Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є спадкоємцем відносно спадщини яка відкрилася після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), площею 4,05 в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняв її син [PERSON] , однак, за життя нотаріально право власності на земельний пай не оформив та [INFO] помер. Позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) оскільки відсутній факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] та втрачений правовстановлюючий документ, у зв`язку із чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Відповідач, представника в судове засідання не направив, надав суду заяву від 19.08.2020 року, в якій просить суд розглянути справу без участі його представника не заперечує проти задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10.12.1999 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 10.12.1999 року № 16 (а.с. 8). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.01.2003 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 08.01.2003 року № 1 (а.с. 10). З копії архівної довідки від 04.06.2020 року № А-11/05-08 вбачається, що у книзі реєстрації актів про народження по с. Гончариха, Катеринопільського району міститься актовий запис про народження № 42 від 14.06.1927 року, згідно якого [PERSON] народився [INFO] . Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідок Гончариської сільської ради від 06.04.2020 року № 102 та від 19.05.2020 року № 219, [PERSON] , який помер [INFO] доглядав свою матір [PERSON] до дня смерті останньої, до 10.12.1999 року (а.с. 12,13). З заповіту від 05.10.1999 року, зареєстрованого за № 38 та посвідченого Гончариською сільською радою Катеринопільського району вбачається, що [PERSON] заповів все належне йому майно своїй дочці [PERSON] (а.с. 15). З відповіді відділу Держгеокадастру у Катеринопільському районі Черкаської області від 12.06.2020 року № 29-23-0.270-251/105-20 вбачається, що [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0156614, розміром 4,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 9). З постанови державного нотаріуса Катеринопільської державної нотаріальної контори від 26.06.2020 року № 458/02-31 вбачається, що позивачу відмовлено у нотаріальному оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документа. Нотаріусом встановлений факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] . Також встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] її син [PERSON] не прийняв (а.с. 16-17). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] був її сусідом. Проживав разом та доглядав за мамою, яка померла узимку в 1999 році. Після смерті мами син забрав постільні речі, фото, посуд. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що [PERSON] проживав із мамою до дня смерті останньої у 1999 році. Потім забрав з її дому фотографії та інструмент. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.03.2020 року у справі № 396/1683/18-ц). Згідно пунктів 1,4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз`яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 525 (в редакції 1963 року) ЦК України, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 548 (в редакції 1963 року) ЦК України спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 (в редакції 1963 року) ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. При цьому право власності на успадковане нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004р. № 20/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки відповідачем Гончариською сільською радою позовні вимоги визнані, а також враховуючи той факт, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб, при цьому встановивши у судовому засіданні факт, що [PERSON] , за життя виконані дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] , а саме: організація похорон, збереження особистих документів, користування та розпорядження особистими речами померлої, суд, оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для визнання за позивачем [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), площею 4,05 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адмінмежах Гончаріської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яке згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0156614, за життя належало [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Гончариха, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 10.12.1999 року № 16. Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved