Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , Чернелицької селищної ради (місцезнаходження: вул.Незалежності, 23 смт. Чернелиця Івано-Франківської області), в якого просить: визнати за нею право на земельну частку у розмірі 42,84 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Кунисівського старостинського округу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області за сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ -04 реєстраційний № 10-0443, виданим 03.02.1996 року Кунисівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , смерть якого було зареєстровано в Книзі реєстрації смертей виконкому Кунисівської сільської ради Городенківського району 27.06.1996 року за актовим записом № 5. Після розпаювання земель згідно Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» [PERSON] було надано в безоплатне користування земельну ділянку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку серії ІФ 04 № 10-0443, площею 42,84 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказаний сертифікат був виданий на підставі рішення Кунисівської сільської ради від 02.12.1995 № 52 і зареєстрований у Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної ділянки № [NUMBER] . За життя [PERSON] належним чином не виготовив технічну документацію на вказану земельну ділянку (пай), не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Від дня реєстрації одруження позивач постійно проживала із [PERSON] , і в даний час проживає у вказаному господарстві по [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] в господарстві проживали: позивач, їх дочка [PERSON] , [INFO] та матір позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після видачі вказаного сертифікату технічна документація на вказану земельну ділянку(пай) виготовлена не була, державний акт на право власності на земельну ділянку отримано не було. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, позивач є спадкоємцем за законом, а тому звернулася до державного нотаріуса Городенківської РНК Капріян С.В. з заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку (пай) померлого чоловіка [PERSON] . Однак нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини по відсутності правовстановлюючих документів, в т.ч із-за відсутності державного акту на землю, який на померлих громадян не видається, не реєструється. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права на земельну ділянку(пай) померлого, оскільки тільки в судовому порядку може бути визнано за мною таке право. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач Чернелицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника селищної ради. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Копією Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 04 реєстраційний № 10-0443, виданого 03.02.1996 Кунисівською сільською Радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що [PERSON] , мешканцю [ADDRESS], на підставі рішення Кунисівської сільської ради народних депутатів від 2.12.95 № 52 надано в приватну власність земельну ділянку в розмірі 42,84 умовних кадастрових гектарів на території Кунисівської сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості; сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої частки за № 443; даний сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку. Згідно довідки № 78, виданої 17.05.2021 Кунисівським старостинським округом № 4 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, земельні ділянки (паї) [PERSON] знаходяться на території Кунисівського старостинського округу № 4 Чернелицької селищної ради. Про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , був виданий сертифікат на право приватної власності на землю серія ІФ-04 № 10-0443 та на підставі цього сертифікату була виділена земельна ділянка в урочищі «Довгі», площею 0,26 га та згідно проекта роздержавлення 2006 р. п.п. Юта було виділено 3 (три) ділянки, площею - 0,36 га, 0,18 га та 0,08 га, стверджується довідкою № 157, виданою 08.08.2021 Кунисівським старостинським округом № 4 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Нормативно грошова оцінка земельної частки (паю), що розташована на території Кунисівської сільської ради згідно сертифікату серії ІФ № 10-0443, виданого [PERSON] , площею 42,84 умовні кадастрові гектари, станом на 2020 рік становить 36807,13 грн., що доводиться листом-повідомленням відділу у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 0-9-0.24-33/104-21 від 18.05.2021. [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років в [ADDRESS], актовий запис за №5 від 27.06.1996, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.06.1996 Кунисівською сільською радою народних депутатів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним по [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: [PERSON] , дружина, [INFO] , [PERSON] , дочка, [INFO] , [PERSON] , мати дружини, [INFO] , що доводиться довідкою № 75, виданою 19.05.2021 Кунисівським старостинським округом Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. [PERSON] , 1940 року народження та [PERSON] , [INFO] були подружжям, одружилися 23.04.1968 року, про що 23.04.1968 складено відповідний актовий запис № 9, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23.04.1968. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.03.2005, [PERSON] , [INFO] після реєстрації шлюбу 05.03.2005 (актовий запис № 14) з [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із копії спадкової справи № 45/2003, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за закономпозивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. 28.01.2003 [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 103 на спадкове майно [PERSON] - грошовий вклад у ощадбанк. До складу спадщини [PERSON] входить також право на земельну частку (пай) розміром 42,84 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Кунисівського старостинського округу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (раніше Кунисівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області), що належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ 04 реєстраційний № 10-0443, виданим 03.02.1996. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 527/02-31 від 12.05.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну частку (пай), оскільки спадкоємець не надав правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) встановленого законодавством України зразка. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пункт 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року № 899-15 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчені сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В силу вимог ч. 2 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права на земельну частку у розмірі 42,84 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кунисівського старостинського округу Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (раніше Кунисівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області), визнання права не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 524, 525, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 317, 1216, 1296 ЦК України, ст. 152 ЗК України,

Outcome: approved