Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Направленим і підтриманим у судовому засіданні позовом [PERSON] (далі позивач) просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з [PERSON] (далі відповідач) та стягувати з останнього на її користь аліменти у твердій грошовій сумі розміром 4\~000 гривень, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання спільної малолітньої дитини сторін до її повноліття. Крім цього, позивач просила залишити на її вихованні дитину сторін. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з вересня 2015 року проживає з відповідачем окремо, спільного господарства не ведуть та шлюбні стосунки не підтримують. Добровільно допомогу на утримання спільної малолітньої дочки відповідач не надає, хоча може це робити, оскільки неофіційно працевлаштований та отримує заробітну плату від 10\~000 до 15\~000 гривень щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що на даний час не працює і аліменти у заявленому позивачем розмірі сплачувати не в змозі, проте має можливість сплачувати такі асигнування у розмірі 30% від свого доходу. Щодо розірвання шлюбу з позивачем та залишення на її виховані дитини не заперечував. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив надані ними докази, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 10 червня 2011 року Станишівською сільською радою Житомирського району Житомирської області за актовим записом № 5 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4). Від даного шлюбу позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка зареєстрована та проживає разом з позивачем (а.с.6). Дитина з 2016 року та станом на 31 січня 2017 року відвідує хореографічний ансамбль "Тіп-Топ" Житомирського Центру творчості дітей і молоді Житомирської міської ради (а.с.28). Згідно довідки, виданої УПСЗН Житомирської райдержадміністрації (а.с.29) позивач знаходиться на обліку та отримує соціальну допомогу ДСДі (а.с.30). Як убачається з відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України (а.с.31) відомості про отримання позивачем доходів у період часу з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2016 року відсутні. Також, відповідач зареєстрована у Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна (а.с.32). Крім цього, судом дослідженні копії консультативних висновків лікарів стосовно стану здоровя дитини (а.с.23-25). Інші долучені до матеріалів справи докази судом дослідженні, однак не покладаються в основу даного судового рішення як такі, що не витікають з правовідносин, які склались між сторонами та не містять інформації щодо предмету доказування. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи досліджені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Стосовно вимоги щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про її задоволення, адже як встановлено у ході розгляду справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Також, суд вирішує залишити на виховані позивача їх спільну з відповідачем дитину, про що останній не заперечував. Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів у заявленому позивачем розмірі суд вирішує наступне. Згідно названих вище норм матеріального права, зокрема, батько дитини зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Разом з тим, заявлений до стягнення позивачем з відповідача позивачем розмір аліментів, на переконання суду, належними та допустимими доказами не доведений та не обґрунтований. Відтак, враховуючи баланс між потребами дитини та можливістю їх задоволення відповідачем, судом вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дочки аліменти у твердій грошовій сумі розміром 1 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з даною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд звертає увагу позивача на тому, що умова про сплату аліментів у розмірі, що не може бути меншим 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, може застосовуватись лише у випадку присудження аліментів у розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача. В свою чергу, позивачем заявлена вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що виключає застосування названої умови. Водночас, оскільки позов підлягає до часткового задоволення, на підставі приписів ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача судовий збір у сумі 640,00 гривень (за вимогу про розірвання шлюбу) та 640,00 гривень з відповідача в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів, оскільки у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач мала пільги щодо сплати судового збору за таку вимогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial