Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Заявник [PERSON] подав до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , про що вчинено актовий запис №153 та видано відповідне свідоцтво про смерть Уманським міським відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після смерті матері виявилось, що в прізвищі матері є помилка, яка скоріше за все виникла внаслідок транслітерації при перекладі прізвища з російської на українську мову, а саме [PERSON] , на що він раніше на звертав увагу, однак означена проблема є перепоною до подання заяви про спадкування. Так, відповідно заповіту від 19 вересня 2015 року, мати заповіла йому свою земельну ділянку сільськогосподарського призначення. При цьому в свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] , що видане Уманським відділом ЗАГСу 24 серпня 1960 року, актовий запис №480, прізвище матері було вказано вірно. На підставі вищевикладеного, позивач вимушений звернутися до суду з завою про встановлення факту що має юридичне значення, саме про те, що [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] є матір`ю заявника [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та його представник - адвокат Прудивус М.А., в судове засідання, не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. У прохальній частині заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заявник просить суд розгляд справи проводити у його відсутність. Заінтересована особа - приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Пархоменко Н.М.в судове засідання не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Причини неявки до суду не повідомила, будь яких заяв/клопотань чи пояснень по справі не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно вимог ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 7 даної постанови передбачено, що відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. [INFO] народився « [PERSON] », батьками записані: « [PERSON] », « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 24.08.1960. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.03.2020. 19.09.2015 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В. посвідчено заповіт від імені [PERSON] , яким вона заповіла все своє майно синові [PERSON] . Однак, 22.11.2019 приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. посвідчила заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 1474, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] ,заповіла дітям: дочці [PERSON] та сину [PERSON] по Ѕ частці кожному все майно, з чого б воно не складалося, в тому числі земельну ділянку площею 4,4100 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Легедзинської сільської ради Тальнівського району. Відповідно до витягу № 59588799 від 26.02.2020 спадкова справа на ім`я [PERSON] зареєстрована у спадковому реєстрі № 65582029. Державний акт серії ЧР № 110139 на право власності на земельну ділянку площею 4,41 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Легедзинської сільської ради Тальнівського району виданий на ім`я [PERSON] . Договір оренди землі № 76 на земельну ділянку площею 4,41 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 17.08.2011 між [PERSON] та ТОВ « Агрофірма Легедзене». У заяві про встановлення факту родинних, що має юридичне значення заінтересованою особою вказано - приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Пархоменко Наталія Миколаївна. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ще одним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] відповідно до заповіту є її дочка [PERSON] . Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Як встановлено судом, заявником не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації. У заяві заявник у тексті заяви та у прохальній її частині просить суд встановити факт родинних відноси між ним [PERSON] та його матір`ю [PERSON] « [PERSON] ». При цьому, документи, долучені заявником до заяви видані на особу із вказанням по батькові « [PERSON] », а в деяких документах як « [PERSON] ». Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст.ст. 69, 90, 91, 213 ЦПК України, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні, попереджаються про кримінальну відповідальність та приводяться до присяги. І лише в такому випадку їх покази є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Відповідно до ст. 13 та ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, ні заявником, ні його представником не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів, необхідних для встановлення факту родинних відносин. У зв`язку з наведеним, встановлення відшукуваних фактів має для заявника юридичне значення, однак у судовому засіданні не здобуто доказів, які б підтверджували обставини, що вказують на існування факту родинних відносин між заявником [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а тому вимоги заяви не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed