Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] , заінтересована особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла баба заявниці - [PERSON] , яка народилась [INFO] в місті Глухів Сумської області.За життя, а саме 08 лютого 2008 року, баба склала заповіт на ім`я заявниці, проте в заповіті, посвідченому державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2-358, допущена помилка в написанні прізвища і вказано « [PERSON] ». Реєстраційний номер облікової картки платника податків в заповіті вказаний вірно - [NUMBER] .Спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті баби, заявниця прийняла, спадкова справа № 167/2021. Внаслідок смерті баби відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] ; земельну ділянку, на якій він розташований; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 15 серпня 2001 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2-2500. Договір зареєстрований в Ірпінському бюро техінвентаризації 17 серпня 2001 року. Проте, в Договорі купівлі-продажу житлового будинку, посвідченому державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2-2500, допущена помилка в написанні прізвища і вказано « [PERSON] ». Земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0612 га, цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 3210900000:01:109:0019, належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданому на підставі рішення 30 сес. IV скликання Ірпінської міської ради від 25.12.2004 р. № 988-30- IV. Проте, в Державному акті на право власності на земельну ділянку допущена помилка в написанні прізвища і вказано « [PERSON] ». Право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Житомирська обл., Малинський р., сщ/рада Чоповицька, площею 1,7 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1823455400:04:000:0206, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, прізвище власника (спадкодавця) вказано правильно « [PERSON] ». Вказує також, що в свідоцтві про народження баби її прізвище російською мовою вказано « [PERSON] ». В Будинковій книзі російською мовою - « [PERSON] ». В реєстраційному номері облікової картки платника податків прізвище - « [PERSON] ». Оскільки, в правовстановлюючих документах спадкодавця наявні помилки в написанні прізвища, що унеможливлює отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спір про право відсутній, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою. Просить суд встановити, що заповіт, складений [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] , [INFO] , 08 лютого 2008 року, посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-358 належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановити, що Договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , посвідчений 15 серпня 2001 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-2500, укладений між [PERSON] та [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановити, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , площею 0,0612 га, цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 3210900000:01:109:0019, виданий на підставі рішення 30 сес. IV скликання Ірпінської міської ради від 25.12.2004 р. № 988-30- IV виданий [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В судове засідання заявник не з`явилась, до суду подала заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, вимоги заяви задовольнити. В судове засідання заінтересована особа Ірпінська міська державна нотаріальна контора свого представника не направили. До суду надавали копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , а також згідно листа просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, а також копію спадкової справи № 167/2021, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла баба заявниці [PERSON] - [PERSON] , яка народилась [INFO] в місті Глухів Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] . 08 лютого 2008 року [PERSON] , згідно заповіту - [PERSON] , зробила наступне розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені належатиме на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю онуці [PERSON] , [INFO] ».Заповіт посвідчений державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2-358. Як вбачається з ідентифікаційного номера спадкодавця, зазначеного в заповіті, він співпадає з ідентифікаційним номером, присвоєним [PERSON] - [NUMBER] . Спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , заявниця [PERSON] , прийняла відповідно до правил частини 1 статті 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини. Заведена спадкова справа за № 167/2021. Викладені обставини підтверджуються Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Спадщина складається з наступного майна: житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки, на якій він розташований; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] належав спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 15 серпня 2001 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2-2500, що стверджується копією зазначеного договору. Договір зареєстрований в Ірпінському бюро техінвентаризації 17 серпня 2001 року. В Договорі купівлі-продажу житлового будинку, посвідченому державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Копиловою В.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2-2500, прізвище вказано « [PERSON] ». Земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0612 га, цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 3210900000:01:109:0019, належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданому на підставі рішення 30 сес. IV скликання Ірпінської міської ради від 25.12.2004 р. № 988-30- IV, що підтверджено копією вказаного Акту, згідно якого прізвище власника - « [PERSON] ». Право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Житомирська обл., Малинський р., сщ/рада Чоповицька, площею 1,7 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 1823455400:04:000:0206, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, прізвище власника (спадкодавця) вказано правильно « [PERSON] ». Як встановлено судом, в правовстановлюючих документах спадкодавця - [PERSON] наявні помилки в написанні прізвища, що унеможливлює отримати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, а також з огляду на те, що встановлення вказаних фактів необхідно заявниці для реалізації своїх спадкових прав після смерті баби, суд приходить до висновку про доведеність факту належності правовстановлюючих документів, що є підставою для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved