Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 27 жовтня 2020 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 24.05.2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані їй для ознайомлення в письмові формі. Відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни та рішенням та ініціативою банку. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, станом на 24.09.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 29881.57 грн., яка складається з наступного: 21546,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 21546,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1434,05 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК Украйни; 6900,97 грн. - нарахована пеня. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 29881.57 грн. за кредитним договором № б/н від 24.05.2013 року, яка складається з наступного: 21546,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 21546,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1434,05 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК Украйни; 6900,97 грн. - нарахована пеня, а також судові витрати у розмірі - 2102,00 грн. Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , надала відзив на позов від 13.11.2020 року. Вказувала, що позов не визнає. Нею не заперечується факт підписання заяви №б/н від 24.05.2013 року, вона заперечує факт укладання кредитного договору. Згідно заяви №б/н від 24.05.2013 року, у ній відсутні умови договору про сплату процентів та неустойки. Позивачем не надано доказів укладення між ними кредитного договору. Також не надано доказів, що саме надані банком Витяг з тарифів та Витяг з умов вона розуміла, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету. Крім того, банк неправомірно змінював процентну ставку в односторонньому порядку, розрахунок заборгованості складений не вірно. АТ КБ «ПриватБанк» нараховував проценти за користування кредитними коштами, виходячи із ставки 30% річних. В період з 24 травня 2013 року по час звернення до суду відсоткова ставка постійного змінювалась та складала 43,20% річних. Банк не повідомив її про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. Вважає, що оскільки в долучених до позовної заяви документах не міститься відомостей щодо укладення між сторонами кредитного договору, способу виконання позивачем умов кредитного договору з надання кредиту у розмірах та в спосіб, визначений Умовами та Договором, вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості по кредитному договору є необґрунтованими, не доведеними, а тому не підлягають задоволенню. [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову повністю та застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності. 27.11.2020 року представником АТ КБ «ПриватБанк» було надано відповідь на відзив. Вказував, що сторонами при укладенні договору були оговорені усі істотні умови. Умови і правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, які розміщені у відділенні банку та на офіційному сайті банку. З виписки по картковому рахунку прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалась грошима, отримувавши кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримувала кредитну картку «Універсальна». Відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачали умови сплати пені, а саме: п.2.1.1.12.2.2, п.2.1.1.12.6.1. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена. У разі незгоди з процентною ставкою є можливість погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці. Від відповідача заяв про розірвання кредитного договору не надходило. Вже після збільшення процентної ставки відповідач активно користувалась кредитною карткою та здійснювала погашення заборгованості. Строк випущеної картки до останнього дня 01.2022 року. Позивач звернувся до суду 09.10.2020 року - до спливу строку позовної давності. 21.12.2020 року представником АТ КБ «ПриватБанк» подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно яких просив стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 23000.60 грн. за кредитним договором № б/н від 24.05.2013 року, яка складається з наступного: 21566,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 20,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 21546,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1434,05 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК Украйни; а також судові витрати у розмірі - 2102,00 грн. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 24.05.2013 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. При підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач надала свою згоду на те, що підписана заява, разом Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] підтвердила ознайомлення її з договором про надання банківських послуг до його підписання та погодилась з його умовами. Крім того, остання зобов`язалась виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті позивача. До позовної заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до укладеного договору від 24.05.2013 року №б/н відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 17000,00 грн. згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак, відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 24.11.2020 року становить 29881.57 грн., яка складається з наступного: 21546,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, у тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 21546,55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1434,05 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК Украйни. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ці Умови використання кредитних карт ПАТ «КБ «Приватбанк», Пам`ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карт, а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком та клієнтом з випуску та обслуговування карт. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої та підписаної клієнтом. Випуск карти та відкриття рахунку карти здійснюється в разі прийняття банком позитивного рішення про можливість випуску клієнту картки. Клієнт зобов`язується виконувати правила випуску, обслуговування та використання карт банку та при наявності додаткових карт забезпечити виконання правил власниками додаткових карт. Пунктом 2.1.1.2.1 вищевказаних Правил встановлено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Судом встановлено, що в Анкеті-заяві, доданій до позовної заяви, містяться лише анкетні дані відповідача та волевиявлення останньої на отримання кредитної картки. Відповідно до Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк у разі прийняття позитивного рішення випускає клієнту картку на підставі Заяви. Разом з тим, з копії Анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення було прийнято банком та тип банківської картки, яку отримав відповідач: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», у разі її отримання, а, отже, і відсоткову ставку за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, у підписаній сторонами Анкеті-заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строки повернення кредитних коштів. Витяг з Тарифів Банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 24.05.2013 року шляхом підписання Анкети-заяви. Крім того, у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк виконання договору, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, в зв`язку з чим, суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, пенею та штрафами (фіксованої частини та процентної складової). Крім того, починаючи з 01.09.2014 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 34,80, з 01.04.2015 року до 43,20%. Однак, процентна ставка є фіксованою та не може змінюватись у сторону її збільшення протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки, без дотримання вищенаведених вимог ст. 1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною. Позивачем не надано до суду належних доказів про урегулювання питання щодо збільшення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом шляхом повідомлення про зазначене позичальника. Разом з тим, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, на які посилається банк, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не підписані відповідачем. Таким чином, твердження відповідача у цій частині є обґрунтованими. Таким чином, суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача: 1434,05 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК Украйни. В той же час, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 21566,55 грн. - тіло кредиту. Відповідач заявляла про застосування наслідків пропущення строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з виписки по рахунку відповідачки та розрахунку, останнє погашення обов`язкового платежу з картки відповідачка здійснила 26 червня 2019 року на суму 17,50 грн., чим перервала перебіг строку позовної давності, а оскільки позов подано банком 27 жовтня 2020 року, то такий позов є поданим в межах строку позовної давності. При таких обставинах, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.141 ч.1 ЦПК України на Відповідача слід покласти понесені Позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі - 2102,00 грн.

Outcome: partial