Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

· В грудні 2014 року позивач звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем [PERSON] 08.06.07 року було укладено кредитний договір № 014/8711/82/14216, за яким [PERSON] надано кредит на суму 140000,00 грн. строком погашення до 07.08.2017 року, за яким зазначений відповідач повинна була щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 18 річних. Засобом забезпечення виконання зобов'язань порука [PERSON] та іпотека двокімнатної квартири під номером [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому 20.01.2003 р. згідно з розпорядженням від 20.01.2003 р. № 29625 та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації реєстрову книгу за № 39638, в електронному реєстрі прав власності на нерухому майно за р. № 19061243. Відповідач [PERSON] виконала зобов'язання частково, заборгувавши станом на 4.02.2015 року 55860,06 гривень: заборгованість по тілу кредиту - 36166,54 грн., 2120,19 гривень - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 17573,33 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Позивач просить стягнути на його користь з відповідачів [PERSON], [PERSON] солідарно борг за договором та судові витрати по справі; в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в їх остаточно уточненому розмірі підтримала і просить задовольнити з урахуванням проплат, здійснених позичальником станом на дату судового розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що дійсно допустила прострочення по сплаті передбачених договором платежів, однак на даний час більшу частину боргу погасила, зобов'язується прострочень більше не допускати, тому просить не звертати стягнення на предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за його відсутності в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що не бажає звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки хоч порушення кредитної дисципліни і було допущено, однак на даний час позичальником сплачено поточні платежі і в майбутньому прострочень згідно графіку платежів допущено не буде. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що в зв'язку із скрутним матеріальним становищем дійсно було допущено прострочення, однак позичальником вжито всіх заходів для усунення допущеного порушення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за її відсутності в судовому засіданні. Заслухавши представника позивача та відповідачів, котрі з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником котрого є позивач, та [PERSON] 08.06.07 року було укладено кредитний договір № 014/8711/82/14216, за яким останній надано кредит на суму 140000 грн. строком погашення до 07.06.2017 року, за яким зазначений відповідач повинна була щомісячно повертати частину кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно графіка погашення кредиту (додаток № 2 до кредитного договору). На забезпечення виконання взятих на себе позичальником зобов'язань надано в іпотеку двокімнатну квартиру під номером [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних частинах кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому 20.01.2003 р. згідно з розпорядженням від 20.01.2003 р. № 29625 та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації реєстрову книгу за № 39638, в електронному реєстрі прав власності на нерухому майно за р. № 19061243, а також укладено договір поруки № 011/8711/82/14226 від 08.06.2007 р. з [PERSON]. Відповідач [PERSON] на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту відсотках за користування ним та нарахованій за вказані прострочення пені. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до договору, сплаті станом на 4.02.2015 року, з урахуванням використання банком свого права на дострокове повернення кредиту, підлягало 55860,06 гривень, з них заборгованість по тілу кредиту - 36166,54 грн., 2120,19 гривень - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 17573,33 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Із зазначеної суми боргу за період з 11.02.2015 року по 23.02.2015 року позичальником було сплачено 3499,98 грн. тіла кредиту, 2367,94 грн. на погашення процентів, 132,08 грн. пені., а разом - 6000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, копії котрих наявні в матеріалах справи. Таким чином, сума заборгованості, що залишилась несплаченою, становить: 55860,06 грн. - 6000 грн. = 49860,06 грн. Вказану суму коштів слід стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно як позичальника та поручителя на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", тим самим першу із заявлених позовних вимог задовольнивши частково. Разом з тим, згідно з частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Внаслідок прострочення грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем було надіслано відповідачам письмові вимоги достроково повернути кредитні кошти, сплатити відсотки та пеню, однак вказані вимоги належним чином (своєчасно та в повному обсязі) виконані не були. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками та неустойкою в присудженому судом розмірі. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, оскільки такий спосіб відповідає ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на думку суду, підлягає встановленню на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження, оскільки такі вимоги заявлені позивачем, відповідачами вимог щодо іншої початкової ціни не заявлялося і така початкова ціна не суперечить умовам укладеного між сторонами іпотечного договору. Судові витрати у справі складаються із судового збору, котрий слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме по 99,72 грн. з кожного. Крім того, оскільки в ході судового розгляду справи позовні вимоги зменшувалися позивачем, слід повернути Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" надмірно сплачений судовий збір в сумі 59,96 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial