Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просять встановити юридичний факт, що [PERSON], який народився [INFO]. та є дідом та прадідом заявників за національністю був болгарином. Також просить внести відповідні зміни до актових записів про народження [PERSON], [PERSON], де в графі «національність» зазначити, що вони є болгарами; змінити в актовому записі № 37 від 02.05.1963 р. про народження [PERSON] дані про національність батька [PERSON] з «українець» на «болгарин». В судовому засіданні [PERSON], який діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити, одночасно пояснив, що він звертався до органу РАЦС із відповідною заявою щодо внесення змін до актових записів, але отримав відмову через те, що діючим законодавством не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС. Начальник Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Макрій Л.М. направила лист, в якому просить розглядати справу без участі представника відділу. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд задовольняє заяву, виходячи з наступного: Як вбачається з наданих документів, [PERSON], народився [INFO]. у смт. Миколаївка, Миколаївського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. В свідоцтві про народження [PERSON] національність батька [PERSON] зазначена - болгарин, мати [PERSON] - українка (а/с. 7). В актовому записі про народження [PERSON] - батька [PERSON] № 2 від 10.04.2014 р., як і у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 27.10.2016 р. графа «національність» дитини не передбачена (а/с. 8). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00018004310 від 04.05.2017 р. вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у смт. Миколаївка Миколаївського району Одеської області, батьком дитини є [PERSON], який за національністю є українцем, мати [PERSON] за національністю - українка (а/с. 10). Судом встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON] був болгарином, однак проживав на території України, дотримуючись традицій болгарської національності. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Частиною 2 статті 256 ЦК України визначено, що факт належності особи до певної національності можна віднести до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичної особи, зокрема у разі надання документів до посольства чи консульства Болгарії. Як вказують у своїй заяві [PERSON], [PERSON], встановлення факту болгарського походження необхідно для впорядкування документів і для реалізації особистих прав, підтвердження болгарського походження роду по лінії батька та вчинення подальших дій, пов'язаних із зближенням з болгарським народом, отримання відповідних документів, посвідчуючи їх приналежність до вказаної нації. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. При розгляді справи встановлено, що та обставина, що заявник [PERSON] має болгарське походження від свого батька, повністю підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. З урахуванням викладеного вище та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що факт того, що [PERSON], [PERSON], мають національність "болгарин" знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, а тому суд вважає, що заява [PERSON], [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved