Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Заступник прокурора Суворовського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся з позовом до відповідачів та просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.12.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], на ? частки кафе з літніми будиночками (шість штук), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м., визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.12.2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], на ? частки кафе з літніми будиночками (шість штук), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м. та визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності від 27.06.2012 року серії САЕ №670219, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська бутербродна компанія» на нежитлові приміщення кафе загальною площею 278,4 кв. м. з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 137,4 кв. м., що розташовані на території «Гідропарку «Лузанівка» за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці, загальною площею 0,027 га., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішення суду, на підставі якого було зареєстроване право власності на вказаний об'єкт, було скасоване, що є підставою для визнання недійсними наступних угод щодо відчуження такого майна, та у свідоцтві від 27.06.2012 року серії САЕ № 670219 відсутня інформація про рішення виконавчого комітету Одеської міської ради та його дату, що є підставою для його скасування. Прокурор прокуратури Суворовського району м.Одеси позовні вимоги підтримала та наполягала на задоволенні позову, заперечувала проти заочного розгляду справи, надавши відповідну заяву. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили. Представник [PERSON] та ТОВ "Одеська бутербродна компанія" Лещенко А.В. звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи з тієї підстави, що у цей час він перебуватиме у Львівському апеляційному господарському суді, не надавши при цьому доказів участі у зазначеній ним справі, тому суд вважає причину неявки представника неповажною. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідачів та їх представника на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши і дослідивши матеріали справи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що право власності на нежитлові приміщення кафе загальною площею 278,4 кв.м. з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 137,4 кв. м., всього 415,8 кв.м., розташовані на земельній ділянці 0,027 га., первинно зареєстровано 14.10.2011 року за [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси (справа № 2-4240/11) від 12.07.2011 року. Право власності, що було зареєстроване 14.10.2011 року за [PERSON] на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси (справа №2-4240/11) від 12.07.2011 року, скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.06.2012 року, постановленим за апеляційною скаргою заступника прокурора Суворовського району м.Одеси. В наступному [PERSON] уклав договори купівлі-продажу ? частки кафе з літніми будиночками від 27.12.2011 року з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований за №471 та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований за №474. Після укладення договорів купівлі-продажу спірного майна [PERSON] та [PERSON] стали власниками по ? частки кафе з шістьма літніми будиночками, право власності за цими договорами було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 23.01.2012 року. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.06.2012 року [PERSON] відмовлено у задоволені позову до фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу кафе. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] та [PERSON] згідно протоколу №3 від 23.03.2012 року стали засновниками ТОВ «Одеська бутербродна компанія». За актом прийому-передачі майна від 23.03.2012 року передали по 100% своєї частки кожний до Статутного фонду заснованого ними товариства. ТОВ «Одеська бутербродна компанія» 28.07.2008 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємців та організацій за № 10036926376, код 36043630. Виконавчим комітетом Одеської міської ради 27.06.2012 року ТОВ «Одеській бутербродній компанії» видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення кафе загальною площею 278,4 кв.м. з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 137,4 кв. м., що розташовані на території «Гідропарку «Лузанівка» за адресою: [ADDRESS]. За вимогами п.27 Постанови Пленуму ВСС від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 01.07.2004 № 1952-1У «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проводиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв'язку із цим суд відповідно до ч.1 ст.21, ст.393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом повністю, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Частиною третьою ст. 24 цього Закону передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, прийнятими у межах їхньої компетенції. Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад визначено главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно п.10 «б» ст.30 цього Закону повноваження щодо обліку та реєстрації об'єктів нерухомості віднесено до компетенції виконавчих органів ради. Згідно ч.1 ст.51 Закону виконавчим органом міської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет міської ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради (ч.1 ст.52 Закону). Формою роботи виконавчого комітету є його засідання (ст.53 Закону). Відповідно до ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає акти у формі рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Акти органів місцевого самоврядування чи органів державної влади - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Разом з тим, у свідоцтві від 27.06.2012 року серії САЕ № 670219 відсутня інформація про рішення виконавчого комітету Одеської міської ради та його дату, доказів щодо прийняття відповідного рішення виконавчим комітетом Одеської міської ради щодо видачі свідоцтва про право власності відповідачами не надано. Частина 1 ст.203 Цивільного Кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У відповідності до статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог ст.203 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.215 ЦК (у редакції 2003 року), якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та об'єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст.80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Ст.83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності. Таким чином землі, самовільно зайняті відповідачами, є комунальною власністю територіальної громади м.Одеси, власником та розпорядником якої є Одеська міська рада. Підставою для набуття територіальною громадою в особі Одеської міської ради права комунальної власності на землю є безоплатна передача їй землі державою. Оскільки право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів, кожне порушення закону щодо безпідставного заволодіння комунальною власністю є порушенням державних інтересів. За вимогами ч.2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 122 Земельного кодексу України встановлено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно з ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, земельна ділянка, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, є комунальною власністю територіальної громади м.Одеси, власником та розпорядником якої є Одеська міська рада, дозволу на будівництво вказаного об'єкту, як і дозволу про виділення земельної ділянки під самочинно збудоване приміщення, ними не надавалось. Згідно ст.145 Конституції України, права місцевого самоврядування захищаються з судовому порядку. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.393 ЦК України, правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає вимогам закону і порушує право власника визнається судом незаконним і скасовується. Одеська міська рада і виконавчий комітет Одеської міської ради є органами місцевого самоврядування і, відповідно, їх діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та зазначеним вимогам законодавства. За таких обставин свідоцтво про право власності від 27.06.2012 року серії САЕ № 670219 на нежитлові приміщення кафе загальною площею 278,4 кв.м. з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 137,4 кв. м., що розташовані на території «Гідропарку «Лузанівка» за адресою: [ADDRESS], було видано безпідставно, тому підлягає визнанню недійсним та скасуванню. На підставі встановленого, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved