Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Органу опіки та піклування Добропільської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] і просить: позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей, а саме: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/6 на кожну дитину. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , але вихованням та утриманням дітей не займається, не цікавиться їх життям та інтересесами. Малолітній [PERSON] на підставі заяви матері перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради з 20.07.2018 року по теперішній час. Малолітня [PERSON] , з 20.01.2018 року зарахована до КУОЗ „Краматорський будинок дитини „Антошка" на повне державне забезпечення. За час перебування дітей у вказаних закладах їх мати не відвідує їх, життям, здоров`ям, фізичним та духовним розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, ніяких заходів для повернення дітей до родини не здійснює, тобто від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей відповідач протягом тривалого часу ухиляється. Позивач зазначає, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Характеризується за місцем мешкання з негативної сторони, ніде не працює і ніколи не працювала, житлове приміщення не підтримує в належному санітарному стані. [PERSON] з 07 лютого 2018 року перебувала під соціальним супровідом. Відповідачці надавалися поради щодо догляду за дітьми, відповідального батьківства та умов проживання, але остання вказані поради ігнорувала, отримуючи соціальні виплати, не задовольняла потреби дітей. 05 вересня 2018 року сім`ю було виведено із-під соціального супроводу без досягнення позитивного результату, тому що мати перестала виконувати умови договору. На даний час [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї: санітарний стан приміщення незадовільний, умови для проживання дітей не створені. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з метою соціального захисту малолітніх дітей, зазначила, що за час знаходження справи в суді, відношення відповідачки до своїх дітей в кращу сторону не змінилось, остання як не цікавилась дітьми, так і не цікавиться, умов для проживання дітей за місцем мешкання не створила, хоча має житлову площу. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що діти з нею не проживають, знаходяться у спеціальних закладах, за її заявами. Вказувала, що їй роз`яснювалось, що дітей вона може повернути до родини за певних умов, але вона не вчиняла будь-яких дій з метою повернення дітей додому. Навідувала сина лише один раз 27.07.2019 року, а до доньки взагалі не їздила. Вказувала, що дітей не навідує через брак коштів. Не бажає, що її позбавляли батьківських прав відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] . На запитання суду відповідачка пояснила, що офіційно не працює і до центру зайнятості з цього питання не зверталась. Пояснила, що дійсно їй Новодонецька селищна рада виділила квартиру для проживання з дітьми, але в ній потрібно навести лад, чого вона не зробила. Не оспорювала, що її родина перебувала під соціальним супроводом, протягом якого їй надавалися поради по домогосподарству, по догляду за дітьми, по розподіленню коштів, але вони до вказаних порад не прислухалась. Заслухавши представника позивача, відповідачку та дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено таке. З копії свідоцтва про народження (а.с.11) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.9) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З копії свідоцтва про народження (а.с.12) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.10) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно повідомлення №02-7/451 від 08.04.2019 року з виконавчого комітету Новодонецької селищної ради м.Добропілля [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 26.03.2018 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.45). Згідно довідки Іверської сільської ради від 09.03.2019 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі співмешканцем [PERSON] (а.с.33) Повідомленням КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» від 23.07.2018 року підтверджується, що з 20.07.2018 року в інфекційному відділенні лікарні перебувала [PERSON] , [INFO] , яка була доставлена до лікарні 20.07.2018 року службою у справах дітей (а.с.15). З письмової заяви [PERSON] від 20.08.2018 року (а.с.19) вбачається, що остання просила тимчасово влаштувати її малолітню дитину [PERSON] до Краматорського будинку дитини „Антошка", у зв`язку з тим, що заявниці потрібно поїхати на стаціонарне лікування в м.Слов`янськ (а.с.19). Рішення виконавчого комітету Добропільської міської ради від 12.09.2018 року №479, малолітню [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення (а.с.18). З повідомлень КУОЗ „Краматорський будинок дитини „Антошка" від 12.02.2019 року та довідки вказаного закладу від 11.02.2019 року вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 11.10.2018 року знаходиться на повному державному забезпеченні у КУОЗ „Краматорський будинок дитини „Антошка". За час перебування в будинку дитини, мати доньку не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилась, не телефонувала, листів не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала (а.с.17,18). За письмовою заявою [PERSON] від 20.07.2018 року (а.с.21), малолітня дитина [PERSON] був тимчасово влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації для дітей Добропільської міської ради, через складні життєві обставини, які склались в родині і з 20.07.2018 року до теперішнього часу є вихованцем ЦСПР для дітей Добропільської міської ради (а.с.21-23). З повідомлень центру соціально-психологічної реабілітації для дітей Добропільської міської ради від 26.02.2019 року вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , не одноразово перебував в центрі: з 18.01.2018 року по 26.06.2018 року - повернено в сім`ю, з 20.07.2018 по теперішній час. Мати відвідувала сина у супроводі своєї матері [INFO] та [INFO] року (а.с.23,24) Згідно повідомлення начальника сектору превенції Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 21.08.2018 року, [PERSON] , [INFO] , притягувалась до адміністративної відповідальності 02.02.2018 року за ч.1 ст.51 КУпАП (а.с.25). Зміст характеристики на [PERSON] , яка видана за підписом секретаря Новодонецької селищної ради від 25.02.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не мешкає. Остання є матір`ю двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , ніде не працює, не заміжня, в зв`язках не розбірлива, на поведінку якої, спосіб її життя та небажання доглядати за дітьми постійно скаржаться сусіди. [PERSON] безвідповідально ставиться до батьківських обов`язків, не підтримує в належному санітарному стані житло (а.с.26). З інформації Добропільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 08.02.2019 року «Щодо родини [PERSON] » встановлено, що родина [PERSON] з 07.02.2018 року була взята під соціальний супровід. Під час соціального супроводу [PERSON] було надано допомогу при оформленні державної допомоги при народженні дитини, державну соціальну допомогу, як одинокій матері та державну допомогу малозабезпеченій родині. За сприянням центру родина отримала квартиру за адресою: [ADDRESS] , була надана допомога щодо реєстрації [PERSON] з дітьми в квартирі. Була проведена роз`яснювальна робота щодо розподілу коштів, які отримуються в УСЗН (складалися плани, списки щодо необхідних покупок). Були зібрані всі документи для повернення дитини [PERSON] з ЦСПРД. Під час відвідувань родини, в квартирі санітарно-гігієнічні норми не були витримані, дитячі речі були брудні та дуже мало дитячих іграшок. [PERSON] надавалися поради щодо догляду за дітьми, відповідального батьківства та умов проживання, але остання їх проігнорувала, отримуючи соціальні виплати, не задовольняла потреби дітей. 05.09.2018 року сім`ю було виведено із-під соціального супроводу без досягнення позитивного результату, тому що мати перестала виконувати умови договору (а.с.27-28). Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї відповідача за адресою: [ADDRESS] від 16.07.2018 року та від 20.07.2018 року встановлено, що обстановка та санітарний стан незадовільний, у квартирі брудно, умови проживання для дітей є небезпечними(а.с.38,40). Актами опікунської ради про виконкомі Новодонецької селищної ради від 09.07.2018 року, від 13.07.2018 року, від 18.07.2018 року та від 22.02.2019 року щодо обстеження умов проживання [PERSON] та двох її дітей за адресою [ADDRESS] підтверджується недбале відношення матері до своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду за дітьми (а.с.36,37,39,41). Актом обстеження матеріально-побутових умов відповідача за адресою: [ADDRESS] від 01.03.2019 року (а.с.34) встановлено, що умови проживання незадовільні, умови для проживання дітей відсутні. Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради від 26.03.2019 року № 05/0349-10/02 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » вбачається, що орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, судом достовірно встановлено, що відповідач у справі ні вихованням, ні утриманням своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не займається протягом тривалого часу, виражає байдужість до долі дітей. Таким чином судом встановлено, що відповідачка самоусунулась від виховання і утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] та не має наміру і бажання вчиняти будь-яких дій на виправлення цієї ситуації та повернення дітей до родини. Доказів, які б свідчили про те, що відповідачка в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своїх дітей, в судовому засіданні судом не встановлено. Тобто суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , слід задовольнити. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з відповідачки на користь малолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає, що в даній частині позов обґрунтований і така вимога підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідачка не надає матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання та виховання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки: на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок останнього, відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» №10004/01 м.Добропілля (а.с.13), в розмірі 1/6 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно; на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на особистий рахунок останньої відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» №10004/0286 м.Краматорськ (а.с.14), в розмірі 1/6 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 28.03.2019 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, суд,

Outcome: approved