Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] заявив позов до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зобов'язання зняття із реєстрації, посилаючись на те, що 27 травня 1998 року він став власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.1998 року. Зазначає, що він зареєстрований та постійно проживає у вказаному будинку. Вказує, що він є власником цього будинку, однак у будинку зареєстрований відповідач, який є рідним братом його дружини. Позивач зазначає, що відповідач з 15 травня 2007 року не проживає в будинку, хоча залишається в ньому зареєстрованим, чим позбавляє його можливості розпорядитися на свій розсуд вказаним нерухомим майном. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні ним житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS], і який належить йому на праві приватної власності, шляхом зняття відповідача із реєстрації обліку із вказаного будинку. В ході судового розгляду позивач позов підтримав і пояснив, що відповідач приїхав до них із Молдови та попросився прописатися в його будинку, так як це необхідно було для отримання громадянства України. Однак в будинку відповідач не проживає. Також пояснив, що відповідач взяв кредит у банку і вказав місце своєї реєстрації в його будинку, до нього як до власника будинку постійно телефонують із банку з приводу кредитних зобов'язань відповідача. Також позивач зазначає, що не може отримати субсидії у зв'язку із реєстрацією відповідача в його будинку. Вважає свої права порушеними і просить суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом за адресою зареєстрованого місця його проживання. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. Адвокат, яка діє в інтересах позивача [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що відповідач тривалий час не проживає у будинку, був лише зареєстрований. Зазначила, що відповідача прописали в будинку для того аби він отримав громадянство. Просить позов задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] позов підтримала, просить вимоги задовольнити. Пояснила, що вона є дружиною позивача та сестрою відповідача. Будинок [ADDRESS] є їх із позивачем спільною власністю подружжя. Зазначила, що відповідач після розлучення із дружиною та попросився прописатися у їх будинку. Вказала, що у відповідача в с. Добрянка Ямпільського району Вінницької області є свій будинок і вона неодноразово просила його виписатися із їх будинку та зареєструватися в своєму, однак відповідач категорично відмовляється. Пояснила, що із-за реєстрації відповідача вони із чоловіком не можуть отримати субсидію. Допитана як свідок [PERSON] дала аналогічні показання. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона є сусідкою позивача. Пояснила, що її було відомо те, що до позивача приїхав брат його дружини, однак, більше 4-5 років вона його там не бачила. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів, що є у справі встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, від 27.05.1998 року належить позивачу [PERSON]. Із копії домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають [ADDRESS] встановлено, що в житловому будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Із акту від 30.09.2014 року, складеного депутатом Ямпільської міської ради 6 скликання [PERSON] за підписом сусідів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що в житловому будинку по [ADDRESS] власником, якого є [PERSON] зареєстрований, але більше року не проживає [PERSON], 1959 року народження. Дослідивши усі письмові докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу реєстрації відповідача в будинку, що належить на праві власності позивачу. Ці правовідносини врегульовані Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно зі ст.7 якого встановлено, що питання про зняття із реєстрації колишніх членів сім*ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрати права користування), яке регулюється нормами Цивільного кодексу України, зокрема ст.405 ЦК України. Судом встановлено, що позивач на законних підставах, володіє житловим будинком [ADDRESS]. Відповідач як член сім*ї власника будинку зареєструвався та проживав в будинку позивача до 2007 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України. члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає в будинку позивача понад один рік, що підтверджено достовірними письмовими доказами та показаннями свідків, суду не надано доказів про поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання у вказаному будинку, суду не надано доказів про наявність домовленості між позивачем та відповідачем щодо права користування будинком, а тому відповідно до положень ст.405 ЦК України відповідач втратив своє право користування житловим будинком позивача. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 ч. 4 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що права позивача як власника будинку порушені з боку відповідача і відновлення порушеного права можливе шляхом усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком, а саме - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у цій частині і має підстави для їх задоволення. Суд вважає необґрунтованою іншу частину позовних вимог - про зняття з реєстрації відповідача [PERSON], і не має підстав для його задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Цією статтею передбачено й порядок зняття з реєстрації, що є компетенцією органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, а не суду. Оскільки судом вирішено про визнання відповідача [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням це є підставою для зняття його з реєстрації відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Оскільки законом передбачено інший порядок зняття з реєстрації, суд не має підстав для задоволення позовних вимог про зняття з реєстрації [PERSON] З урахуванням наведеного, суд має підстави для відмови у задоволенні цієї частини позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд відповідно до ст.88 ЦПК України має підстави, пропорційно до задоволених позовних вимог виходячи із розміру ставки судового збору, встановленої ст.4 ч.2 п.1.п.п.2 Закону України «Про судовий збір», тобто, 243 гривні 60 копійок, присудити із відповідача [PERSON] на користь позивача понесенні ним та документально підтверджені судові витрати. Спірні правовідносини врегульовані ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.41 ч. 4 Конституції України ст.ст.16 ч.2 п.4, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: partial