Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив, до Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Філії «Харківське Головне Регіональне управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ» про відшкодування збитків в розмірі 10 867,24 гривень та суму моральної шкоди в розмірі 10 000,00 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.04.2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № SAMDN40000012781403 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «АВТОРОЗСТРОЧКА», до якого укладено Додаткову угоду №1 від 03.04.2007 року та Додаткову угоду №2 від 03.04.2007 року. Відповідно до п.15.2 Додаткової угоди №2 банк зобов'язаний щорічно перераховувати необхідну суму коштів для сплати страхових платежів згідно договорів страхування. Порушуючи п. 15.2 Додаткової угоди №2, відповідач не перерахував кошти на сплату страхових платежів. 18.04.2013 року позивач потрапив у ДТП, яким йому завдано збитків на суму 10 867,24 гривень. З огляду на це позивач стверджував, що оскільки відповідач, порушивши зобов'язання в частині перерахування коштів Страховій компанії «ІНГОССТРАХ», грошові кошти не перерахував, остання не здійснила сплату страхового відшкодування на час настання страхового випадку. Також зазначав, що у зв'язку із цими подіями він поніс моральні страждання, а саме порушення звичайного способу життя, погіршився стан здоров'я.. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000,00 гривень. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в задоволенні позову через те, що банк сумлінно виконав свої обов'язки по кредитному договору та надав кредитні кошти у сумі, обумовленій договором для придбання позивачем автомобіля, який він мав бажання придбати за кредитні кошти. Несплата страхових платежів є порушенням страхувальником умов договору страхування. Вважає, що позивач, як сторона договору страхування, мав контролювати сплати за договором страхування., тому підстав для стягнення з банку завданих позивачу збитків та моральної шкоди не має. Представник третьої особи - ЗАТ "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ» у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши думку представників позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 03.04.2007 року укладено кредитний договір № SAMDN40000012781403 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «АВТОРОЗСТРОЧКА». (а.с. 80-82) Між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] до кредитного договору № SAMDN40000012781403 від 03.04.2007 року про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки «АВТОРОЗСТРОЧКА» укладено Додаткову угоду №1 від 03.04.2007 року та Додаткову угоду №2 від 03.04.2007 року.(а.с. 8, 9-12) Відповідно до п.15.2 Додаткової угоди №2 до кредитного договору № SAMDN40000012781403 від 03.04.2007 року позичальник звертається до Банку про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів згідно до договорів страхування, укладених відповідно до п.17.7 даної угоди, і доручає банку, щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно договорів страхування. Перерахування кредитних коштів Банк зобов'язується провадити у випадку непред'явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дат іхньої сплати, передбачених договорами страхування. Згідно до п.п. 15.2, 17.7 Додаткової угоди №2 до кредитного договору № SAMDN40000012781403 від 03.04.2007 року банк проводить сплату чергових страхових платежів в рахунок кредитування в разі непред'явлення позичальником доказів їх оплати. 03.04.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія» Інгосстрах» був укладений договір страхування наземного транспорту №DN81AK00037535.(а.с. 13) Пунктом 8 договору страхування визначено, що розмір страхового платежу становить 2 034,06 гривень, при цьому у разі лонгації договору розмір платежу щорічно зменшується на 4,4% від попереднього страхового платежу. Відповідно до п.9 договору страхування наземного транспорту №DN81AK00037535 від 03.04.2007 року він діє 12 місяців з 03.04.2007 року по 02.04.2008 року включно (але не більше ніж сплачуємий період - п.10.1). При бажанні страхувальника застрахувати транспортний засіб на строк, більший за 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу, зазначеного у п.8 цього договору, останній вважається щорічно продовженим на відповідний строк, за який здійснена сплата страхового платежу. Для продовження строку дії договору страхові платежі сплачуються в наступних роках за графіком, визначеним договором страхування наземного транспорту №DN81AK00037535 від 03.04.2007 року. Сплачуємий період починається з наступного дня закінчення строку оплати останнього платежу. Пунктом 11 договору страхування наземного транспорту №DN81AK00037535 від 03.04.2007 року визначено, що у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей договір не набуває сили (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. При цьому сторономи договору страхування наземного транспорту №DN81AK00037535 від 03.04.2007 року є [PERSON] та ЗАТ «Страхова компанія» Інгосстрах». Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 528 Цивільного кодексу України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Згідно із ч.2 ст.528 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Аналізуючи зміст вищевказаних правових норм та умови укладеного сторонами договору страхування наземного транспотру №DN81AK00037535 від 03.04.2007 року, суд приходить до висновку про те, що позивач за вказаним договором є боржником, тому самостійно повинен був вносити чергові страхові платежі з метою продовження його дії. Підставою позову в частині стягнення збитків є обставини невиплати ЗАТ «Страхова компанія» Інгосстрах» страхового відшкодування страхувальнику через припинення дії договору страхування наземного транспорту №DN81AK00037535 від 03.04.2007 року При цьому припинення дії договору обумовлене несплатою чергового платежу саме страхувальником, такого висновку слід дійти, враховуючи положення статті 528 Цивільного кодексу України. З огляду на вищенаведене, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що збитки, у вигляді несплаченої суми страхового відшкодування, знаходяться у прямій причинно-наслідковій залежності із порушенням відповідачем п.п. 15.2, 17.7 Додаткової угоди №2 до кредитного договору № SAMDN40000012781403 від 03.04.2007 року. Настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків можливе за наявності складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) особи, шкідливий результат такої поведінки (шкода), причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою та вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Суд вважає, що в даному випадку в діянні відповідача складу цивільного правопорушення не встановлено. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їй завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» визначено поняття моральної шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 вказаної постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В матеріалах справи відсутні докази спричинення позивачу моральних чи фізичних страждань, при яких обставинах чи якими діями (бездіянням) вони спричинені, відсутні факти, які підтверджують порушення прав позивача зі сторони відповідача. Також не надано доказів погіршення стану здоров'я та підтвердження морального страждання позивача, необґрунтовано позивачем і розміру суми моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed