Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.12.2007 року ПАТ КБ "Приватбанк" відповідно до договору б/н надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом . Станом на 31.01.2017 року відповідач має заборгованість в сумі 39910,58 грн., що складається з : - 1586,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 32009,77 грн. - заборгованість за відсотками; - 4176,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 250 грн. - штраф фіксована частина ; - 1888,60 грн. - штраф процентна складова. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 39910,58 грн., та судові витрати в розмірі 1600 грн. Представник позивача суду пояснив, що строк позовної давності не пропущено, оскільки були пере випуски картки , остання картка була випущена 06.12.2011 року зі строком дії до 10.2015 року, а звернулись до суду з позовом вони в березня 2017 року. Просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зв?явився, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з?явилась, однак надала письмові заперечення у відповідності до котрих вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв?язку з пропуском трирічного строк у позовної давності. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. У відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» із змінами та доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року №189-VIII, від 2 березня 2015 року №222-VIII, де зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 вказаного Закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. №1275-р визначений та затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. У пункті 16 цього додатку вказане місто Краматорськ (Краматорська міська рада). З копії паспорта відповідача [PERSON] вбачається що він зареєстрований у м. Краматорську , а тому суд має застосувати вимогу наведеного вище Закону. У відповідності до ст.. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як вбачається зі штампу позовна заява надійшла до суду 02.03.2017 року, строк дії картки був встановлений до жовтня 2015 року, тобто трирічний строк на котрий посилається представник відповідача спливає лише в жовтні 2017 року. Враховуючи період нарахування неустойки, пені за прострочення основного зобов'язання (кредиту), суд вважає, що вона стягненню не підлягає. Крім того у відповідності до вищевказаного Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не підлягають стягненню штрафні санкції . Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1600 грн. На підставі ст. 3,14, 60, 213, 25-218, ЦПК України, ст.ст.1048, 1054, 1050 ЦК України, суд,-

Outcome: partial