Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 25 червня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис за №536. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше спільне життя не можливо. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 02.03.2016 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON]" залишити без змін (вх. №5189). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 02.03.2016 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги (вх. № 5188). З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2004 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 536 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач за первісним позовом зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям немає, місце проживання дитини між сторонами узгоджено. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стало непорозуміння між подружжям, яке призвело до втрати взаємних почуттів, в результаті чого подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами, оскільки подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Відповідно до ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище "[PERSON]" без змін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved