Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 66001 грн. 50 коп., яка складається з: 64701 грн. 50 коп. суми страхового відшкодування та 1300 грн. 00 коп. вартості послуг суб'єкта оціночної діяльності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.07.2016 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda CR-V, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля Audi A-5, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Audi A-5, державний номерний знак [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 27.07.2016 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП не була застрахована, позивачем було сплачено на користь потерпілої в ДТП особи - [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 64701 грн. 50 коп., яке було зроблена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 14.09.2016 року та звіту № 656/08/16 від 29.08.2016 року, також позивачем було оплачені послуги суб'єкта оціночної діяльності у розмірі 1300 грн. 00 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована на момент ДТП, позивач набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування, у зв'язку із чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдану майнову шкоду в загальному розмірі 66001 грн. 50 коп. Ухвалою суду від 09.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача за довіреністю [PERSON] про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178\~ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв'язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.07.2016 року об 18:45 год. в м. Харкові по вул. Чкалова, буд. 12, [PERSON] керував автомобілем Honda CR-V, державний номерний знак [NUMBER], при перестроюванні не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Audi A-5, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.08.2016 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України і накладено адміністративне стягнення у виді стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.07.2016 року на момент ДТП у [PERSON], який керував автомобілем Honda CR-V, державний номерний знак [NUMBER], відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі звітом № 56/08/16 від 12.08.2016 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля Audi A-5, державний номерний знак [NUMBER], з урахуванням зносу складає 76150 грн. 60 коп. 14.09.2016 року [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася 27.07.2016 року. Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 7991 від 13.10.2016 року, на підставі ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та приймаючи до уваги довідку № 1 від 05.10.2016 року про розмір відшкодування шкоди та документи надані по справі, МТСБУ визначено шкоду, яка підлягає відшкодуванню [PERSON] в розмірі 64701 грн. 50 коп. Згідно з платіжного доручення № 7991рв від 17.10.2016 року [PERSON] виплачено стахове відшкодування в розмірі 64701 грн. 50 коп. Крім того, згідно платіжного доручення № 00026ра від 10.10.2016 року Моторним (транспортним) страховим бюро України оплачені послуги аварійного комісара у розмірі 1300 грн. 00 коп. Відповідно до\~ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ\~є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього\~Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно зі ст. 41.1 Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 38.2.1\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Як роз'яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу. З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 7991 від 13.10.2016 року про відшкодування з фонду захисту потерпілих, здійснено сплату відшкодування на рахунок [PERSON] за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди суму в розмірі 64701 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 7991рв від 17.10.2016 року. За ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України,\~ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з матеріалів справи Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до [PERSON] з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди, однак позитивного результату не було отримано. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається зі ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному\~та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в загальному розмірі 66001 грн. 50 коп., оскільки вказаний розмір шкоди є доведеним та підтверджується матеріалами справи. Відповідно до платіжного доручення № 127354182 від 20.07.2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved