Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~в якому\~просив суд:\~визнати поважними\~причини пропуску\~ним строку\~позовної давності\~та понови\-ти\~йому строк\~позовної давності\~на звернення\~до суду\~з вказаним\~позовом; визнати недійсним договір дарування квартири №3 в будинку №15 на мкр-ні Сонячний в м. Кривому Розі, укладений 18 березня 2013 року між ним, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]; визнати за ним, [PERSON], 2 червня 1938 року наро\-дження, право власності на квартиру №3 в будинку №15 на мкр-ні Сонячний в м. Кривому Розі. \~ \~ \~ \~Предявлені вимоги мотивовано наступним. [PERSON] мав у приватній власності квартиру, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, мкр-н Сонячний[ADDRESS], в якій і ме\-шкає. У березні 2012 року в «Скайпі» йому запропонувала спілкування незнайома жінка, як пізніше дізнався [PERSON]. Поступово він дізнався, що вона сама з м. Кривого Рогу, але проживає і працює в Італії, де з нею проживають її донька [PERSON], [INFO], та онука [PERSON], [INFO] У травні того ж року під час поїздки на роботу [PERSON] потрапила в аварію і травмувала хребет та близько 2-х місяців лікувалася в Італії. За час хвороби [PERSON] почала проявляти до нього почуття любові, та в подальшому сказала йому, що продасть свою квартиру, розташовану за адре\-сою: [ADDRESS] і забере його до себе в Італію. Він як літня людина хотів дожити останні дні свого життя в любові та повазі, тому з нетерпінням чекав, коли [PERSON] забере його до себе проживати. [PERSON] виписати свою доньку з онукою з квартири не змогла, так як дозвіл на виписку дитини надається лише у разі, коли мати з дитиною виписуються у власне жит\-ло, отже продати квартиру із зареєстрованими особами, та ще й з малолітньою дитиною, було неможливо. Виходячи з даної ситуації, [PERSON] стала просити його зареєструвати її доньку та онуку в його квартирі, однак зробити це так, щоб її донька отримала в дар його квартиру умовно - на пів ро\-ку. Також пояснила, що потім [PERSON] продасть свою квартиру, поверне йому його квартиру, а своїх доньку та онуку випише з його квартири, після чого забере його до себе до Італії, де буде довічно утримувати. На той час він тяжко хворів онкологічним захворюванням, був інвалідом 2-ї групи загаль\-ного захворювання, в тому числі у 1994 році у нього була черепно-мозкова травма. З огляду на такий стан здоровя він не міг повністю та самостійно керувати своїми діями, а тому довірився [PERSON], вважа\-ючи, що вона виконає свої обіцянки. Так, 18 березня 2013 року разом з [PERSON] він підписав договір дарування своєї квартири на [PERSON], хоча вважав, що підписує договір довічного утримання, після чого займався лікуванням своєї онкологічної хвороби. У серпні 2013 року, коли він знаходився в лікарні, [PERSON] без його відома та за його відсутності, зареєструвала в його квартирі [PERSON] і її доньку [PERSON]. Після закінчення\~операції [PERSON]\~запевняла його,\~що приїде\~і зай\-меться\~продажем своєї\~квартири і\~організацією його\~переїзду до\~Італії.\~Однак він\~знову тяжко\~захво\-рів.\~Зі сплином\~часу робота\~над продажем\~квартири не\~починалася.\~У лютому\~2017\~року гостро\~стала проблема\~з оформленням\~субсидії.\~Тоді ж,\~в квітні\~2017\~року,\~він дізнався,\~що підписав\~саме договір\~дарування квартири,\~а не\~договір довічного\~утримання,\~отримавши відомості\~з реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно.\~Про це\~він повідомив\~[PERSON]\~і попросив\~оформити документи\~на повернення\~квартири в\~його власність,\~чим остання\~була не\~задоволена і\~не захотіла\~більше з\~ним спілкувати\-ся,\~доповнивши при\~цьому,\~що всі\~її рахунки\~арештовані і\~нічого вона\~зробити не\~може.\~На даний\~час,\~він як\~і зазвичай,\~проживає в\~квартирі сам.\~Особи,\~зареєстровані в\~квартирі з\~8\~серпня 2013\~року жодного\~дня з\~ним не\~проживали,\~в квартиру\~навіть не\~заходили і\~до м.\~Кривого Рогу\~не приїздили.\~Весь час\~він сплачує\~житлово-комунальні\~пос\-луги,\~і допомоги\~на сплату\~вказаних послуг\~йому ніхто\~не надавав.\~Він,\~ позивач\~розуміє,\~що помилявся\~в правовій\~природі укладеного\~договору.\~Вказаний договір\~дарування квартири\~від 18\~березня 2013\~року порушує\~його права,\~оскільки в\~силу похилого\~віку і\~за станом\~здоров'я,\~укладаючи договір\~дарування квартири\~[PERSON],\~він мав\~на меті\~відчуження на\~її користь\~квартири лише\~за умови\~довічного утримання,\~і якби\~не помилка\~в правовій\~природі правочину\~та його\~правових наслідках,\~цей договір\~не був\~би укладений.\~Його волевиявлення\~було направлене\~не на\~укладання договору\~да\-рування,\~а на\~укладення саме\~договору довічного\~утримання.\~Відповідно до\~ст.ст.229-233\~ЦК України,\~правочин,\~вчинений під\~впливом помилки,\~обма\-ну,\~насильства,\~зловмисної домовленості\~представника однієї\~сторони з\~другою стороною\~або внаслідок\~впливу тяжкої\~обставини,\~є оспорюваним.\~Вважає,\~що [PERSON]\~діяла прогнозовано,\~заплановано з\~самого початку\~і до\~кінця.\~Згідно зі\~ст.202\~ЦК України,\~правочином є\~дія особи,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов'язків.\~Правочини можуть\~бути односторонніми\~та дво-\~чи багатосторонніми\~(договори).\~Згідно з\~ч.3\~ст.203\~ЦК України,\~волевиявлення учасника\~правочину має\~бути віль\-ним\~і відповідати\~його внутрішній\~волі.\~Згідно ч.\~1\~ст.\~229\~ЦК України,\~якщо особа,\~яка вчинила\~правочин,\~помилилася щодо\~обставин,\~які мають\~істотне значення,\~такий правочин\~може бути\~визнаний судом\~недійс\-ним.\~Істотне значення\~має помилка\~щодо природи\~правочину,\~прав та\~обов'язків\~сторін,\~таких властивостей\~і якостей\~речі,\~які значно\~знижують її\~цінність або\~можливість викорис\-тання\~за цільовим\~призначенням.\~Помилка щодо\~мотивів правочину\~не має\~істотного зна\-чення,\~крім випадків,\~встановлених законом.\~Відповідно до\~ст.ст.6,\~627\~ЦК України,\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначення\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~ін\-ших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та спра\-ведливості.\~Сторони мають\~право укласти\~договір,\~який не\~передбачено актами\~цивільного законодавства,\~але відповідає\~загальним засадам\~цивільного законодавства.\~Сторони ма\-ють\~право врегулювати\~у договорі,\~який передбачений\~актами цивільного\~законодавства,\~свої відносини,\~які не\~врегульовані цими\~актами.\~Сторони в\~договорі можуть\~відступити від\~положень актів\~цивільного законодавства\~і врегулювати\~свої відносини\~на власний\~розсуд.\~Відповідно до\~ст.717\~ЦК України,\~за договором\~дарування одна\~сторона (дарувальник)\~передає або\~зобов'язується\~передати в\~майбутньому другій\~стороні (обдаровуваному)\~безоплатно майно\~(дарунок)\~у власність.\~Виходячи зі\~змісту статей\~203,\~717\~ЦК України\~договір дарування\~вважається укладеним,\~якщо сторони\~мають повну\~уяву не\~лише про\~предмет договору,\~а й\~досягли згоди\~про всі\~його істотні\~умови.\~Згідно ст.\~216\~ЦК України\~у разі\~недійсності правочину\~кожна із\~сторін зобов'язана\~повернути другій\~стороні в\~натурі все\~майно,\~яке одержане\~на виконання\~правочину,\~тобто у\~разі визнання\~договору дарування\~недійсним позивач\~набуває права\~власності на\~відчу\-жену ним\~згідно договору\~дарування квартиру.\~Зазначає,\~що при\~укладанні договору\~18\~березня 2013\~року,\~у нього\~не було\~волевиявлення на\~безоплатну передачу\~у власність\~[PERSON]\~своєї квартири,\~яка є\~його єдиним\~житлом.\~Вже на\~час укладання\~цього правочину\~він був\~особою похилого\~віку і\~за станом\~здоров'я\~потребував стороннього\~догляду.\~Він помилявся\~щодо своїх\~прав та\~обов'язків\~за цим\~договором,\~які мають\~істотне значення.\~Вказані об\-ставини\~є підставою\~для визнання\~договору дарування\~квартири не\-дійсним.У зв'язку з тим, що відомості про спірний договір йому стали відомі тільки в квітні 2017 року, так як [PERSON] не надавала йому договору, а [PERSON] він ніколи не бачив, тому строк позовної давності вважає пропущеним з поважних причин, а початок перебігу строку позовної давності слід відраховувати з дня отримання відомості з реєстру прав вла\-сності на нерухоме майно, а саме з 14 квітня 2017 року. В ході розгляду справи вчинялись наступні процесуальні дії: за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року провадження по справі зупинено; ухвалою суду від 25 червня 2018 року провадження по справі поновлено, судом залучено правонаступника позивача його спадкоємця за заповітом, онука [PERSON]; задоволено клопотання представника позивача про допит свідків [PERSON], [PERSON]; з власної ініціативи ухвалою суду від 20 листопада 2018 року, постановленою на місці, судом залучено до участі у справі органа опіки та піклування - виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради як орган, якому законом надано право звертатися до суду про захист прав інших осіб. В судовому засіданні правонаступник позивача [PERSON] та його представник предявлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Представник суду пояснив, що [PERSON] дійсно уклав з [PERSON] договір відчуження квартири, однак на умовах здійснення останньою довічного догляду за ним. Наміру укласти договір дарування він не мав. Пізніше він дізнався, що його ошукали, а тому хотів повернути квартиру в свою власність. [PERSON] відмовилась повертати кватиру, припинивши зв'язок з ним. Оскільки оспорюваний договір було укладено [PERSON] під впливом помилки, представник просить визнати правочин недійсним. В свою чергу позивач [PERSON] доповнив, що все своє життя та до моменту смерті його дід [PERSON] проживав в квартирі за адресою: мкр-н. Сонячний 15/3, м. Кривий Ріг, він спочатку жив неподалік по сусідству. З липня 2017 року він переїхав проживати до діда, здійснюючи постійний догляд за ним. На даний час він проживає в квартирі сам. Житлово-комунальні послуги за квартиру оплачував дід або він від його імені. Коли дід помер, оплачував він, вказуючи в платівках свої дані. Йому відомо, що дід познайомився з [PERSON] та остання начебто хотіла його забрати до себе в Італію. Всі обставини, викладені в позові, він підтвердив. Ні [PERSON], ні [PERSON] ніколи в квартирі діда не проживали. В подальшому позивач в судове засідання не зявився. З урахуванням прийняття участі в судовому засіданні його повноважного представника, позиції останнього, подальший розгляд проведено за відсутності [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, неодноразово викликалася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. З огляду на викладене, з урахуванням позиції сторони позивача, не подання відзиву, на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Представник виконкому Саксаганської районної у місті ради при вирішенні позову покладалась на розсуд суду. Зауважила, що хоча й в спірній квартирі й значиться зареєстрованим місце проживання малолітньої дитини, однак у випадку ухвалення рішення про визнання договору дарування недійсним, права та інтереси дитини не порушуватимуться. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що з [PERSON] вона була знайома, з ним проживала по сусідству до моменту його смерті, стосунки були дружні. З [PERSON] вона не знайома, ніколи не бачила. [PERSON] жив сам, його жінка та діти померли. Як їй відомо зі слів [PERSON], останній їй розповідав, що познайомився через Інтернет з жінкою, яка обіцяла забрати його до Італії, зробити операцію. Вона казала, що такого не може бути, що його обманюють, а та жінка є звичайною шахрайкою. Він сподівався, що це не так та довірився тій жінці як особа похилого віку, маючи проблеми зі здоровям. Щодо його квартири, [PERSON] казав, що підписав якийсь договір стосовно квартири на користь [PERSON], сподіваючись, що після цього за ним будуть доглядати, лікувати. Про те, що він квартиру саме подарував, він їй не казав. Коли та жінка припинила зв'язок з ним, він намагався повернути квартиру в свою власність, зрозумівши, що помилявся під час укладення договору. Він звертався до юристів, намагався відшукати жінку. Доглядав за [PERSON] до дня смерті лише онук [PERSON], більше ніхто за ним не доглядав та ніхто до нього не приїжджав. Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що з [PERSON] знайома приблизно з 1995 року, він мешкав з нею на одному районі. Він їй розповідав, що познайомився з жінкою, набагато молодшою за нього. Він переписав на неї квартиру, взамін на що та жінка начебто обіцяла забрати його до Італії та доглядати за ним. Про це він їй повідомився десь за 4 місяці до моменту смерті, коли повернувся додому з лікарні. Пізніше він почав шкодувати, що відчужив квартирі на користь тієї жінки, оскільки так нічого взамін не отримав. До дня смерті [PERSON] жив в своїй квартирі, доглядав за ним онук. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: інформаційна довідка з реєстру прав на нерухоме майно (а.с.8-9), технічний паспорт на квартиру (а.с.10-11), довідки КОМ ДІС «НОВА КОМ» (а.с.12), акт з місця проживання (а.с.13), довідка МСЕК (а.с.14), виписки із історії хвороби (а.с.15-22), квитанції про оплату житлово-комунальних послуг (а.с.23-52), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.69), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.70), свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.71), свідоцтво про зміну імені (а.с.72), заповіт (а.с.73), витяг зі Спадкового реєстру (а.с.74), свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.75), відомості з реєстру права власності на нерухоме майно (а.с.115). Згідно\~ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved