Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області звернувся до суду з вказаним позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на її утримання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, про що написала відповідну заяву, дитина перебуває в Переяслав-Хмельницькому ліцей-інтернаті «Патріот», на канікулах та вихідних в патронатній родині [PERSON] в с. Гланишів Переяслав-Хмельницького району. В судовому засіданні представник позивача Бутник С.М. позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, з наданої суду нотаріально посвідченої заяви вбачається, що вона позов визнає та просить слухати справи у її відсутності. Представник третьої особи Переяслав-Хм. ліцею-інтернату «ПАТРІОТ» Павленко Н.М. вважає, що позов підлягає до задоволення. Мати неповнолітньої [PERSON] жодного разу з часу поступлення дитини до ліцею-інтернату у 2013 році не приходила, життям, навчанням, вихованням дитини не цікавилася, не телефонувала. На зараз [PERSON] нормально сприймає ситуацію щодо позбавлення її матері батьківських прав. Третя особа [PERSON] не з»явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області 18 жовтня 2007 року, актовий запис №307, серія [NUMBER], [INFO] року народилася [PERSON], де батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с.9). З інформації Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 16.11.2017 за №3596/16.18-32 т.2 вбачається, що у відділі наявний актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON], №06 від 09.06.1990 року, складений виконавчим комітетом Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON], №04 від 10.11.2008 року, складений виконавчим комітетом Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району київської області. Актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON], №398 від 23.12.2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області.(а.с.16). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. (а.с.15). З довідки Комунального закладу Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницького ліцею-інтернату «ПАТРІОТ» від 01.02.2018 за №01-14/262 вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається у 5 класі КЗ ОР «Переяслав-Хмельницький ліцей - інтернат «ПАТРІОТ».(а.с.14). З довідки Комунального закладу Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницького ліцею-інтернату «ПАТРІОТ» від 01.02.2018 року за №01-14/264 вбачається, що [PERSON], [INFO], прибула в КЗ КОР «Переяслав-Хмельницька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» 01.09.2013 відповідно до заяви матері [PERSON]. [PERSON] за період перебування дівчинки у закладі з грудня 2016 року в забезпеченні потреб доньки участі не приймала, не відвідувала доньку у школі, на батьківські збори не приходила, не цікавилась її навчанням, з адміністрацією закладу, класним керівником, вихователем ніяких зв'язків не підтримувала . (а.с.11). З характеристики Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 27 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], не працює, вихованням своєї неповнолітньої дочки [PERSON] не займається. З 2017 року по березень 2018 року [PERSON] не проживала в с. Демянці Переяслав-Хмельницького району Київської області.(а.с.17). З акту про обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 27 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON] зареєстровано [ADDRESS]. В будинку також зареєстровані її син - [PERSON], 1991 року народження та неповнолітня дочка - [PERSON], 2007 року народження. Будинок знаходиться в задовільно у стані, в приміщенні неналежний санітарний стан.(а.с.18). З довідки Переяслав-Хмельницької ЦРЛ від 08 травня 2018 року за №688 вбачається, що [PERSON] не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, за допомогою до психіатра не зверталась (а.с.19). З довідки Переяслав-Хмельницької ЦРЛ від 08 травня 2018 року за №688 вбачається, що [PERSON], не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, за допомогою до нарколога не зверталась (а.с.20). З нотаріально посвідченої заяви від 15 травня 2018 року [PERSON] вбачається, що вона відмовляється від своєї малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка народилася в м.Переяслав-Хмельницький Київської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. У вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні участі не приймала і приймати не бажає. Просить позбавити її батьківських прав. Розгляд справи в суді проводити без її участі. Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області, згідно висновку №06.01-19/1305 від 31 липня 2019 року вважає доцільним в інтересах дитини, надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Не погодитись з таким висновком, суд немає підстав, оскільки висновок відповідає вимогам чинного законодавства та дослідженим доказам по справі. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленум Верховного Суду України в від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідач добровільно, без будь-якого примусу не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON], участі у її вихованні не приймала, не приймає і не буде приймати (підтверджується її письмовою заявою). Дані обставини дають підстави суду стверджувати, що відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками по відношенню до дитини, тому може бути позбавлена батьківських прав відносно неї. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років; матеріальне становище та стан здоров'я дітей, стан здоров'я, матеріальне становище відповідача та позивача, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнала, що підтверджується її заявою, яка нотаріально посвідчена, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших (не відповідача) осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Питання судових витрат вирішується у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 150, 155, 164, 166, 180, 184 СК України,

Outcome: approved