Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

АТ "Державний ощадний банк України" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит в сумі 20786,72 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 29.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 564/0239 про надання відповідачу споживчого кредиту в розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів не пізніше 27 березня 2024 року. В порушення вимог п. 4.3.1 кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо виконання взятих на себе зобов`язань за договором не виконав. Станом на 09 липня 2019 року відповідач має заборгованість перед банком в розмірі 20786,72 грн., яка складається з наступного: 18000 грн. - прострочений борг по кредиту, 2430,25 грн. - прострочені проценти за користування кредитом, 266,95 грн. - прострочена пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 61,39 грн.- прострочена пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 22,88 грн. -три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 5,25 грн. - три відсотки річних по прострочених процентах. Відповідно до пунктів 4.2.1, 4.2.2 кредитного договору банк має право вимагати від відповідача належного виконання взятих на себе зобов`язань, і при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів за кредитним договором, стягнувши заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Ільїн А.М. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Судом встановлено, що 29.03.2018 року між сторонами був укладений договір №564/0239 про надання відповідачу споживчого кредиту в розмірі 18000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56% річних з кінцевим терміном повернення кредитних коштів не пізніше 27 березня 2024 року. В порушення вимог п. 4.3.1 кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав. Станом на 09 липня 2019 року відповідач має заборгованість перед банком в розмірі 20786,72 грн., яка складається з наступного: 18000 грн. - прострочений борг по кредиту, 2430,25 грн. - прострочені проценти за користування кредитом, 266,95 грн. - прострочена пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 61,39 грн.- прострочена пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 22,88 грн. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 5,25 грн. - три відсотки річних по прострочених процентах (а.с. 69-80). Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем не виконані, тому позов Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved