Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитини трьохрічного віку та стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 10.11.2015 року вона та відповідач уклали між собою шлюб який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 248. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який є неповнолітнім та проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. В вересні 2017 року відповідач залишив родину, сімю не утримує, участі у догляді за дитиною не приймає. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки не має на утриманні інших непрацездатних осіб та працює карщиком на ПрАТ «Миронівський хлібопродукт». Враховуючи той факт, що відповідач офіційно працює, вважає за доцільне стягувати аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку та аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі ? частин всіх його доходів. Просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/4 всіх його доходів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме: зазначила, що відповідач згоден на стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/6 всіх його доходів та на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, у розмірі 1/4 всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. Дослідивши письмові докази у справі, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 227080 (а.с.7), копія якого долучена до матеріалів справи. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. З свідоцтва про шлюб серії І-СР № 125492 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2015 року (а.с.6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Будь-яких доказів щодо матеріального становища відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків сторони не надали. Положення ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.181,182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів після їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами одержувача аліментів, а при визначенні розміру аліментів суд має враховувати матеріальне становище сторін, інші фактичні обставини справи та власне мету зобов'язання щодо утримання. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017рік" у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1грудня - 1492 гривні. Таким чином, із урахуванням обставин справи та враховуючи рівень споживчих цін на дитяче харчування, одяг та предмети особисто гігієни, суд вважає правильним та доцільним позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини задоволити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2017 року та до досягнення сином повноліття. Частинами 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За змістом ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017рік"у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня 1762гривні. Оцінюючи, матеріальне становище відповідача, беручи до уваги необхідність сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, враховуючи розмір встановленого законом прожиткового мінімуму, су погоджується з відповідачем у тому, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитинною трьох річного віку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення в цій частині позову частково та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку, що на думку суду відповідає можливостям відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» вказує на те, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки, в позовній заяві ставиться дві вимоги немайнового характеру (про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину), то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,00 грн.

Outcome: partial