Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до\~ [PERSON], треті особи [PERSON], Суворовський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області, Саратський районний відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на предмет застави та зняття арешту з майна, а саме просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № СL-501/005/2007 від 27.03.2007 року у розмірі 1 164 270,45 гривень перед [PERSON], звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки MAZDA 3, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JMZBK12Z571517320, державний номер [NUMBER], який зареєстрований на праві власності за [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля [PERSON] будь-якій особі-покупцю з правом укладання від імені [PERSON] договору купівлі-продажу, та з наданням права знаття автомобіля з обліку в Регіональному і територіальних сервісних центрах МВС України в Одеській області; зняти арешт з автомобіля марки MAZDA 3, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JMZBK12Z571517320, державний номер [NUMBER], який на підставі свідоцтва про реєстрацію ВНС 020986 зареєстрованого за [PERSON], накладений постановою ВДВС Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 13.01.2014 року ВП №39752493; припинити розшук автомобіля марки MAZDA 3, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JMZBK12Z571517320, державний номер [NUMBER], який на підставі свідоцтва про реєстрацію ВНС 020986, зареєстрованого за [PERSON], оголошений: постановою ВДВС Саратського районного управління юстиції Одеської області вих.№ 1125/03-42 від 16.03.2012 року; постановою ВДВС Білгород Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області вих.№09.2-395 від 24.01.2014 року; постановою Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції вих.№09.3-6351 від 30.07.2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 27.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-501/005/2007, відповідно до умов якого Позичальнику було надано Кредит в розмірі 30 700,98 Доларів США, під 12,49 % річних із кінцевим строком повернення кредиту до 27.03.2013 року. В забезпечення повного та своєчасного виконання умов Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, 27.03.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-501/005/2007, за умовами якого в заставу Банку було передано автомобіль марки MAZDA 3, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JMZBK12Z571517320, державний номер [NUMBER] (далі «Договір застави та Предмет застави»). 28.05.2010 року між Публічним акціонерним товариством ОТП Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого право грошової вимоги за Кредитним договором було відступлене ТОВ ОТП Факторинг Україна. Згідно договору про відступлення права вимоги від 07.06.2010 року, укладеного між ПАТ ОТП Банк та ТОВ ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Договором застави було відступлене ТОВ ОТП Факторинг Україна про що було внесено зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. 21.07.2016 року між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ТОВ АНСУ було укладено договір факторингу № 15, згідно умов якого ТОВ ОТП Факторинг Україна передало ТОВ АНСУ право вимоги за Кредитним договором. Згідно договору про відступлення права вимоги від 27.07.2016 року, укладеного між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ТОВ АНСУ, право вимоги за Договором застави було відступлене ТОВ АНСУ. У подальшому, 21.07.2016 року ТОВ АНСУ відступило [PERSON] право вимоги за Кредитним договором, згідно Договору про відступлення права вимоги № 15/1. Через невиконання умов договору заборгованіть позичальника - [PERSON], за Кредитним договором, становить 1 164 270,45 гривень, та складається з: 186 126, 09 гривень заборгованості по тілу кредиту; 33 133, 89 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; 945 010, 47 гривень пені. За даних обставин позивач звернувся до суду з заявленими вимогами. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Треті особи в судове засідання також не зявилися, сповіщені належним чином.. Суворовський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області надав до суду письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у Суворовському ВДВС м. Одеси на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 46882054 по виконанню виконавчого напису № 9713 від 21.10.2009р. виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на рухоме майно автомобіль марки MAZDA 3, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JMZBK12Z571517320, державний номер [NUMBER], що належить на праві [PERSON], яка є майновим поручителем [PERSON] та оскільки даний позов порушує вимоги ст. 25 ГПК України, тому він задоволенню не підлягає. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч.1 ст.60 ЦПК України,\~кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що 27.03.2007 року між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-501/005/2007, відповідно до умов якого Позичальнику було надано Кредит в розмірі 30 700,98 Доларів США, під 12,49 % річних із кінцевим строком повернення кредиту до 27.03.2013 року. 27.03.2007 року, в забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] за кредитним договором, між Банком та [PERSON] було укладено договір застави автотранспортного засобу № РСL-501/005/2007, за умовами якого в заставу Банку було передано автомобіль марки MAZDA 3, 2006 року випуску, шасі № JMZBK12Z571517320, державний номер [NUMBER], що посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2075. 28.05.2010 року між Публічним акціонерним товариством ОТП Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого право грошової вимоги за Кредитним договором було відступлене ТОВ ОТП Факторинг Україна. Згідно договору про відступлення права вимоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством ОТП Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON] за реєстровим № 5620, право вимоги за Договором застави було відступлене ТОВ ОТП Факторинг Україна, про що було внесено зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 50053338 від 02.08.2008 року. 21.07.2016 року між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ТОВ АНСУ було укладено договір факторингу № 15, згідно умов якого ТОВ ОТП Факторинг Україна передало ТОВ АНСУ право вимоги за Кредитним договором. Згідно договору про відступлення права вимоги від 27.07.2016 року, укладеного між ТОВ ОТП Факторинг Україна та ТОВ АНСУ, та посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО, [PERSON], за реєстровим № 2981, право вимоги за Договором застави було відступлене ТОВ АНСУ. 21.07.2016 року ТОВ АНСУ відступило [PERSON] право вимоги за Кредитним договором, згідно Договору про відступлення права вимоги № 15/1. Відповідно до п. 5 Договору про відступлення права вимоги № 15/1 розмір заборгованості позичальника - [PERSON], за Кредитним договором, що відступається позивачу [PERSON], становить 1 164 270,45 гривень, що підтверджується рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23.02.2012 року по справі № 2-50/12 та складається з: 186 126, 09 гривень заборгованості по тілу кредиту; 33 133, 89 гривень заборгованості по процентам за користування кредитом; 945 010, 47 гривень пені. 28.07.2016 року, згідно договору про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ АНСУ та [PERSON], право вимоги за Договором застави було відступлене позивачу [PERSON]. Договір посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО, [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3010. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порядку ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Виходячи з положень ст. 20 Закону України "Про заставу", [PERSON] набув права звернення стягнення на заставлене майнове право, беручи до увагу невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, в момент настання терміну його виконання. Стаття 19 Закону України „Про заставу та п. 6.1 Договору застави передбачають, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Частина 6 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачає, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. На виконання приписів положень норм ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивачем було зареєстровано відомості про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №50069135 від 04.08.2016 року. Відповідно до пп. б п. 6.4. Договору застави, позивач як Заставодержатель має право на продаж предмету застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, яка передбачає право заставодержателя на продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження, серед яких, шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Частиною 5 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Автомобіль марки «MAZDA 3», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який належить відповідачу [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 020986, при примусовому виконанні виконавчого напису № 9713, виданого Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО 21.10.2009 року про звернення стягнення на автомобіль марки «MAZDA 3», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] на користь ПАТ ОТП Банк накладено арешт, згідно до постанови ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстицію Одеської області від 13.01.2014 року ВП №39752493. Згідно листа Відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 15.08.2016 року № 3/1-2008, Предмет застави - автомобіль марки «MAZDA 3», 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], який належить відповідачу [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 020986, оголошено в розшук на підставі постанови ВДВС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстицію Одеської області (дата 27.01. 2014 року вих. № 09.2-395), постанови ВДВС Саратського районного управління юстиції в Одеській області (дата 20.03.2012 року вих.№1125/03-42) та постанови Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ (дата 31.07.2015 року вих.№09.3-6351). Згідно ст.1 Закону України Про заставу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Положеннями норм ст. 16 Закону України Про заставу передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Згідно ст.ст. 589, 590, 592 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Таким чином, [PERSON], як заставодержатель, має першочергове право на реалізацію предмета застави у звязку із порушення основного зобов'язання відповідно до умов договору застави провести реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитними зобов'язанням [PERSON] За даних обставин, існування арешту та розшуку на заставне майно, порушує права позивача як заставодержателя відносно реалізації предмета застави при наявності факту невиконання кредитних зобов'язань. З огляду на вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Outcome: approved