Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Виноградівської РДА звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18.10.2018 року малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що залишилася без батьківського піклування. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та передати дитину на опікування органу опіки та піклування Виноградівської РДА. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити. Представник третьої особи подав до суду письмову заяву про неможливість бути присутнім на засіданні, просить провести його без участі представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що з 18.10.2018 року малолітня [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що залишилася без батьківського піклування. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO], реєстрація народження дитини проведена виконавчим комітетом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. До служби у справах дітей надійшло повідомлення Виноградівської районної лікарні від 28.09.2018 року № 757 про те, що у дитячому відділенні №1 перебуває малолітня [PERSON], [INFO], якою з 29.06.2018 року ніхто не цікавився. Службою у справах дітей направлено листа до Королівської селищної ради щодо сприяння у явці батьків вищевказаної малолітньої для проведення профілактичної роботи. Однак [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей Виноградівської райдержадміністрації не з'явилися, провести з ними профілактичні бесіди не було можливим. Відповідно до доповідної записки завідуючого Королівської амбулаторії, мати дитини [PERSON] та батько [PERSON] майже завжди знаходяться у неадекватному стані - постійно вживають алкогольні напитки, діти брудні, неохайні. Мати категорично відмовилася забрати дитину з дитячого відділення Виноградівської районної лікарні. В будинку, що складається з однієї кімнати площею 15 квадратних метрів, повна антисанітарія, бруд. Із зручностей тільки електроенергія. В наявності одне ліжко, санітарно-гігієнічні норми не відповідають нормам, умови проживання вкрай важкі, дитині в таких умовах проживати неможливо. У малолітньої [PERSON] відсутнє власне ліжечко, місце для ігор. Відповідно до інформації, наданої Виноградівським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, з [PERSON] та [PERSON] проводилася бесіди щодо потреби належного виконання ними батьківських обов'язків та створення належних умов для виховання та повноцінного розвитку дитини, однак у зв'язку з низьким рівнем виховного потенціалу вищезгаданих громадян, жодного позитивного результату досягнуто не було. Батьки не усвідомлюють наявність проблем, не розуміють їх ризики і загрози та не бажають щось змінювати. 03.10.2018 року на адресу служби у справах дітей надійшов акт № 4 закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я про дитину, яка залишилася без батьківського піклування - [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації від 18.10.2018 року № 302, [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 25.10.2018 року № 315 дитину влаштовано до обласного будинку дитини м.Свалява. Згідно повідомлення обласного будинку дитини від 11.12.2018 року, мати дитини [PERSON] та батько [PERSON], дитину не відвідували і участі у вихованні не приймали. З метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач вважає за необхідне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав з підстав, встановлених законом, що дасть можливість забезпечити право дитини на виховання в сім'ї, зокрема на усиновлення. Досліджений в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації від 26.12.2018 року № 03-24/3124 про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та досліджені докази свідчать про свідоме невиконання відповідачами, як батьками, обов'язків щодо виховання своєї дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі на протязі тривалого часу свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками та ухиляється від їх виконання по відношенню до своєї дитини, не цікавляться станом її здоров'я, навчанням та розвитком, участі у її вихованні не приймають, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати, які складаються з судового збору, від сплати якого позивач звільнений, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підлягають стягненню з відповідачів на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України в рівних частинах.

Outcome: approved