Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

Корецька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дитини, [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка проживала разом з бабою, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що всі питання щодо виховання дітей вирішувалися бабою самостійно без участі та підтримки з боку відповідачів. Дитина знаходилася на повному утриманні [PERSON]. Після смерті баби (квітень 2018 року) дитиною опікується рідня тітка - [PERSON]. Встановлено, що батьки, [PERSON] та [PERSON] зловживають алкоголем, разом з дочкою не проживають, не займаються її вихованням та утриманням, не цікавляться життям, станом здоров'я, не забезпечують і не підтримують матеріально. Зважаючи на це орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. В суді представник позивача Усик Т.В., діючий за дорученням, позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що являється рідною сестрою відповідачки [PERSON], яка залишила свою дитину, [PERSON] їй на виховання з перших днів її життя. Вказала, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] не доглядає за дитиною, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Зазначила, що відповідач, [PERSON], проживає окремо в місті Корець з якоюсь співмешканкою, вихованням та добробутом дитини не цікавиться, зловживає алкогольними напоями. Приходив відвідувати [PERSON] три місяці назад перебуваючи в стані сильного алкогольного сп'яніння. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що являється також рідною сестрою відповідачки [PERSON] та проживає від них окремо вже більше 10 років. Підтвердила, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, але інколи зявляється, веде аморальний спосіб життя. Підтвердила, що [PERSON] проживає з [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. [PERSON] проживає окремо, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не доглядає та не цікавиться життям [PERSON] Вказала, що близько року тому кошти на утримання [PERSON] надходили з ДВС, іншої допомоги ні [PERSON] ні [PERSON] не надають, не цікавляться життям та вихованням [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.04.2013 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до характеристики на [PERSON] від 04.05.2018 року наданої Корецькою міською радою Рівненської області остання за час проживання у місті Корець зарекомендувала себе посередньо, має неповнолітню дитину, вихованням якої не займається. Відповідно до характеристики на [PERSON] наданої Новокорецькою сільською радою, Корецького району, Рівненської області останній за час проживання у селі Новий Корець зарекомендував себе посередньо, громадського порядку не порушує, але бувають випадки вживання алкоголю. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 12.03.2015 року у справі №563/165/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб між останніми розірвано, неповнолітню [PERSON]. [INFO] залишено проживати з матір'ю. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 26.04.2017 року у справі №563/325/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 100 (сто) грн. Вказаних аліментів, що стягуються за рішенням суду, відповідач. [PERSON] не сплачує. Станом на 01.06.2018 року за ним рахується заборгованість в розмірі 1335,00 грн. Згідно висновку Корецької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування №01-26/2529/18 від 02.07.2018 року з метою захисту прав дитини, Корецька райдержадміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав, [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] відносно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона(він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками та її небажання змінити своє ставлення до дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов'язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідачі не вважали необхідним скористатися своїми правами надання особистих пояснень та доказів, спростування аргументів позивача. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі не тільки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дочки, а й свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками та своєю байдужістю травмують психічне здоров'я дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, не забезпечують належного харчування, медичного огляду, лікування, а отже ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, не проявляють батьківської турботи, але мають реальну можливість виконувати такі обов'язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Судові витрати, які складаються з судового збору, від сплати якого позивач звільнений, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підлягають стягненню з відповідачів на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України в рівних частинах. На підставі ст. ст. 164-166, 181-183, 191 СК України та

Outcome: approved