Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В серпні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно судового наказу Каховського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначив, що на даний час у нього є інша сім"я, де [INFO] народився син, позивач з родиною проживає в орендованій квартирі, матеріальний стан його змінився, матеріальне становище погіршилося, з"явилися додаткові витрати, тому просить зменшити розмір аліментів, згідно уточнених вимог просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/8 частин від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відстотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитьини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 23 серпня 2019 року відкрито про-вадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального провадження. 10 жовтня 2019 року відповідачем подано відзив на позов в якому просить позов про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення, оскільки, будь-яких довідок про погіршення матеріального стану відповідач не надав. Позивачем надано відповідь на відзив, у якому з аргументами відповідача не по-годжується, у відзиві виклав ті ж обставини в обгрунтування позову, що і в позовній заяві. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач зазначив, що його матеріальний стан на даний час погіршився, так як й нього народилася ще одна дитина, яка перебуває на штучному вигодовуванні, що призводить до збільшення матеріальних витрат, також зазначив, що він із сім"єю власного житла не мають, тому орендують квартиру, що також негативно відображається на його матеріальному ста-новищі. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в за-доволенні позову слід відмовити. Судом об`єктивно встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Каховського міськрайонного суду від 25 жовтня 2017 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частки від його заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач сплачує аліменти на утримання сина. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом на-дано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Відповідно до вимог ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до до-сягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно дост. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Крім того,п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, аргументи позивача про те, що у зв"язку з народженням другої дитини та витрат на її виховання а також оренду житла не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] в розумінні ст.192 СК України, оскільки, така сплата не свідчить про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання спільної з відповідачем сина у розмірі, визначеному судовим рі-шенням. Також доводи позивача про погіршення його матеріального стну спростовуються довідкою про доходи від 04 липня 2019 року, з якої вбачається, що розмір заробітної плати позивача значно збільшився.

Outcome: dismissed