Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 15.01.2019 року, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 26.06.1957 року Центральним районним РАЦС м. Кривий Ріг, актовий запис №875. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26.06.1957 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрованийЦентральним районним РАЦС м. Кривий Ріг. В шлюбі з відповідачем вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 1965 року шлюбно-сімейні стосунки між ними припинились, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Позивачка вказує, що з цього часу відповідач припинив спілкування з нею, своє місцезнаходження не повідомляє, жодних зв`язків з нею не підтримує. [PERSON] зазначає, що фактично їх сім`я припинила своє існування, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують протягом 53 років. Наміру зберегти сім`ю на майбутнє вона не має, примирення вважає неможливим. На її переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України з розміщенням оголошення, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідує, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 13.05.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 31.05.2019 року. Ухвалою суду від 23.09.2019 року закрито підготовче провадження по справі із призначенням її до судового розгляду по суті. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.06.1957 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним районним РАЦС м. Кривий Ріг, актовий запис №875, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.06.1957 року (а.с.8). Від шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Як вказувала позивач, що підтверджується актом від 10.12.2018 року, складеним мешканцями квартир [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , проживає в квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою самостійно без чоловіка з 1965 року (а.с.9). Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинено з 1965 року. Сторони спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України. Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач від явок до суду ухиляється, клопотань про надання сторонам строку не примирення в межах визначеного законом процесуального строку не заявляв, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.06.1957 року Центральним РАЦС м. Кривий Ріг, актовий запис №875 - розірвати. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.1957 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін, оскільки позивачем не подано відповідних клопотань про зміну прізвища. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved