Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Заявник звернувся до Балтського районного суду Одеської області, за участю заінтересованої особи - Балтського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті, із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та просить витребувати довідку про факт смерті у заінтересованої особи, посилаючись на те, що він є родичем [PERSON], а саме його батько - [PERSON], був одружений на [PERSON] та проживали в офіційному зареєстрованому шлюбі з 16 червня 1998 року по 2005 рік. [PERSON], яка померла своєю смертю на 87 році життя у [ADDRESS] [INFO] року і похована в м. Балта на кладовищі, яке знаходиться по вул. Ломоносова. Реєстрацію смерті оформила громадянка [PERSON], якій, відповідно до заповіту, [PERSON] заповідала своє майно. Встановлення факту смерті [PERSON], необхідне заявнику для оформлення спадщини за законом на домоволодіння останньої. Оскільки законодавством не передбачено іншого порядку витребування довідки про факт смерті, а встановлення даного факту має юридичне значення, так як дає заявнику підстави реалізувати своє право на спадщину за законом, тому він змушений звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі., заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Балтського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, у відповідності до діючого законодавства, при цьому заперечувала проти задоволення заяви, у зв'язку з тим, що встановлювати факт смерті [PERSON] немає потреби, так як факт її смерті зареєстровано у Балтському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану 30.01.2018 року. Одночасно повідомила, що [PERSON] звертався до відділу щодо видачі повторно свідоцтва про смерть [PERSON], але йому було відмовлено у видачі даного документу та 15.03.2018 року письмово роз'яснено, що відповідно до п. 2 Розділу ІV «Видача документів про державну реєстрацію актів цивільного стану» Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 року №52/5, свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам, сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виникнення ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до відповіді Балтського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області №507/67-26 від 04.04.2018 року, смерть громадянки [PERSON] була зареєстрована Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 30.01.2018 року за заявою [PERSON], жительки [ADDRESS], якій було видано свідоцтво про смерть даної громадянки та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян для отримання допомоги на поховання, у відповідності до пункту 7 розділу 5 - Державна реєстрація смерті - Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 49 ЦК України актом цивільного стану є смерть особи. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що смерть [PERSON] зареєстрована Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану 30.01.2018 року на підставі заяви [PERSON] Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Таким чином, судом встановлено, що факт смерті [PERSON] та її державна реєстрація була проведена Балтським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, тому суд не вбачає необхідності встановлення факту смерті у судовому порядку. Що стосується вимог заявника в частині витребування довідки або копії свідоцтва про смерть [PERSON], то суд констатує наступне. Клопотання заявника про витребування довідки щодо проведення реєстрації факту смерті судом було задоволено та винесено відповідну ухвалу від 26.03.2018 року, на якуБалтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області надав відповідь про те, що державну реєстрацію смерті [PERSON] проведено та видано свідоцтво про смерть гр. [PERSON] Ст. 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Заявником не було надано суду належних і допустимих доказів, в обґрунтування поданої заяви, оскільки він не перебуває в родинних відносинах з померлою особою, то в цій частині заява також задоволенню не підлягає, оскільки заявник не наділений правом на звернення до суду з вказаних питань. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed