Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

В березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю (скорочено ТОВ) "ПОРШЕ Мобіліті" про визнання недійсним кредитного договору. Посилалась на те, що в травні 2013 року з метою придбання легкового автомобіля марки «Volkswagen Polо Sedan» вартістю 112374 грн. 71 коп. звернулась до відповідача, представник якого запропонував послуги з надання кредиту. Оскільки вона мала намір здійснити первинний платіж за придбання автомобіля в сумі 24722 грн. 44 коп., що нею було зроблено 01 червня 2013 року, їй необхідно було отримати споживчий кредит на решту суми 87652 грн. 27 коп. Представник відповідача здійснив розрахунок орієнтованої сукупної вартості кредиту на рік і повідомив її, що така сукупна вартість буде становити 13268 грн. 61 коп., тобто щомісячно вона мала повертати кредит в сумі 1100 грн. Сукупна вартість кредиту на рік саме в такій сумі відображена і в додатку до договору - графіку погашення кредиту. Погодившись з такими умовами, 31 травня 2013 року між нею та відповідачем ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» укладено кредитний договір за № 50009178 на придбання автомобіля «Volkswagen Polо Sedan» в сумі 87652 грн. 27 коп. строком на 60 місяців, який вона підписала, враховуючи свою заробітну плату вчителя і виходячи саме з цих розрахунків. Однак з графіку погашення кредиту, з тексту самого кредитного договору, а також із рахунків-фактур, які надсилає відповідач на її електронну адресу для оплати, вбачається, що відповідач обманув її при укладенні договору та продовжує обманювати її по даний час, виставляючи рахунки, які не відповідають умовам договору, завищуючи більше ніж у 5 разів процентну складову оплати за кредит в порівнянні із вартістю самого кредиту, який підлягає поверненню. Крім того, сам кредитний договір є недійсним, оскільки, укладаючи його, відповідач в дійсності мав на меті укладення договору щодо видачі кредиту в іноземній валюті, а не в гривнях, що вбачається з графіку погашення кредиту, де всі розрахунки щодо повернення кредиту здійснені в доларах США. Умови кредиту є несправедливими, такими, що суперечать принципу добросовісності, наслідком чого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, а тому вважає кредитний договір недійсним з наступних підстав. Відповідно до умов договору усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному в договорів розмірі 10756 доларів 20 центів США. Всі суми платежу згідно графіку погашення кредиту визначено в доларах США, що прямо заборонено Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, пунктом 1.3 додаткової угоди від 31 травня 2013 року передбачено обов'язок позичальника сплатити вартість послуг, пов'язаних із погашенням та обслуговуванням кредиту при його достроковому поверненні в сумі 4000 грн., що є прямим порушенням її прав як споживача, оскільки відповідно до ст.11 ч.8 Закону України «Про захист прав споживачів» ця умова договору є нікчемною. Згідно ст.99 Конституції України та ст.533 ч.1 ЦК України гривня - як національна валюта - є єдиним законним платіжним засобом на території України. Відповідно до ст.11 ч.1 п.1, ч.3 п.1 та ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. До договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Згідно ст.18 цього Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі, коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Відповідно до ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу вбачається в тому, що, взявши кредит в сумі 87652 грн. 27 коп., не допускаючи жодного прострочення щодо повернення кредиту та сплати відсотків, вона, сплативши банку по цьому кредиту в період з 31 травня 2013 року по 02 лютого 2015 року при відсотковій ставці 9,9% річних, яка не змінювалась, суму 72200 грн.93 коп., залишилась винною відповідачу 238253 грн. 44 коп. Кожного місяця рахунки стають все більшими, а повинно бути навпаки, оскільки вона жодного разу не прострочила сплату кредиту, а тому відповідно відсотки не можуть зростати в геометричній прогресії, оскільки відсотки нараховуються вже на меншу суму кредиту. Враховуючи те, що кредитний договір вважає недійсним, тому просить суд застосувати реституцію та повернути сторони у попередній стан, а саме: з врахуванням того, що нею було оплачено відповідачу суму 78311 грн. 64 коп., а відповідач видав їй 87652 грн. 27 коп., просить стягнути з неї на користь відповідача суму 9340 грн. 63 коп. (87652 грн. 27 коп. - 78311 грн. 64 коп.). Що стосується додаткового кредиту, то оскільки він відповідачем видається шляхом щомісячних перерахувань страховій компанії, він відповідно є повернутим нею кожного наступного місяця, отже різниці між виданим та повернутим немає. З відповідача ж підлягає стягненню на її користь оплачена нею разова комісія при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми кредиту в сумі 2191 грн. 31 коп. Просить визнати недійсним кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з неї на користь відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» суму 9340 грн. 63 коп., з відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» на її користь суму 2191 грн. 31 коп. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково змінила, просить визнати недійсним кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» на її користь суму 2191 грн. 31 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Доповнила, що оскільки за березень і квітень 2015 року позивачкою сплачено відповідачу згідно його рахунків суму понад 12000 грн., то фактично нею вже виплачено повністю кредит, тому з неї на користь відповідача нічого не належить стягувати. Представник відповідача ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що укладений 13 травня 2013 року кредитний договір № 50009178 з позивачкою [PERSON] відповідає принципу добросовісності, справедливості та нормам законодавства України, оскільки сторони в п.1.1 цього договору погодили, що товариство зобов'язується надати позивачці [PERSON] кредит в сумі, визначеній у кредитному договорі в українських гривнях. В розділі договору «Основні умови кредиту» сторони погодили еквівалент суми кредиту в доларах США та визначили, що для обчислення еквіваленту застосовується курс, встановлений ПАТ «Креді Агріколь Банк». Відповідно до п.1.3.1 Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору, позивачка [PERSON] сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до рахунків, виставлених ними у гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, і для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунків. В графіку погашення кредиту передбачено розмір платежів в доларах США, який є еквівалентом щомісячного платежу суми в гривні. Коригування суми процентів відповідно до Загальних умов кредитування здійснюється в інтересах як позивачки, так і відповідача, а отже відповідає принципам справедливості та добросовісності. Волевиявлення позивачки щодо укладення договору було вільним, оскільки позивачка з власної ініціативи звернулась до ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» з проханням щодо надання кредиту, а отже кредитний договір був укладений без застосування насильства, обману чи зловживання довірою. ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» виконав свої зобов'язання за договором та видав кошти для купівлі автомобіля. Крім того, жодна з умов кредитного договору не надає можливості ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» змінювати умови договору на власний розсуд, а тому твердження позивачки про те, що існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін, не відповідає дійсності. При укладенні договору позивачці надавалась кредитна пропозиція, відповідно до якої ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» звертав увагу на те, що згідно з умовами договору зобов'язання позивачки визначені в еквівалентні іноземної валюти, тому позивачка мала можливість усвідомлювати ризик зміни обмінного курсу. Всі платежі підлягають сплаті в гривнях і корегуються відповідно до діючого курсу валют на день виставлення рахунків. Таким чином, застосування еквіваленту в доларах США при сплаті платежів у повернення кредиту ніяким чином не порушує чинне законодавство, в тому числі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, позивачка [PERSON] шляхом підписання даного кредитного договору погодилась з усіма умовами кредитного договору, а отже і з валютними ризиками, які виникають через застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку. При підписанні договору позивачка була попереджена про дані ризики. Твердження позивачки про введення її в оману щодо процентної ставки є безпідставними, оскільки її розмір відповідає умовам договору і не змінюється ними в односторонньому порядку, загальний розмір щомісячного платежу протягом усього часу дії договору є незмінним і становить еквівалент 283,83 долари США, що ними зазначається в щомісячних рахунках, а так як курс долара США коливається, то і суми платежу в гривні є різними. Також Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ризиків фінансових послуг, було проведено планову виїзну комплексну перевірку діяльності ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» за період з 30 вересня 2010 року по 30 вересня 2013 року, за результатами якої не було виявлено жодних порушень в його діяльності з питань надання фінансових послуг, що підтверджується актом № 220/15-4 ФП від 06 грудня 2013 року. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення. Згідно вимог ст.ст.202 ч.1, 203 ч.ч.1-5 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.ст.626 ч.ч.1,3, 628 ч.1, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 31 травня 2013 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» укладений письмовий кредитний договір № 50009178 (копія договору на а.с.9), який був підписаний позивачкою та представником відповідача і скріплений печаткою цього товариства. Також в цей же день 31 травня 2013 року була між сторонами укладена додаткова угода до цього кредитного договору, яка підписана ними (копія угоди на а.с.10). Додатком до цього кредитного договору є Загальні умови кредитування, які є його невід'ємною частиною, підписані позивачкою та представником відповідача (копія на а.с.11-15). Крім того, сторонами узгоджений та підписаний графік погашення кредиту, який також є невід'ємною частиною договору (копія на а.с.16-17). Як вбачається з письмового тексту цих документів вони підписані позивачкою без жодних застережень, що дає суду підстави зробити висновок про те, що вона підписала кредитний договір та додатки до нього добровільно, без будь-якого примусу, її волевиявлення було направлене саме на отримання кредитних коштів, які їй надав відповідач, і саме на тих умовах, що зазначені в договорі. Згідно основних умов договору позивачка [PERSON] отримала кредит в сумі 87652 гривень 27 копійок, еквівалент суми кредиту в доларах США на той час становив 10756 доларів 20 центів США, строк кредитування - 60 місяців. Сума додаткового кредиту визначена в розмірі 31296 грн. 65 коп., що еквівалентно сумі 3840 доларів 55 центів США. Умовами кредитного договору для обчислення розмірів платежів передбачено курс гривні до долара США, який визначається ПАТ «Креді Агріколь Банк», який на час укладення договору становив 8,1490 грн. за 1 долар США. Процентна ставка 9,90 %, яка є змінною відповідно до п.2.3 Загальних умов кредитування. Разова комісія за надання кредиту становить 2,50 % від суми кредиту. Відповідно до пункту 3.1. Загальних умов кредитування за умови отримання позичальником попереднього погодження від Компанії при достроковому поверненні позичальником кредиту нарахування відсотків по відношенню до майбутніх періодів не передбачено. Цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля марки «Volkswagen», модель РоІо Sedan, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску 2013. Ціна автомобіля відповідно до договору з дилером визначена в еквіваленті 13790 доларів США. Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено [PERSON] в еквіваленті 3033 долари 80 центів США. Кредит відповідачем наданий позивачці шляхом перерахування ТОВ «КарпатиАвтоцентр» на його розрахунковий рахунок суми 87652 грн. 27 коп., що визнали сторони в судовому засіданні. Цільове призначення додаткового кредиту - оплата страхових платежів згідно з договором добровільного страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору [PERSON] з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». За умовами кредитного договору позичальник [PERSON] доручила відповідачу перераховувати страхові премії на користь страхової компанії рівними місячними платежами. Усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування. Також сторонами без будь-яких застережень підписаний графік погашення кредиту (копія на а.с.16-17), згідно якого щомісячний платіж, що підлягає сплаті до 15 числа кожного місяця, становить суму, еквівалентну 292 долари 55 центів США. Також в договорі зазначено разову комісію за надання (розміщення) кредиту - плата, яка встановлюється відповідачем за надання кредиту, що включає в себе ознайомлення позичальника з кредитними продуктами, умовами та порядком надання кредиту, оцінкою платоспроможності позичальника, оформлення і ведення кредитної справи, роз'яснення умов кредитного договору, коригування суми заборгованості по кредиту (його частини) згідно з умовами кредитного договору, консультування позичальника з питань користування кредитними коштами та інших питань відповідно до умов кредитного договору та норм чинного законодавства. Вартість страхування майна визначається відповідним договором страхування, що укладається між позичальником та страховою компанією (копія на а.с.18). Умови страхування можуть змінюватися відповідно до умов договору страхування. В таблиці наведена вартість страхування відповідно до договору страхування із розрахунку на один рік станом на дату укладання кредитного договору. У випадку укладання договору страхування в іншу дату, вказана вартість страхування майна в гривні може відрізнятися. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечувати страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, протягом усього терміну дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована відповідачем. Таким чином, процентне значення та грошовий вираз вартості страхування майна збільшується пропорційно строку дії кредитного договору. Платежі повинні бути сплачені на підставі рахунку відповідача в гривні (за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів в іноземній валюті, визначених відповідно до пункту 1.3 Загальних умов кредитування, банківським переказом на банківський рахунок відповідача (а.с.16-17). Також позивачка [PERSON] підписала додаток до кредитного договору - Загальні умови кредитування (а.с.11-15), відповідно до пунктів 1.1, 1.3.1 яких відповідач ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін. Розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту; для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей. Постановою правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, визначено, що ці Правила регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту (п.1.2). Банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши: найменування та місцезнаходження банку - юридичної особи та його структурного підрозділу; умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов'язаннями споживача; тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умов дострокового повернення кредиту; інші умови, передбачені законодавством (п.2.1). Кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом (п.3.2). Згідно ст.55 ч.1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком. Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини, це проявляється також у можливості, наданій сторонам, визначати умови такого договору. Згідно ст.ст.524, 533 ч.2 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суд вважає, що укладений між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року з додатками до нього відповідає вимогам зазначених норм законодавства та постанови НБУ, оскільки сторони чітко визначили в ньому взаємні права та обов'язки, всі істотні умови надання та повернення кредиту, в тому числі і сукупну вартість кредиту за один рік, визначивши суму кредиту та сплату всіх щомісячних платежів у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом в еквіваленті до долара США, визначених у графіку погашення кредиту, погодили термін виконання своїх зобов'язань, що відповідало волевиявленню обох сторін. В пунктах 9.5 - 9.7 Загальних умов кредитування, які є невід'ємною частиною кредитного договору, зазначено, зокрема, що відповідач належним чином ознайомив позивачку з правилами надання фінансових послуг, інформацією, передбаченою ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», умовами надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Таким чином, суд вважає, що твердження позивачки [PERSON] про те, що вона по суті отримала кредит в іноземній валюті - доларах США не ґрунтується на вимогах зазначеного законодавства України, а її посилання на порушення відповідачем при укладенні оспорюваного кредитного договору вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки його умови, які передбачають сплату коштів на повернення кредиту в перерахунку за обмінним курсом гривні до долара США, є дискримінаційними і несправедливими по відношенню до неї як споживача та на істотну зміну свого становища як позичальника щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором внаслідок підвищення курсу іноземної валюти і як результат зростання суми боргу в національній валюті гривні, яку необхідно сплачувати, є необґрунтованими і не можуть підставою для визнання недійсними умов кредитного договору. Кредитний договір № 50009178 від 31 травня 2013 року відповідає також вимогам ст.ст.1046, 1049, 1054, 1055, 524, 533 ЦК України та Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим постановою правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року, укладений з дотриманням вимог ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до вимог ст.ст.10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносно цих вимог закону суд вважає, що позивачка [PERSON] не довела свої позовні вимоги щодо її обману працівниками відповідача при укладенні кредитного договору № 50009178 від 31 травня 2013 року відносно валюти кредиту та розміру щомісячних платежів, щодо порушення відповідачем вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому вимоги про визнання недійсним кредитного договору не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених нормами ЦК України. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що умови кредитного договору № 50009178 від 31 травня 2013 року відповідають вимогам чинного законодавства, сторонами досягнуто згоди по всім істотним умовам, на його укладення саме на таких умовах було волевиявлення як позивачки [PERSON], яка мала можливість повністю ознайомитись з умовами договору і якщо не була згодна з ними, то могла його не підписувати і не укладати, так і відповідача, відповідач не вводив її в оману, не обманював і не вчиняв ніяких дій, які б свідчили про примушування позивачки до укладення цього договору, відповідач згідно вимог чинного законодавства надав позивачці всі відомості про сукупну вартість кредиту, який наданий в національній валюті України гривні, але з визначенням грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті в доларах США і здійснення його перерахунку у випадку зміни НБУ курсу гривні по відношенню до долара США, що відповідає вимогам чинного законодавства, яке не містить заборони на такі дії, а тому підстав вважати, що [PERSON] діяла під впливом обману при укладенні цього договору немає, відповідачем ТОВ "ПОРШЕ Мобіліті" не були порушені вимоги ст.ст.203, 230 ЦК України, в зв'язку з чим немає підстав для визнання недійсним кредитного договору, в задоволенні позовних вимог належить відмовити за безпідставністю. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом була звільнена від сплати судового збору згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір», а в задоволенні позовних вимог відмовлено, то ці витрати згідно ст.88 ч.4 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 202, 203, 230, 524, 533, 626, 627, 629, 1046, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.2, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», постанови правління Національного Банку України № 168 від 10 травня 2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, та

Outcome: dismissed