Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Кривоозерська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення порядку участі батька у вихованні дитини. Вказує на те, що він перебував в шлюбі з відповідачкою з 27 липня 2013 року. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2015 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , 2014 року народження. Відповідач створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє йому бачитись з сином, тому він звернувся за захистом своїх прав до суду. Просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні між ним, як батьком та їх сином [PERSON] , визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з сином щомісяця, починаючи з 18.00 год. у кожні у кожну першу суботу місяця та закінчуючи в 08.00 год. у понеділок, враховуючи дві ночі та один повний день у неділю; в день народження сина з 12.00 год. до 17.00 год., а також під час всіх свят та канікул сина в школі в рівних частинах із [PERSON] .. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та встановити систематичні побачення з [PERSON] , при умовах викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила врахувати, що змінила прізвище на " [PERSON] ". Вказувала, що не обмежує відповідача бачитися з дитиною, заперечує проти ночівлі сина у позивача [PERSON] .. Крім того, в зв`язку з світовою епідемією, вважає, що позивач перед тим як брати дитину, їй як матері має довести, що він та члени його сім`ї не мають будь-яких захворювань. Представник Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч.1, 2 ст.159 СК України). В силу положень ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю або батьком. Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до положень ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. Положення ст.157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. При цьому, відповідно до положень ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. Судом встановлено, що з 27 липня 2013 року сторони перебували у шлюбі, від якого вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 13 січня 2014 року(а.с.7). Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано(а.с.8). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] , цей факт сторонами не оспорюється. Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області з позивача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , 2014 року народження(а.с.9). Заборгованості по сплаті аліментів позивач [PERSON] не має, що підтверджено даними розрахунку заборгованості по аліментах, виданого старшим державним виконавцем Паралєвою С.С.(а.с.23). Позивач, будучи батьком дитини, прагне спілкування із ним, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. [PERSON] одружився вдруге з [PERSON] 11 серпня 2018 року, що підтверджено даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Корабельним районним у місті Мкиолаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у миколаївській області(а.с.19). [PERSON] проживає в [ADDRESS] , що підтверджено даними довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] , виданої Департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради 24 липня 2020 року(а.с.21), офіційно працевлаштований з 15 березня 2017 року і до теперішнього часу, займає посаду судового експерта сектору криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що підтверджено даними довідки №33, виданої Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України від 10 липня 2020 року(а.с.13). Відповідно до даних характеристики з місця роботи [PERSON] , за час роботи в Експертній службі МВС України зарекомендував себе позитивно, дисциплінований, користується повагою серед колег, фізично розвинений, порушень дисципліни та законності не допускає(а.с.14). [PERSON] на наркологічному або психіатричному обліку не перебуває та ніколи не перебував, до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджено даними Сертифікату серія 10ААЖ №155632 6442 про проходження профілактичного наркологічного огляду від 31 липня 2020 року, медичною довідкою серія 10ААЖ № 128851 5479 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів від 31 липня 2020 року, довідкою №556, наданої Миколаївським обласним центром психічного здоров`я від 31 липня 2020 року, довідкою МВС України серія ПА №1968042 від 03 серпня 2020 року(а.с.15-18). Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятковими випадками коли це суперечить інтересам дитини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони добровільно не дійшли згоди щодо порядку зустрічей батька з їх малолітнім сином. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу із відповідачкою ситуація між ними загострилася та стала ще більш конфліктною. Свідок [PERSON] , яка являється дружиною [PERSON] , в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] неодноразово намагався мирно домовитись із відповідачкою про можливість спілкування та виховання сина, декілька разів звертався до неї з проханням повезти сина на відпочинок до моря, безліч разів телефонував, приїжджав, проте отримував відмову. Вказувала, що [PERSON] дуже хоче спілкуватись із сином, однак відповідачка жодним чином це не враховує, ігнорує інтереси дитини та позивача як його батька. Позивач жодних шкідливих звичок не має, регулярно займається спортом та підтримує себе в гарній фізичній формі, що також може слугувати гарним прикладом для малолітнього сина. Згідно висновку Кривоозерської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування №521/02-45 від 10 грудня 2020 року, встановлено, що за результатами розгляду документів поданих [PERSON] , на засідання комісії стало відомо, що в помешканні, де проживає батько, створені усі належні умови для проживання та відпочинку дитини. З довідок відомо, що батько немає заборгованості по сплаті аліментів на дитину. З характеристики виданою директором Миколаївського НДЕКЦ МВС відомо, що [PERSON] , за час роботи в Експертній службі МВС України зарекомендував себе позитивно. Дисциплінований, всі доручення виконує якісно та своєчасно Вимогливий до себе у виконанні службових обов`язків. Користується повагою серед колег по роботі. Роботу виконує ефективно, старанно, звертає увагу на деталі. Фізично розвинений, морально стійкий. Порушень дисципліни та законності не допускає. Діючих дисциплінарних стягнень не має. Фінансово незалежний та цілком спроможний забезпечувати сина та всі його потреби. Також, службою у справах дітей райдержадміністрації 02 грудня 2020 року було обстежено умови проживання матері [PERSON] та її малолітньої дитини. Умови проживання задовільні, у дитини є усе необхідне для навчання та дозвілля. З характеристики, виданої директором Кривоозерського Будинку дитячої творчості відомо, що [PERSON] вимогливий методист, вміє мобілізувати всі сили колективу на вирішення найбільш актуальних проблем, переконати підлеглих у корисності висунутих ідей. Постійно працює на вдосконалення своїх знань, умінь, особистісних і функціональних якостей, які забезпечують ефективність професійної діяльності. Додержується педагогічної етики, поважає гідність вихованців, підтримує зв`язок з батьками. Не дивлячись на невеликий стаж роботи в закладі, користується заслуженим авторитетом і повагою серед своїх колег, та вважають що [PERSON] має право брати участь у вихованні свого сина та спілкуватись з ним, регламент побачень викладених у позовній заяві підтримав, оскільки це відповідає інтересам дитини та не суперечить чинному законодавству(а.с.46-47). В судовому засіданні не добуто доказів, які б вказували на те, що є причини та підстави перешкоджати позивачу спілкуванню з сином [PERSON] .. При цьому необґрунтована, безпідставна, принципова позиція відповідачки щодо визначення порядку участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , зокрема спілкування має бути лише в її присутності, без ночівлі дитини у батька, при кожних зустрічах батька і дитини наявністю результатів аналізів щодо стану здоров`я позивача і таке інше, не можуть бути причиною підтримання родинних зв`язків батька та сина. Враховуючи конфліктність ситуації між батьками [PERSON] та неможливість самостійно дійти згоди у вихованні дитини, а також наявність перешкод, які відповідач чинить батьку у спілкуванні з сином, суд приходить до висновку про доцільність проведення побачень дитини з батьком без присутності матері, оскільки конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, спричиняти на нього негативний вплив. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тому, суд встановлюючи порядок побачень батька з сином, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкуванні малолітнього сина з батьком відповідає його інтересам. На підставі наведеного,

Outcome: approved