Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 05 лютого 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до територіальної громади Дружківської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину за законом та на 1/2 частину в порядку спадкування стаціонарної малої архітектурної форми (зупиночного павільйону з вбудованою торгівельною точкою), розташованою за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді стаціонарної малої архітектурної форми (зупиночний павільйон з вбудованою торгівельною точкою) по [ADDRESS] Звернувшись до нотаріусу та до КП "БТІ" вона дізналася, що вказаний зупиночний павільйон з вбудованою торгівельною точкою не був зареєстрований на її чоловіка, який помер [INFO] . Нотаріусом було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за відсутності документів, які підтверджують право власності на стаціонарну малу архітектурну форму (зупиночний павільйон з вбудованою торгівельною точкою) по [ADDRESS], встановлений її чоловіком [PERSON]. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину за законом та на 1/2 в порядку успадкування стаціонарної малої архітектурної форми (зупиночного павільйону з вбудованою торгівельною точкою) по [ADDRESS], так як вона в наступний час не може оформити його на себе. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася, надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодився. При таких обставинах, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін відповідно до ст. 169 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради №1598 від 05.12.2007 року [PERSON] надано дозвіл на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми (зупиночного павільйону з вбудованою торговельною точкою) за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно рішення Дружківської міської ради №5/16-37 від 26.09.2007 р., з [PERSON] 03 жовтня 2007 року був укладений договір оренди земельної ділянки для розміщення зупиночного павільйону з вбудованою торгівельною точкою зареєстрований у Державному реєстрі земель за №040717200053 строком на п'ять років, до зазначаеного договору оренди договором від 17 січня 2013 року внесено зміни, згідно із якими договір оренди укладено на 10 років (а.с.9-12). Суд встановив, що згідно вищезазначених рішень виконавчого комітету Дружківської міської ради, договору оренди землі із змінами, паспорту прив'язки стаціонарної малої архітектурної форми у вигляді торгівельного павільйону від 02 березня 2008 року (а.с.6,7) та дозволу №01\\03\\08 від 04.04.2008 року на його розміщення (а.с.17) стаціонарна мала архітектурна форма (зупиночний павільйон з вбудованою торгівельною точкою) по [ADDRESS] належала [PERSON]. Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується актовим записом №990, зробленим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] від 27 грудня 2013 року (а.с. 20 ) Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді стаціонарної малої архітектурної форми (зупиночного павільйону з вбудованою торговельною точкою) за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], 22 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб (а.с.19). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки дружина проживала разом до смерті з [PERSON] , тому вона, як спадкоємець першої черги фактично прийняла спадщину після смерті власника. Інші спадкоємці померлого [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на спірну стаціонарну малу архітектурну форму (зупиночний павільйон з вбудованою торгівельною точкою) по [ADDRESS] Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. [PERSON] не оформив та не зареєстрував своє право власності на спірну стаціонарну малу архітектурну форму. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до майна померлого [INFO] [PERSON] Нотаріусом відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON], оскільки вона не надала оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно та роз'яснено, що питання про визнання права власності може бути вирішено в судовому порядку. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну стаціонарну малу архітектурну форму на ім'я спадкодавця - [PERSON] , після смерті якого успадковує позивач, він позбавлений можливості оформити свої права на спадщину, тому позов про визнання права власності на нерухоме майно є відповідним способом захисту права. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до абзацу 2 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на стаціонарну малу архітектурну форму (зупиночний павільйон з вбудованою торгівельною точкою) по [ADDRESS]

Outcome: approved