Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В травні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором посилаючись на те, що 04 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу 1 було надано кредитні кошти в сумі 60000 доларів США, терміном користування по 04.04.2022 року зі сплатою 13,25% річних. За додатковими угодами від 04. 05.2007 року, 09.08.2007 року та 05.03.2008 року суму кредиту було збільшено до 314500 доларів США. Зобов'язання за кредитним договором забезпечено договором поруки, укладеними з [PERSON] Станом на 05.01.2012 року заборгованість становить 354263,39 доларів США. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості в розмірі 354263,39 доларів США, що еквівалентно 2830493 грн. 63 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачі з середини 2008 року не виконують свої зобов'язання, тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 2830493 грн. 63 коп. Відповідачі до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/4006/81/54109 (а.с.9-11). За умовами кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 60000 доларів США строком по 04 квітня 2022 року, зі сплатою 13,25% річних (п. 1.1, п. 1.2, п. 1.4 кредитного договору). 04 травня 2007 року, 09 серпня 2007 року та 05 березня 2008 року між сторонами були укладені додаткові угоди, за якими сума кредиту збільшилась до 314500 доларів США (а.с.14,15,16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а саме: надано кредит в сумі 314500 доларів США, що підтверджується заявами на видачу готівки № 93-07/02-03/181, 93-07/02-03/196, 93-07/02-03/206, 93-07/02-03/215, 93-07/02-03/241, 93-07/02-03/486, 93-07/02-03/493, 93-07/02-03/60 (а.с.20-27). Свої ж зобов'язання за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує належним чином. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] виникла заборгованість по договору у розмірі 2830493 грн. 63 коп., яка складається з: простроченої заборгованості по поверненню кредиту у розмірі 1829943 грн. 92 коп., заборгованості за відсотками - 425404 грн. 04 коп., пені за прострочення погашення відсотків - 575145 грн. 67 коп(а.6-8). З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON], між банком, [PERSON] був укладений договір поруки від 05 березня 2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалась перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед позивачем (а.с.17-19). Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі в судове засідання не надали жодного доказу того, що заборгованість за кредитним договором відсутня, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Оскільки, відповідачі не виконують свої зобов'язання перед позивачем за кредитним договором в добровільному порядку, тому, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 2255347 грн. 96 коп. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Представник позивача заявив клопотання про застосування строку позовної давності від 18 листопада 2014 року (а.с.189-190). Статей 258 передбачено, що для окремих видів вимог застосовується спеціальна позовна давність, зокрема - для вимог про стягнення пені ( неустойки, штрафу) застосовується позовна давність тривалістю в один рік. З розрахунку заборгованості пені по відсоткам, станом на 05 січня 2012 року, вбачається, що останній платіж був здійснений 14 серпня 2011 року, тобто позовна давність починається саме з цього моменту. Позивач звернувся до суду лише 24 травня 2013 року, тобто з порушеям строків. Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, підлягає солідарному стягненню з відповідачів в дохід держави судовий збір в розмірі 3441 грн. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial