Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.11.2006 в розмірі 83180,33 грн. І. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА [PERSON] ВІДПОВІДАЧА Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.12.2006 між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 6000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, його заборгованість за кредитом станом на 31.10.2017 становить 83180,33 грн. В своєму відзиві [PERSON] зазначила, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» вона не визнає. Вважає, що всі основні складові зобов'язання, щодо розміру кредиту, розміру процентної ставки та строку користування кредитом, були визначені в підписаній нею заяві від 14.12.2006. Жодних інших умов нею підписано не було і будь-якої згоди на їх зміну, включаючи продовження строку дії зобовязання, збільшення кредитного ліміту та збільшення розміру процентної ставки нею не надавалось. Посилання позивача на те, що вона надала свою згоду, на те, що підписана нею заява від 14.12.2006 разом з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, [PERSON] користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг є неспроможним та підлягає відхиленню, оскільки за відсутності її підпису на примірнику долучених позивачем до позовної заяви [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг вони не є складовою частиною укладеного договору. Зменшення базової процентної ставки за умовами укладеного кредитного договору від 14.12.2006 з 36% річних на 30% річних відповідає її інтересам як споживача і саме на підставі цієї базової процентної ставки повинна бути обрахована заборгованість. Вважає, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення комісії задоволенню не підлягають, оскільки позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надавались їй, як споживачу банківських послуг. Також на її думку не підлягають задоволенню вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення штрафу, оскільки це є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення. Просила застосувати строки позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приватбанк». ІІ. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ 12.03.2018 судом за клопотанням відповідача було постановлено ухвалу про витребування від ПАТ КБ "Приватбанк": копії [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані [PERSON]; відомості про те, чи повідомляло ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] про зміну умов кредитування, в тому числі зміну відсоткової ставки; розрахунок заборгованості по кредитному договору від 14.12.2006 з урахуванням заяви про застосування строків позовної давності; відомості про строк дії картки, виданої [PERSON] відповідно до кредитного договору від 14.12.2006. Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Позивачем було надіслано суду докази на виконання вимог ухвали. Разом із тим, позивачем не було надано суду підтвердження надсилання копій вищевказаних доказів відповідачу, у зв'язку із чим, відповідно до вимог ч.9 ст.83 ЦПК України, суд вважає за можливе не приймати їх до уваги та вирішити справу на підставі доказів, які подані сторонами до позову та відзиву. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 14.12.2006 між ЗАТ КБ «Приватбанк»/правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк»/ та [PERSON] /дошлюбне прізвище Віннік/ було укладено кредитний договір відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в сумі 1500 грн, шляхом встановлення кредитного ліміту зі сплатою 36% з розрахунку 360 днів/рік, строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії карти. Вказана обставина не заперечувалась сторонами та підтверджується копією заяви позичальника. Своїм підписом на заяві позичальника відповідач підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. [PERSON] ознайомилась і погодилась з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також позичальник виразила свою згоду з тим, що Заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору у [PERSON] виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2017 становить 83180,33 грн та складається: -заборгованість за кредитом 5688,97 грн; -заборгованість за процентами 69654,20 грн; -нарахована комісія 3400 грн; -заборгованість по судовим штрафам 4437,16 грн; ІV. [PERSON] Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (стаття 11 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом докази мають бути належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.77-80 ЦПК України). V.ОЦІНКА СУДУ Суд враховує твердження позивача про те, що відповідач ознайомилась і погодилась з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, про що поставила підпис на заяві. Разом із тим, суд приймає до уваги те, що надана позивачем копія [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг не містить підпису позичальника, що унеможливлює встановлення факту, що саме ці [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, укладеного між позивачем і відповідачем. З огляду на те, що фактично відповідач не визнає, що надані позивачем [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, укладеного 14.11.2006 між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» та враховуючи те, що вказаний документ містить важливі положення для встановлення фактичних обставин справи, зокрема порядок зміни умов кредитування, права та обов'язки сторін договору, положення про відповідальність за неналежне виконання умов договору, суд позбавлений можливості за відсутності належних [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору, перевірити правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості, встановити або спростувати факт порушення відповідачем умов кредитного договору. Суд також відзначає, що [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, які діяли на час підписання [PERSON] заяви позичальника не є загальнопоширеними. Долучені позивачем докази, зокрема копія заяви позичальника, копія тарифів банку та розрахунок заборгованості, не є достатніми у розумінні ст.80 ЦПК України для висновку про те, що відповідач порушила умови договору. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» недоведеними та приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, які складаються із судового збору покладається на позивача.

Outcome: dismissed