Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Заявник, звернувся до суду в порядку окремого провадження із вказаною заявою. Обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 15 березня 1996 року за реєстровим №762 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . У вказаному договору купівлі-продажу прізвище заявника вказане як " [PERSON] ". Проте, в належному [PERSON] паспорті його прізвище зазначене як " [PERSON] ". В зв`язку з цим виникла невідповідність між прізвищем зазначеним в правовстановлюючому документі на нерухоме майно і прізвищем зазначеним в паспорті заявника. Вважає, що вказана розбіжність виникла внаслідок невірного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову. У зв`язку з чим просить встановити факт, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідчений державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 15.03.1996 року за №762 укладений між [PERSON] , [PERSON] , яка діяла від свого імені і від імені неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] належить [PERSON] . Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дане судове засідання, через канцелярію суду надійшла заява відповідно до якої представник заявника просить розгляд заяви проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, зазначивши про відсутність в матеріалах справи відомостей щодо внесення виправлень у правовстановлюючому документі органом, який видав цей документ, просили ухвалити законне і обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодаства. Суд, з урахуванням заяв сторін, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що заява підтверджена та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 15 березня 1996 року за реєстровим №762 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.4-5). Як вбачається з копії витягу реєстру прав власності на нерухоме майно №10399554 від 14.04.2006 року квартира [ADDRESS] належить гр. [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , зазначено, що його видано на гр. [PERSON] (а.с.8-9). Доказів того, що [PERSON] мав інший документ. Що посвідчує його особу на прізвище [PERSON] матеріали справи не містять, а тому не виключається в нього на час укладення договору купівлі-продажу 15.03.1996 року наявність паспорта громадянина СССР. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини визнані судом загальновідомими не потребують доказування, так відповідно до ЗУ «Про громадянство України» від 2001 року, особи, які мали паспорти громадян СССР та набули громадянство України згідно ст. 6 цього закону, до яких відноситься і заявник зобов`язані були змінити паспортний документ на паспорт громадянина України після набрання чинності цим законом. Таким чином зазначені докази свідчать про те, що договір купівлі-продажу посвідчений державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 15 березня 1996 року за реєстровим №762 на « [PERSON] » належить « [PERSON] ». Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Від встановлення цих фактів в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав фізичних осіб. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст. 12 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Цей факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для встановлення факту належності вказаної квартири. Вирішити питання в іншому, окрім судового порядку, неможливо. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Outcome: approved