Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що вона з відповідачем [PERSON] проживали разом у незареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхнього спільного малолітнього сина, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. Відповідно до довідки управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Полтавської міської ради вбачається, що відомості щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , відсутні. Отже місце реєстрації проживання або перебування відповідача [PERSON] невідоме. Згідно з ч. 10 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 01.02.2021, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. Оголошення про повідомлення відповідача [PERSON] стосовно розгляду справи судом у спрощеному позовному провадженні розміщено на веб-сайті Диканського районного суду 09.02.2021. У зв`язку з цим опублікуванням оголошення про повідомлення (виклик) особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі проживали разом у незареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , де у свідоцтві про народження в графі батько записано саме - відповідача (а.с. 4). В подальшому позивач відповідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з " [PERSON] " на [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні, а відповідач є працездатною особою, добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхнього спільного малолітнього сина не надає, хоча згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько малолітньої дитини зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати малолітнього сина [PERSON] , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає згідно зі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved