Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 17.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», (надалі [PERSON], ПАТ «ВіЕйБі Банк») та [PERSON] (далі відповідач), був укладений Кредитний Договір № 25/в, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти у розмірі 90000,00 доларів США на поточні потреби, терміном по 16 вересня 2017 року, включно. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору Позичальник зобовязаний був за користування Кредитом сплачувати Банку плату в розмірі 13,00 % річних. Кредит був наданий на купівлю нерухомості. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Боржнику кредит в розмірі 90000,00 доларів США, що підтверджується Меморіальним валютним ордером №17290 від 17.09.2007 року. Відповідно до п. п. 3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобовязаний щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. Позичальник, порушуючи виконання умов Кредитного договору, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, тим самим порушив зобовязання за Кредитним договором. За неналежне виконання зобовязань, передбачених п. 3.3.3 Кредитного договору Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 20 % від суми невиконаного грошового зобовязання (згідно п. 4.3 Кредитного договору). Умовами п. 3.2.6. Кредитного договору встановлене право Банку, як кредитодавця, вимагати дострокового погашення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору №25/в між Банком та [PERSON], був укладений Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі № 4525 (заборона відчуження зареєстровано в реєстрі № 4526). Відповідно до умов Іпотечного договору, відповідачем, який є іпотекодавцем, було передано позивачу, який є іпотекодержателем, в іпотеку наступне нерухоме майно: приміщення магазину № 01, зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Менделеєва, будинок № 5 (далі Предмет іпотеки). Предмет іпотеки, що зазначений в п. 2.1 цього Договору був придбаний на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 17 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] 17.09.2007 року за реєстровим № 4520, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів під № 2351750. Витяг з Державного реєстру правочинів від 17.09.2007 року, номер витягу 4617943. Право власності на Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі технічного паспорту, виданого 14.06.2007 року обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», реєстровий № 656, інвентаризаційна справа № 15345. Однак [PERSON] протягом встановленого кредитним договором терміну повернення заборгованості не повертає отримані кредитні кошти та не сплачує відсотки та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. У звязку з чим станом на 15 липня 2016 року загальна сума заборгованості позичальника перед банком складає 4425614 грн. 12 коп., яка складається з: -85290,12 доларів США заборгованість по кредиту; -87624,75 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами; -12956,76 гривень комісія за РО; -124710,78 гривень штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). Пунктом 4.3 Кредитного договору визначено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 20 % від суми неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» кредитор (Іпотекодержатель, Заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (Іпотекодавець, Заставодавець) забезпеченого заставою (Іпотекою) зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» (далі- Закон) реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону, тобто від свого імені. Стаття 39 Закону, передбачає, що реалізація предмета іпотеки може проводитись за рішенням суду. Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону Про Іпотеку, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Також, ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передедбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 20 Закону України «Про заставу» у разі порушення іпотекодавцем (заставодавцем) обовязків, встановлених іпотечним договором (договором застави), іпотекодержатель (заставодержатель) має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Такі ж положення чинного законодавства Позивачем та Відповідачами було відтворено в п. 4.1.6 Іпотечного договору: а саме: у разі порушення Позичальником Зобовязання за Кредитним договором чи Іпотекодавцем зобовязань за цим Договором, а також інших обовязків Іпотекодавця/Позичальника Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Зобовязання а в разі його невиконання звернути стягнення на Предмет іпотеки, а також відповідно до п. 4.1.5 Іпотечного договору вбачається, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання Зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане; п. 4.1.13 Іпотечного договору - звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим Договором, Кредитним договором та чинним законодавством України. Відповідно до п. 38 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку», він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму ВССУ ви 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини 3 статті 33, статті 36, частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Згідно з п. 7.5 Іпотечного договору, за рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись, з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з Кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені цим Договором та Кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору та цим Договором, витрат, повязаних з предявленням вимоги за Зобовязанням і звернення стягнення на Предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування Предмета іпотеки, у випадку, передбаченому в розділі 5 Договору, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки Предмета іпотеки субєктом оцінюючої діяльності, які поніс Іпотекодержатель. 11 травня 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №25/в від 17.09.2007 року в сумі 893744 гривень 82 копійки. Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором, як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 року № 63, було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 року включно. На підставі викладеного позивач просив суд на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 25/в від 17.09.2007 року в розмірі 4425614,12 гривень, що складається з заборгованості: -85290,12 доларів США заборгованість по кредиту; -87624,75 доларів США заборгованість по відсотках за користування Кредитними коштами; -12956,76 гривень комісія за РО; -124710,78 гривень штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: приміщення магазину № 01, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вулиця Менделеєва, будинок 5, прим.1, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27т, код ЄДРПОУ: 19017842) від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський [PERSON]» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - приміщення магазину № 01, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське вулиця Менделеєва, будинок 5 (п'ять), прим.1 (надалі «Предмет іпотеки») в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки - приміщення магазину № 01 зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вулиця Менделеєва, будинок 5 (п'ять), прим.1 (надалі «Предмет іпотеки») за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивача та обставини якими вони обґрунтовані визнав у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у межах заявлених вимог. Кожна особа, що бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 31 ЦПК України відповідач вправі визнати позов протягом усього часу розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 17.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON], був укладений Кредитний Договір № 25/в (ар.с.6-13), згідно з яким позивач надав відповідачу 17.09.2007 року кредит у розмірі 90000,00 доларів США терміном по 16 вересня 2017 року, що підтверджується Меморіальним валютним ордером №17290 від 17.09.2007 року (ар.с.37). Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору Позичальник зобовязаний був за користування Кредитом сплачувати Банку плату в розмірі 13,00 % річних. Кредит був наданий на купівлю нерухомості. Відповідно до п. п. 3.3.3 Кредитного договору Позичальник зобовязаний щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. За неналежне виконання зобовязань, передбачених п. 3.3.3 Кредитного договору Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 20 % від суми невиконаного грошового зобовязання (згідно п. 4.3 Кредитного договору). Умовами п. 3.2.6. Кредитного договору встановлене право Банку, як кредитодавця, вимагати дострокового погашення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору №25/в між Банком та [PERSON], був укладений Іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі № 4525 (заборона відчуження зареєстровано в реєстрі № 4526) (ар.с.27-34). Відповідно до умов Іпотечного договору, відповідачем, який є іпотекодавцем, було передано позивачу, який є іпотекодержателем, в іпотеку наступне нерухоме майно: приміщення магазину № 01, зі всіма обєктами функціонально повязаними з цим нерухомим майном, загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Менделеєва, будинок № 5. Предмет іпотеки, що зазначений в п. 2.1 цього Договору був придбаний на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 17 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] 17.09.2007 року за реєстровим № 4520, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів під № 2351750. Витяг з Державного реєстру правочинів від 17.09.2007 року, номер витягу 4617943. Відповідно до ст. ст.\~1050,\~1054 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який міститься в матеріалах справи (ар.с. 35-36), у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань [PERSON] за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, яка станом на 15 липня 2016 року становить 4425614 грн. 12 коп., яка складається з: - 85290,12 доларів США заборгованість по кредиту, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2115026, 19грн.; - 87624,75 доларів США заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2172920,39грн.; - 12956,76 гривень комісія за РО; - 124710,78 гривень штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка). При вирішенні спору суд також приймає до уваги наступне. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 травня 2012 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №25/в від 17.09.2007 року суму в розмірі 893744 гривень 82 копійки (ар.с.42-44). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином вищезазначеним судовим рішенням встановлено факт наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором №25/в від 17.09.2007 року Відповідно до п. 38 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку», він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку. Відповідно до ч. 39 Постанови Пленуму ВССУ ви 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини 3 статті 33, статті 36, частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Згідно з п. 7.5 Іпотечного договору, за рахунок Предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись, з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з Кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені цим Договором та Кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору та цим Договором, витрат, повязаних з предявленням вимоги за Зобовязанням і звернення стягнення на Предметіпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування Предмета іпотеки, у випадку, передбаченому в розділі 5 Договору, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки Предмета іпотеки субєктом оцінюючої діяльності, які поніс Іпотекодержатель. Згідно з п. п. 9, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Також суд наголошує на правовій позиції ВСУ у Постанові по справі №6-1080цс15 від 03.02.2016 року, згідно з якою стягнення заборгованості за основним зобов'язанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобов'язання. Окрім того звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня. Відповідно до ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку». Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Також, ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що Іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передедбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Відповідно до п. 4.1.6 Іпотечного договору, у разі порушення Позичальником Зобовязання за Кредитним договором чи Іпотекодавцем зобовязань за цим Договором, а також інших обовязків Іпотекодавця/Позичальника Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на Предмет іпотеки, а також відповідно до п. 4.1.5 Іпотечного договору вбачається, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання Зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане; п. 4.1.13 Іпотечного договору - звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим Договором, Кредитним договором та чинним законодавством України. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів на користь ВАТ «Всеукраїнський [PERSON]» належним чином не виконуються, у зв'язку із чим і утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягають задоволенню шляхом звернення стягнення на приміщення магазину № 01, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 151,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вулиця Менделеєва, будинок 5, прим.1, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», оскільки зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Також суд приймає до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач у справі позов визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 року № 63, було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] (ар.с.38-40). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на два роки до 19.03.2018 року включно (ар.с.41). Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог ПАТ «[PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки з відповідача на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600 грн..

Outcome: approved