Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про накладення заборони на відчуження майна посилаючись, що рішенням Кременчуцького районного суду від 25 жовтня 2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] проживає в сімї опікуна [PERSON] і протягом усього часу його перебування в сімї опікуна за ним повинно бути збережено домоволодіння № 34а по вулиці Петровського в с. Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області, в якому він раніше проживав та який належить на праві власності відповідачу [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині. Просили накласти заборону на відчуження майна, а саме: будинок № 34а по вул. Петровського в с. Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області. Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Третя особа Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Статтею 52 Конституції України визначено, що виховання дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, покладається на державу. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними та законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], стягнуто з неї аліменти та призначено [PERSON] опікуном над [PERSON] Розпорядженням голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 353 від 16 грудня 2013 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до довідки Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11 липня 2016 року за № 18 малолітній [PERSON] проживав в [INFO]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20 травня 2016року № 59494604 та довідки Комунального підприємства «Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 25 липня 2016 року за № 21/2652 житловий будинок № 34а по вулиці Петровського в селі Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині. Частиною 1 ст.248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоровя, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сімї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Аналогічна норма закріплена і в ч. 3 ст. 25 Закону України " Про охорону дитинства" та ст. 32 Закону України " Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей , позбавлених батьківського піклування". Згідно з ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Рішенням Кременчуцького районного суду від 25 жовтня 2013 року у справі про позбавлення батьківських прав [PERSON] питання щодо накладення заборони на відчуження житла не вирішувалося. З урахуванням викладеного та інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і необхідно накласти арешт на житловий будинок № 34а по вулиці Петровського в с. Чечелеве Кременчуцького району Полтавської області, належний [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частині. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved