Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.05.2007 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір №0050/07/20-CL, відповідно до умов якого останньому відкрито кредитну лінію на споживчі цілі в сумі 50000,00 доларів США строком до 13.05.2013 року зі сплатою 13% річних, які збільшені з 12.12.2008 року до 13,16% річних. В забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань 14.05.2007 року між банком та [PERSON] укладений іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Внаслідок порушень позичальником договірних зобовязань, згідно умов кредитного договору та чинного законодавства України, банк звернувся до суду з вимогою до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2012 року з позичальника стягнуто на користь банку заборгованість в розмірі 439 473,29 грн. Однак, дане рішення суду не виконане, заборгованість не погашена. Станом на 08.12.2012 року сума заборгованості за кредитним договором становить 439 473,29 грн., з яких: 267\~152,70 грн. заборгованість за кредитом, 172\~320,59 грн. пеня. За викладених обставин позивач просить в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS]. Надалі позивач зменшив позовні вимоги та просив в рахунок боргу в сум 431\~474,29 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с.60). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, а тому, враховуючи строки розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, зокрема щодо кредиту та виконання зобовязань, а також Законами України «Про іпотеку»,«Про заставу». Судом встановлено, що 14.05.2007 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено кредитний договір №0050/07/20-CL, відповідно до умов якого останньому відкрито кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 50\~000,00 доларів США строком по 13.05.2013 року зі сплатою відсотків в розмірі 13% річних. Додатковою угодою №1 до даного договору від 12.12.2008 року збільшена відсоткова ставка та встановлена в розмірі 13,16 % річних. На забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] 14.05.2007 року укладений іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є квартира під номером 92, що знаходиться в будинку під номером 31 по вул. В.Порика у м. Вінниці, загальною площею 63,2 кв. м, житловою 38,4 кв. м. Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 24.01.1995 року за реєстровим № 213, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 05.09.1995 року за реєстраційним №58 в реєстровій книзі №22. Позивач свої зобовязання щодо видачі кредиту виконав. Проте позичальник свої зобовязання не виконав. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2012 року по справі №212/6988/2012 за позовом ПАТ «Банк Форум» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Банк Форум», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], про розірвання договору, зокрема, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість в розмірі 439 473,29 грн. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 24.04.2013 року вказане рішення в цій частині залишене без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 06.02.2014 року позичальником сплачена сума 1000,00 доларів США. Відповідно заборгованість зменшилась та становить 431\~474,29 грн., в тому числі: 259\~153,70 грн. - заборгованість за кредитом, 172\~320,59 грн. пеня. Надалі вказана заборгованість не погашена, зворотного судом не встановлено. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України\~в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Згідно ст.572 ЦК України, ст..1 Закону України «Про заставу», ч. 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»\~кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ст.590 ЦК України, ст.33 Закону України «Про іпотеку», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Згідно ст.7 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» та ст.20 Закону України «Про заставу» у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обов'язків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства, умов іпотечного та кредитного договорів, за рахунок предмету іпотеки, належного [PERSON], позивач має право задовольнити свої вимоги, які виникають із кредитного договору, оскільки позичальником належним чином не виконуються умови кредитного договору. При цьому суд звертає увагу, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором - стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця, одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належний іпотекодавцю, який не є позичальником належить виключно позивачеві, на що звернуто увагу в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин». Відповідно до положень ст.39 Закону України «Про іпотеку»\~реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону. З огляду на викладене суд, приходить до висновку, що вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є доведеною, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.39 Закону України «Про іпотеку»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;\~\~спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Позивач, заявляючи позовні вимоги, просить визначити ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, що відповідає положенням вищевказаних норм. Одночасно, суд звертає увагу на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій» не підлягає виконанню. Відповідну Правову позицію висловив Верховний суд України в постановах від 30 вересня 2015 року у справах №6-1825цс15 та №6-1494цс15. Як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно - квартира [ADDRESS], загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м, яке є предметом іпотеки, є постійним та єдиним житлом іпотекодавця, загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів, ним забезпечувався споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, а тому відповідно підпадає під дію положень вказаного закону. Враховуючи вказане, суд звертає увагу, що на час дії Закону України «Про мораторій» вказане рішення не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. При цьому, суд враховує розяснення, викладені в п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, відповідно до якого, вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо), а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. (розмір судового збору, визначений з урахуванням дати подання позовної заяви та повноважень суду щодо розподілу судового збору). Враховуючи наведене,

Outcome: approved