Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Гаражно-будівельний кооператив «На Культури» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат на обслуговування гаражного боксу №117 (сто сімнадцять) по вул. Культури, 22 у Дзержинському районі міста Харкова, у якій зазначає, що майданчик під будівництво гаражів виник у 1955 р. Рішеннями виконкому Харківської міськради депутатів трудящих (№ 712 від 21.09.1955 року, № 146-4 від 27.03.1957 року, а також окремими рішеннями виконкому Дзержинської райради депутатів трудящих, була сформована територія майданчика загальною площею 0,9 ГА і на ній розміщені 197 гаражів, адміністративні будівлі, господарські споруди, комунікації, дороги. На даний час ГБК «На Культури» є юридичною особою, яка зареєстрована відповідно до вимог законодавства України, що регулює створення гаражно-будівельних кооперативів. Відповідно даних державного земельного кадастру від 26.01.2005 року ГБК «На Культури» має відокремлену земельну ділянку,що має кадастровий номер, та сплачує земельний податок. Основним фінансовим джерелом існування кооперативу є членські внески, які вносять члени [PERSON], і внески на експлуатацію гаражів і утримання закріплених за Кооперативом територій, які сплачують особи які не є членами [PERSON]. Рішенням правління [PERSON] у формі Протоколу № 1-2008 Засідання правління [PERSON] від 10.10.2008 року встановлено, що особи які не є членами [PERSON], але мають у власності або користуванні гаражі сплачують внески на експлуатацію гаражів і утримання закріплених за Кооперативом територій у розмірі який дорівнює членським внескам. Згідно вимогам ЗУ «Про кооперацію», що знайшло підтвердження у п. 1.3 [PERSON], гаражно-будівельний кооператив, не займається підприємницькою діяльністю, не є прибутковою організацією, мета його діяльності не є отримання прибутку. Основний вид економічної діяльності: 81.10 Комплексне обслуговування обєктів. «Цей клас також включає: діяльність садових товариств, гаражних і житлово-будівельних кооперативів.» Відповідно до п. 5.2 [PERSON], [PERSON] складаються з: членських внесків; внесків на проведення поточного, капітального ремонту гаражів, внесків на експлуатацію гаражів і утримання закріплених за Кооперативом територій, інших цільових внесків; інших надходжень та майна, придбаного на підставах не заборонених законодавством; Цей пункт знайшов відображення у Рішенні правління [PERSON] у формі Протоколу Засідання правління [PERSON] № 1-2008 від 10.10.2008 року, де рішенням правління користувачі гаражів повинні сплачувати внески на експлуатацію гаражів і утримання закріплених за Кооперативом територій у розмірі який дорівнює членським внескам; сплата внесків є обов'язковою; Витяг 1 з протоколу № 1- 2008 від 10.10.2008 року; Відповідно до п.п д) п. 6.2. [PERSON]: Загальні збори [PERSON] установлюють розмір і термін внесення членських і інших внесків; Розділ 2 п. 6.2. надає ці права [PERSON]: «У період між проведенням загальних зборів членів [PERSON] рішення з питань, передбаченим у п.п. «в», «г», «д», «ж», «і», «й», «к» приймає [PERSON]». Згідно Рішення правління [PERSON] у формі Протоколу Засідання правління [PERSON] № 1-2011 від 10.09.2011 року внески починаючи з 01.01.2012 рік були встановлені на рівні 100,00 грн. у квартал. У продовж 2013 року, та І, II кварталу 2014 року внески були незмінні, тобто теж складали 100,00 грн. у квартал. Згідно Рішення правління [PERSON] у формі Протоколу Засідання правління [PERSON] № 7-2014 від 20.06.2014 року починаючи з 01.07.2014 року внески були збільшені, та встановлені на рівні 150,00 грн. квартал. У продовж 2015 року, та І кварталу 2016 року внески були незмінні тобто складали 150,00 грн. у квартал. Кооператив надає користувачам гаражів наступні послуги: цілодобова охорона та пожежна безпека, забезпечення освітлення гаражів та території [PERSON], усунення сміття, ремонт гаражів, внутрішніх доріг (асфальтобетонного покриття) та інше. Кооператив сплачує земельний податок, та інші необхідні податки та збори. Послуги не можуть надаватися вибірково, та бути обмеженими. «Внески» - є по своєї правової природі «компенсацією» видаткам [PERSON] для забезпечення його нормального функціонування. Користуючись гаражем та благами які надає [PERSON] особа фактично приймає на себе обовязок щодо виконання вимог [PERSON], внутрішнього розпорядку, рішень [PERSON], у тому числі зі сплати внесків. Дії особи свідчать про її згоду прийняття умов надання послуг [PERSON]. [PERSON] щодо сплати внесків є обовязковими. Згідно Довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Исх. № 1318 від 09.03.2016 року, на гараж № 117 (сто сімнадцять), який знаходиться за адресою: 61022, м. Харків, вул. Культури, 22, територія ГБК «На Культури», згідно матеріалів інвентаризаційних справ на обєкти нерухомого майна обліковані в м. Харкові право власності не зареєстровано. Згідно довідки ГБК «На Культури» № 1905 від 19.05.2016 року [PERSON], є користувачем гаража № 117, та має заборгованість за внесками у сумі 1650,00 грн., ця заборгованість виникла в звязку з несплатою внесків починаючи з 01.01. 2013 року. Адміністрація кооперативу неодноразово зверталася до Відповідача з проханням сплатити заборгованість, у тому числі письмово: Лист від 09.06.2015 року, лист від 29.02.2016 року, Лист від 28.03.2016 року, але користувач ігнорував вимоги [PERSON]. Відповідач не сплачує внески починаючи з 2013 року. [PERSON] не цікавиться. Жодної заяви щодо відмови від користування гаражем від відповідача до кооперативу не надходило. У звязку з наведеним, представник позивача просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проси суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За клопотанням позивача та у відповідності зі ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав . В статті 2 Закону України «Про кооперацію» дано визначення [PERSON] як юридичної особи, утвореної фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Статтею 6 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. Кооператив діє на підставі [PERSON], який є правовим документом, що регулює його діяльність (частина 1 статті 8 Закону України «Про кооперацію»), тому [PERSON] кооперативу створює певні правові наслідки виникнення, зміну або припинення правовідносин, відповідно [PERSON] є юридичним фактом, на підставі якого згідно статті 11 ЦК виникають цивільні права та обовязки. Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про кооперацію», одним із основних обов'язків члена кооперативу є сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно п.п 6.1 [PERSON] Позивача загальні збори членів кооперативу є вищим органом управління [PERSON]. В п.п 5.2. зазначається, що визначення та затвердження розмірів вступного, цільового та членського внеску є виключною компетенцією загальних зборів членів кооперативу. Загальні збори членів кооперативу, які проводилися 10.09.2011 р., затвердили розмір вищезазначених членських внесків є правомочними, їх чинність ніхто не оскаржував, рішення, що були на них прийняті відповідають інтересам членів кооперативу та спрямовані на вирішення поточних проблем у господарській діяльності [PERSON], який за Законом України «Про кооперацію» самостійно визначає напрями своєї діяльності. Ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує. На власника покладається обов'язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Більшість власників гаражних боксів по вул. Культури, 22 вже є членами кооперативу та фінансують діяльність по утриманню свого майна. Вiдповiдно до ст. 525 ЦК України, одностороння вiдмова вiд зобов'язання або одностороння замiна його умов не допускається. Згідно пункту 1 статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню в цей строк (термiн). Оскільки [PERSON] Позивача не передбачено строку виконання зобов'язання, Позивачем, на адресу Відповідача, поштою була відправлена претензія (від 09.06.2015р., 29.02.2016 р., 28.03.2016 р. Зазначена претензія була повернута Позивачеві у звязку із закінченням строків зберігання. Проте, станом на поточну дату зобов'язання не виконане. Тому Відповідач фактично відмовляється брати участь у фінансуванні витрат на обслуговування його гаражного боксу, а Позивач несе витрати, які фактично за відповідача оплачують інші члени кооперативу, власники гаражних боксів. Про проведення чергових загальних зборів членів кооперативу, як це передбачено статутом, Відповідач міг дізнатися з оголошень, які двічі були розміщені, в тому числі на гаражних воротах Відповідача та які були зірвані незабаром після їх розміщення. За приписами ст. 24 Закону України "Про кооперацію" кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Відсутність договору та членства між гаражним кооперативом та власником гаража, який не є членом кооперативу, не звільняє останнього від обов'язку з оплати послуг з утримання гаражу, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства в судовому порядку. У відповідності до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] володіє гаражним боксом №117 (сто сімнадцять) по вул. Культури, 22 у Дзержинському районі міста Харкова та не є членом гаражно-будівельного кооперативу «На Культури». З моменту заснування кооперативу і по теперішній час Відповідач не є членом ГБК «На Культури», але фактично володіє гаражним боксом №117 (сто сімнадцять), не сплачує обовязкові членські внески на обслуговування гаражного боксу та не компенсує витрати на його обслуговування, що порушує солідарність у розподілі витрат на утримання спільного нерухомого майна, прямо суперечить затвердженому [PERSON] кооперативу, рішенню власників гаражних боксів (більшість з яких вже вступили до кооперативу та сплачують необхідні внески на утримання майна) та призводить до неможливості виконання основних завдань кооперації і, як наслідок, до зриву плану необхідних робіт для підтримування належного стану гаражних боксів. Частиною 3 статті 13 Конституції України та статтею 319 Цивільного Кодексу України передбачено, що власність зобов'язує. Частиною 3 статті 8 Конституції України закріплює, що її норми є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. На власника покладається обов'язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 Цивільного Кодексу України). Вiдповiдно до ст. 525 Цивільного Кодексу України України, одностороння вiдмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається. Згідно пункту 1 статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо в зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню в цей строк (термiн). Оскільки [PERSON] Позивача не передбачено строку виконання зобов'язання, Позивачем, на адресу Відповідача, поштою була відправлена претензія. Проте, станом на поточну дату зобов'язання не виконане. Тому Відповідач фактично відмовляється брати участь у фінансуванні витрат на обслуговування його гаражного боксу, а Позивач несе витрати, які фактично за відповідача оплачують інші члени кооперативу, власники гаражних боксів. Про проведення чергових загальних зборів членів кооперативу, як це передбачено статутом, Відповідач міг дізнатися з оголошень у доступних місцях. За приписами ст. 24 Закону України "Про кооперацію" кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами. Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб. Відсутність договору та членства між гаражним кооперативом та власником гаража, який не є членом кооперативу, не звільняє останнього від обов'язку з оплати послуг з утримання гаражу, оскільки згідно зі ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Статтею 322 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 360 Цивільного Кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного Кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,сплатитигрошітощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства в судовому порядку. У відповідності до статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved