Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.12.2018 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав у відношенні до малолітньої [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 09.04.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №71. [INFO] у них народилася дитина - [PERSON]. Вказує, що з відповідачем стосунки погіршилися та у листопаді 2012 року шлюб між ними було розірвано заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2012 року (справа №408/6681/12). Зазначає, що на даний час вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], місце проживання відповідача їй невідоме, засоби зв'язку втрачено. Спільна донька, [PERSON] мешкає разом з нею та повністю знаходиться на її забезпеченні, саме вона самостійно займається її вихованням. З моменту народження дитини батько жодним чином участі у її вихованні не бере, матеріально не допомагає, що свідчить про свідоме ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31.01.2011 (справа №2-674/11/0408) з відповідача стягнуто аліменти, які він по теперішній час сплачує у розмірі 500 гривень у місяць. Заборгованість станом на кінець жовтня 2018 року складає 27 429 грн. 80 коп. Підкреслює, що самостійно забезпечую належний рівень виховання та утримання дитини, її повноцінний соціально-правовий захист, виконую всі обов'язки щодо дитини у відповідності до вимог чинного законодавства України. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади України, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги заяви позивача та представника третьої особи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені ( ч.5 ст.82 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебували з 09.04.2010 року - по 26.11.2012 рік, у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2012 року. (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.12.2010 р. Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31.01.2011 р. (справа №2-674/11/0408) з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходу. ( а.с. 8,9). Заборгованість зі сплати аліментів, відповідно до довідки - розрахунку Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 19.11.2018 р., за період з 06.03.2012 р. по 01.11.2018 р. складає 27429 грн. 80 коп. (а.с. 11-13). Відповідно до характеристики на дитину КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №116» КМР групи №6 «Ромашка» [PERSON], яка відвідувала групу №6 з 02.09.2013 року по 31.08.2017 року, дитину виховувала лише матір, батька [PERSON] за час відвідування дитиною дитячого садка працівники закладу не бачили. (а.с. 14). Відповідно до характеристики учениці 2-А класу Криворізької загальноосвітньої школи І- ІІІ ступенів № 130 [PERSON], [INFO], мама цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім'ї, регулярно відвідує школу, батько навчальними досягненнями [PERSON] не цікавиться, батьківські збори не відвідує. (а.с. 15). Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частинами 7,8 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 2 ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Малолітня [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], навчається в Криворізькій загальноосвітній школі І- ІІІ ступенів № 130, має позитивну характеристику. Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні до малолітньої [PERSON], оскільки батько з моменту народження дитини взагалі не займається вихованням доньки, що свідчить про свідоме ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 11.03.2019 р. складає 31 977 грн. 61 коп. Мати самостійно забезпечую належний рівень виховання та утримання дитини, її повноцінний соціально-правовий захист. На підставі викладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню дитини знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved