Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], Інформаційного агентства «Вголос», ТзОВ «Престайм.ком.юа»- власника інформаційної агенції (агентства) «Вголос» та власника веб сайту про спростування недостовірної інформації, захист честі і гідності фізичної особи. Стислий виклад позиції позивача: 10 серпня 2018 року представник позивача [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS] - адвокат Матяшук В.К, який діє на підставі договору про надання правової допомоги №ДА-30 від 20.04.218 року, звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] зареєстрований [ADDRESS], Інформаційного агентства «Вголос», місце знаходження м. Львів, вул. Винниченка, буд. 6, ТзОВ «Престайм.ком.юа»- власника інформаційної агенції (агентства) «Вголос» та власника веб сайту, місце знаходження [ADDRESS] про спростування недостовірної інформації, захист честі і гідності фізичної особи. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] року в інформаційному агентстві «Вголос» у публікації: «[INFO]» і фізичної особи [PERSON]. Дана недостовірна інформація розміщена в мережі Інтернет за посиланням: [INFO] Зазначає, що в тексті згаданої вище публікації (статті, новини, повідомлення, інтерв'ю) зазначено наступні відомості, які є недостовірними, такими, що не відповідають обставинам об'єктивної дійсності, порушують ділову репутацію, честь і гідність фізичної особи громадянина Італії [PERSON]: - «[INFO]»; - «[INFO]»; - «[INFO]». Тобто, [PERSON] та інформаційним агентством «Вголос», а саме журналістом [PERSON], [INFO] року поширено недостовірну, негативну інформацію та таку, що спричинила шкоду діловій репутації, порушила честь, гідність та інші особисті немайнові права фізичної особи [PERSON] Просить суд визнати негативною, недостовірною та такою, що була поширена [PERSON] та інформаційним агентством «Вголос» [INFO]р. через мережу Інтернет, а саме на Інтернет - сторінці [INFO] у статті під назвою: «[INFO]», а саме: - «[INFO]»; - «[INFO]», «[INFO]». Також просить суд зобов'язати [PERSON], інформаційне агентство «Вголос» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Престайм.ком.юа» у місячний строк після набрання рішення суду законної сили спростувати негативну, недостовірну інформацію та таку, що порушує честь і гідність виконавчого директора ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» та фахівця з тактичної підготовки ФК «Карпати» громадянина Італії [PERSON], розповсюджену [INFO] року через мережу Інтернет, а саме Інтернет - сторінку інформаційного агентство «Вголос» [INFO] таким самим способом, шляхом розміщення на Інтернет - сторінці інформаційного агентства «Вголос» http://vgolos.com.ua/, відповідного спростування такого змісту: «[INFO] за посиланням [INFO], про те що: «[INFO]»; - є недостовірною, негативною та такою що не відповідає дійсності; «[INFO]» «[INFO]» - є недостовірною, негативною, порушує честь і гідність виконавчого директора ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» та фахівця з тактичної підготовки ФК «Карпати» громадянина Італії [PERSON], та такою, що не відповідає дійсності. А також просить суд, судові витрати по справі покласти на відповідача [PERSON], з якого стягнути на користь позивача сплачений при поданні позовної заяви судовий збір. Заяви (клопотання) учасників справи: На електрону пошту Шевченківського районного суду м. Львова 09.01.2019 року надійшло клопотання про відкладення розгляду від генерального директора ТзОВ «Престайм.ком.юа» - [PERSON] , суд зазначає, що вказане клопотання не містить дати, підпису особи та не долученого жодних повноважень особи, та підтвердження про перебування у відрядженні (а.с.153). Оскільки подане клопотання 09.01.2019 року не відповідає вимогам ЦПК України, суд не може взяти його до уваги та вважає за доцільне продовжити розгляд справи. Відзив на позовну заяву відповідачами у встановлений строк подано не було. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 01.10.2018 року (а.с.102); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.10.2018 року підготовче засідання відкладено на 24.10.2018 року, у зв'язку з не явкою відповідачів та відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача [PERSON] Від учасників справи, які належні чином повідомлені, будь яких клопотань чи заяв не надходило (а.с.112-113); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2018 року (а.с.125-127). Судове засідання 06.11.2018. року відкладено на 12.12.2018 року у зв'язку із зайнятістю головуючого судді по іншій справі (довідка а.с.132). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.12.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 09.01.2019 року (а.с.141-142). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.01.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 08.02.2019 року (а.с.157-158). В судове засідання 08.02.2019 року: позивач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, відповідно до положення ч.5 ст. 130 ЦПК України; представник позивача адвокат Матяшук В.К. не з'явився, про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про повідомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання (а.с.159). На адресу суду 08.02.2019 року подав клопотання про проведення заочного рішення суду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.165); відповідач [PERSON] не з'явився про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить вихідна кореспонденція, яка повернута на адресу суду, з відміткою «за терміном зберігання» (а.с.162). Також виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.161). Причини не явки суду не відомі. Заяв та клопотань до суду не надходило; представник відповідача Інформаційного агентства «Вголос» не з'явився про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції (а.с.160). Підтвердження про вручення рекомендованого поштового повідомлення до суду не надійшло. Причини не явки суду не відомі. Заяв та клопотань до суду не надходило; представник відповідача ТзОВ «Престайм.ком.юа» не з'явився про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримане 21.01.2019 року Скиба (а.с.164). Причини не явки суду не відомі. Заяв та клопотань до суду не надходило; Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: згідно наказу ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» №132 - к «Про прийом на роботу» з 21 липня 2017 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду виконавчого директора (а.с.21); згідно наказу ТзОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» №2-к «Про суміщення посад» 09 січня 2018 року доручено [PERSON], директору виконавчому, за його згодою, виконання поряд з його основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за вакантною посадою, фахівця з тактичної підготовки ФК «Карпати» у порядку суміщення посад, без звільнення його від основної роботи 09 січня 2018 року (а.с.22); згідно довідки серії ІАА № 0618619 громадянин Італії [PERSON], [INFO] станом на 16.05.2018 року до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.24); як вбачається із відповіді № 236 від 23.05.2018 року на адвокатський запит [PERSON], [INFO] працював у ТзОВ «ФК Зірка» на посаді «тренер з футболу» в період 24.10.2016 року (наказ №94-к від 21.10.2016 року) по 15.11.2016 року (наказ №100-к від 15.11.2016 року) (а.с.27-30); як вбачається з дозволу серії [NUMBER] [PERSON] надано дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (а.с.31); як вбачається [INFO] року в інформаційному агентстві «Вголос» в мережі Інтернет за посиланням: [INFO] у публікації: « [INFO]» та проблему аутсайдерів чемпіонату було поширено допис: - «[INFO]»; - «[INFO]»; - «[INFO]» (а.с.35-36); як вбачається із матеріалів справи, представник позивача адвокат Матяшук В.К. на адреси відповідачів: [PERSON], Інформаційного агентства «Вголос», генерального директора ТзОВ «Престайм.ком.юа» надсилав вимоги про спростування не достовірної інформації, про те жодних дій не було вчинено (а.с.38-57). Як вбачається із протоколу огляду змісту веб - сторінки в мережі Інтернет від 08.05.2018 року представником позивача Матяшук В.К., у присутності [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS] - провів огляд веб - сторінки інформаційного агентства «Вголос», а саме статті «[INFO]», яка поширена [INFO] року. У результаті пошуку в мережі Інтернет було знайдено наступні посилання на вказане інтерв'ю [PERSON] інформаційному агентству голос», а саме: 1) [INFO]. В даному посиланні вказується неправдива інформація та така, що порушує честь і гідність фізичної особи [PERSON], а саме: «[INFO].». Додаткова інформація: стаття розміщена [INFO] року о 10:01, набрала 2 вподобання, без коментарів. 2)[INFO]. Дана публікація містить інформацію щодо [PERSON] : «[INFO]» (мовою оригіналу). 3)[INFO]. В даному посиланні міститься інформація: «[INFO]» (мовою оригіналу). Додаткова інформація: розміщено [INFO] о 11:54, стаття має 2989 переглядів та 3 коментарів. 4)[INFO]/. Дана стаття містить інформацію « [INFO].». Додаткова інформація: розміщено [INFO] о 12:32, без коментарів. 5) [INFO]/. Посилання містить інформацію: «[INFO]:» розміщено [INFO] о 11:29, має 179 переглядів, без коментарів. [INFO] Дана стаття містить текст наступного змісту: [INFO].». Додаткова інформація: розміщено [INFO] о 20:39, має 6 вподобань, 10 осіб поділились посиланням на сторінках Facebook, без коментарів. [INFO] Дане посилання містить інформацію: «[INFO]». Додаткова інформація; розміщено [INFO] о 12.59, без коментарів. 8) [INFO] Стаття містить інформацію: «[INFO]». Додаткова інформація: розміщено [INFO] року о 9:55, має 144 переглядів, без коментарів (а.с.57-74). Як вбачається із висновку спеціаліста за результатами дослідження статті [INFO]», опублікованої [INFO] р. на веб-сайті [INFO] який складено 03 червня 2018 року,: 10 травня 2018 року було отримано Звернення на проведення семантико - текстуального дослідження статті [INFO]», опублікованої [INFO]. на веб-сайті [INFO] від адвоката Матяшука\~Владислава Костянтиновича. Експертне дослідження провели кандидат наук із соціальних комунікації, доцент кафедри журналістики та засобів масової комунікації НУ «Львівська політехдіка», головним юрисконсультом юридичної служби ЛННБ України імені В. Стефаника [PERSON] та кандидат наук із соціальних комунікації, доцент кафедри ПДО ЛНУ ім. І. Франка [PERSON]. З дослідження якого вбачається: - фрагмент статті (інтерв'ю) «..[INFO]» є інформацією негативного характеру щодо особи [PERSON] та містить ряд понять образливого характеру, таких як: «аферист» (три повтори), «.дармоїд», «втирається в довіру», через застосування яких автор (мовець) виражав «своє негативне ставлення до [PERSON] та виклав це у образливій формі. Також зазначено, що фрази: - «[INFO].» викладено у формі фактичних даних. - «[INFO]» викладено у формі оціночного судження. - «[INFO]» викладено у формі оціночного судження. (а.с.75-88). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.02.2019 року проведено заочний розгляд справи. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Згідно ст. 280 ЦПК України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що відповідно до поданої позивачем заяви, у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 69 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань обмежується обов'язком не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Частиною 4 ст. 277 ЦК України зазначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Частинами 6 та 7 ст. 277 ЦК України вказано, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Згідно з ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.15 Постанови від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», визнано, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її в пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку тощо. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій ( наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з положеннями статті 277 ЦК (435-15) і статті 10 ЦПК (1618-15) обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Будь-яких достовірних доказів, які б свідчили, що поширена відповідачами відносно позивача, інформація є негативною, суду не надано і судом таких доказів не здобуто. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач частково обґрунтував та довів суду вимоги позовної заяви. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді частково, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є частково обґрунтованими та доведеними. Судом оцінені наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та кожен окремо, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви [PERSON] в інтересах якого діє представник - адвокат Матящук Владислав Костянтинович до [PERSON], Інформаційного агентства «Вголос», ТзОВ «Престайм.ком.юа»- власника інформаційної агенції (агентства) «Вголос» та власника веб сайту про спростування недостовірної інформації, захист честі і гідності фізичної особи підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн. 00 коп. Оскільки подано позовні вимоги немайнового характеру, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви немайнового характеру позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 1409,60 грн. Оскільки заявлено дві позовні вимоги не майнового характеру, позовні вимоги задоволено частково, то стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пропорційно задоволеним вимогам. Про те, суд зазначає, що не можливо провести розрахунок частки не задоволених позовних вимог,оскільки позовна вимога, яка судом не задоволена вважається незначною, тому стягненню підлягає сума сплаченого судового збору в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: partial