Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Заявники звернулись до суду із вказаною заявою, посилаючись на той факт, що 31 травня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 11.10.2015 року у них народилась дитина [PERSON]. Місцем народження дитини є місто Севастополь, що є тимчасово окупованою територією. Ними отримано медичне свідоцтво про народження доньки 11.10.2015 року. Коли заявники звернулись до Відділу РАЦС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні з метою реєстрації народження [PERSON], їм було відмовлено в державній реєстрації в звязку з тим, що медична довідка, видана на тимчасово окупованій території АР Крим є недійсною і не створює правових наслідків. З даних підстав заявник звернувся до суду та просить суд встановити факт народження [PERSON], 11.10.2015 року в пологовому будинку №2 м. Севастополя, Автономної Республіки Крим. В судовому засіданні представник заявників підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в заяві та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлено належним чином, причину неявки суду не повідомлено. Вислухавши представника заявників, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявників з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-АС №042195 виданого 31.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, 31.05.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З матеріалів справи встановлено, що 11.10.2015 року у заявників в м. Севастополь народилась донька, що підтверджує медичне свідоцтво про народження серія 67 №004742 від 15.10.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Заявники звернулись до відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Херсоні з метою реєстрації народження доньки [PERSON], [INFO], проте їм було відмовлено, у звязку з тим, що медична довідка видана на території АР Крим є недійсним і не створює правових наслідків та запропонували звернутись до суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як зазначено в п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявникам для державної реєстрації народження їх дитини. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно дост.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що батьки дитини є громадянами України. У закладі охорони здоров'я м. Севастополь АР Крим Михайленко [PERSON] народила доньку, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved