Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій вказує, що [PERSON] , [INFO] , являється онукою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . Для приведення запису про смерть [PERSON] у відповідність до вимог чинного законодавства та для отримання свідоцтва про смерть останньої заявниця звернулася до Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), проте їй було відмовлено і надано роз`яснення, що вона має право звернутися до суду для винесення рішення про встановлення факту смерті бабусі, оскільки вказане рішення суду є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі документів, оформлених на території непідконтрольній українській владі. Встановлення факту смерті бабусі необхідно для оформлення спадщини, однак в позасудовому порядку це неможливо, оскільки остання на час смерті фактично проживала в м. Севастополь, яке належить до території, яка в силу Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вважається тимчасово окупованою територією. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Оріхів Запорізької області, яка на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , та померла [INFO] в м. Севастополь, у віці 76 років.Зобов`язати Оріхівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести запис про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Оріхів Запорізької області, яка померла [INFO] в м. Севастополь, у віці 76 років до державного реєстру актів цивільного стану та видати свідоцтво про смерть встановленого зразку. У судове засідання заявниця не з`явилася, згідно заяви просить справу розглядати за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. У судове засідання представник заінтересованої особи, Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явився , надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заперечень не мають. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється онукою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження батька [PERSON] серії [NUMBER] від 01.03.1965 року, в якому його матір`ю вказана [PERSON] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.04.1990 року, в якому її батьком вказаний [PERSON] ; свідоцтвом про укладення шлюбу бабусі серії [NUMBER] від 71.12.1979 року, яка після одруження взяла прізвище [PERSON] та свідоцтвом про шлюб заявниці серії [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.12.2011 року. [PERSON] померла [INFO] . Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України (далі Реєстр). Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші правові наслідки. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Тому заявник, як родич померлого - її онука, звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть своєї бабусі [PERSON] , померлої [INFO] в м. Севастополь. Однак, 28.05.2020 року за № 653/21.8-24 заявниці було видано відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті померлої особи [PERSON] , яка померла [INFO] пред`явлено Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від [INFO] видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя, яке видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та даний актовий запис про смерть, вище вказаної померлої особи, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено. На території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь здійснює контроль Російська Федерація. На цій території фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство Російської Федерації. Тому документи про смерть видаються за формою, встановленою Міністерством охорони здоров`я Російської Федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану. Згідно Правил державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені пунктом 2 цієї глави, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Місцем настання смерті померлого в даному випадку є Автономна Республіка Крим (м. Севастополь). Тому вона, як родичка померлого, не має підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Заявник без рішення суду про встановлення факту смерті особи на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не має підстав для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації смерті [PERSON] на території України в м. Севастополь Автономної Республіки Крим та для отримання свідоцтва про смерть, а також для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після її смерті. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] , є свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане [INFO] за актовим записом № 1297. Згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон про окуповані території), будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Згідно ст. 257-1 ЦПК України: 1. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 2. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону про окуповані території, окупованою визнається між іншим, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Датою окупації, згідно ч. 2 ст. 1 Закону визначено 20 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Оріхів Запорізької області, яка на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , та померла [INFO] в м. Севастополь, у віці 76 років. Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved