Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій вказує, що [INFO] у місті Амвросіївка Донецької області помер її чоловік [PERSON] .Причина смерті: Са поперечно-ободової кишки Т3 Ni Mi метастази в печінку. Після смерті [PERSON] , заявником були отримані наступні документи: Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , що видане 16.12.2019 року, Довідка про причину смерті (до форми № 106/о № 28, що видається для погребіння) від 16.12.2019р., Лікарське свідоцтво про смерть № 28 від 16.12.2019 року. Однак, зазначені документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки їх було видано на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". У зв`язку з цим наявні документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Начальником Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було надано письмову відмову у реєстрації факту смерті чоловіка із посиланням на те, що Заявником пред`явлено документи, видані на окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті особи необхідно заявнику для вступу в спадщину та отримання допомоги на поховання. Просить встановити факт смерті [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , громадянина України, [INFO] , уродженця м. Донецьк, який помер [INFO] у м. Амвросіївка Амвросіївського району Донецької області, Україна. У судове засідання представник заявника не з`явився. До суду надав заяву, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. У судове засідання представник заінтересованої особи, Центрального районного у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з положеннями п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у місті Амвросіївка Донецької області помер громадянин України [PERSON] [INFO] .Померлий похований у місті Амвросіївка Донецької області.Причина смерті: Са поперечно-ободової кишки Т3 Ni Mi метастази в печінку, що підтверджується довідкою про причину смерті (до форми № 106/о № 28, що видається для погребіння) від 16.12.2019 року, свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16 грудня 2019 року. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті (померлого) на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є:довідка про причину смерті (до форми № 106/о № 28, що видається для погребіння) від 16 грудня 2019 року;свідоцтво про смерть від 16 грудня 2019 року серії [NUMBER] , що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України . Померлий є чоловіком заявника, що підтверджують свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.1977 року. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті №188/20.2-108 від 28.05.2020 року , виданої Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Отже, судом встановлено, що надана заявником форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». У зв`язку з тим, що [PERSON] помер на території Амвросіївського району Донецької області, тобто на території якої нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, судом встановлено, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті, тому заяву [PERSON] про встановлення факту смерті необхідно задовольнити.

Outcome: approved