Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 109466,18 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» (правонаступником якого є АТ "Мегабанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49-604-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого відповідачу було надано 70093,46 грн. кредиту на строк до 04.03.2025 року включно, зі сплатою 15% річних. Позивач видав кредит у розмірі 70093,46 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] , однак відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконує належним чином, у зв`язку з чим станом на 09.11.2018 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вищевказаному розмірі, що порушує права позивача, а тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати понесені позивачем при подачі позову до суду. 06.02.2020 року суд відкрив провадження у справі та вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач заяв та клопотань до суду не направив, своїм правом подачі відзиву на позов не скористався. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дійшов наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 05.03.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» (правонаступником якого є АТ "Мегабанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №49-604-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), за умовами якого відповідачу було надано 70093,46 грн. кредиту на строк до 04.03.2025 року включно, зі сплатою 15% річних. Згідно п. 4.1 Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими Договором. Згідно з п.3.2.3 Кредитного договору Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. Згідно п. 4.4 Кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку Договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п.2.11 цього Договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позичальник, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 цього Договору. Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Таким чином, в укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі 70093,46 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] . У відповідності до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 ЦК України). Однак, відповідач свої зобов`язання по договору не виконує належним чином, чим порушує умови договору та норми цивільного законодавства. Погіршення матеріального стану відповідача та не можливість погашати кредит не звільняє його від взятих на себе зобов`язань за договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, загальна заборгованість відповідача по кредитному договору № 49-604-850-2-18-Г від 05.03.2018 р. станом на 09.11.2018 року складає 109466,18 грн., з яких 67493,46 грн. - залишок кредиту; 3421,30 грн. - залишок нарахованих та несплачених відсотків, 7009,36 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 31542,06грн. штраф. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у зазначеному розмірі . Банківською установою зобов`язання за договором виконані в повному обсязі. Однак, відповідач зобов`язання не виконав. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, на стягнення якої позивач має право, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1921 гривень з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved