Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки при звільненні, в якому просив стягнути з ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» (код ЄДРПОУ 40376547, юридична адреса: Дніпропетровська обл. м.Кривий Ріг, вул.Ландау, буд.2-Г) на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 26 444,27 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 42 292,57 грн. та судові витрати п сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 25 квітня 2018 року по 06 грудня 2019 року знаходилася у трудових відносинах з ТОВ "УКРМОНТАЖСПЕЦБУД". Наказ про звільнення: №661-к від 06.12.2019 року. Позивач звільнена з займаної посади на підставі п. 1 статті 36 КЗпП України за угодою сторін. За час роботи на підприємстві у відповідача перед позивачем, як працівником, виникла заборгованість по виплаті заробітної плати. Заробітна плата була нарахована позивачу, але не виплачена по сьогоднішній день. Борг відповідача з виплати заробітної плати станом на момент звільнення [PERSON] , становить 26 444,27 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Окрім цього, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 7 грудня 2019 року по день подачі позовної заяви до суду, тобто по 20 березня 2020 року. Сума нарахованої заробітної плати позивача за два місяці що передують звільненню становить: жовтень 2019 року - 11290,05 грн.; листопад 2019 року - 8962,77 грн. Разом - 20 252,82 грн. Кількість робочих днів (за жовтень, листопад 2019 року): жовтень 2019 року - 18 дн.; листопад 2019 року - 16 дн. Разом - 34 дн. Середньоденна зарплата: 20 252,82 грн. / 34 = 595,67 грн. Кількість робочих днів за час затримки виплати - 71 робочий день. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за вказаний період: 595,67 грн. х 71 робочий день = 42 292,57 грн. Ухвалою суду від 24.03.2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД», отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки при звільненні, відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 24.03.2020 р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що станом на сьогоднішній день заборгованість по заробітній платі перед позивачем становить 22 444,27 грн. Крім того зазначає, що середньоденна заробітна плата позивача становить 483,32 грн., відповідно до довідки про середньоденну заробітну плату № 22 від 27.04.2020 р., тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 07.12.2019 р. по 20.03.2020 р. - день подачі позовної заяви до суду становить 34 315,72 грн. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, з 25.04.2018 року по 06.12.2019 року позивач [PERSON] перебував із відповідачем ТОВ «УКРМОНТАЖСПЕЦБУД» у трудових відносинах. Була звільнена за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача та наказам № 661-к. (а.с. 7) . Заборгованість відповідача по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі на момент звернення до суду із даним позовом складала 22444,27 грн., згідно довідки № 21 від 27.04.2020 року (а. с. 20), яку надав суду разом із відзивом на позовну заяву відповідач. Отже, станом на 27 квітня 2020 року заборгованість перед позивачем становить 22444,27 грн.. Тому підлягає стягненню саме заборгованість по заробітній платі в сумі 22444,27 грн. Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Тобто, відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку має обчислюватися з дня звільнення працівника, що відповідає положенням ст.ст.116, 117 КЗпП України, оскільки середній заробіток за ст. 117 КЗпП України, підлягає стягненню лише при порушені строків виплати заробітної плати при звільнені, а не працюючого. Останній робочий день у Позивача був 06 грудня 2019 року, отже початок періоду несвоєчасної виплати заробітної плати починається з 07 грудня 2019 року. Тому доводи Позивача про правомірне нарахування середнього заробітку з 07 грудня 2019 року, тобто з дня порушення строків виплати йому заробітної плати, відповідають вимогам діючого законодавства, а тому розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із Позивачем має обчислюватися з дня, наступного за днем звільнення Позивача, що відповідає положенням ст.117 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про плату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 № 100(далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Так, абзацом третім пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати). Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 365/470/17, яка відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, згідно пунктом 8 розділу IV Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Статтею 2 даного Закону встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: ... заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до пункту третього постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 "Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати"компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: … заробітна плата (грошове забезпечення). За період прострочення з 07.12.2019 р. по 20.03.2020 р. кількість робочих днів становила 71 робочих дня. Середній заробіток, відповідно до ст. 117 КЗпП України, становить 34 315,72 грн., із розрахунку (483,32 грн. - середньоденна заробітна плата, визначена Позивачем)*71 (кількість робочих днів). Отже, за період з 07ю12ю2019 року по 20.03.2020 року підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки виплат при звільненні працівника в розмірі 34 315,72 грн. Дослідивши надані представником позивача документи, документи надані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву судом встановлено, що розрахунок позивача в часині суми середньоденної заробітної плати не обґрунтований. Суд також звертає увагу на той факт, що позивач в своїй позовній заяві зазначає, що у нього відсутня довідка про середньоденний заробіток, тому розрахунок заборгованості складався з отриманої заробітної плати за останні два місяці що передують звільненню. Крім того, суд звертає увагу, відповідно наданих розрахункових листів за жовтень 2019 р. та листопад 2019 р. вбачається, що позивачеві в цей період нараховувалась окрім заробітної плати також і опускні за жовтень та листопад (а.с.9,10). Тому твердження відповідача стосовно розрахунку середньоденної суми заробітку згідно п.п. б п. 4 розділу 3 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо) є в даному випадку вірною та заслуговує на увагу. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглянувши подані сторонами докази та дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та з урахуванням вимог чинного законодавства суд приходить до думки, про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial