Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу хворого [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заяви зазначає, що [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , 10.12.2019 року о 19 год. 45 хв. поступив до відділення за направленням відповідального лікаря Васильківської районної лікарні у супроводі співробітника поліції капрала [PERSON] у зв`язку зі зміною психічного стану. А саме, останній поводить себе не адекватно стукав ножем по підлозі, підпалив пакетики в квартирі, повідомляв, що сусіди хочуть його вбити, погрожував, що підірве багатоквартирний будинок, в якому знаходився, розмахував ножем перед працівниками поліції, викрикував, що чує голоси невідомих,які хочуть його вбити. Крім того, зі змісту заяви встановлено, що під час поступлення до психіатричної лікарні [PERSON] продуктивному контакту був недоступний, сидить з безучасним виглядом, на запитання не відповідає, не виявляє інтересу до бесіди. Напружений, злісний, обличчя маскоподібне. Зовні неохайний, запущений, волосся засмальцьоване, нерозчесане. Щось бурмоче, прислухається невідомо до чого. Повністю некритичний до свого хворобливого стану та поведінки. Не дає усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричну лікарню. Враховуючи діагноз хворого «шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекту з агресивними та антисоціальними (руйнівними) тенденціями, галюцинаторно-параноїдний синдром», а також у зв`язку з погіршенням психічного стану хворого [PERSON] , останній на думку заявника потребує госпіталізації до КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічного медичного об`єднання» у примусовому порядку . В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив прийняти рішення про госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] , оскільки останній страждає на психічне захворювання, яке підлягає лікуванню в стаціонарних умовах і хворий представляє виражену соціальну небезпеку для себе та оточуючих. Лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, пояснивши, що хворий при прийомі заперечував свої дії, відмовлявся від їжі, в нього залишились маячні ідеї впливу на сусідів, критика до скоєного відсутня. При цьому повідомив, що в приміщенні суду хворий [PERSON] надав письмову згоду на його лікування з приводу загострення психічного захворювання. Прокурор, враховуючи згоду хворого на лікування, просила відмовити в задоволенні заяви, оскільки відпали підстави для примусового лікування. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив свою добровільну згоду на лікування. Заінтересована особа [PERSON] , батько хворого, в судовому засіданні просив задовольнити заяву, пояснивши, що син хворіє вже 4 роки, на обліку у психіатра перебуває з 2015 року, лікувався в Павлова та в Глевасі. В лютому 2017 року лікувався останній раз. Потім виявив бажання проживати окремо, здав ЗНО, стан його був нормальний, Проте потім з`явились страхи з приводу того, що люди до нього ставляться ворожо.10.12.2019 року син сказав йому, щоб він розібрався з сусідами, при цьому його стан був неадекватний. А тому він зрозумів, що це загострення його стану та дружина викликала поліцію. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених\~Законом України\~"Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. В силу вимог ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. (ч. 1 ст. 342 ЦПК України) Судом достовірно встановлено, що 10.12.2019 року [PERSON] був доставлений за направленням відповідального лікаря Васильківської районної лікарні в медичне об`єднання у супроводі співробітника поліції капрала [PERSON] . у зв`язку зі зміною психічного стану. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку психіатричного освідчення КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічного медичного об`єднання» від 11.12.2019 р., [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді: діагноз «шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, психопатоподібний тип дефекту з агресивними та антисоціальними (руйнівними) тенденціями, галюцинаторно-параноїдний синдром». У зв`язку з тим, що хворий не дає усвідомленої згоди на стаціонарну допомогу, виявляє реальні наміри скоїти соціально-небезпечні дії по відношенню до рідних та оточуючих, своєю поведінкою несе реальну загрозу власному здоров`ю та не має розуміння хворобливості свого стану, комісія вважає, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації та послідуючого лікування. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За таких обставин, у судовому засіданні знайшли підтвердження доводи заяви відносно того, що [PERSON] страждає на психічний розлад та потребує лікування. Однак, враховуючи добровільну згоду хворого на лікування, суд підстав для його примусової госпіталізації не вбачає та приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed