Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину дочку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. У зв`язку з тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, 16 липня 2007 року їхній шлюб було розірвано. З 01 вересня 2017 року їхня донька почала навчатися на державній основі за денною формою навчання в Рівненському медичному коледжі КЗВО «Рівненська медична академія» на 1 курсі, відділення лікарська справа. Протягом довгого часу відповідач обіцяв, що буде сплачувати аліменти та допомагати в утриманні дочки, однак свої обіцянки не виконав. Після досягнення дочкою повноліття, відповідач почав ігнорувати її прохання щодо надання матеріальної допомоги дочці, яка вступила до коледжу. Оскільки дочка навчається на денній формі, то вона немає можливості працювати, а стипендії, яку вона отримує, не вистачає на проживання, а тому виникає необхідність в її матеріальному забезпеченні, так як вона самостійно забезпечити не може. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що сума, яку просить стягувати позивач на утримання їхньої повнолітньої дочки є для нього не підйомною. На даний час у нього нема доходу, так як він ніде не працює. Поїхати на заробітки він теж не може, оскільки змушений доглядати свого батька, якому 82 роки, який є інвалідом та постійно потребує сторонньої допомоги. Однак по можливості він перераховував незначні суми на банківську картку дочки, але це не влаштовувало позивача. Відповідач не заперечує, що має утримувати дочку в період її навчання, але просить суд зменшити суму аліментів, яку вказує у позові позивач, оскільки в силу вказаної ним причини, він не може влаштуватися на роботу, щоб виплачувати таку суму щомісяця. \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 16 липня 2007 року, мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] і копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 4, 7). Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9) [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки № 1362 від 24.12.2019 року (а.с.8), [PERSON] є студентом ІІІ курсу, відділення лікувальна справа, Рівненського медичного коледжу КЗВО «Рівненська медична академія». Форма навчання очна, денна. Навчається з 01 вересня 2017 року по 28 червня 2021 року на державній формі навчання. Встановлено, що дочка [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За роз`ясненнями, що містять в п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~року "Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач вказує, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу дочці, так як є здоровим та працездатним. Однак, як встановлено у судовому засіданні, відповідач має на утриманні непрацездатного батька, якому постійно потрібна стороння допомога, що не дає можливості відповідачу влаштуватися на роботу. Суд бере до уваги вказану відповідачем обставину, як таку, що має враховуватися при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину. Крім того, догляд за непрацездатним батьком ставить під сумнів можливість відповідача надавати в повному обсязі допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Однак, враховуючи вищенаведені обставини та обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, частково наявність у відповідача можливості надання утримання, суд приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1250 грн. щомісячно. Щодо позовних вимог в частині визначення розміру аліментів з урахуванням 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне. Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини. Положеннями ст. 201 СК України не передбачено застосування вимог ст. 182 СК України для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відсилання у ст. 200 СК України до вимог ст. 182 СК України стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів та закріплені ч. 1 ст. 182 СК України. Таким чином, визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачено нормами СК України, які регулюють обов`язки батьків утримувати неповнолітніх дітей. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів з урахуванням 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щодо повнолітньої дитини, не підлягають задоволенню. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами ст. 141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved