Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 01.07.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Личаківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] , 1982 року народження уклала шлюб з [PERSON] , 1976 року народження, який вони зареєстрували 26.01.2008 року в Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис №30. Від шлюбу народився син, дитина проживає з позивачем. Просить стягнути з [PERSON] , 1976 року народження на користь [PERSON] , 1982 року народження аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 13.09.2021 року позивач [PERSON] - подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що у випадку повторної неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.24); 11.10.2021 року відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає (а.с. 30). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2021 року матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано до Шевченківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю (а.с.13). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 13.09.2021 року (а.с.21-22). 13.09.2021 року судове засідання відкладено (а.с. 25). В судове засідання призначене на 11.10.2021 року: позивач - [PERSON] не з?явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання (а.с. 26). На адресу суду 13.09.2021 року позивач [PERSON] - подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що у випадку повторної неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.24); відповідач [PERSON] не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про дату, час та місце судового засідання (а.с. 29). На адресу суду 11.10.2021 року відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає (а.с. 30). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: - згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 26 січня 2008 року, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №30 (а.с.7). у сторін від спільного шлюбу є дитина: - неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за №592 (а.с.6). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства". Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно ч.1 ст.\~182\~СК України визначений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище матері дитини; стан здоров`я та матеріальне становище батька дитини. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ч.1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 01.07.2021 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до ст.\~192\~СК України визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини збереження певного матеріального рівня утримання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150\~СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181\~СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII). У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 7 ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви, а відповідач визнав позов, враховуючи дохід відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, визнання позову відповідачем, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. В порядку, визначеному п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141\~ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до\~Закону України «Про судовий збір»\~звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, та позовні вимоги задоволені, то він має бути стягнутий із відповідача у розмірі 908 / дев`ятсот вісім / гривень 00 коп. в дохід держави. Відповідно до вимог\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved