Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. 03 вересня 2015 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду по вищевказаній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору залучено - орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем - [PERSON] вони уклали шлюб 18 липня 2002 року, під час якого у них народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Але сімейне життя у них не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя, а непорозуміння в сім'ї сталися через релігійні переконання, які з часом призвели до того, що відповідач проживає окремо від нього ([PERSON].) та дітей, які знаходяться на повному його утриманні. Шлюбні стосунки не підтримують. Тому звертається до суду та просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] 18 липня 2002 року, за актовим записом за № 295 - розірвати, та встановити місце проживання дітей з ним - батьком [PERSON]. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомила. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з'явився, від представника Степанова О.Р. надійшла заява про розгляду справи у її відсутності. Дослідивши всі докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] виданого 18 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області, 18 липня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 295 (а.с.4). -2- У подружжя народилося двоє дітей: [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області 11 квітня 2003 року (а.с.7), а [INFO] року народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 09 лютого 2011 року (а.с.8). Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Ришкович О.В., зареєстрованої в реєстрі за №2534 від 03 вересня 2015 року, [PERSON], [INFO], дала свою згоду на утримання і виховання її колишнім чоловіком [PERSON], їхніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також проживання дітей разом з ним. 21 вересня 2015 року за вихідним номером № 1366/01-16 орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому надав висновок "про визначення місця проживання дітей", відповідно до якого, беручи до уваги нотаріально посвідчену згоду матері [PERSON], [INFO] на передачу дітей після розлучення на виховання батькові, письмову згоду старшого сина [PERSON], [INFO], на подальше проживання з батьком, враховуючи наявність у батька належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та розвитку дітей, орган опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому вважає доцільним при постановлені рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] - визначити місце проживання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з батьком за адресою: м.Мукачево, вул.Лисенка, буд.№10, кв.№6 Закарпатської області. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] щодо розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] щодо залишення дітей проживати з батьком, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Так, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] та визначення місця проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, шлюб між ними існує формально, примирення та збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам дітей, які для повного і гармонійного розвитку їх особистості повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розуміння. Суд також вважає за доцільне дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити на вихованні та проживанні разом з батьком [PERSON], для морального виховання, матеріального утримання дітей, а також для забезпечення дітей необхідними благами, що потрібні для їх життя та виховання, про що відповідач [PERSON] не заперечує. -3- На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачу необхідно залишити прізвище "[PERSON]". Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved