Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

АТ комерційний банк «ПриватБанк» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. І.Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Позивач покликається на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме, надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак позичальником не виконується зобов`язання щодо повернення кредиту та плати за користування ним, в зв`язку з чим станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість в сумі 12874.08 грн., що включає: 7251.10 грн. - заборгованість за кредитом, 96498.45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3449.50 грн. - заборгованість за пенею і комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5359.95 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у розмірі 1762.00 грн. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Сторона відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] тіла кредиту в сумі 2394 грн. 48 коп. В іншій частині позовні вимоги не визнала, вказавши, що, враховуючи судову практику ВП ВС стягнення з відповідача відсотків та пені не ґрунтується на засадах законності та справедливості. На офіційному сайті позивача у розділі "Архів договорів" опубліковані Умови та ПРавила надання банківських поглуг у 84-х редакціях. Як вбачається із вказаного розділу сайту, щомісяця позивач в односторонньому порядку вносить зміни в Умови та Правила надання банківських послуг та оприлюднює їх у новій редакції. Анкета-заява від 29.03.2013 року, що підписана [PERSON] не містить інформації про редакцію Умов та Правил надання банківських послуг, а також будь-яких інших відомостей, що давали би можливість встановити зміст Умов і Правил надання банківських послуг, які сторони розуміли та вважали чинними на момент підписання заяви. Оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені чи штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена для кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наведені обставини вказують на те, що сторони не досягли у належній (письмовій) формі згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, у зв`язку з чим, останній не був укладений, а правовідносини кредитного договору між сторонами не виникли. Враховуючи те, що відносини кредитного договору між позивачем і відповідачем не виникли, отримані відповідачем кошти є безпідставно набутими, у зв`язку з чим підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України. Отримавши картку «Універсальна» з номером рахунку № [NUMBER] , відповідач отримувала кошти (підтверджується довідкою з карткового рахунку відповідачки від 23.05.2019 року №9L0H9GAJF1P81L8I) у розмірі 11 666 грн. При цьому відповідачем було частково повернуто отримані кошти на загальну суму 9 271,52 грн., що також підтвердужується довідкою з карткового рахунку. З урахуванням наведених обставин сторона відповідача визнає позовні вимоги в частиіні стягнення з [PERSON] 2 394,48 грн., у задоволенні решти вимог просить відмовити. ІІІ.Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 09.08.2019 року скасовано заочне рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 26.07.2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 10.09.2019 року сторроною відповідача було подано відзив на позовну заяву. 30.09.2019 року стороною позивача було подано відповідь на відзив. Представник позивача згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному об`ємі, просить розглядати справу у його відсутності; у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Судова повістка надіслана відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, що вказана у довідці отриманої від УДМС України в Рівненській області. 20.01.2021 року представник відповідача адвокат Оніщук М.А. подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності просить позовні вимоги задоволнити частково з підстав, що наведені у відзиві. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч. 2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до підписаної анкети - заяви від 29.03.2013 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2018 року становить 12874.08 грн., що включає: 7251.10 грн. - заборгованість за кредитом, 96498.45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 3449.50 грн. - заборгованість за пенею і комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 5359.95 грн. - штраф (процентна складова). Виписка за договором підтверджує, що [PERSON] знімала кошти з карткового рахунку та користувалась ними. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 29.03.2013 року процентна ставка, комісія не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів), за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, комісію. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався також на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у банку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 29.03.2013 року, заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом не може бути, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З урахуванням зазначеного, на думку суду, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими. Такі висновки відповідають правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до довідки з карткового рахунку відповідачки від 23.05.2019 року №9L0H9GAJF1P81L8I [PERSON] отримала від банку грошові кошти у розмірі 11 666 грн, при цьому 9 271,52 грн. повернула. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 394 грн.; суд вважає, що підстави для стягнення заборгованості за відсотками, пені, комісії, штрафів відсутні. Щодо покликання строни відповідача та не, що правовідносини кредитного договору між сторонами не виникли, оскільки без досягнення у належній формі згоди щодо істотних умов кредитного договір, він не був укладений, суд вважає за необхідне зазначити, що сторонами крединий договір виконувався ( банк надав позичальнику грошові кошти, а [PERSON] ці кошти отримала), тому підстав вважати його неукладеним немає. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 28.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» сплатило 2102 грн. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому з урахуванням чаткового задоволення позовних вимог стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 37 грн.

Outcome: partial