Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказало, що відповідно до укладеного договору №251-0071005/ФК-08 від 29.02.2008 рок., відповідач [PERSON] отримала в ТОВ «Український промисловий банк» кредит на придбання житла у розмірі 383 800,00 грн. З розрахунку 11,7 % річних. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою, відповідно до договору поруки від 29.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], відповідач [PERSON] поручився за виконання зобов'язань за кредитним договором. ПАТ «Український промисловий банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надав кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 30.06.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк», Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого ПАТ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. В порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконали, в зв'язку з чим станом на 06.08.2015 року мають заборгованість у сумі 149 219, 18 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили, про місце і час слухання справи були повідомлені належним чином через засоби масової інформації. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що відповідно до укладеного договору №251-0071005/ФК-08 від 29.02.2008 рок., відповідач [PERSON] отримала в ТОВ «Український промисловий банк» кредит на придбання житла у розмірі 383 800,00 грн. З розрахунку 11,7 % річних. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою, відповідно до договору поруки від 29.02.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], відповідач [PERSON] поручився за виконання зобов'язань за кредитним договором. ПАТ «Український промисловий банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надав кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 30.06.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк», Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого ПАТ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. В порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконали, в зв'язку з чим станом на 06.08.2015 року мають заборгованість у сумі 149 219,18 грн., яка складається з наступного: 124 654,17 грн. - тіло кредиту; 16 505, 21 грн. - відсотки; 8 059,80 грн. - комісія за ведення кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки відповідачами не належно виконуються умови договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи те, що на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року ПАТ "Дельта Банк" звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 492, 20 грн.

Outcome: approved