Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на спадкування. У поданій заяві посилалася на те, що 28.05.1977 року її мати [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 03.08.2001 року даний шлюб було розірвано. Перебуваючи у вказаному шлюбі, мати народила її, [PERSON], після чого з 1980 року батьки припинили фактичні шлюбні відносини. В 1991 році її мати познайомилась із [PERSON], після чого вони усі разом проживали однією сім'єю у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] ставився до неї як до доньки, а вона сприймала його як батька. В подальшому, 03.11.2006 року її мати [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [INFO] року [PERSON] померла, після чого вона особисто здійснювала догляд за [PERSON], продовжувала піклуватись про нього. [INFO] року її вітчим [PERSON] помер. Вона здійснила організацію та проведення поховання вітчима. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вона у визначений законом термін звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було роз'яснено, що оскільки вона не є прямим членом сім'ї спадкодавця - тому їй необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем не менш як п'ять років з часу відкриття спадщини. Також позивач вказувала на те, що вони із спадкодавцем та її покійною матір'ю проживали разом однією сім'єю у квартирі [ADDRESS] з 2006 року. Вона постійно опікувалася ними: купувала необхідні ліки, прибирала приміщення, готувала їжу та надавала матеріальну допомогу. Вони проживали разом в атмосфері любові та взаємної підтримки. Просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON], який помер [INFO] року в період з 2005 року по день смерті. Визнати за [PERSON], [INFO] право на спадкування як спадкоємця четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та підтвердила, викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради у судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що [PERSON] дійсно більше п'яти років проживала спільно однією сім'єю з [PERSON], доглядала за ним та здійснила його поховання. Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с.13). ЇЇ батьками у свідоцтві про народження зазначено: [PERSON] та [PERSON]. 03.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с.11). [INFO] року [PERSON] померла, а [INFO] року помер [PERSON] (а.с.12). [PERSON], звертаючись до суду з позовом, посилалась на те, що з 2006 року спільно проживала з [PERSON] однією сім'єю. Факт спільного проживання спадкодавця та позивача протягом останніх п'яти років підтверджується актом КЖРЕП №11 №376 від 13.10.2016 року (а.с.18). За змістом ч.1, ч.4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст.1264 ЦК України особи, які відносяться до четвертої черги спадкоємців за законом, повинні відповідати таким двом вимогам: вважатися членом сім'ї спадкодавця; проживати зі спадкодавцем однією сім'єю протягом п'яти років саме на день відкриття спадщини. Інших умов для спадкування в четверту чергу закон не визначає. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Таким чином, враховуючи те, що спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою матір'ю позивача, [PERSON] була його падчеркою, спільно з ним проживала та здійснювала за ним догляд, що підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позивач була членом сім'ї [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Як було встановлено судом, [PERSON] 19.09.2016 року у визначеному законом порядку звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.17). З огляду на вище вказане та враховуючи, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved