overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.06.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.09.2016 року має заборгованість 12338 грн. 44 коп., яка складається з наступного: - 1980,92 грн. заборгованість за кредитом; - 9293,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), - 563,74 грн. Штраф(процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 12338 грн. 44 коп. та судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 23.06.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 30.09.2016 року має заборгованість перед банком у розмірі - 12338 грн. 44 коп. (а.с. 5-7). Порядок погашення кредиту встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.02.2016 року відповідач отримала кредит у розмірі 24467,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 11.10.2016 року має заборгованість 36723 грн. 92 коп., яка складається з наступного: - 24467,88 грн. заборгованість за кредитом; - 2825,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5579,26 грн. - заборгованість за пенею та комісією, - 3851,75 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 36723 грн. 92 коп. та судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 24.02.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 24467,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 11.10.2016 року має заборгованість перед банком у розмірі - 36723 грн. 92 коп. (а.с. 5). Порядок погашення кредиту встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.08.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 11600,37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 21.10.2016 року має заборгованість 12870 грн. 32 коп., яка складається з наступного: - 9517,01 грн. заборгованість за кредитом; - 1126,51 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1903,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 323,40 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної уголи. Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 12870 грн. 32 коп. та судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.08.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 11600, 37 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 21.10.2016 року має заборгованість перед банком у розмірі - 12870 грн. 32 коп. (а.с. 5). Порядок погашення кредиту встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. \~ \~ \~ \~У заяві він вказав, що у зв`язку з досягненням віку, необхідного для призначення пенсії, звернувся до Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України. Розглянувши документи, орган з призначення пенсії виявив дописаним рік народження (1958) заявника у трудовій книжці та відсутність дати народження. За таких обставин [PERSON] просить встановити факт належності йому трудової книжки б/н, заповненої 5 вересня 1973 року Підволочиським профтехучилищем № 20 на ім`я [PERSON] , 1958 року народження. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримують, просять задовольнити.\~ Представник заінтересованої особи Чортківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Павлинів І.Г. заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] не має. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28 січня 2000 року Чортківським РВ УМВСУкраїни в Тернопільській області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 8 квітня 2008 року\~ відділом РАЦС Чортківського РУЮ Тернопільської області, [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №\~ 5. Із трудової книжки б/н на ім`я [PERSON] , заповненої 5 вересня 1973 року Підволочиським профтехучилищем № 20 Тернопільської області, вбачається, що в графі "рік народження" дописано іншим правописом "1958" , та не вказано число і місяць народження особи. Із військового квитка [NUMBER] вбачається, що квиток виданий 11 листопада 1976 року Чортківським районним військовим комісаріатом Тернопільської області [PERSON] , [INFO] . Із профспілкового квитка вбачається, що він виданий [PERSON] , 1958 року народження. Згідно посвідчення водія [NUMBER] , виданого 14 квітня 1976 року, вбачається, посвідчення належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що в трудовій книжці заявника рік його народження є дописаним, а тому суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа та задоволення даної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, згідно якої просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 18.03.1995 року Бердичівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, актовий запис № 179. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільні відносини з відповідачкою не склалися через різні погляди на сімейне життя та обов"язки, втрату почуття любові і поваги через небажання розуміти один одного. Однією родиною вони не проживають тривалий час - більше десяти років, спільне господарство між ними не ведеться. Від шлюбу мають двох дітей : синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Син [PERSON] на даний час є повнолітнім, проживає в м. Києві, син [PERSON] проживає з відповідачкою за домовленістю між ними. Позивач в підготовче судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив , що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка також в підготовче судове засідання не з"явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, пред"явлені до неї вимоги визнала повністю. Заяви сторін долучені до матеріалів справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України , слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони 18 березня 1995 року зареєстрували шлюб , що підтверджується свідоцтвом про одруження ( а.с. 10). Під час шлюбу в них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON] ( а.с. 11-12 ). Сторони подружні відносини не підтримують, шлюб існує формально. Суд, згідно ч.2 ст. 112 СК України , постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначив позивач, мотивуючи свої позовні вимоги, подальше спільне життя між ним та відповідачкою є неможливим через відсутність взаємопорозуміння, більше десяти років вони проживають окремо, налагодити подружнє життя неможливо. Вище наведені обставини на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу між сторонами по справі. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

В листопаді 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04.12.2015 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №Z20.981.75670 від 04.12.2015, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 20295 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,49% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. ПАТ "Ідея Банк" свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 20295 грн. Обов'язки, передбачені договором, [PERSON] не виконує, тому станом на 26.10.2017 має заборгованість в розмірі 31313 грн 42 коп., з яких: прострочений борг в сумі 5159 грн 11 коп., прострочені проценти в сумі 7693 грн 02 коп., строкові проценти в сумі 4 грн 63 коп., пеню в сумі 18456 грн 66 коп.. Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сімейне життя з відповідачем не склалося. Відповідач постійно влаштовує скандали та дебоші свідком яких стає малолітній син, що негативно впливає на його психічний стан, спричиняє їй та дитині душевні страждання. Протягом тривалого часу відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, зароблені кошти на потреби сім'ї та дитини не надає. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинені. На примирення не згодна тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 листопада 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.20). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки "Чирко" змінити на дошлюбне "Низовець". Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В листопаді 2019 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що в свідоцтві про право власності на квартиру її прізвище записано як « [PERSON] », тоді як у паспорті зазначено « [PERSON] » . При зверненні до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, їй було відмовлено, що не має підстав для внесення виправлення у відповідне свідоцтво про право власності і зазначено, що вона повинна звернутися з метою вирішення цієї проблеми до суду. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10.05.1996 р., оскільки іншим чином спір вирішити неможливо. Заявник надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємин сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 липня 1996 року заявнику та членам її сім`ї видано Свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] , де її прізвище вказано як " [PERSON] ". Згідно копії паспорту заявника, її прізвище вказано як " [PERSON] ". Відповідно до повідомлення Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 16.09.2019 р., останнє не має підстав для виконання виправлення прізвищ власників приватизованої квартири у свідоцтві про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , оскільки розпорядження про приватизацію даної квартири міським органом приватизації м. Миколаєва не виносилось, архівними матеріалами з даного питання управління не володіє. Квартира приватизована згідно розпорядження МП «Ера», правонаступником якого управління не являється. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд вважає встановленим, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується доведеність заявлених вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

В листопаді 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. 21 січня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, клопотань до суду не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 липня 2017 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.4-6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на дошлюбне " [PERSON] ".

Outcome: approved