Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 жовтня 1991 року він з відповідачем уклав шлюб. В період шлюбу у нього з відповідачем народилося двоє дітей, один з синів є повнолітнім та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, сім'я фактично припинила своє існування, відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Він фактично створив іншу родину. Просить суд, розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем. Позивач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 05 жовтня 1991 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у міському відділі записів актів громадянського стану міста Марганець Дніпропетровської області, актовий запис № 389, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. У сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та син, який є повнолітнім. Спільне життя у сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні погляди на спільне життя та сімейні цінності. Сім'я розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз ", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, рівним чином як і відповідач з позивачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторін наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. Спору з приводу місця проживання дитини у сторін немає.

Outcome: approved