судовому засіданні. З довідки [PERSON] «АПК-Інвест» від 19 червня 2018 року № 386 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 площею 3,4673 га, яка була передана на підставі договору оренди від 22 березня 2012 року, станом на 19 червня 2018 року обробляється товариством, на даній земельній ділянці засіяна озима пшениця (а.с.61). Довідкою від 14 серпня 2018 року № 606 позивач по справі [PERSON] «АПК-Інвест» засвідчив, що передана в оренду [PERSON] земельна ділянка площею 3,4673га використовується позивачем для вирощування зернових культур у складі поля № 99; витрати на виробництво озимої пшениці по полю № 99 в 2018 році склали 102960 гривень 50копійок (а.с.129-130). Факт того, що належна [PERSON] земельна ділянка кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 площею 3,4673 га фактично перебуває у користуванні позивача по справі та обробляється ним, не заперечувався представником [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні. 22 листопада 2012 року [PERSON] отримано державний акт серія ЯК № 081591 на право власності на земельну ділянку площею 3,4673 га кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 (а.с.32,34). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14 листопада 2017 року вбачається, що станом на 14 листопада 2017 року відомості про обмеження у використанні земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 відсутні (а.с.33), але суд звертає увагу учасників справи на те, що договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року був зареєстрований відповідно діючого на момент його укладення законодавства, про що міститься позначка на його тексті (а.с.7). Судом встановлено, що відповідачами [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан» укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 3,4673 га, у тому числі: ріллі 3,4673 га, кадастровий номер 1422483900:09:000:0012, строком на 15 років (а.с.36-37). Пунктом 40 цього договору передбачено, що він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с.36-37 ). 15 листопада 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за орендарем ФГ «Щедрий Лан» зареєстроване право оренди земельної ділянки площею 3,4673 га кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 строком на 15 років, номер запису про інше речове право - 23381563 (а.с.38). 20 листопада 2017 року [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан» склали акт приймання передачі земельної ділянки площею 3,4673 га кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 (а.с.108), але як пояснив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], не зважаючи на підписання цього акту, фактично вказана земельна ділянка в період часу з 2012 по теперішній час перебуває у користуванні [PERSON] «АПК-Інвест». 15 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в володіння та користування (оренду) земельну ділянку кадастровий номер 1422483900:09:000:0012, загальною площею 3,4673 га, у тому числі за складом угідь рілля 3,4673 га, що належить орендодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 081591, виданого 22 листопада 2012 року, зареєстрованого за № 142240001001783 (а.с.77-79). Відповідно до п. 3.1 вказаного договору оренди землі його укладено сторонами на 15 років терміном до 15 листопада 2032 року (а.с.77-79). Як пояснила в судовому засіданні представник [PERSON] «АПК-Інвест» [PERSON], акт приймання передачі земельної ділянки за договором від 15 листопада 2017 року не складався, оскільки фактично земельна ділянка з 2012 року не вибувала з користування [PERSON] «АПК-Інвест». Листом від 20 січня 2018 року№ 11 голова ФГ «Щедрий Лан» повідомив [PERSON] «АПК-Інвест» про укладення 15 листопада 2017 року договору оренди належної [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 (а.с.8). Згідно ч.1 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до\~ст.13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до п.17 Розділу\~Х\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом. Аналогічні за змістом положення містить і укладений між [PERSON] «АПК-Інвест» та [PERSON] 22 березня 2012 року договір оренди земельної частки (паю), відповідно до п.2.3 якого у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Договір оренди землі переукладається сторонами за цим договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії договору оренди допускається у випадках, визначених цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до п.20 постанови Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14 (а.с.88-89) після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладанню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладання відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених ст.31 Закону України «Про оренду землі». Враховуючи наведені положення законодавства та позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19 березня 2018 року, приймаючи до уваги, що договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року між позивачем по справі та [PERSON] укладено строком на 20 років, суд дійшов висновку про те, що вказаний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у звязку з отриманням [PERSON] державного акту про право власності на землю і станом на 15 листопада 2017 року діяв. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, протягом 2012-2017 років земельна ділянка перебувала та станом на теперішній час перебуває в користуванні [PERSON] «АПК-Інвест», яке протягом цього часу сплачувало орендну плату на користь відповідача [PERSON] Суд вважає за необхідне зазначити, що договір оренди земельної частки (паю), укладений 22 березня 2012 року між [PERSON] «АПК-Інвест» та [PERSON], як вбачається з його змісту, був зареєстрований з дотриманням вимог і процедури, передбаченої на час вчинення цієї дії відповідно до Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119. Згідно із частиною 2\~ст. 95 ЗК України,\~ст. 27 Закону України "Про оренду землі"\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Відповідно до частин 2, 3\~ст. 152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною. Аналогічні положення містить і частина 2\~ст. 16 ЦК України, згідно якої одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до частини 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини 3\~ст. 215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно частини 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно частини 1\~ст. 236 ЦК України\~правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 між [PERSON] та ФГ «Щедрий Лан», право оренди за яким було зареєстровано 15 листопада 2017 року - у період дії іншого чинного договору оренди від 22 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» суперечить частині 1\~ст. 95 ЗК України, ст.ст. 25,27 Закону України "Про оренду землі"\~та порушує права позивача, як орендаря, які підлягають захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним та скасування запису № 23381563 про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі зазначеного договору оренди землі. Суд не приймає до уваги в якості належного доказу на підтвердження факту визнання позивачем по справі правомірності перебування у користуванні ФГ «Щедрий Лан» земельної ділянки кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 на підставі договору оренди від 15 листопада 2017 року, акт про тимчасовий обмін земельних ділянок від 27 квітня 2018 року, на який посилається представник відповідача ФГ «Щедрий Лан» (а.с.44) з наступних підстав. Договір оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, на підставі якого позивачем з 2012 року фактично використовується належна [PERSON] земельна ділянка був підписаний з боку орендаря генеральним директором [PERSON] «АПК-Інвест». Як вбачається з листа [PERSON] «АПК-Інвест» від 20 серпня 2018 року (а.с.142), з 03 серпня 2017 року [PERSON] обіймає посаду директора департаменту рослинництва та землеробства [PERSON] «АПК-Інвест». З п.п.3.9, 3.11 посадової інструкції директора департаменту рослинництва та землеробства [PERSON] «АПК-Інвест» вбачається, що він уповноважений діяти від імені департаменту рослинництва та землеробства, представляти інтереси департаменту рослинництва та землеробства у взаєминах з юридичними та фізичними особами у межах наданих повноважень; в межає компетенції підписувати та візувати документи (а.с.144-145). Проаналізувавши вищенаведені докази, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави стверджувати про наявність у [PERSON] повноважень на здійснення обміну земельних ділянок та підписання відповідних актів від імені [PERSON] «АПК-Інвест». Крім того, з досліджених дозказів довідок від 19 червня 2018 року № 386 (а.с.61), № 606 від 14 серпня 2018 року (а.с.129-130) суд дійшов висновку, що з 2012 року земельна ділянка (спочатку у вигляді частки), належна [PERSON] перебуває у фактичному користуванні [PERSON] «АПК-Інвест», що підтверджується поясненнями представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні. Суд не приймає до уваги довідку ФГ «Щедрий Лан» від 12 липня 2018 року відповідно до якої земельні ділянки, передані згідно акту тимчасового обміну земельних ділянок від 27 квітня 2018 року між [PERSON] «АПК-Інвест» та [PERSON] обробляються ФГ «Щедрий Лан» (а.с.132), оскільки як встановлено із досліджених доказів, зокрема довідки від 19 червня 2018 року № 386 (а.с.61) та пояснень представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні, земельна ділянка кадастровий номер 1422483900:09:000:0012 перебуває у фактичному володінні та користуванні позивача по справі. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати по справі (а.с.1,2) слід покласти на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved