Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між сторонами який був укладений 26.07.2003р. в Двірцівській сільській раді Сокальського району а також стягнути з відповідача у її користь аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 всіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що їхнє подружнє життя не склалося через постійні непорозуміння та різні погляди на життя. Все це призвело до втрати взаємних почуттів любові та поваги, близько чотирьох років вони не підтримують шлюбних відносин, за таких обставин не бажає зберігати шлюб. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Оскільки обов'язок по утриманню дитини покладений на обох батьків, то вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти відповідно до чинного законодавства. В судове засідання позивач не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак подав суду заяву у якій просить проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] встановлено, що 26.07.2003 року в Двірцівській сільській раді Сокальського району Львівській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого прізвище дружини «Уляк», про що зроблено відповідний актовий запис №08. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. З наведених підстав у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Також судом встановлено, що за час перебування у шлюбних відносинах у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує те, що батьки в рівних частинах несуть обов'язок по утриманню дитини, а в даному випадку виключно позивачка здійснює догляд і утримання дітей, беручи до уваги, що відповідач не заперечував проти позовних вимог а тому, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України суд вважає , що розмір стягуваних аліментів на користь позивачки на утримання синів слід визначити в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved