Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у них є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , однак протягом останніх семи років відповідач жодного разу не бачив дочку, та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає жодних коштів на її утримання, абсолютного не спілкується з нею, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. У зв`язку із не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, оскільки відповідач умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і свідомо нехтує ними по відношення до своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , відтак просить позбавити [PERSON] батьківських прав, щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак просили дану справу розглядати без присутності органу опіки та піклування за наявними матеріалами у справі. Крім цього, надіслали до суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, який повністю підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку, виходячи з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що у сторін по справі є неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 31.08.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1963. Неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки ДП «Фаворит-2» ПП «Дружба сервіс - житло 1» № 183, 185 від 13.04.2021. Згідно із довідками Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 4 Тернопільської міської ради Тернопільської області від 05.12.2018 року № 238, № 41/02-12 від 24.02.2020 та від 14.04.2021 № 53/02-12 вбачається, що позивач приводить і забирає [PERSON] зі школи, натомість відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її шкільними справами, не забирає зі школи, та відвідує батьківських зборів та не спілкується з вчителями. Інформація КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» від 07.12.2018 року № 1233 та від 20.05.2020 № 511 підтверджує той факт, що батько [PERSON] не був присутній при медичних оглядах дитини. Враховуючи наведене, в 19 лютого 2019 року позивач звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом про стягнення аліментів з відповідача. Відтак, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2019 у справі № 607/4433/19 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2 027 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 19.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від сплати аліментів, оскільки заборгованість станом на 12 червня 2020 року становить 33 155,9 грн, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів від 12 червня 2020 року за вих. № 25553, виданою Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби. Згідно довідки про неотримання аліментів № 14679 від 19.04.2021, [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] у період з 06.08.2019 по 01.04.2021 згідно із виконавчим листом № 607/4433/19 виданого 12.06.2019 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання сина, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] надали суду показання про те, що відповідач з 2014 року відлучився від сім`ї, аліменти не платить, жодної матеріальної участі на утримання дитини не приймає та не забезпечує більше семи років, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проживає разом із своєю дочкою, не піклується про неї та не підтримує із дитиною жодних відносин. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не навідується до дочки, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню неповнолітньої дитини, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не сплачує аліменти та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дочки, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved