Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.02.2014 року звернувся до суду з позовом до Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області про визнання права власності, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON], який проживав у [ADDRESS]. На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів йому все своє майно. До майна, охопленого заповітом, відносяться три земельні ділянки загальною площею 9,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Матіясівської сільської ради, які належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку МК №039504, виданого Березанською райдержадміністрацією 27.06.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що кадастрові номери земельних ділянок, які вказані у державному акті МК №039504, не відповідають кадастровим номерам земельних ділянок, які зареєстровані за [PERSON] у Державному земельному кадастрі. Так, у державному акті земельна ділянка [NUMBER] має кадастровий номер 484820983200:02:000:0021, земельна ділянка [NUMBER] -484820983200:01:000:0236, земельна ділянка [NUMBER] - 484820983200:01:000:0235, а у витягах із ДЗК кадастрові номери земельних ділянок зазначені: [NUMBER] - 4820983200:02:000:0021, [NUMBER] -4820983200:01:000:0236, [NUMBER] - 4820983200:01:000:0235. Оскільки у державному акті на землю у кадастрових номерах земельних ділянок помилково двічі вказано код області - 48, внаслідок чого перша частина кадастрового номеру має не десятизначне, а дванадцятизначне число, виправити цю помилку на даний час неможливо, на дату смерті спадкоємці з [PERSON] не проживали, ніхто із можливих спадкоємців за законом до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк не звертався, посилаючись на норми ст.ст.328,392 ЦК України, позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], просить визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки. Сторони в судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], 21.06.2007 року складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за №?1-299, яким він на випадок своєї смерті належну йому земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,95 гектарів, розташовану в межах території Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області заповів [PERSON] повністю. Тому відповідно до ст.1235 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Довідкою Березанської державної нотаріальної контори підтверджено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], інші спадкоємці відсутні. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 039504, виданого Березанською райдержадміністрацією 27.06.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №38 спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області загальною площею 9,95 га., яка складається з трьох окремих земельних ділянок, в т.ч. кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER] площею 9,78 га - 484820983200:02:000:0021, земельної ділянки [NUMBER] площею 0,10 га - 484820983200:01:000:0236, земельної ділянки [NUMBER] площею 0,07 га - 484820983200:01:000:0235. Згідно витягів з ДЗК, витягів з техдокументації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, листів відділу Держземагентства у Березанському районі уточнена площа земельних ділянок та кадастрові номери земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, власником яких на підставі державного акту від 27.06.2003 року МК № 039504 є [PERSON], в т.ч.: площею 9,7780 га - 4820983200:02:000:0021, площею 0,0722 га - 4820983200:01:000:0235, площею 0,1000 га - 4820983200:01:000:0236. Довідкою Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області підтверджено, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.01.1988 року по день смерті [INFO]. За вказаною адресою на день смерті спадкодавця разом з ним були зареєстровані та постійно проживали особи без родинного зв'язку - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Оскільки позивач надав державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я спадкодавця, в якому земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери, в яких перший структурний елемент кадастрового номера складається з дванадцяти знаків, що суперечить розділу II Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, а виправлення в державному акті, згідно Інструкції про порядок складання, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі не допускаються, отримати дублікат вищезазначеного державного акту позивач не має законних підстав, оскільки власник земельної ділянки помер, на підставі ст.46 Закону України "Про нотаріат", п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку державним нотаріусом позивачу відмовлено, та роз'яснено його право на звернення для вирішення даного питання до суду. Відповідно до розділу II п.2.1 Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №168 від 15.02.2010 року - перший структурний елемент кадастрового номера відповідає колу об'єкта відповідно до Класифікатора об'єктів адміністративно-територіального устрою України, затвердженого наказом державного комітету статистики України від 09.12.1997 року №78 і складається з десяти знаків, останні два з яких мають значення - "00". Згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 04.05.1999 року за №43 зі змінами від 29.12.2003 року №322, виправлення в державному акті не допускаються. Зважаючи на те, що відповідно до п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини в нотаріальній конторі, він має право набути право власності на землю на підставі ст.328 ЦК України шляхом захисту свого права відповідно до ст.3 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved