Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з Тур'є-Бистрянської сільської ради на його користь недонараховану надбавку за вислугу років за 2010-2015 роки у сумі 8 135, 02 грн.; збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції у сумі 7 099,01 грн.; компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки за 2011 та 2012 роки у сумі 1 243, 48 грн., що в загальному складає 16 477, 51 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він 26 березня 2010 року був прийнятий в Тур'є-Бистрянську сільську раду на посаду спеціаліста - землевпорядника сільської ради на конкурсній основі та згідно розпорядження сільського голови №12 від 25 березня 2010 року. Також 26 березня 2010 року ним було прийнято Присягу посадової особи місцевого самоврядування. На час призначення [PERSON] на посаду спеціаліста - землевпорядника, стаж державної служби останнього становив 13 років 2 місяці 20 днів, з урахуванням часу військової служби в Збройних Силах та час служби на посадах рядового і начальницького складу осіб, яким відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №283 від 03 травня 1994 року включається до стажу державної служби. Однак, відповідачем до стажу державної служби зараховано лише час строкової військової служби в ЗСУ, таким чином 11 років 3 місяці 7 днів служби в органах і підрозділах, що входили або входять до структури Міністерства надзвичайних ситуацій, ДСНС та Державної інспекції техногенної безпеки йому не враховувалися до стажу державної служби. Отже, нарахування позивачу заробітної плати проводилось без врахування надбавки за вислугу років в повному обсязі та не надавались додаткові оплачувані відпустки за 2010-2015 роки. З наведеного вище та фактичних обставин позивач має право на отримання недовиплаченої йому заробітної плати та стягнення збитків з урахуванням індексу інфляції, а також має право на отримання заробітної плати у повному обсязі, на компенсацію збитків за час невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, компенсації за затримку з виплати заробітної плати та за невикористані додаткові відпустки, а тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Тур'є-Бистрянської сільської ради - Шкріба В.М. у судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, вимоги заявника визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 26 березня 2010 року був прийнятий в Тур'є-Бистрянську сільську раду на посаду спеціаліста - землевпорядника сільської ради на конкурсній основі та згідно розпорядження сільського голови №12 від 25 березня 2010 року. Також встановлено, що на час призначення [PERSON] на посаду спеціаліста - землевпорядника, стаж державної служби останнього становив 13 років 2 місяці 20 днів, з урахуванням часу військової служби в Збройних Силах та часу служби на посадах рядового і начальницького складу осіб, яким відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №283 від 03 травня 1994 року включається до стажу державної служби. Крім цього встановлено, що відповідачем до стажу державної служби позивачу по справі зараховано лише час строкової військової служби в ЗСУ, у зв'язку з чим 11 років 3 місяці 7 днів служби в органах і підрозділах, що входили або входять до структури Міністерства надзвичайних ситуацій, ДСНС та Державної інспекції техногенної безпеки такому не враховувалися до стажу державної служби. Разом з цим встановлено, що нарахування [PERSON] заробітної плати проводилось без врахування надбавки за вислугу років в повному обсязі та не надавались додаткові оплачувані відпустки за 2010-2015 роки. Згідно ст.43 Конституція України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров'я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом. Згідно ч.1 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.9 Цивільного кодексу України застосування цього кодексу до врегулювання відносин у сферах господарювання, використання природних ресурсів, охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин Положення Цивільного кодексу України застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Згідно статті 117 Кодексу законів про працю України, вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно ч.2 ст.2 Закону України "Про оплату праці", Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь - яким строком. Порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, відпустки у зв'язку з усиновленням дитини, відпустки для підготовки та участі в змаганнях, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України, частина 2 статті 21 Закону України "Про відпустки". Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Цивільний процесуальний кодекс України, а саме частина 1 статті 60, зазначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з Тур'є-Бистрянської сільської ради недонарахованої надбавки за вислугу років за 2010-2015 роки; збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції; компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки за 2011 та 2012 років є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України. У зв'язку з тим, що позивач за заявлену ним позовну вимогу про стягнення компенсації за невикористані додаткові відпустки та компенсації заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років сплатив судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., як сплачений судовий збір, тому суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на його користь. Тому,

Outcome: approved