Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Державного підприємства "Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", в якому просив зобов`язати відповідача [PERSON] та відповідача ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» усунути перешкоди у здійсненні його права власності на земельну ділянку шляхом виправлення допущених помилок по визначенню координат земельної ділянки 4625888400:04:000:0157 (власник [PERSON] ) та наступного внесення відповідних відомостей (змін до них) про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру та зобов`язати відповідача [PERSON] та відповідача ДП «Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» усунути перешкоди у здійсненні його права власності на земельну ділянку шляхом виправлення допущених помилок по визначенню координат земельної ділянки 4625888400:04:000:0152 (власник [PERSON] ) та наступного внесення відповідних відомостей (змін до них) про таку земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Також просив стягнути з відповідачів на його користь документально підтверджені понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 6812 від 26.05.1999 року його матір [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,9831 га для сільськогосподарського використання на території с. Рішин Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області. [INFO] його матір померла. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина за законом, єдиним спадкоємцем за законом першої черги є він, як син покійної. До складу спадщини (спадкового майна) спадкодавця [PERSON] , як зазначено вище, серед іншого майна належить земельна ділянка площею 1,9831 га для сільськогосподарського використання на території с. Рішин Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за запитом нотаріуса він звернувся до Відділу Держгеокадастру у Яворівському районі щодо видачі Витягу з Державного земельного кадастру на успадковану земельну ділянку. Однак у видачі витягу йому було відмовлено, оскільки на час приватизації земельної ділянки відповідні відомості до Державного земельного кадастру не вносилися та було рекомендовано звернутися в ліцензовану організацію для виготовлення технічної документації із землеустрою для внесення таких відомостей. Після виготовлення такої технічної документації він звернувся до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Русін О.І., якою прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, з підстав наявності перетину (співпадання) з земельною ділянкою 4625888400:04:000:0157 (площа співпадає на 5,9888%) та з земельною ділянкою 4625888400:04:000:0152 (площа співпадає на 33,9879%). З отриманої інформації йому стало відомо, що власником земельної ділянки 4625888400:04:000:0157 є [PERSON] , а власником земельної ділянки 4625888400:04:000:0152 є [PERSON] . Під час виготовлення технічної документації із землеустрою за замовленням відповідачів щодо оформлення права власності на земельні ділянки були допущені помилки у визначенні координат таких земельних ділянок, які в наступному було внесено до Державного земельного кадастру. Наявність даних помилок унеможливлює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка перебувала у власності його матері і яку він успадкував. З приводу виявлення помилок на адресу відповідачів скерувалися повідомлення про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою/оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях. Однак, через бездіяльність відповідачів він позбавлений можливості набути у встановленому законом порядку право власності на успадковану земельну ділянку. Зважаючи на викладене просить позов задовольнити. Ухвалою від 11.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 10.06.2020 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову. В обґрунтування заяви зазначає, що в первісній позовній заяві він обрав спосіб захисту свого порушеного цивільного права у вигляді зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у здійсненні права власності на земельну ділянку шляхом виправлення допущених помилок по визначенню координат земельних ділянок відповідачів [PERSON] та [PERSON] , з наступним внесенням відповідних відомостей і змін до них про такі земельні ділянки до Державного земельного кадастру. Однак аналіз дійсних обставин по справі зумовлює необхідність змінити спосіб захисту порушеного права, що призводить до необхідності зміни предмету позову, з наступних підстав. Як вбачається з копії плану території земельної ділянки із зазначенням накладення спірних земельних ділянок, останні знаходяться на території (земельному масиві), на якій розміщені земельна ділянка [PERSON] , яка межує з земельною ділянкою [PERSON] (яка успадковується ним), остання межує з земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] , відповідно земельні ділянки відповідачів межують з земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] , також ці земельні ділянки межують з земельними ділянками [PERSON] . Разом з тим, у випадку задоволення позовних вимог згідно первісної позовної заяви, виконання судового рішення в добровільному чи примусовому порядку виявиться неможливим, оскільки земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] з виправленими координатами не зможуть бути внесені до Державного земельного кадастру, так як вони будуть перетинатися (співпадати) з суміжними земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] . Існування державної реєстрації земельних ділянок [PERSON] , кадастровий номер 4625888400:04:000:0157 та [PERSON] , кадастровий номер 4625888400:04:000:0152, з наявними координатами визначеного місця розташування таких земельних ділянок перешкоджає йому в реалізації оформлення права власності на успадковану земельну ділянку площею 1,9831 га. Відтак з врахуванням вищенаведеного, враховуючи встановлені обставини по справі та подані докази вважає за необхідне обрати спосіб захисту порушеного права у вигляді скасування державної реєстрації земельних ділянок відповідачів. Тому, просить визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,605 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4625888400:04:000:0157, із припиненням речового права власності та обтяжень відповідача [PERSON] відносно такої земельної ділянки та визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,9977 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4625888400:04:000:0152, із припиненням речового права власності та обтяжень відповідача [PERSON] відносно такої земельної ділянки. Ухвалою від 25.06.2020 року закрито підготовче провадження та призачено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про відкладення розляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Однак, відповідачем не долучено жодного доказу на підтвердження даного факту та не зазначено, що вказані докази будуть долучені в майбутньому. Представник третьої особи - ДП "Львівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд бере до уваги те, що дана цивільна справа тривалий час перебуває на розгляді, як вбачається з матеріалів розгляд справи неодноразово відкладався, відповідачі в судові засідання не з`являлися, відзиву на позов до суду не подавали. Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року в справі № 361/8331/18 виходив з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити та розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі поданих до суду документів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічний припис відображено в ст. 321 ЦК України. Також ст.373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) гарантується Конституцію України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування тощо. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до державного акту на право власності на землю видано громадянину України серії ЛВ № 6812 [PERSON] на підставі рішення ІІІ сесії ІІІ скликання Яворівської районної Ради народних депутатів від 23.12.1998 року № 35 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,9331 га, цільове призначення - сільськогосподарського використання в с. Рішин Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області. Згідно із витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46636683 від 03.02.2017 року 03.02.2017 року заведена спадкова справа № 02/2017 (номер в спадковому реєстрі 60190554), спадкодавець - [PERSON] , яка померла [INFO] . 03.02.2017 року приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Гуцал Л.І. звернулася до відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області з листом за вих. № 40/02-14 про надання інформації про земельну ділянку площею 1,9831 га, цільове призначення - сільськогосподарського використання в с. Рішин Смолинської сільської ради Яворівського району Львівської області, з метою оформлення спадкових прав [PERSON] . Відповідно до рішення № РВ-4600993762019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.03.2019 року державним реєстратором відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з невідповідністю електронного документа встановленим вимогам, а саме: наявності перетину з земельною ділянкою 4625888400:04:000:0157 (площа співпадає на 5,9888%) та з земельною ділянкою 4625888400:04:000:0152 (площа співпадає на 33,9879%), та знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до повідомлення про виявлення органом, що здійснює ведення державного земельного кадастру, у документації із землеустрою/оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях № 1551783988/1 відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 12.02.2010 р. ДП «Львівський інститут землеустрою», [PERSON] , а саме земельна ділянка з кадастровим номером 4625888400:04:000:0157 накладається на сусідню ділянку [PERSON] . Відповідно до повідомлення про виявлення органом, що здійснює ведення державного земельного кадастру, у документації із землеустрою/оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях № 1551784234/1 відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 12.02.2010 р. ДП «Львівський інститут землеустрою», [PERSON] , а саме земельна ділянка з кадастровим номером 4625888400:04:000:0152 накладається на сусідню ділянку [PERSON] 02.04.2019 року [PERSON] отримала повідомлення [PERSON] про допущену помилку у встановленні меж її земельної ділянки в натурі, що призвело до часткового накладання на земельну ділянку, що належала його матері (площа співпадає на 5,9888 %) та пропозицію в місячний строк з часту отримання листа звернутися в ліцензовану організацію, яка виготовляла технічну документацію щодо усунення помилки. 02.04.2019 року [PERSON] отримала повідомлення [PERSON] про допущену помилку у встановленні меж її земельної ділянки в натурі, що призвело до часткового накладання на земельну ділянку, що належала його матері (площа співпадає на 33,9875 %) та пропозицію в місячний строк з часту отримання листа звернутися в ліцензовану організацію, яка виготовляла технічну документацію щодо усунення помилки. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їхніх спадкоємців чи особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом або іншої, визначеної законом особи. Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Суд дійшов висновку, що наявність зареєстрованих земельних ділянок з кадастровим номером 4625888400:04:000:0157 та з кадастровим номером 4625888400:04:000:0152 порушує право позивача на реалізацію оформлення права власності на успадковану земельну ділянку після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд враховує, що відповідачами не представлено доказів, що спростовують вимоги позивача щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що знайшли підтвердження у судовому засіданні, тому слід визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,605 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4625888400:04:000:0157, із припиненням речового права власності та обтяжень [PERSON] відносно такої земельної ділянки; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,9977 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4625888400:04:000:0152, із припиненням речового права власності та обтяжень відповідача [PERSON] відносно такої земельної ділянки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню на користь позивача рівними частками з відповідачів у розмірі 768,40 грн з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved