Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ "Альфа-Банк") звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів - [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 490917359 від 11.06.2014 року в сумі 70 003,58 грн. з яких: по тілу кредиту - 44 358,53 грн., по відсоткам - 19 645,05 грн. та 6 000,00 грн. штраф, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між ПАТ "Альфа-Банк" та відповідачем [PERSON] 11 червня 2014 року укладено кредитний договір № 490917359, згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 44 867,91 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,90 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 11.06.2014 року по 12.06.2019 року. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідачів. Станом на 12.10.2015 року у відповідачав перед позивачем утворилася заборгованість за вищезазначеним кредитним договором на суму 70 003,58 грн., з яких заборгованість за кредитом - 44 358,53 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 19 645,05 грн., штраф - 6 000,00 грн. (а.с. 12) В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 22) Відповідач будучи належним чином повідомленим відповідно до положень ст.74 ЦПК України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 28, 34) Зважаючи на те, що тричі належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, а представник позивача наполягає на розгляді справи та проти винесення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів згідно до положень ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосування до цих правовідносин. Судом встановлено, що 11.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №490917359, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 44 867,91 грн. виключно для сплати платежів з виконання зобов?язань позичальника за «Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента» зі сплатою клієнтом процентної ставки в розмірі 39,90 % річних за користування кредитом на строк до 12.06.2019 року (а.с. 6-7) Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладений в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по кредиту, відсотках та пені обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 12 жовтня 2015 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 64 003,58 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 44 358,53 грн.; - заборгованості відсотками у сумі 19 645,05 грн.; (а.с. 12) Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Так як свої зобов?язання за кредитним договором відповідач не виконав, а тому у позивача виникло право на стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 6 000,00 грн. В свою чергу, суд зважає на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнння з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту та пені є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 1 218 гривні 00 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved