Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що заявник перебувала у шлюбі з [PERSON] з 04.08.2017 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, що набрало законної сили 19.01.2019 року, шлюб розірвано. Від попереднього шлюбу заявник має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Протягом сімейного життя, [PERSON] систематично з серпня 2018 року застосовував до заявниці фізичне та психологічне насилля, часто у присутності її малолітньої доньки. Заявник багато разів зверталась до відділення поліції із заявами про скоєння відносно неї домашнього насильства. Так [PERSON] тричі притягався до адміністративної відповідальності Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), а також за ч. 2 ст. 173 КУпАП, двічі провадження у справах про адміністративні провадження закривались, один раз в зв`язку з неявкою у судове засідання кривдника, наразі у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська також знаходиться адміністративний матеріал у відношенні [PERSON] 09.09.2018 [PERSON] , вчинив відносно своєї дружини [PERSON] , домашнє насильство, а саме: штовхав, хватав за руки, погрожував фізичною розправою. [PERSON] постановою Амур-Нижньодніпровського-районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2018 року був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 07.11.2018 [PERSON] вчинив відносно заявника [PERSON] , психологічне насильство, шляхом викрадення її дитини, яку він вивіз пізно увечері, згодом залишив на вулиці Калиновій, м. Дніпро. [PERSON] вимагав від дружини негайного з`явлення вдома, а коли вона не змогла залишити роботу, і виконати його вимогу, то він побив вікна у її власному будинку, зламав кондиціонер та мікрохвильову піч, пошкодив інші речі та стіни будинку. Постановою Амур-Нижньодніпровського-районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2018 року він був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 21.05.2019 [PERSON] зранку почав сваритись через те, що заявник знов заговорила про, те що їм потрібно роз`їхатись та жити окремо. [PERSON] розбив її телефон, а потім цим же телефоном жбурнув в неї та попав їй в обличчя. Крім цього, зранку того ж дня він з`явився зовсім без одежі в присутності її малолітньої доньки [PERSON] . Постановою Амур- Нижньодніпровського-районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2019 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] вчиняє також психологічне насильство в сім`ї - тобто насильство, пов`язане з дією на психику заявника шляхом словесних образ, погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе. Заявник багато разів наголошувала на тому, що шлюбні відносини між нею та [PERSON] закінчились, та він має виїхати з будинку, в якому не зареєстрований та який є особистим майном заявника. Але, не зважаючи на прохання та вимоги заявника, [PERSON] мало того що не виїхав сам, він у травні 2019 року привіз до будинку заявника жити свою матір, яка почала нарівні з своїм сином принижувати честь та гідність заявника. Також [PERSON] нерідко приводить в дім своїх друзів, у присутності яких показово ображає заявника, висловлюється відносно неї нецензурною лайкою, погрожує, наносить заявнику тілесні ушкодження. Попри чисельні звернення [PERSON] в поліцію та призначення покарань за правопорушення колишній чоловік не дає їй спокійно жити після розлучення. Таким чином, [PERSON] систематично, протягом тривалого часу вчиняє фізичне насильство в сім`ї - тобто умисне нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров`я, нанесення шкоди його честі і гідності. Заявник просила суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника, встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього терміном 6 (шість) місяців наступні обов`язки: - заборонити наближатися на 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] та інших місць частого відвідування постраждалою особою; - обмежити спілкування [PERSON] з постраждалою дитиною [PERSON] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] за номером телефону [NUMBER] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідності до п. 1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 04 серпня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] . Шлюб розірвано на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2018 року. Протягом сімейного життя, [PERSON] систематично з серпня 2018 року застосовував до заявниці фізичне та психологічне насилля. [PERSON] постановою Амур-Нижньодніпровського-районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2018 року був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Амур-Нижньодніпровського-районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2018 року він був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Амур- Нижньодніпровського-районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2019 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно з п.2 ч.1 ст.24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців. Ураховуючи наведене і те, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , яка потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є підстави для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] , а саме щодо заборони наближатися ближче ніж на 100 метрів до [PERSON] та до її місця проживання: [ADDRESS] . Інші обов`язки, які просить застосувати заявниця, застосуванню не підлягають, оскільки заявник не надала доказів вчинення насилля у будь-якій формі щодо її малолітньої дитини, а також з використанням засобів зв`язку. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч.2 ст.350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial