Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2017 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини фактично припинені, син [PERSON] знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вважає, що оскільки відповідач є здоровим та працездатним, він має можливість надавати допомогу на утримання сина. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просила стягувати аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом частини 3, 4\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) у випадку визнання відповідчем позову, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку встановленому\~статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4\~статті 206 ЦПК України,\~\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2017 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 гривні. Положеннями\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.\~ При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], 16 липня 2017 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved