Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року у м. Луганськ, Луганської області. [INFO] року Медичним закладом республіканським клінічним онкологічним диспансером було видано лікарське свідоцтво про смерть № 167. Однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. На підставі вищевикладеного просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], особи чоловічої статі, який помер [INFO] року у м. Луганськ, Луганської області,у віці 68 років, причина смерті - цироз печінки. Заявник в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. [INFO] року помер [PERSON], чоловік заявника (а.с. 8, 11). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 167, виданого медичним закладом Республіканським клінічним онкологічним диспансером, [PERSON], [INFO], помер у м. Луганськ, Луганської області, причина смерті - цироз печінки (а.с. 4). Судом встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть № 167 від [INFO] року, видане медичним закладом республіканським клінічним онкологічним диспансером, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно розпорядження від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження", до такого населеного пункту віднесено м. Луганськ, Луганської області, на території якого розташований Медичний заклад республіканський клінічний онкологічний диспансер. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно письмової відповіді Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки пред'явлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 12). Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення прав та законних інтересів на території України. Оскільки неможливо провести реєстрацію смерті [PERSON], [INFO], законом не встановлено іншого порядку отримання свідоцтва про смерть, з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], особи чоловічої статі, який помер [INFO] року у м. Луганськ, Луганської області,у віці 68 років, причина смерті - цироз печінки. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved