Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 30.08.2018 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 30.08.2018 року. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Оскільки відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, станом на 04.03.2020 року, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором становить 61316,27грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 24679,28грн., заборгованість за пенею та комісією 36636,99грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 30.08.2018 року у розмірі 61316,27грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 24679,28грн., заборгованість за пенею та комісією 36636,99грн., та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2020року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, не з`явився. В прохальній частині позовної заяви в разі неявки представника в судове засідання не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Ухвалою від 06.07.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом встановлено, що як вказує позивач у позовній заяві, в жовтні 2017 року в АТ «Універсал Банк» стала доступною послуга «Мonobank», в рамках якої відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2018 року відповідач [PERSON] звернувся в банк з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу надано можливість користуватись банківською послугою «monobank». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано суду витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, затверджені рішенням Правління ПАТ "Універсал Банк" протокол № 33 від 27 вересня 2017 року. Згідно зі статутом від 20 грудня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29 грудня 2018 року, найменування банку змінено на акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства «Універсал Банк». Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що 30.08.2018 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір, на підставі якого відповідачу 30.08.2018 року відкрито картковий рахунок, видано кредитну картку, на яку нараховано кошти в межах кредитного ліміту, тобто надано кредит. Договір укладений шляхом подання відповідачем до установи банку заяви про надання кредитних коштів, пропозиція прийнята банком, що підтверджується підписом уповноваженого представника на вказаній вище заяві від 30.08.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як встановлено в ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.08.2018 року, укладеного між позивачем та відповідачем, вбачається те, що відповідач користувався платіжною карткою, наявними на ній коштами, в результаті чого утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 24679,28грн. Зміст розрахунку заборгованості станом на 04.03.2020 року, наданих суду позивачем, свідчить про те, що відповідач користувався платіжною карткою, наявними на ній коштами, періодично здійснював їх погашення, тим самим визнававши факт існування договірних зобов`язань перед позивачем в рамках банківської послуги «Мonobank». Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 525 ЦКУкраїни встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.612 цього Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит, а тому зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що складається з тіла кредиту, є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені та комісії в сумі 36636,99грн., суд виходить з наступного. Як встановлено в ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка наведена у постанові від 03липня 2019у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, а тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Укладений між сторонами кредитний договір від 30.08.2018 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Таким чином, суд вважає, що «Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів» та «Тарифи за карткою Мonobank», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.08.2018 року шляхом підписання заяви-анкети. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Таким чином, виходячи з принципу диспозитивності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 24679,28грн., є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, при цьому не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені та комісії в розмірі 36636,99грн., у зв`язку з недоведеністю обґрунтованості вказаних позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову публічне акціонерне товариство комерційний банк «Універсал Банк» платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 2102 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 24679,28грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 846,03грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial