Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] в м. Донецьк, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть № 210 від 11 жовтня 2017 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті йому необхідно для отримання свідоцтва про смерть та реалізацію прав на спадщину. Заявник в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В зв»язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За правилами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [INFO] у м.Донецьк помер [PERSON], який був батьком [PERSON]. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], виданого 28.06.1958 року Кіровським бюро РАЦС, з якого вбачається, що [PERSON] (російською мовою) народився [INFO] і його батьком є "[PERSON]" (російською мовою), а матір'ю є "[PERSON]" (російською мовою), про що зроблено відповідний актовий запис № 923. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд враховує, що м. Донецьк станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого батька у встановленому чинним законодавством України порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Донецьк у віці 86 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, оскільки лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видане «Донецькою народною республікою». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення і необхідно для реєстрації смерті батька відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримання Свідоцтво про смерть батька на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану». На підставі викладеного,

Outcome: approved