Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення,\~яким визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON], який помер 13 вересня 1996 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., що знаходиться в с. Бортники по вул. Миру, 15 Жидачівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 13 вересня 1996 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка серед іншого, складається із житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., що знаходиться в с. Бортники по вул. Миру, 15 Жидачівського району Львівської області. На випадок своєї смерті померлий склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів їй. Відтак, вона як єдиний спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 15 в с. Бортники Жидачівського району Львівської області, що належав померлому і є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади села Бортники в особі Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області [PERSON]Т, подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника територіальної громади, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: технічного паспорта житлового будинку №15 вул. Миру в с. Бортники Жидачівського району Львівської області, виданого на імя [PERSON]; страхового свідоцтва від 24 травня 1989 року; що [PERSON] здійснювалось будівництво житлового будинку в с. Бортники, вул. Миру, 15 Жидачівського району Львівської області на виділеній, за вказаною адресою, під забудову земельній ділянці /арк. справи 16-17/. Відповідно до довідки №1025, виданої Ходорівською міською радою від 19 листопада 2018 року, вбачається, що власником житлового будинку в с. Бортники, вул. Миру, 15 Жидачівського району Львівської області дійсно був [PERSON] /арк. справи 12/. Згідно технічного паспорта від 20 грудня 2018 року(копія якого долучена до матеріалів справи) на житловий будинок №15 по вулиці Миру в с. Бортники Жидачівського району Львівської області, загальна площа вказаного будинку становить 40,6 кв.м. (житлова 31,7 кв.м.). Рік забудови 1925. Інвентаризаційна вартість 136856 грн. /арк. справи 18-20/. Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року\~№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок в с. Бортники, вул. Миру, 15 Жидачівського району Львівської області, дійсно на праві власності належав [PERSON]. Проте, в судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 13 вересня 1996 року, у віці 75 року, помер [PERSON], про що 14 вересня 1996 року зроблено відповідний запис №37 та Бортниківською сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 14 вересня 1996 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №049803 /арк. справи 11/. Спадщина відкрилася в цей же день, 13 вересня 1996 року, у відповідності до вимог статті 525 ЦК УРСР\~(у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин). Судом встановлено, що спадщина померлого, окрім іншого, складається із житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м., що знаходиться в с. Бортники по вул. Миру, 15 Жидачівського району Львівської області. Відповідно до частини 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР\~(у\~редакції,\~що була\~чинною на\~час виникнення\~правовідносин)\~спадкоємство здійснюється\~за законом\~і за\~заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР\~(у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 10 липня 1995 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, згідно якого все належне йому майно заповів [PERSON]. Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /арк. справи 13/. З долучених до матеріалів справи копій паспорта серії КА 332913 вбачається, що позивач по справі [PERSON] і є особою на чию користь складено заповіт /арк. справи 5-7/. Також, факт вищевказаного заповіту підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою №1025, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 19 листопада 2018 року. Окрім того, з вказаної довідки вбачається, що [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном /арк. справи 12/. При вищевказаних обставинах, у відповідності до норм статей 534, 549 ЦК УРСР\~(у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] оскільки як спадкоємець за заповітом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Разом з тим, згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №145/02-31 виданою приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу [PERSON] від 16 листопада 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 15 в с. Бортники Жидачівського району Львівської області, що належав померлому і є спадковим майном /арк. справи 14/. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи те, що позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.5\~ст.268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved