Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] (далі - Відповідач) звернувся до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг № б/н від 23.05.2014 року (далі - Кредитний договір), згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Стверджує, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг та Витягу з «Тарифів Банку», що підтверджується підписом у заяві. Проте, всупереч вимогам договору, Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання. Вказують про те, що [INFO] позичальник - [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть. Таким чином, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про про прийняття спадщини у строк з 16.12.2018 по 16.06.2019. Стверджують, що в даному випадку спадкоємцем, який постіно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщиин є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазанчена: [ADDRESS] . 01.07.2020 позвачем була направлена претензія кредитора до Бучанської міської державної нотаріальної контори та 14.07.2020 отримана відповідь, в якій зазначалось про те, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії кредитора. 09.10.2020 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якиї позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій вчинено не було. Так, станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 23.05.2014 становить: 10319,69 грн., з яких: 10319,69 грн. - заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита; 10319,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,0016 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованимим на прострочений кредит; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Просять суд стягнути з [PERSON] їх користь суму заборгованості у розмірі 10319,69грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг № б/н від 23.05.2014 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.12.2018 року Бучанським МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO] . У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором б/н від 23.05.2014, станом на день смерті, [PERSON] мав заборгованість, що становить: 10319,69 грн., з яких: 10319,69 грн. - заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн.- заборгованість за поточним тілом кредита; 10319,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,0016 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованимим на прострочений кредит; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. 09.10.2020 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якиї позивач пред`явив свої вимоги, 01.05.2021 до суду з Бучанської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №111/2020 до майна померлого [PERSON] , заведеної 04.07.2020 року на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк". В матеріалах спарви відсутні заяви про прийняття спадщини або відмову у прийнятті спадщини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною, відповідно до ч.5 ст.1273 ЦК України. Отже, судом встановлено, що відповідач у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звертався із завою про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Чинним законодавством України передбачено порядок виконання спадкоємцями зобов`язань спадкодавця. Відповідно до статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Таким чином, відсутні докази того, що [PERSON] являється спадкоємцем майна померлого [PERSON] . Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed