Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить здійснити поділ спільного сумісного майна, набутого у період шлюбу по Ѕ кожному; визнати за [PERSON] , в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя право власності на наступне майно: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 57,5 кв. м.; гаражний бокс [NUMBER], літ Г-1, площею забудови 27,4 кв. м. у дворі будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0028 га, кадастровий номер: 6310136900:01:008:0111, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль КІА Sorento KU 814D, 2012 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN) [NUMBER] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя право власності на наступне майно: квартира [ADDRESS] , загальною площею 76,4 кв.м.; нежитлові приміщення № 1 - № 5, загальною площею 95,8 кв. м., розташовані у будівлі літ. Б-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль KIA Sportage, 2018 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] ; автомобіль Nissan Micra, 2005 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] та вирішення питання про судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року, шлюб з відповідачем [PERSON] розірвано. За час шлюбу подружжям здобуто у спільну сумісну власність майно, яке оформлено на ім`я позивача [PERSON] , а саме - нежитлові приміщення №№ 1-№ 5, загальною площею 95,8 кв. м, розташовані у будівлі літ Б-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - вартістю 648 200 грн.; гаражний бокс [NUMBER], літ Г-1, площею забудови 27,4 кв.м. у дворі будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - вартість 205700,00 грн.; земельна ділянка площею 0,0028 га, кадастровий номер:6310136900:01:008:0111, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - вартістю 20 900 грн.; квартира № 101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 76,4 кв.м. - вартість якого 2 157 800 грн. Об`єкти нерухомого майна, оформлені на ім`я Відповідачки: квартира [ADDRESS] , загальною площею 57.5 кв.м. - вартістю 1 624,00 грн. Сукупна ринкова вартість об`єктів нерухомості становить 4 656 600,00 грн. Також у період шлюбу між подружжям були придбані транспортні засоби: автомобіль КІА Sorento KU 814D, 2012 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] - ринкова вартість: 415 848 грн.; автомобіль KIA Sportage, 2018 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] - ринкова вартість: 499 469 грн. 00; автомобіль Nissan Micra, 2005 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] - ринкова вартість: 152541,00 грн. Вказав, враховуючи, що згоди з Відповідачкою відносно розподілу майна не досягнуто, позивач [PERSON] звернувся із вказаним позовом. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, а також за відсутності позивача, повідомленого своєчасно і належним чином про місце, дату і час судового засідання, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. ст. 13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 23 серпня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харцизька Донецької області, актовий запис № 331, який було розірвано 14.02.2019 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова, що набрало чинності 19.03.2019 року. [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27.05.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 477, прийняв у власність нежитлові приміщення № 1-№5, загальною площею 95,8 кв. м., розташовані у будівлі літ. Б-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про що також свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 16,17, 226). Згідно договору купівлі продажу гаража від 12.06.2012 року № 949 - [PERSON] прийнято у власність гаражний бокс [NUMBER], літ. Г-1, площею забудови 27,4 кв. м. у дворі будинку, розташований за адресою : [ADDRESS] , про що також свідчить Витяг про державну реєстрацію прав від 27.06.2012 року. Також, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.06.2012 року № 953 [PERSON] прийняв земельну ділянку площею 0,0025 га та сплатив за неї обговорену грошову суму, за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої, є обслуговування гаражного боксу [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки 6310136900:01:008:0111, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 21-23,26-31, а.с. 226-зворотній бік, а.с. 229-231). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року № 86 [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 76,4 кв.м., про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.09.2007 та Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 32-33, 227). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2013 року № 691 - [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 57,5 кв. м., про що також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 36-38, 228). Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що 12.09.2012 року та відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області за [PERSON] зареєстровано автомобіль КІА Sorento KU814D, 2012 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] (а.с. 43, 232). За [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 28.12.2018 року та відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, зареєстровано автомобіль KIA Sportage, 2018 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] (а.с. 44, 232). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відповіді з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області, власником автомобіля Nissan Micra, 2005 р.в., р.н. [NUMBER] , № кузову ( VIN ) [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 224-225,233). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, спірне нерухоме майно придбане в період перебування сторін у шлюбі, тобто воно є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки спірне майно є спільною сумісною власністю сторін по справі, то частки кожного з них є рівними. За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69, 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Таким чином, частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними), та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК (п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, враховуючи, що набуте сторонами в період шлюбу спірне нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, подружжя досягли згоди щодо розподілу майна, а саме - відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, суд дійшов висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, по 1/2 частині. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved