Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулася [PERSON] з позовом до кредитної спілки "Мрія" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором термінового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. В обґрунтування позову посилається на те, що 12.11.2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Мрія» було укладено в письмовій формі Договір про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок №0577/2013 в сумі 1 000 (одна тисяча) грн. строком на 9 місяців з виплатою 22 % річних щомісячно. Відповідно до п.1.2 Договору, вкладник має право протягом дії цього Договору збільшувати суму Договору до моменту досягнення суми внеску на цьому договорі максимальної суми, а саме - до 30 000 грн. Згідно п.п.1.3, 4.2 Договору терміном повернення грошових коштів та виплата процентів є 12.08.2014 року. Внески були здійснені позивачкою шляхом внесення грошових коштів в національній валюті готівкою в касу Кредитної спілки «Мрія», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №3364 від 12.11.2013 року - в сумі 1 000 грн., а також до суми внеску було докладено 06.12.2013 року 1 000 грн. та 13.01.2014 року ще 1 000 грн. Також, 06 грудня 2013 року між нею та КС «Мрія» було укладено в письмовій формі Договір про внесення термінового внеску (вкладу_ на депозитний рахунок №0614/2013 в сумі 30 000 грн. строком на 13 місяців з виплатою 25; річних в кінці терміну договору. Згідно п.п.1.3.,4.2 Договору терміном повернення грошових коштів та виплата процентів є 06.01.2015 року. Внесок був здійснений шляхом внесення грошових коштів в національній валюті готівкою в касу КС «Мрія», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №3598 від 06.12.2013 року в сумі 30 000 грн. За умовами вищевказаних договорів вкладних має право достроково розірвати договір, письмово попередивши Правління Спілки за 30 робочих днів до моменту розірвання договору. 14 березня 2014 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про дострокове припинення договорів про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок №0577/2013 від 12.11.2013 року та №0614/2013 від 06.12.2013 року та повернення їй вкладів (внесків) у сумах 3000 грн. та 30 000 грн. відповідно разом з нарахованими процентами відповідно до умов договорів. Відповідач в усній формі безпідставно відмовив їй у проханні, письмової відповіді не надав. Позивачка просила суд стягнути з Кредитної спілки «Мрія» на ї користь суму внеску (вкладу) на депозитний рахунок за договором №0577/2013 від 12.11.2013 року у розмірі 3000 грн. та 2% річних за період з 13.11.2013 року по день фактичної сплати; стягнути з Кредитної спілки «Мрія» на її користь суму внеску (вкладу) на депозитний рахунок за договором №0614/2013 від 06.12.2013 року у розмірі 30 000 грн. та 2% річних з 07.12.2013 року по день фактичної виплати. Ухвалою суду від 31.07.2014 року за заявою позивача було залишено без розгляду позов в частині стягнення з Кредитної спілки «Мрія» 2% річних за договором №0577/2013 рові від 12.11.2013 року за період з 12.11.2013 року по день фактичної сплати та 2% річних за договором №0614/2013 від 06.12.2013 року за період з 07.12.2013 року по день фактичної виплати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання представник відповідача не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчив доводи позовної заяви, проаналізувавши у сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що між позивачкою та КС "Мрія" був укладений Договір №0577/2013 від 12.11.2013 року про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, за яким позивачка зробила грошовий внесок на депозитний рахунок спілки в сумі 1000 грн. строком на 9 місяців з виплатою 22% річних щомісячно. Відповідно до п.1.2 цього договору вкладник має право протягом дії цього Договору збільшувати суму Договору до моменту досягнення суми внеску на цьому договорі максимальної суми, а саме - до 30 000 грн. (а.с.9). Відповідно до умов договору, позивачка внесла грошові кошти на загальну суму 3000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордену у №3364 від 12.11.2013 року, а також випискою по особовому рахунку (а.с.8, 10). Пунктом 2.6 договору передбачено право вкладника достроково розірвати договір, письмово попередивши правління Спілки за 30 робочих днів до моменту розірвання договору. 06 грудня 2013 року між позивачкою та КС «Мрія» був укладений договір №0614/2013 про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, відповідно до якого позивачка зробила грошовий внесок на депозитний рахунок спілки в сумі 30 000 грн. строком на 13 місяців з виплатою 25% річних в кінці терміну договору (а.с.12). На виконання умов договору позивачка внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 30 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №3598 від 06.12.2013 року та випискою з особового рахунку (а.с.11, 13). Пунктом 2.6 договору передбачено право вкладника достроково розірвати договір, письмово попередивши правління Спілки за 30 робочих днів до моменту розірвання договору. 14 березня 2014 року позивачка звернулася до правління КС «Мрія» із заявою про дострокове розірвання договорів за №0577/2013 від 12.11.2013 року та №0614/2013 від 06.12.2013 року (а.с.14). Вклади у загальному розмірі 33 000 грн. до теперішнього часу не повернуто. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, визначені ст.611 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також: нарахована на такі грошові кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожний член кредитної спілки, відповідно до п. 2 частини другої ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», має право одержати належні йому грошові кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Відповідач всупереч вимог статей 525, 526 та 530 ЦК України відмовляється виконувати умови Договору, зокрема, повернути внесок (вклад) Позивачу. Своїми діями Відповідач, порушив вимоги ст. 610 ЦК України, не виконавши свої зобов'язання за Договором, відмовивши у поверненні внеску (вкладу) на депозитний рахунок та відсотків, тому вищезазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Пунктами 2 та 4 частини першої ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання та відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законні, обґрунтовані та в частині стягнення з відповідача грошових коштів за депозитними договорами підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі витрат на правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» установлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 400,00 грн., суд вважає, необхідним відмовити в задоволені в цій частині позовних вимог, оскільки представник позивача не приймав участі у судовому засіданні. Також на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 330 грн.

Outcome: partial