Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з відповідною заявою, зазначивши, що 18.12.2015 р. померла його мати [PERSON], після смерті якої відрилась спадщина на житловий будинок №73 що розташований по вул. Гастелло в м. Таврійськ, який належав останній на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. В зазначеному свідоцтві допущено помилку в написанні прізвища померлої «Гущіна» замість вірного «Гущина» , що не відповідає дійсності. Вказані обставини, та неоднаковість написання прізвищ, викликають сумніви щодо належності правовстановлюючого документа та є перешкодою в прийнятті спадщини, у звязку з чим заявник просить суд, заяву задовольнити. Представник заявника, заявник та заінтересована особа у судове засідання не зявилися, в адресованих суду письмових заявах просили справу розглядати за своєї відсутності, заяву задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. . Судом встановлено, що 18.12.2015 р. померла матір заявника [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва. Після смерті останньої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, належний останній на праві приватної власності, що розташований за адресою: м. Таврійськ, вул. Гастелло, буд. №73. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2001 р., виданого державним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2-3876, вбачається, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м Таврійськ, вул. Гастелло №73. Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з наданими документами, а саме: копії свідоцтва про смерть [PERSON], копії Витягу зі спадкового реєстру, вбачається, що прізвище померлої матері заявника - «Гущина». Проте, в свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено «Гущіна» замість вірного «Гущина», що в теперішній час викликало сумніви щодо належності вказаного свідоцтва та є перешкодою для заявника в оформленні та прийнятті спадщини. За таких підстав, враховуючи, що пояснень заявника, викладені у заяві, узгоджуються з іншими правовстановлюючими документами та матеріалами справи з яких вбачається та підтверджується факт належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2001 р., посвідченого державним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-3876, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved