Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до УДКСУ в м. Костянтинівці Донецької області, треті особи - [PERSON] міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Донецькій області, [PERSON], про зняття арешту з майна, в якому зазначила, що 06 березня 2017 року державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні № 53282663 про арешт майна боржника [PERSON] Підставою для винесення даного документу є постанова Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення № 219/11132 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 10 200 грн. [PERSON], який є сином позивачки, помер 04 травня 2017 року. Вважає, що зобов*язання зі сплати штрафу в даному випадку є таким, що нерозривно пов*язане з особою боржника, а тому припинилося у зв*язку з його смертю. Згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" у випадку смерті боржника виконавче провадження підлягає закінченню, виконавчий документ має бути направлений до суду або іншого органу, який його видав, а арешт, накладений на майно боржника, має бути знято з виключенням відомостей з Єдиного реєстру боржників. Після смерті сина позивачка зверталася до державного виконавця з приводу закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна, однак їй було рекомендовано звернутися до суду за вирішенням цього питання. Позивачка, яка є спадкоємцем після смерті сина та звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у зв*язку із дією арешту на майно останнього, позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права та набути право власності на спадкове майно. Просила її позов задовольнити та зняти арешт з усього майна [PERSON], що був накладений постановою державного виконавця від 06 березня 2017 року. У судове засідання позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник відповідача в судовому засіданні вважав пред*явлені до відповідача [PERSON] державної казначейської служби України в м. Костянтинівці Донецької області позовні вимоги необґрунтованими, підтримавши доводи письмових заперечень (а.с. 33-34). Представники третіх осіб в судовому засіданні підтримали доводи письмових пояснень по суті позовних вимог (а.с. 52-55), вказуючи, що постанова про арешт майна боржника була винесена з метою забезпечення виконання постанови суду, державний виконавець виходив до місця проживання боржника, було встановлено зі слів сусідів, що боржник за цією адресою не мешкає, квартиру продає, тому були складені акти про відсутність боржника від 25 травня та 19 жовтня 2017 року. На той час як до відділу надійшла заява позивачки щодо зняття арешту у зв*язку із смертю боржника виконавчий документ вдруге було повернуто на адресу суду. Проти задоволення позовних вимог не заперечували, вказуючи, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи без її присутності та про відсутність заперечень проти позову (а.с. 49). Прокурор в судовому засіданні вважала, що представниками державної виконавчої служби в даному випадку не було вжито належних заходів до з*ясування факту смерті боржника, що мало б мати наслідком закінчення виконавчого провадження та зняття арешту. Оскільки зобов*язання зі сплати штрафу в ході держави є нерозривно пов*язаним з особою боржника, воно припиняється у зв*язку з його смертю. Зазначила, що у теперішній час не зняти арешт підстав немає. Зясувавши позицію сторін, третіх осіб, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі № 219/11132/16-п від 29 грудня 2016 року, яка набрала законної сили 11 січня 2017 року (а.с. 71), на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2016 року (а.с. 78), [PERSON], [INFO], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 275,60 грн. Як зазначено у постанові, штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок 31114149700001 у банк ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач\~Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, МФО 834016, код ЄДРПОУ 38033949, призначення платежу: 21081300; серія протоколу АП1 № 900028, тощо. Постановами старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області [PERSON] від 26 січня 2017 року за даною постановою суду відкрито виконавче провадження ВП № 53282663 щодо стягнення штрафу (а.с. 57, 79), та виконавче провадження № 53282730 щодо стягнення судового збору (а.с. 80 зворот). Постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області [PERSON] від 06 березня 2017 року у ВП № 53282663 (а.с. 14, 58) накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 15-16, 59-60) зареєстровано запис про обтяження за № 19406710 (спеціальний розділ) 13 березня 2017 року, підстава - вищевказана постанова державного виконавця про арешт майна боржника. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження (а.с. 56-68) державним виконавцем листом від 26 січня 2017 року було направлено на адресу боржника [PERSON] примірник постанови про відкриття виконавчого провадження, для виконання (а.с. 56). 25 травня 2017 року державним виконавцем при виході за місцем проживання боржника за адресою: м. Костянтинівка, вул. Європейська, 48-46, складено акт про відсутність боржника за даною адресою, зазначено про неможливість встановити його місцезнаходження (а.с. 61). Постановою державного виконавця від 26 травня 2017 року виконавчий документ про стягнення з [PERSON] штрафу в дохід держави повернуто на адресу суду (а.с. 63), примірник якої направлено на адресу боржника (а.с. 62). 15 серпня 2017 року при повторному надходженні виконавчого документа на виконання постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області [PERSON] за даною постановою суду № 219/11132/16-п від 29 грудня 2016 року про стягнення штрафу з [PERSON] відкрито виконавче провадження ВП № 54511294 (а.с. 65). 19 жовтня 2017 року державним виконавцем при виході за місцем проживання боржника складено акт про його відсутність, зазначено про неможливість встановити його місцезнаходження (а.с. 66). Постановою державного виконавця від 23 жовтня 2017 року виконавчий документ про стягнення з [PERSON] штрафу в дохід держави повернуто на адресу суду (а.с. 68), примірник постанови направлено на адресу боржника (а.с. 67). [PERSON] помер 04 травня 2017 року у м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис про смерть [PERSON] міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області № 652 від 16 травня 2017 року (а.с. 13). Позивачка [PERSON] (а.с. 9-11), яка є матір*ю [PERSON], як це підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 12), розірвання та реєстрацію шлюбу (а.с. 91-92), у встановленому законом порядку 02 жовтня 2017 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 5), повідомленням [PERSON] ДНК від 23 лютого 2018 року за № 411/02-14, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 101-102). Як повідомлено державним нотаріусом (а.с. 101), інших заяв спадкоємців у справі немає, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 18 грудня 2017 року позивачка звернулася з заявою на ім*я начальника відділу виконавчої служби про зняття арешту з квартири [PERSON] у зв*язку із смертю останнього (а.с. 69). Листом від 19 грудня 2017 року за вих. № 14.17/39310 (а.с. 26, 70) [PERSON] повідомлено, що за [PERSON] відповідно до постанови суду № 219/11132 є заборгованість у розмірі 10200,00 грн. та зазначені кошти на час надання відповіді на депозитний рахунок ВДВС не надходили. Рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, в редакції\~Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Системний аналіз наведених норм права, а також та обставина, що позивач у передбачені законом строки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, дають підстави для висновку про наявність у позивача як спадкоємця за заповітом права на звернення до суду із позовом про скасування арешту, оскільки таке право перейшло до позивача як спадкоємця з моменту відкриття спадщини, і не може бути підставою для відмови від права на звернення до суду за захистом. Крім того, як роз*яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016\~року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті\~3,45 ЦПК). Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту (боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» в п. 16. Відповідно до ч. 1\~ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно\~ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Згідно\~ст. 59 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В силу ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Приймаючи до уваги викладене вище, оскільки арешт, накладений на належне [PERSON] майна постановою державного виконавця, обмежує права спадкоємця [PERSON], матері спадкодавця [PERSON]Г, і є перешкодою для оформлення спадкових прав, а спірні відносини, які існували між сторонами виконавчого провадження, припинилися в силу вимог закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судові витрати, понесені позивачкою [PERSON] у розмірі 640 грн. згідно із ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню на її користь за рахунок коштів Державного бюджету (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved