Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Заявник [PERSON] , [INFO] , (надалі по тексту - заявник, [PERSON] ) звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: факт народження [PERSON] (російською мовою - [PERSON] ) [INFO] в селі Селище Тиврівського району Вінницької області, яке стало територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України»; та факт наявності родинних відносин з [PERSON] (російською мовою - [PERSON] ), [INFO] . Свої вимоги заявник вмотивував тим, що він є громадянином Російської Федерації та має намір набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», оскільки його баба [PERSON] народилася [INFO] в селі Селище Тиврівського району Вінницької області, яке стало територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Свідоцтво про народження [PERSON] втрачено, проте заявник має в своєму розпорядженні інші документи, що містять відомості про зазначені дату та місце народження його бабусі. Крім того, заявник зазначив, що через розбіжності документальної фіксації у російськомовних документах (свідоцтва про народження [PERSON] , про шлюб [PERSON] та [PERSON] , про смерть [PERSON] ) по батькові її баби як « [PERSON] » та « [PERSON] », він позбавлений можливості документально довести, що [PERSON] , яка записана російською мовою, як « [PERSON] » та « [PERSON] », є однією особою, яка є його бабою. З метою з`ясування достатності наявних документів для оформлення набуття громадянства із зазначених підстав та обставин, заявник звертався до Дарницького РВ Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, яке в листі від 16.07.2020 роз`яснило заявнику про необхідність звернення до суду для встановлення факту народження [PERSON] на території, яка стала територією України. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені, представник надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представники заінтересованих осіб Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області та Оболонського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство» визначено підстави набуття громадянства України. Громадянство України набувається, зокрема за територіальним походженням (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». З аналізу наведеного вбачається, що однією з умов набуття громадянства України за територіальним походженням є факт народження або постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», самого заявника або близького родича. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначається Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок). Відповідно до п. 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки, подає документи, передбачені пп. "а"-"в" п. 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці 1 цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Як вбачається із поданої до суду заяви, свідоцтво про народження [PERSON] не збереглось. При цьому, заявник намагався отримати в державній архівній установі України відомості щодо актового запису про народження бабусі на території України. Проте, Державний архів Вінницької області листом №07-1918/7 від 31.07.2019 повідомив про відсутність можливості надати архівну довідку про народження [PERSON] , оскільки метричні книги про народження в с. Селище Вінницького повіту Подільської губернії (нині Тиврівського району Вінницької області) за 1910-1915 роки у фондах архіву відсутні. Крім того, в поданій до суду заяві заявник відзначає, що через розбіжності документальної фіксації у російськомовних документах (свідоцтво про народження [PERSON] , про шлюб [PERSON] та [PERSON] , про смерть [PERSON] ) по батькові її баби як « [PERSON] » та « [PERSON] », він позбавлений можливості документально довести, що [PERSON] , яка записана російською мовою, як « [PERSON] » та « [PERSON] », є однією особою, яка є його бабою. Отже, [PERSON] позбавлений можливості подати органу Державної міграційної служби документи, які б належним чином підтверджували факт народження [PERSON] до 24.08.1991 р. на території, що стала територією України, та наявність між ними родинних стосунків. Нормою п. 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. За положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 визначено, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії: повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 30.07.2019 Гагарінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, в якому в графі «місце народження» зазначено «с. Селище, Вінницький район, Вінницька область»; довідки про смерть №924 від 30.07.2019, виданої Гагарінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, в якій містяться відомості про народження [PERSON] [INFO] в с. Селище, Вінницького району Вінницької області та її належність до української національності; повторного свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 30.07.2019 Гагарінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, в якому містяться відомості про зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » внаслідок реєстрації шлюбу від 26.06.1937 р., а також зазначено відомості про приналежність [PERSON] до української національності; повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.08.2010р. Чертановським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, відповідно до якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а її батьком є [PERSON] ; повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.07.2019 р. Гагарінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] ; листа №07-1918/7 від 31.07.2019 Державного архіву Вінницької області, зі змісту якого вбачається, що с. Селищена даний момент розташовано на території Тиврівського району Вінницької області; експертного висновку №056/1755-m від 15.10.2019 Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, відповідно до якого імена по батькові « [PERSON] » (запис російською мовою) та « [PERSON] » (запис російською мовою) в свідоцтвах про народження [PERSON] , про шлюб [PERSON] та [PERSON] , про смерть [PERSON] , пропри розбіжності в цих документах, є ідентичними та виникли внаслідок фіксації в офіційних документах розмовних варіантів особового імені [PERSON] ([PERSON]) / рос. [PERSON] - рос. [PERSON]. Відповідно до Закону України «Про правонаступництво» від 12.09.1991 р., село Селище Тиврівського району Вінницької області з 16.07.1990 р. є територією України. Дослідивши у сукупності та взаємозв`язку наведені докази, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] (російською мовою - [PERSON] ) народилася [INFO] в селі Селище Тиврівського району Вінницької області, що стало територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». При цьому, [PERSON] (російською мовою - [PERSON] ), [INFO] , є бабою [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на положення чч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, ураховуючи те, що встановлення наведених фактів безпосередньо породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявнику набути громадянство України за територіальним походженням, ці факти можуть бути встановлені у судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved