Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс Банк» 29.08.2008 р. був укладений Кредитний договір № 5696-003/08Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 66100,00 дол. США строком до 29.08.2032 року зі сплатою 12,49 % річних. За умовами кредитного договору, банк зобов'язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредиту у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 661 00,00 дол. США. За період користування кредитними коштами, відповідачем здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте,заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Станом на 26.04.2016, за відповідачем обліковується заборгованість по оплаті основної суми кредиту за кредитним договором у розмірі 48 390,00 дол. США. Також відповідач допустив заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 3 471,09 дол. США. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просив стягнути із [PERSON] заборгованість по кредиту та відсотках за користування кредитом у розмірі 51 861,09 дол. США. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилась, повідомлення про причини своєї неявки та заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надіслала, в силу чого суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс Банк» 29.08.2008 р. був укладений Кредитний договір № 5696-003/08Р, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 66100,00дол. США строком до 29.08.2032 року зі сплатою 12,49 % річних (а. с. 6). За умовами кредитного договору, банк зобов'язувався адати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення оплат рівними частинами до 10 числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредиту у повному розмірі у строк, визначений Кредитним договором. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 661 00,00 дол. Так, згідноа.1.2 Кредитного договору кредит надається строком до 29.08.2032 року зі сплатою 12,49 % річних. Відповідно до п.4.2 Кредитного договору, проценти за користування кредитом, що нараховуються згідно вказаного у п.1.2 Кредитного договору порядку, підлягають сплаті позичальником щомісячно в строк до 10 числа місяця включно , наступного за місцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п.1.2 даного договору. Згідно із розрахунку заборгованості станом на 26.04.2016 загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором № 5696-003/08Р становить 51861,09 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26.04.2016 р. становить 1 314 104,06 грн., з яких: кредит - 48 390,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26.04.2016 р - 1226150,39 грн., проценти - 3 471,09 дол. США, що за курсом НБУ станом на 26.04.2016 - 87 953,67 грн. Станом на 26.04.2016 року Національний банк України встановив такі офіційні курси гривні до іноземної валюти, а саме: 100 Долар США - 2533,8921 (а. с. 15). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. При вирішенні даного спору суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, закріплену в справі № 6-145цс14 від 24 вересня 2014 року, відповідно до якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. З огляду на вимоги ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Виходячи із наведеного, враховуючи, що позовні вимоги обгрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, з яких беззаперечно вбачається невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього, при цьому, враховуючи не надання позивачем відповідної Банківської ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з врахуванням зазначеного позивачем гривневого еквіваленту відповідної заборгованості, виходячи із зазначеного позивачем офіційного курсу гривні до долара США станом на день платежу. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони відшкодувати понесені нею судові витрати.

Outcome: approved