Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 14.11.2007 року в сумі 11987,24 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 14.11.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого відповідачці було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову, та встановлено початковий кредитний ліміт розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. В подальшому кредитний ліміт змінювався, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалася щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості та проценти за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору від 14.11.2007 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 21.03.2021 року у відповідачки виникла заборгованість в розмірі 11987,24 грн., а саме: 8703,12 грн. - заборгованість за кредитом та 3284,12 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.04.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача та шляхом направлення смс-повідомлень на номер телефону, вказаний в кредитному договорі. Причини неявки відповідач суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подала до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи неявку належним чином повідомленої відповідачки в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. Відповідно до кредитного договору від 14.11.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] , Банк надав Позичальникові кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. В заяві зазначено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які також підписані відповідачем, остання зобов`язався щомісяця сплачувати грошові кошти у розмірі 7% від суми заборгованості (але не менше 50,00 грн та не більше залишку заборгованості). В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 21.03.2021 року утворилась заборгованість, які до цього часу не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч. 1 ст.626ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між банком та [PERSON] 14.11.2007 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому суми кредитного ліміту змінювались: 14.12.2007 року - до 1000,00 грн.; 23.01.2009 року - до 990,00 грн.; 24.01.2009 року - до 990,00 грн.; 25.01.2009 року - до 990,00 грн.; 14.05.2012 року - до 2500,00 грн.; 15.05.2012 року - до 2500,00 грн.; 24.11.2012 року - до 4000,00 грн.; 31.12.2012 року - до 4500,00 грн.; 13.07.2016 року - до 6000,00 грн.; 17.11.2016 року - до 6000,00 грн.; 06.11.2017 року - до 10000,00 грн.; 24.06.2019 року - до 8980,00 грн.; 26.12.2019 року - до 8700,00 грн.; 06.01.2020 року - до 8700,00 грн.; 22.02.2020 року - до 8700,00 грн.; 13.03.2020 року - до 8700,00 грн.; 24.03.2020 року - до 8700,00 грн.; 07.04.2020 року - до 8700,00 грн.; 08.04.2020 року - до 8700,00 грн.; 22.04.2020 року - до 8700,00 грн.; 04.05.2020 року - до 8700,00 грн.; 15.05.2020 року - до 8700,00 грн.; 26.05.2020 року - до 8700,00 грн.; 01.06.2020 року - до 00,00 грн., що підтверджено довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] та Випискою за договором. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 21.03.2021 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 8703,12 грн. яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно заявленої позивачем до стягнення суми за простроченими відсотками в розмірі 3284,12 грн. суд вважає необхідним зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2007 року [PERSON] власноруч було підписано довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій сторонами погоджено умови кредиту, в тому числі сторонами досягнуто згоди про порядок нарахування відсотків за несвоєчасне погашення заборгованості. З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку що позовна вимога про стягнення з відповідача відсотків в розмірі 3284,12 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно платіжного доручення № PROM1ВQНО1 від 01.04.2021 року при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved