Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Києва, є її донькою. Заявнику та її доньці [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] в рівних долях, в якій вони зареєстровані. Між заявником та її донькою виникали непорозуміння з приводу поведінки доньки. 28 вересня 2008 року її донька зібрала свої особисті речі та повідомила, що йде проживати до свого молодого чоловіка. Проте місце свого майбутнього проживання не повідомила. Саме з того часу у заявника відсутні відомості про місце перебування доньки протягом останніх десяти років. Згідно акту Житлово-експлуатаційної дільниці від 21 листопада 2018 року [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2008 року. Метою визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою заявник пов`язує з необхідністю отримання субсидії на сплату вартості наданих житлово-комунальних послуг. У зв`язку з викладеним заявник просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Києва безвісно відсутньою з 28 вересня 2008 року. 22 січня 2019 року ухвалою суду заяву [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою залишено без руху. 28 березня 2019 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи безвісно відсутньою та витребувано у Дніпровської районної в місті Києві державної реєстрації (02094, бул. Праці, 1/1, м. Київ) належним чином завірену інформацію щодо зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] ; у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Київ (02100, вул. Червоноткацька, 2, м. Київ) належним чином завірені відомості про оголошення в розшук [PERSON] , [INFO] , на підставі звернення [PERSON] від 07 листопада 2018 року, та належним чином завірені відомості щодо вжитих заходів щодо розшуку [PERSON] , [INFO] ; у Київської міської психоневрологічної лікарні № 2 (02192, вул. Миропільська, 8, м. Київ) належним чином завірені відомості щодо перебування чи не перебування на лікуванні [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; у Дніпровського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02094, вул. Поправки, 14-а, м. Київ) належним чином завірені відомості щодо видачі закордонного паспорту на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ; у Державної прикордонної служби України (01601, вул. Володимирська, 26, м. Київ) належним чином завірені відомості про перетин кордону України [PERSON] , [INFO] , в період з 2008 року по теперішній час; у Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (01601, вул. Богомольця, 10, м. Київ) належним чином завірену інформацію про судимість [PERSON] , [INFO] . 19 червня 2019 року ухвалою суду виправлено описку у резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року у справі за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи безвісно відсутньою: у резолютивній частині ухвали правильно зазначити по-батькові [PERSON] », замість неправильного « [PERSON] ». 16 вересня 2019 року ухвалою суду відведено присяжного [PERSON] від участі у розгляді цивільної справи в порядку окремого провадження за заявою за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи безвісно відсутньою. 02 грудня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Заявник в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Додатково пояснила, що після зауважень щодо поведінки доньки остання пішла з дому, тому вона забрала у неї ключі від вхідних дверей квартири. В літку 2019 року вона бачила однокласницю доньки, яка повідомила їй, що її донька два роки тому переїхала з Троєщини, оскільки вийшла заміж. Також раніше знайомі говорили, що бачили її доньку в місті. Донька на телефонні дзвінки не відповідає. І заявою про розшук доньки не зверталася, а подавала заяву про видачу довідки. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи відділу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] пояснила, що не бачила, щоб [PERSON] проживала в квартирі. Свідок [PERSON] пояснила, що відомості щодо місця перебування [PERSON] відсутні протягом десяти років. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] не проживає в квартирі 10 років. Відомості щодо місця її перебування відсутні. Три-чотири роки тому телефонувала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Києва, є донькою заявника (а.с. 9). Заявнику та її доньці [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] в рівних долях (а.с. 12), в якій вони зареєстровані (а.с. 10, 34). Заявник просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Києва безвісно відсутньою з 28 вересня 2008 року. На підтвердження заявлених вимог заявник надала суду акт Житлово-експлуатаційної дільниці від 21 листопада 2018 року про не проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2008 року (а.с. 11), лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 20 листопада 2018 року, відповідно до якого в процесі перевірки було перевірено обліки невстановлених хворих, обліки невстановлених трупів, осіб затриманих за злочини та правопорушення, але місцезнаходження [PERSON] встановлено не було (а.с. 13), інформаційний лист Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 08 лютого 2019 року, яким повідомлено, що до управління надійшло звернення [PERSON] з приводу надання довідки про місце перебування [PERSON] , оперативно-розшукова справа не заводилася (а.с. 35), інформаційний лист Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 06 лютого 2019 року про відсутність інформації щодо реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою за умови, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Необхідність визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім заявник пов`язує з необхідністю отримання субсидії на сплату вартості наданих житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст. 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою». Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] при цьому, доказів того, що зазначені особи, можуть підтвердити факт зникнення [PERSON] до суду не надано. Відсутність у заявника відомостей щодо місця перебування [PERSON] не може бути підставою для визнання її безвісно відсутньою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання заявника на те, що їй невідомо про місце проживання [PERSON] , не є безумовною підставою для визнання її безвісно відсутньою, оскільки не можна визнавати безвісно відсутнім громадянина, про якого вірогідно відомо, що він живий, але немає точних відомостей про його місце перебування. Крім того, слід звернути увагу і на те, що відповідно до п.7 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Доказів звернення до поліції із заявою про зникнення (розшук) [PERSON] , [INFO] , та відкриття кримінального провадження з приводу її зникнення до суду не надано. Виходячи з встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, вбачається, що при розгляді справи не встановлено наявності юридичного складу для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою. З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] за участю заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed