Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 20.06.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору щодо погашення кредиту, станом на 31.03.2018 року у неї виникла заборгованість в сумі 12267,54 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 04.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20.06.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору № б/н від 20.06.2011 року є заява [PERSON] (копія на а.с. 7). Відповідно до даної заяви відповідач ознайомилась з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, про що свідчить її підпис в даній заяві. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 31.03.2018 року у відповідача виникла заборгованість за договором б/н від 20.06.2011 року, яка згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с. 5-6), становить - 12267,54 грн. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (далі - Витяг), банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно п. 1.1.3.1.9 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Витягу, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди Банку. Згідно із п. 2.1.1.7.6 Витягу, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу. Відповідно до п. 1.1.7.12 Витягу, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В порушення даних норм та умов договору, відповідач не виконала взятих на себе зобов'язань і станом на 31.03.2018 року у неї виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, становить 12267,54 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 490,86 грн.; заборгованість за процентами - 7175,56 грн.; комісія - 3540,76 грн; заборгованість по судовим штрафам - 1060,36 грн., з яких: фіксована частина - 500,00 грн.; процентна складова - 560,36 грн. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов'язання та спростування суми заборгованості перед позивачем. При цьому, суд враховує, що у відповідності до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені та комісії в розмірі 3540,76 грн., а також штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що розмір позовних вимог, які підлягають задоволенню становить - 7666,42 грн. (заборгованість за кредитом - 490,86 грн., заборгованість за процентами - 7175,56 грн.), то процентна складова штрафу (5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій - п. 2.1.1.7.6 Витягу) становить - 383,32 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором б/н від 20.06.2011 року на загальну суму 8049,74 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 490,86 грн.; заборгованість за процентами - 7175,56 грн.; заборгованість по судовим штрафам (процентна складова) - 383,32 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial