Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача і до закінчення навчання, тобто до 28.04.2023 року. На обґрунтування позову вказала, що їх спільний з відповідачем син є студентом Кропивницького вищого професійного училища за професією - оператор з обробки інформації та програмного забезпечення, адміністратор. Позивачка, як матір позивача не може повністю забезпечити його повноцінне життя та навчання, а тому вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітнього сина з батька. Позивачка до суду не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача та відповідач до суду не з`явилися, повідомлялися належним чином, представник відповідача подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому вказав, що відповідач не визнає позов, заперечує в його задоволенні, оскільки позивач не довела наявність фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання, як то передбачено ст. 182 СК України та ст. 60 ЦПК України. Крім того, вказує, що відповідач на даний час не має постійного або тимчасового місця роботи і як наслідок - джерела доходу в нього відсутні, що підтверджується інформацією /відомості/ Бобринецької державної податкової інспекції від 15.02.2021 року; з 22.01.2020 року перебуває на обліку та проходить лікування в Комунальному некомерційному підприємстві "Обласний клінічний онкологічний центр Кіровоградської обласної ради", відповідно до довідки від 28.01.2021 року № 91. На даний час лікування його не закінчене. Представник відповідача у відзиву посилається на постанову Верховного суду від 20.05.2020 року справа №635/1139/17. Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, 17.12.2001 року /а.с.11/. Згідно довідки № 652 від 10.11.2020 року, виданої Кропивницьким вищим професійним училищем [PERSON] є студентом Кропивницького вищого професійного училища за професією - оператор з обробки інформації та програмного забезпечення, адміністратор. Термін навчання з 01.09.2019 року по 28.04.2023 року(а.с.7). Згідно довідки № 3 від 12.11.2020 року, виданою КЗ «Кіровоградський обласний центр туризму, краєзнавства та екскурсій учнівської молоді» заробіток позивача за листопад 2020 року становить 5242,50 грн. (п`ять тисяч двісті сорок дві гривні 50 копійок)/а.с.6/. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Пред`являючи позов, позивач зазначав, що її син потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись на те, що її коштів недостатньо. Посилання відповідача та його представника на те, що відповідач хворіє, знаходиться на медичному облікув онкологічному диспансері та проходив лікування /з 26.01.2021 р. по 01.02.2021 року/, не має постійного або тимчасового місця роботи не є підставою для відмовити в задоволенні позову, оскільки даних про те, що відповідач не може працювати, в зв`язку з захворюванням(наявність групи інвалідності), те що він знаходиться на обліку в Центрі зайнятості до суду не надано. Крім того, суд зауважує, що саме лікування та існування відповідача теж потребує певного фінансування. Таким чином, встановивши, що [PERSON] продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, дохід позивача становить 5242,50 грн. щомісячно, а докази не можливості сплати аліментів відповідачем не є достатніми для звільнення його від обов`язку утримувати сина, який навчається, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до закінчення повнолітнім навчання, а саме до [INFO] , починаючи стягнення з 16.11.2020 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved