Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] року в селі Журавлиха Ставищенського району помер [PERSON], спадщину після смерті якого прийняли вони (позивачі) - дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] До спадкового майна померлого входить посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 26 вересня 2008 року Ставищенською РДНК, право на спадщину на земельну ділянку площею 1,5601 га, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.07.2005 року належала його батьку [PERSON], який помер [INFO] року. Всупереч діючим на той час вимогам закону [PERSON] не отримав державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім'я, тому земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] зареєстрована в Державному земельному кадастрі за померлим [INFO] року [PERSON]. 22 липня 2016 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора за №697/02-32 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на вказану земельну ділянку та його реєстрації відповідно до законодавства. Позивачі просять суд визнати, за кожним з них, право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? вищевказаної земельної ділянки. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві. Представник відповідача Ставищенської РДА в судове засідання не прибув, до суду РДА подала заяву з проханням розглядати справу у відсутність представника адміністрації. Представник третьої осіб Відділу Держгеокадастру в Ставищенському районі Київської області в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, до суду вказаний відділ подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у відсутність їх представника. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного Матеріалами спадкової справи (а. с. 30-42) встановлено, що [INFO] року в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області помер [PERSON] (а.с. 31 зв.), спадщину після смерті якого прийняли позивачі - дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. ст. 1261, 1268 ч. 2 ЦК України (а. с. 32, 36). До спадкового майна померлого входить посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 26 вересня 2008 року Ставищенською РДНК за реєстром №3306 на бланку [NUMBER] право на спадщину на земельну ділянку площею 1,5601 га, яка на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.07.2005 року належала його батьку [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 16, 17, 58). Згідно висновку експерта-оцінювача ПП „Експерт ВМ" від 22 серпня 2016 року оціночна вартість даної земельної ділянки становить 34478 грн. 21 коп. (а. с. 58-59). Проте, [PERSON] за життя, не отримав державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім'я, і право власності на неї не зареєстрував. 22 липня 2016 року Ставищенська районна державна нотаріальна контора постановою за №697/02-32 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на вказану земельну ділянку та його реєстрації відповідно до законодавства (а.с. 14). У відповідності до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Як встановлено ч.1, ч. 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 79 Земельного Кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на вищевказану земельну ділянку загальним розміром 1,5601 га, який він успадкував після смерті батька (а. с. 16), проте для виникнення права власності не отримав державний акт про право власності на неї на своє ім'я та не здійснив її державну реєстрацію, а після смерті останнього право на спадщину на дану земельну ділянку набули позивачі, та враховуючи, що вказана земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру і може у відповідності до статті 79-1 Земельного Кодексу України бути об'єктом цивільних прав, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 20-21), - позов підлягає задоволенню, за позивачами слід визнати, за кожним, право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? вищевказаної земельної ділянки. Оскільки Ставищенська РДА до пред'явлення позову про визнання права на спадщину за законом та під час розгляду справи не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved