Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У січні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю «Укркарго» (далі по тексту - ТОВ «Укркарго», відповідач-2), комунального підприємства «Реєстраційне бюро» (далі по тексту - КП «Реєстраційне бюро», відповідач-3), державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича (далі по тексту - державний реєстратор Макаров О. В., відповідач-4), в якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , визнати недійсним правочин, укладений між ТОВ «Укркарго» та [PERSON] , щодо набуття останнім права власності на квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , оформлений договором купівлі-продажу майнових прав № 1006/4/4/236МП від 28.09.2015 та Актом прийому-передачі об`єкту нерухомості, витребувати з незаконного чужого володіння [PERSON] на її користь цю квартиру, а також скасувати рішення про державну реєстрацію права власності та державну реєстрацію прав на нерухоме майно на цю квартиру за [PERSON] . Позов обґрунтований такими обставинами. 18.11.2019 позивачка на підставі попереднього договору купівлі-продажу, укладеного 21.12.2013 з ТОВ «Радуга Сіті», набула у власність квартиру в новобудові, що за адресою: [ADDRESS] . У процесу будівництва 15.05.2015 ТОВ «Радуга Сіті» передала свої права та обов`язки як забудовника на користь ТОВ Укркарго», якому, починаючи з 27.05.2015, позивачка сплачувала у подальшому решту платежів за майбутню квартиру. 22.08.2019 позивачка уклала з обслуговуючим кооперативом «ОБК Східна Брама» договір про спільну участь у добудові квартири, 05.12.2019 - про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а 11.12.2019 - договір з ТОВ «Венбест-безпека» щодо охорони та відеоспостереження квартири, оскільки в листопаді 2019 року невідомі особи зламали замок в її квартирі та змінили вхідні двері. У подальшому вона дізналась, що 10.12.2019 відповідач [PERSON] , який, на її думку, і зламав замок, на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного 29.09.2015 з ТОВ «Украрго», зареєстрував право власності на цю ж саму квартиру. Співпадіння в характеризуючих даних квартири є майже повним, відмінністю є лише зазначення «корп. 2» та площі 60,2 кв. м. у неї на противагу «секц. 4» та площі 60,3 кв. м. у [PERSON] . Оскільки ТОВ «Укркарго» достеменно було відомо про наявність у позивачки з 21.12.2013 майнових прав на цю квартиру, воно не мало жодних правових підстав для укладення 29.09.2015 з [PERSON] договору купівлі-продажу майнових прав № 1006/4/4/236МП на той самий об`єкт нерухомого майна, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Представник позивача, адвокат Андрієнко С. В., 16.08.2021 подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем її проживання, проте судові повістки повернулися без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та «адресат не розшуканий». Відповідач ТОВ «Укркарго» повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку за офіційно зареєстрованим місцем перебування юридичної особи, проте судові повістки повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачі КП «Реєстраційне бюро» та державний реєстратор Макаров О. В. повідомлялися про дату, час і місце судового засідання у встановленому законом порядку за офіційно зареєстрованим місцем перебування юридичної особи, проте судові повістки повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Жоден із відповідачів правом на подання відзиву не скористався. Від третьої особи Міністерства юстиції України надійшли пояснення по справі, з яких слідує, що після 30.04.2016 Міністерство юстиції України не є суб`єктом державної реєстрації і не має повноважень щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій, у тому числі і на підставі рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Такі повноваження з 01.05.2016 покладені на Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Від третьої особи Обслуговуючого кооперативу «Східна Брама» також надійшли пояснення по справі, відповідно до яких кооператив був створений співвласниками житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , та надає житлово-комунальні послуги позивачці, як власниці квартири № 236 в цьому будинку. За даними, які були передані кооперативу від забудовника ТОВ «Укркарго», позивачка була включена до списку інвесторів на підставі нотаріально посвідченого попереднього договору, яким за нею закріплена квартира [ADDRESS] . З нею, як власницею, кооперативом укладений договір про надання житлово-комунальних послуг. Крім того, після введення будинку в експлуатацію будівельні секції були змінена на «корпуси». Після введення будинку в експлуатацію «секції» в житлових та нежитлових приміщеннях відсутні. У списках інвесторів [PERSON] не значиться. З огляду на викладене кооператив вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи. ?Ухвалою від 16.01.2020 суд частково задовольнив заяву [PERSON] про забезпечення позову (т. 1 а. с. 116-118). ?Ухвалою від 14.04.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження (т. 1 а. с. 131-133). ?Ухвалою від 28.04.2020 суд задовольнив клопотання позивачки по витребування доказів по справі (т. 1 а. с. 135-136). ?02.09.2020 від третьої особи, Міністерства юстиції України, надійшли пояснення по справі (т. 1 а. с. 155-180). ?У судовому засіданні від 27.04.2021 суд відмовив представникові позивачки, адвокатові Андрієнку С. В., у задоволенні клопотання про витребування доказів, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті (т. 1 а. с. 227). ?28.04.2021 від третьої особи, ОК «Східна брама», надійшли пояснення по справі (т. 1 а. с. 230-244). ?16. 08.2021 суд ухвалив вступну та резолютивну частину рішення (т. 2, а. с. 12-13). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 21.12.2013 між ТОВ «Радуга сіті» відповідно до договору № 02-12/13 про часткову участь у будівництві та передачу функцій замовника, укладеного 02.12.2013 з ТОВ «Укркарго» та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого сторони взяли на себе зобов`язання протягом ІІІ кварталу 2015 року, за умови здійснення [PERSON] повної оплати, укласти договір купівлі-продажу квартири в новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] . Квартира загальною площею 60,32 кв. м. та складається з 2 кімнат, розташована в 4 секції на 4 поверсі та має будівельний номер 42. Попередній договір посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Басенко К. О. та зареєстрований в реєстрі за № 2517 (т. 1 а. с. 22-23). Виконання зобов`язання за цим договором було забезпечено укладеним між сторонами цього ж дня договором про забезпечення виконання зобов`язання № 421/4/4/42, відповідно до умов якого [PERSON] мала сплатити на користь ТОВ «Радуга сіті» кошти, які після їх повного внесення будуть зараховані до платежів за основним договором на момент його укладення. Кошти в сумі 226 200 грн мали бути сплаченими до 23.12.2013, а 212 628 грн - щомісячними платежами по 3 543,80 грн до 23 числа кожного місяця (т. 1 а. с. 24-26). Копіями квитанцій підтверджено, що на виконання умов договору про забезпечення виконання зобов`язання позивачка сплатила на користь ТОВ «Радуга сіті»: 23.12.2013 - 226 200 грн; 16.01.2014, 20.02.2014, 21.03.2014, 22.04.2014, 21.05.2014, 13.06.2014, 16.07.2014 - по 3 550 грн щомісячно; 20.08.2014 - 7 100 грн щомісячно; 17.09.2014 - 3 700 грн; 22.10.2014 - 3 600 грн; 17.11.2014 - 4 300 грн; 15.12.2014 - 3 600 грн; 15.01.2015 - 7 400 грн; 17.02.2015, 18.03.2015 - по 3 550 грн щомісячно, а разом - 287 850 грн (т. 1 а. с. 27-40, 42, 61). 15.05.2015 [PERSON] отримала від ТОВ «Радуга сіті» повідомлення про зміну отримувача коштів по укладеним між ними договорам та про необхідність у подальшому вносити кошти на реквізити ТОВ «Керраміс» (т. 1 а. с. 41). Позивачкою були сплачені такі кошти на користь ТОВ «Керраміс»: 19.05.2015 - 7 428 грн; 23.06.2015, 10.07.2015, 20.08.2015, 28.09.2015 - по 3 600 грн щомісячно; 21.10.2015 - 4 000 грн; 23.11.2015 - 2 500 грн; 23.12.2015 - 3 500 грн; 25.01.2016 - 3 700 грн; 22.02.2016 - 3 600 грн; 24.03.2016 - 3 600 грн; 21.04.2016 - 3 700 грн; 24.05.2016 - 3 600 грн; 22.06.2016 - 3 700 грн; 21.07.2016 - 3 000 грн; 23.08.2016 - 3 550 грн; 27.09.2016, 24.10.2016, 23.11.2016 - по 3 600 грн щомісячно; 28.12.2016 - 4 000 грн; 23.01.2017 - 3 550 грн; 22.02.2017 - 4 000 грн; 24.03.2017 - 3 550 грн; 26.04.2017, 31.05.2017, 03.07.2017, 26.07.2017, 08.09.2017 - по 3 000 грн; 02.10.2017 - 3 900 грн; 31.10.2017 - 3 500 грн; 29.11.2017 - 3 000 грн; 21.12.2018 - 4 534,36 грн; 16.01.2018 - 7 000 грн; 18.10.2018 - 10 000 грн, а разом - 133 112,36 грн (т. 1 а. с. 42-59, 62-64). Відповідно до Акту надання доступу 1-236 від 10.12.2018 позивачка отримала від ТОВ «Радуга сіті» доступ до квартири [ADDRESS] ) та прийняла її для проведення ремонтних робіт (т. 1 а. с. 60). Додатковою угодою № 1 від 18.02.2019 до договору про забезпечення виконання зобов`язань № 421/4/4/42 від 21.12.2013 між ТОВ «Радуга сіті» та [PERSON] було досягнута згода щодо визначення вартості квартири на рівні 451 500 грн, а додатковою угодою № 2 від 18.02.2019 до договору про забезпечення виконання зобов`язань № 421/4/4/42 від 21.12.2013 - зменшено суму основного договору на 37 287,64 грн (т. 1 а. с. 65-66). Довідкою від 18.02.2019 підтверджено, що [PERSON] повністю сплатила об`єкт нерухомості по попередньому договору купівлі-продажу № 421/4/4/42 від 21.12.2013 (т. 1, а. с. 68). Їй видано гарантійний лист про повне виконання зобов`язань за договором в сумі 420 962,36 грн, (т. 1 а. с. 67). [PERSON] включена до списку інвесторів, за кошти яких ТОВ «Радуга сіті» збудовані квартири в будинку [ADDRESS] (т. 1 а. с. 69). За актом прийому-передачі від 18.02.2019 ТОВ «Радуга сіті» передало позивачці двокімнатну квартиру [ADDRESS] (т. 1 а. с. 70). Згідно з даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2019, індексний номер витягу: 189470311, позивачка зареєструвала за собою двокімнатну квартиру загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 33 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1965365080000 (т. 1 а. с. 71). 22.08.2019 позивачка уклала з обслуговуючим кооперативом «ОБК Східна Брама» договір № 002-236 про спільну участь в добудові квартири [ADDRESS] (т. 1 а. с. 72-72) а 02.12.2019 - договір № 002-236 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та додаткові угоди про надання послуг з тимчасового електропостачання, водопостачання та водовідведення ( т. 1 а. с. 72-81). Заборгованості по оплаті комунальних платежів не має (т. 1 а. с. 94). На замовлення позивачки 11.11.2019 на квартиру був виготовлений технічний паспорт (т. 1 а. с. 82-86). 10.12.2019 вона зареєструвала за вказаною адресою своє місце проживання та місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (т. 1 а. с. 87, 88). Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаровим О. В. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48970816 від 02.10.2019 13:42:24, про реєстрацію права власності на квартиру загальною площею 60,3 кв. м., житловою площею 33 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1927802280000). Підставою для виникнення права власності вказані: довідка про 100 % фінансування згідно з договором 1006/4/4/236 МП купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: б/н, виданий 29.09.2019 ТОВ «Укркарго»; виписка із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні будівництва квартир ЖК «Східна Брама» по [ADDRESS] , серія та номер: б/н, виданий 29.09.2015 ТОВ «Укркарго»; Акт прийому-передачі об`єкта нерухомості, серія та номер: б/н, видавник ТОВ «Укркарго» та [PERSON] ; договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 1006/4/4236 МП, виданий 29.09.2015 ТОВ «Укркарго» та [PERSON] (т. 1 а. с. 89, 95-96). Предметом договору купівлі-продажу майнових прав № 1006/4/4236 МП, укладеного 29.09.2015 між ТОВ «Укркарго» та [PERSON] в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, є набуття останнім майнових прав на квартиру [ADDRESS] (т. 1 а. с. 97). Вартість квартири за цим договором становить 723 840 грн та повністю сплачена [PERSON] (т. 1 а. с. 98). IV. Зміст спірних правовідносин, норми права і мотиви їх застосування. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливав із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина 1 статті 182 ЦК України). Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що позивачка на підставі укладеного попереднього договору купівлі-продажу від 21.12.2013 та договору про забезпечення виконання зобов`язань від 21.12.2013 набула у власність двокімнатну квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , зареєструвала своє право власності та здійснювала правомочності власника. Однак, право власності на цю квартиру зареєстроване також і за відповідачем [PERSON] , який не значиться у списках інвесторів цього будинку. Підставою для виникнення права власності вказаний договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно № 1006/4/4236 МП від 29.09.2015, який, як було встановлено судом, був укладений між ТОВ «Укркарго» та [PERSON] в простій письмовій формі. Відповідно до частини 1 та 2 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін (частина 1 статті 209 ЦК України). Частиною 1 статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з частиною 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з частиною 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (статті 236 ЦК України). Отже, договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно № 1006/4/4236 МП від 29.09.2015, укладений між ТОВ «Укркарго» та [PERSON] з порушенням установленого законом порядку, а саме без його нотаріального посвідчення, є нікчемним в силу закону з моменту його вчинення, тобто з 29.09.2015, а тому не створює для [PERSON] юридичного наслідку у виді набуття права власності на нерухоме майно. Реєстрація права власності на квартиру, яка належить позивачці, за [PERSON] , порушує її права як власниці майна, а тому потребує захисту. Статтею 386 Цивільного кодексу України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Умови та порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлені нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» № 1952-VI від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV). Відповідно до статті 1 Закону № 1952-VI його дія поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження (стаття 4 Закону № 1952-VI). За нормою пункту 1 частини першої статті 27 Закону № 1952-VI державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться зокрема на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1952-VI державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Отже, державна реєстрація не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття речових прав на нерухоме майно. Аналогічний висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18. Оскільки [PERSON] не набув права власності на спірну квартиру, підстави для підтвердження факту набуття ним права власності та здійснення державної реєстрації відсутні. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1952-VI в редакції, чинній на час вирішення справи судом, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню . У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оскільки реєстрація права власності на квартиру за [PERSON] відбулася на підставі нікчемного договору, який не створює правових наслідків у виді набуття останнім права власності, суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивачки у спосіб, передбачений чинним законодавством, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , скасування державної реєстрації з припинення права власності [PERSON] на вищевказану квартиру. Натомість, суд не знаходить правових підстав для задоволення вимоги [PERSON] про визнання недійсним правочину, укладеного між ТОВ «Укркарго» та [PERSON] , щодо набуття останнім права власності на квартиру, що за адресою: [ADDRESS] , оскільки, як було встановлено судом, договір купівлі-продажу майнових прав № 1006/4/4/236МП від 28.09.2015 є нікчемним з моменту його вчинення, а визнання нікчемного правочину недійсним законом не передбачено та судом не вимагається, оскільки правочин є нікчемним є в силу закону. Позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на квартиру, що за адресою: [ADDRESS] та витребування її із незаконного володіння [PERSON] також не підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачка є власницею цього нерухомого майна, її право власності ніким не оспорюється і вона фактично ним володіє та користується. З огляду на встановлені судом обставини, що підтверджені доказами, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. VI. Розподіл судових витрат між сторонами За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача не змінює приватно правового характеру спору. Отже, з огляду на результат розгляду справи та порушення прав позивачки саме [PERSON] , сплачений нею при подачі позову судовий збір за дві задоволені позовні вимоги немайнового характеру та задоволену заяву про забезпечення позову покладається саме на відповідача [PERSON] в сумі 1921 грн (768,40 х 2 +384,20). На підставі викладеного,

Outcome: partial