Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Заявник [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що його баба - [PERSON] , [INFO] , народилася на території, що входила до складу Української Народної Республіки, а саме, за сучасним адміністративно-територіальним розташуванням - в селі В`язівок Звенигородського району Черкаської області. Свої вимоги заявник вмотивував тим, що він є громадянином Російської Федерації та має намір набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», оскільки його баба - [PERSON] народилася [INFO] на території, що входила на момент її народження до складу Української Народної Республіки. Свідоцтво про народження [PERSON] втрачено, проте заявник має в своєму розпорядженні інші документи, що містять відомості про зазначені дату та місце народження його баби. З метою з`ясування достатності наявних документів для оформлення набуття громадянства із зазначених підстав, заявник звертався до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, яке роз`яснило заявнику про необхідність звернення до суду для встановлення факту народження [PERSON] на території України. Представник заявника [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника. Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області надіслало письмові пояснення, в яких просить залишити заяву [PERSON] без задоволення, оскільки вважає, що у наданих матеріалах відсутні документи, які надають право Заявнику встановити факт народження баби на території України та отримати громадянство України. Представник Дарницького РВ ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, будь-яких заяв/клопотань від нього не надходило. Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поклався на розсуд суду у вирішені даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані заявником докази, суд дійшов до таких висновків. У статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство» визначено підстави набуття громадянства України. Громадянство України набувається, зокрема за територіальним походженням (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначається Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок). Відповідно до п. 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки, подає документи, передбачені пп. "а"-"в" п. 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці 1 цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Як вбачається із поданої до суду заяви, свідоцтво про народження [PERSON] не збереглося. При цьому, заявник намагався отримати в державній архівній установі України відомості щодо актового запису про народження матері на території України. Проте, Державний архів Черкаської області листом від 08.11.2021 повідомив про відсутність у частково збереженій книзі актових записів про народження громадян по с. В`язівок Звенигородського району Черкаської області за 1919 рік запису про народження [PERSON] . Відповідно до витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 24.06.2021 №00031358543, в Городищенському ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області зберігається поновлений актовий запис №1327 від 14.08.1950 р. про народження [INFO] [PERSON] . Проте, як вбачається із листа Городищенського ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області від 22.10.2021, в зазначеному актовому записі відсутні відомості про місце народження та по батькові [PERSON] , що обумовлено існуючою на той час формою актового запису про народження. Отже, [PERSON] позбавлений можливості подати органу Державної міграційної служби документи, які б належним чином підтверджували факт народження [PERSON] до 24.08.1991 р. на території, що входила на момент її народження до складу Української Народної Республіки через утрату первинного актового запису та свідоцтва про народження баби, а також те, що в поновленому актовому записі про народження відсутні відомості про її місце народження та по батькові. Нормою п. 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. За положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом були досліджені долучені до матеріалів справи документи, а саме: засвідчена копія повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 19.07.2021, у якому зазначено, про те, що [PERSON] народилася [INFO] в селі В`язівок Петровського району Київської області; засвідчена копія витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 24.06.2021 №00031358543 про те, що в Городищенському ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області зберігається поновлений актовий запис №1327 від 14.08.1950 р. про народження [INFO] [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; засвідчена копія листа Городищенського ВДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області від 22.10.2021 про те, що в поновленому актовому записі №1327 від 14.08.1950р. про народження [PERSON] містяться відомості про її батька - [PERSON] та його проживання на момент реєстрації народження дитини в селі с. В`язівок Звенигородського району Черкаської області (сучасна назва); засвідчена копія свідоцтва про зміну імені [NUMBER] від 11.09.2018, відповідно до якого заявник до 11.09.2018 мав прізвище « [PERSON] »; засвідчена копія свідоцтва про народження заявника [NUMBER] від 03.03.1980, відповідно до якого матір`ю Заявника є [PERSON] ; засвідчена копія довідки про укладення шлюбу №А-01463 від 19.07.2021, відповідно до якої мати заявника до укладення шлюбу мала дівоче прізвище « [PERSON] »; засвідчена копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.07.1956, відповідно до якого матір`ю [PERSON] (мати заявника) є [PERSON] (баба заявника), українка за національністю; засвідчена копія листа Державного архіву Черкаської області від 08.11.2021 про відсутність у частково збереженій книзі актових записів про народження громадян по с. В`язівок Звенигородського району Черкаської області за 1919 рік запису про народження [PERSON] . Не заперечується заінтересованими особами та є загальновідомими той факт, що відповідно до Третього Універсалу Української Центральної ради, прийнятого 7 (20) листопада 1917 року, було проголошено Українську Народну Республіку, до складу якої увійшла, у тому числі, Київська губернія на території якої розташовувалося містечко В`язівок В`язівської волості Черкаського повіту. У подальшому, після остаточної втрати в 1921 році урядом УНР контролю над територією, зазначений населений пункт увійшов до складу Української Соціалістичної Радянської Республіки, яку з 30.01.1937 року перейменовано на Українську Радянську Соціалістичну Республіку. Відповідно до Постанови 4 сесії ВУЦВК від 09.02.1932 року «Про утворення обласних виконавчих комітетів на території УСРР», утворено Київську область, у складі якої був утворений район імені Петровського Г.І. (Петровський район), в якому розташовувалося село В`язівок. Указом Президії Верховної Ради УРСР «Про перейменування, уточнення і внесення змін в найменування деяких міст, районних центрів і районів Української РСР» від 15 серпня 1944 року, район імені Г.І. Петровського - в Городищенський район. Указом Президії Верховної Ради СРСР «Про утворення в складі Української РСР Черкаської області» від 07.01.1954 року, Київська область була розділена на Київську і Черкаську. До складу Черкаської області увійшли 20 районів Київської області, у тому числі й Городищенський район. В силу вимог Закону України «Про правонаступництво» від 12.09.1991р., територія Української Радянської Соціалістичної Республіки стала територією України. Відповідно до існуючого адміністративно-територіального поділу, на підставі постанови Верховної Ради України №807-ІХ від 17.07.2020, Городищенський район ліквідовано, а село В`язівок включено до складу Звенигородського району Черкаської області. Дослідивши у сукупності та взаємозв`язку наведені докази та обставини справи, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] [INFO] , народилася на території, що входила до складу Української Народної Республіки, а саме, за сучасним адміністративно-територіальним розташуванням - в селі В`язівок Звенигородського району Черкаської області. При цьому, за наведених підстав, викладені у письмових поясненнях Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області твердження, що у наданих матеріалах відсутні документи, які надають право Заявнику встановити факт народження баби на території України та отримати громадянство України, під час судового розгляду не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються дослідженими судом письмовими доказами. Зважаючи на положення чч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, ураховуючи те, що встановлення наведених фактів безпосередньо породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявнику реалізувати право на оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, цей факт може бути встановленим у судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved