Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Войничівської сільської ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер в селі Войничеве Фрунзівського району Одеської області [PERSON] . [INFO] померла в селі Войничеве Фрунзівського району Одеської області тітка позивача та мати [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Войничівське» розміром 8,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Войничівської сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Войничівське» розміром 8,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Войничівської сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області, що належить [PERSON] , спадщину після якої прийняв її син [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. 14 серпня 2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14 серпня 2018 року, державний нотаріус Романова Ірина Сергіївна відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те що відповідно до Цивільного кодексу України (1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, двоюрідні брати та сестри спадкодавця не є спадкоємцями за законом, серед поданих документів відсутні документи про родинні стосунки між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; неможливо підтвердити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] ; відсутні оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Войничівської сільської ради Захарівського району Одеської області Луценко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено слідуюче. Свідок [PERSON] суду показала, що вона все своє життя проживає в с.Войничево та працює у відділенні поштового зв`язку. Добре знала покійну [PERSON] та її сина [PERSON] , вони разом проживали, вели спільне господарство. Після смерті матері [PERSON] став проживати із двоюрідною сестрою [PERSON] , вона допомогала йому по господарству, опікувалася ним. Коли [PERSON] помер , то [PERSON] поховала його. Свідок [PERSON] дав суду аналогічні пояснення. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, виданого Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1 від 09.01.2001 року, [INFO] помер в селі Войничеве Фрунзівського району Одеської області [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, виданого Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1 від 02.01.1998 року, [INFO] померла в селі Войничеве Фрунзівського району Одеської області [PERSON] . Згідно довідки відділу у Захарівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 72/155-19 від 12.04.2019 року, відповідно до книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0291855 виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації №335/97 від 19.08.1997 р., розмір земельної частки (паю) складає 8,2 умовних кадастрових гектарах колишній КСП "Войничівське" на території Войничівської сільської ради. Відповідно до інформації відділу у Захарівському районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 73/155-19 від 12.04.2019 року згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) гр. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0291967 виданого на підставі розпорядження районної державної адміністрації № 335/97 від 19.08.1997 р., розміром 8,2 в умовних кадастрових гектарах на території Войничівської сільської ради Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області, колишнього КСП «Войничівське». Згідно постанови державного нотаріуса Романової Ірини Сергіївни про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14 серпня 2018 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те що відповідно до Цивільного кодексу України (1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, двоюрідні брати та сестри спадкодавця не є спадкоємцями за законом, серед поданих документів відсутні документи про родинні стосунки між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; неможливо підтвердити факт прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] ; відсутні оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 СК України, виданого Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1 від 28.01.1957 року, [INFO] народився [PERSON] . Згідно довідки Войничівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 30.01.2020 року № 43, [PERSON] , який помер [INFO] проживав та був зареєстрований до дня смерті в селі Войничеве Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . За вказаною адресою були зареєстровані також: мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; двоюрідна сестра [PERSON] . Після смерті [PERSON] його двоюрідна сестра [PERSON] вступила у фактичне володіння та управління майном свого брата. Згідно заповіту посвідченого секретарем Войничівської сільської ради від 20.12.2000 р. зареєстрованого в книзі за №2, [PERSON] призначив спадкоємцем всього свого рухомого і нерухомого майна [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 20.10.2001 р., [PERSON] та [PERSON] 20 жовтня 2001 року уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис № 549. [PERSON] було присвоєно прізвище " [PERSON] ". Згідно довідки виданої Захарівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області №152/01-16 від 11.03.2020 р.: заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався; спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися; свідоцтва про право на спадщину не видавалися; спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена; заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався; спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися; свідоцтва про право на спадщину не видавалися; спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Статтею 15 ЦК передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови N 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно із роз`ясненнями, викладених у пунктах першому та четвертому Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 7 Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 25.05.1998 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з положеннями ст. ст. 525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, така дія має бути вчинена протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна відповідно до ст. 1217 ЦК. Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved