Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Посилався на те, що 25.05.2020 року біля 12 год. він, будучи начальником відділу митного оформлення № 1 митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, разом із [PERSON] , начальником відділу оперативного реагування Управління протидій митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Чернівецької митниці ДФС, зайшли до службового приміщення, яке розташоване в адміністративному приміщенні за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 248 М, в якому знаходився в.о. начальника Чернівецької митниці ДФС - Голова комісії з реорганізації Чернівецької митниці ДФС [PERSON] . В цей час поруч з цим приміщенням у коридорі також знаходилися [PERSON] , начальник відділу митного оформлення № 2 митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС, [PERSON] , заступник начальника митниці - начальник Управління протидій митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Чернівецької митниці ДФС та [PERSON] , головний інспектор відділу митного оформлення № 1 Чернівецької митниці ДФС. Вказує, що у зв`язку із тим, що відповідно до постанови КМУ «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» від 02.10.2019 року № 858 утворено як юридичну особу публічного права територіальний орган Державної митної служби - Буковинську митницю Держмитслужби, а процес реорганізації Чернівецької митниці ДФС досі не завершений, питання щодо місця знаходження працівників органу, що реорганізовується, не визначено, він звернувся до [PERSON] із пропозицією встановити робочий стіл та комп`ютерну техніку для забезпечення виконання функцій держслужбовця, оскільки посадові обов`язки для нього (позивача) та його колег станом на 25.05.2020 року [PERSON] так і визначено. Стверджує, що на його пропозицію [PERSON] зреагував досить різко з проявом незрозумілої злоби та ворожнечі і брутально заявив йому: «ВИЙДИ ЗВІДСИ». Стверджує, що на його прохання вести себе як личить державному службовцю останній (відповідач) знову грубо та на підвищених тонах заявив йому: «Вийди звідси, ЧМО». Вказує, що в зв`язку з вищевикладеним [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] запитали його (позивача), що сталось. Він відповів [PERSON] , що [PERSON] в образливій формі поводить себе по відношенню до колег по роботі та використовує образливі слова. Зазначає, що далі [PERSON] назвав усіх присутніх клоунами, а на його (позивача) повторний заклик дотримуватися етики держслужбовця, звернувся на його адресу з такими словами: «ПІШОВ ЗВІДСИ, СРАНИЙ РУМУН!», в присутності коллег. Таким чином, на його думку, вищеописані висловлювання [PERSON] порушують його немайнові права, принижують його честь, гідність та ділову репутацію, надають негативну оцінку в очах колег. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати інформацію, поширену в.о. начальника Чернівецької митниці ДФС - Головою комісії з реорганізації Чернівецької митниці ДФС [PERSON] 25.05.2020 року: «вийди звідси, чмо», «клоун» та «сраний румун» такою, що порушують особисті немайнові права та принижують честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , а також носять характер дискримінації за національною приналежністю. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , у якості відшкодування завданої моральної шкоди суму коштів у розмірі 1 грн. Від відповідача, до суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю, оскільки формулювання зазначені позивачем не відповідають дійсності, так, як він не висловлювався на адресу позивача зазначеними словами та на адресу зазначених позивачем свідків. Також зазначив, що позивач не навів в своєму позові яким чином поширювалась інформація, яка принижує його гідність, честь та ділову репутацію. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та підтвердили, викладені в ньому обставини. Просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилався на доводи, викладені у відзиві. Просив суд у задоволенні позову відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що дійсно 25.05.2020 року були присутні в адміністративному приміщенні Чернівецької митниці ДФС під час розмови [PERSON] із [PERSON] , де [PERSON] висловився в сторону [PERSON] нецензурною лексикою, а саме «сраний румун». Проте , чіткої ствердної відповіді що вислови «вийди звідси, чмо» та «клоун» адресувалися саме [PERSON] свідки не надали. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що Висновком Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Чернівецької митниці ДФС від 30.06.2020 року встановлено, що 25.05.2020 року [PERSON] в службовому кабінеті, використовував нецензурну лексику, а також образив особисто за національною приналежністю [PERSON] . Даним висновком, Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ Чернівецької митниці ДФС, рекомендувала застосувати до головного державного інспектора відділу митного оформлення №6 митного поста «Кельменці» [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби в Чернівецькій митниці ДФС. (а.с.31-37). Даний Висновок ніким не оспорений та не скасований. Крім того, Наказом Чернівецької митниці ДФС про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] від 30.06.2020 року також встановлено, що 25.05.2020 року [PERSON] в службовому кабінеті, використовував нецензурну лексику, а також образив особисто за національною приналежністю [PERSON] . Даним наказом звільнено з посади державної служби в Чернівецькій митниці ДФС [PERSON] за порушення Присяги державного службовця, правил етичної поведінки державних службовців, що проявилося в умисному порушенні норм чинного законодавства України, неповазі та грубому порушенні прав, свобод і законних інтересів підлеглих працівників, відтак - негідному несенні високого звання державного службовця, невиконання та неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, перевищення службових повноважень. (а.с.38-44). Даний Наказ також не скасований. Крім того, обставини щодо вислову [PERSON] у відношенні [PERSON] «сраний румун» підтвердили свідки, які були допитані в ході судового розгляду справи. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст.3,28 Конституції України). Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь - якими засобами не за-бороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Положеннями ч.1 ст.297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Згідно зі ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого немайнового права від протиправних посягань з боку інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, передбачений главою 3 цього Кодексу. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Як роз`яснено у п.п.15,18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи №1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а та-кож те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Виходячи з доказів досліджених в судовому засіданні, суд вважає, що позивачем доведено та підтверджено, того що 25.05.2020 р. відповідач у присутності колег в брутальній, принизливій та непристойній формі, висловився щодо [PERSON] чим принизив честь та гідність останнього. Щодо іншої частини позовних вимог, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, за безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 27.02.2009 року „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. Згідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Статтею 280 ЦК України передбачено, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Враховуючи те, що судом було встановлено порушення прав позивача, а тому наявні підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати моральну шкоду позивачу. Щодо судових витрат, суд вважає за потрібне зазначити наступне: Відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розміри ставок судового збору позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 840,80 грн.; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2102 грн. Позивачем було сплачено вищевказані розміри судового збору в сумі 840,80 грн. та 2102 грн. Оскільки позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволена в повному обсязі, а тому, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати в розмірі 2102,00 грн. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 420 грн. 40 коп. Таким чином, враховуючи вищевикладені норми Закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на загальну суму 2522,40 грн.

Outcome: partial