Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] , в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю та включити в число спадкоємців, де третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Войціховський А.В. В позові посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . 08.05.2019 року, вона звернулась до приватного нотаріуса ЧМНО Войціхівського А.В. з проханням відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] Приватним нотаріусом заведено спадкову справу №10/2019 від 08.05.2019 року, номер у спадковому реєстрі №56087837. Про свої права на спадщину також заявив племінник [PERSON] , який також подав заяву до приватного нотаріуса. Вказала, що з 2013 року, вона [PERSON] постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство у його квартирі за адресою: [ADDRESS] , утримували квартиру разом, продовжує мешкати після його смерті та нести витрати по утриманню квартири. Даний факт підтверджується також показами свідків. Крім цього вказує, шо [PERSON] був пенсіонером, хворів, а вона доглядала та забезпечувала його усім необхідним. Також нею здійснено поховання померлого [PERSON] . Таким чином, з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] необхідно встановити юридичний факт проживання з останнім однією сім`єю та включення її в черговість спадкування. Також вказує, що для покращення житлових умов за час спільного проживання з померлим нею придбано побутову техніку (холодильник, пральну машинку, газову плиту, витяжку, мікрохвильову піч, мультиварку), що підтверджується наданими квитанціями. Інших родичів у [PERSON] немає, - племінник відповідач по справі [PERSON] життям свого дядька не цікавився і з ним не спілкувався, а також участі в похоронах не брав та на церемонії поховання присутній не був. Крім цього зазначає, що у неї на зберіганні знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, квитанції про оплату комунальних платежів, медична книжка та пенсійне посвідчення покійного. Посилаючись на норми цивільного права України, які регулюють дані правовідносини, просить встановити факт проживання однією сім`єю її [PERSON] з [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 2013 року по день смерті [PERSON] 28.04.2019 року. Внести її [PERSON] в першу чергу спадкоємців після смерті [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася. До початку розгляду справи спрямувала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення, оскільки з дядьком [PERSON] не спілкувався та на спадщину не претендує. Розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.27). Третя особа\~без самостійних\~вимог на\~стороні відповідача:\~приватний нотаріус\~Чернівецького міського\~нотаріального округу\~Войціховський А.В. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у його відсутність. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Пункт 5 ч. 1. ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Пунктом 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з ч.1 ст.36 Сімейного Кодексу України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Судом встановлено, що [INFO] у віці 67 років помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області07.05.2019 року, актовий запис про смерть № 1080, а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00022782278 від 07.05.2019 року (а.с.7-8). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56087837 від 08.05.2019 року виданого Войцехівським А.В. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу вбачається, що після смерті [PERSON] , заведено спадкову справу № 64151810 (а.с.9). Згідно Довідки № 432/02-14 від 15.11.2019 року виданої приватним нотаріусом Войцехівським А.В., після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до повідомлення №433/02-14 від 15.11.2019 року приватного нотаріуса Войцехівського А.В., позивачці [PERSON] роз`яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно позивачу необхідно надати докази родинних стосунків із померлим (а.с.11). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої зокрема входить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло (а.с.13). Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне позивачу для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] , фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, у неї знаходяться правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] , вона дійсно займалась похованням [PERSON] , повністю оплачувала ритуальні послуги, купила хрест, таблички та вінки, що підтверджується рахунком замовлення актом №717416 МКП «Спецкомбінат» від 08.05.2019 року на суму 1836,64 грн. та квитанцією №2412011246 від 08.05.2019 року (а.с.18-19). З матеріалів справи вбачається, що в період часу з 2013 року по день смерті, позивач [PERSON] проживала з [PERSON] в належній йому на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зокрема, свідок [PERSON] підтверджує, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала з [PERSON] який помер [INFO] , з 2013 року по день його смерті, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується заявою від 14.11.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. за р.№17422 (а.с.12). У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, вимоги Позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання за позивачем права на спадкування суд визнає доведеними та обґрунтованими, оскільки факт такого проживання підтверджений належними, достовірними та допустимими доказами, які містяться у матеріалах справи. Крім того, відповідач [PERSON] не оспорював факту спільного проживання позивача [PERSON] з померлим [PERSON] . Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення і встановити його іншим шляхом неможливо. Що стосується вимоги позивача про включення її до спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] , то суд зазначає, що визначення черговості спадкування за законом покладається на органи нотаріату України. Втім, у судовому засіданні Відповідач [PERSON] не оспорював право позивача на включення [PERSON] до першої черги спадкоємців за законом, при цьому зазначив що жодним чином не претендує на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки ним опікувалась тільки [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено\~ст. 1217 ЦК України. В ідповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків,\~встановлених\~ст. 1259 цього Кодексу. У відповідності до ст.1259 Цивільного кодексу України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина 2 статті 1259 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 16\~постанови Пленуму Верховного суду України\~\~N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно ч.3\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, а тому враховуючи вищевикладене, позивач вважається таким, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] , підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved