Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування посвідченого Тернопільською районною держнотконторою 27.06.1995р. за реєстровим №1389. Разом із ним, за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], однак з січня 1993року не проживає в даному житловому приміщенні, тому просить позбавити відповідача права користування вказаним житловим приміщенням та зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області зняти відповідача з реєстрації за цією адресою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.1995року посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №1389, укладеного між Агрофірмою "Поділля" Тернопільського району в особі [PERSON] (продавець), яка діє згідно протоколу №5 зборів уповноважених агрофірми від 12 листопада 1994р. та [PERSON] (покупець) продавець продав, а покупець купив однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Квартира №41 належить продавцю агрофірмі "Поділля" Тернопільського району на підставі рішення виконкому Великоберезовицької селищної ради народних депутатів від 30 березня 1994р. та зареєстрованого в Тернопільському районному бюро технічної інвентаризації 2 січня 1995р за реєстровим № 76. Відповідно до реєстраційного посвідчення Тернопільського районного бюро технічної інвентаризації , [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Тернопільською районною держнотконторою 27.06.1995р. за реєстровим №1389 та записано в реєстрову книгу за №61. Відповідно до будинкової книги громадян, які проживають по [ADDRESS] сторони зареєстровані за даною адресою. Актами комісії Великоберезовицької селищної ради в квартирі [ADDRESS] від 21.06.2013року , 12.08.2013року та від25.10.2013року зафіксовано факт відсутності відповідача [PERSON]. Як вбачається із довідки №6603 від 03.12.2013року виданої виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради відповідно, [PERSON], 1959р.н., зареєстрований і проживає в квартирі [ADDRESS] разом із ним зареєстровані [PERSON],1965р.н. - дружина, [PERSON], 1983р.н. - син, [PERSON], 1987р.н. - син, [PERSON], 2006р.н. - внук, [PERSON], 2008р.н.- внук та [PERSON] р.н. - квартиронаймач. На підставі ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у квартирі суду представлено не було. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу , у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а члени сім'ї, який вибув, втрачає право користування жилого приміщення з дня набуття. Відповідно до ст.72 ЖК України, у разі відсутності наймача або члена їх сім'ї у житловому приміщенні, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням проводиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі за вказаною адресою без поважних причин понад двадцять років, внаслідок чого втратила право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] За таких обставин, в суді встановлено порушення прав позивача в сфері житлового законодавства, які підлягають захисту шляхом задоволення заявлених позовних вимог і визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Вимога про зняття з реєстраційного обліку до задоволення не підлягає, оскільки суд не може перебирати на себе функції, які згідно законодавства здійснює компетентний орган. Рішення суду про виселення є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку цим органом. На підставі наведеного,

Outcome: partial