Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 травня 2014 року звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про поділ спадщини померлої [PERSON] та визнання права власності на її спадкове майно. В своєму позові позивач [PERSON] вказала, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, та майнова частка (пай). Спадкоємцями спадщини померлої [PERSON] за законом у рівних долях стали відповідач [PERSON] та [PERSON] - батько позивача та відповідача [PERSON], кожен з яких вправі був успадкувати половину належної [PERSON] спадщини і кожен з яких звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої матері. Прийнявши спадщину, батько позивача [PERSON] [INFO] помер. Його спадкоємцями за законом першої черги є позивач та відповідач [PERSON] Таким чином, спадщина померлої [PERSON] має бути розподілена між відповідачем [PERSON], якому належить успадкувати половину спадщини померлої [PERSON], та нею (позивачем) і відповідачем [PERSON] При цьому, ця половина спадщини померлої успадковується нею (позивачем), оскільки [PERSON] відмовися від успадкування належної йому частини спадщини. Через виниклий спір між спадкоємцями щодо розподілу спадщини нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просила свій позов задовольнити, визнавши за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частину належної померлій [PERSON] земельної ділянки та ? частину її майнового паю. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явились, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснивши, що його мати [PERSON] померла [INFO] та після її смерті дійсно залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки та майнового паю. Спадкоємцями цього спадкового майна дійсно стали діти померлої - він (відповідач) та його брат [PERSON], кожному з яких належала половина спадщини померлої матері. В той же час, з огляду на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] успадкували інше належне йому спадкове майно, в т.ч. і успадковане ним після смерті його та відповідача батька [PERSON], справедливим розподілом спадщини [PERSON] вважає успадкування цієї спадщини ним - відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, погодившись з запропонованим нею варіантом поділу спадщини. Окрім цього, просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши позовну заяву позивача та надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України та ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, діючи виключно у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 11 січня 2012 року виконкомом Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть №03 від 11 січня 2012 року). Відповідно до ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Так, до складу спадщини померлої [PERSON] ввійшло таке майно: - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №3/55, площею 1.26 га., яка розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області і належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №024036, виданого 20 лютого 2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №93; - майнова частка в пайовому фонді сільськогосподарського підприємства "Нива" с.Серби Кодимського району, правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Лан", яка належала померлій відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХІІ-ХVІ №000199 виданого 09 січня 2003 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. При відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, зазначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] спадкоємцями її спадкового майна за законом першої черги стали її рідні діти - [PERSON] (батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]) та відповідач [PERSON], частки яких у спадщині є рівними (ст.1267 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Судом встановлено, що ні [PERSON], ні [PERSON] на момент відкриття спадщини разом з померлою [PERSON] не проживали, у зв'язку з чим в межах встановленого ст.1270 ЦК України строку обидва ([PERSON] та [PERSON]) звернулись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини померлої матері (спадкова справа №33/2012). У зв'язку з цим, і [PERSON], і [PERSON] відповідно до ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину померлої [PERSON], при цьому, кожному з них належало по ? частині спадково майна [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, не встигнувши тримати свідоцтво про право на спадщину за законом (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 03 липня 2012 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис про смерть 03 липня 2012 року). Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на обов'язкову частку у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями померлого [PERSON] за законом першої черги є його діти - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звернулись до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини померлого батька (заява [PERSON] №646 від 31 серпня 2012 року та заява [PERSON] №645 від 31 серпня 2012 року, спадкова справа №305/2012). Окрім цього, прийняття позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] спадщини померлого батька [PERSON] підтверджується і рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2013 року, ухваленим у цивільній справі №503/177/13-ц. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Однак, у видачі позивачеві [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус відмовила через виниклий спір щодо розподілу спадщини. Про наявність спору між спадкоємцями свідчить і невизнання відповідачем [PERSON] вказаного позову. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права сторін у позасудовому порядку, тому обраний позивачем спосіб захисту цього порушеного права відповідає ст.16 ЦК України, у зв'язку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності з вимогами ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому, відповідно до вимог ст.ст.1267, 1278 ЦК України спадкоємці вправі розподілити між собою спадщину, змінивши за домовленістю між собою розміри належних їм у спадщині часток. На підставі викладеного,

Outcome: approved