Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач [PERSON] працюючи на посаді голови [PERSON] сільської ради та будучи державним службовцем, в порушення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про запобігання і протидії корупції", не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив в письмовій формі [PERSON] сільську раду про наявність конфлікту інтересів, який виник у нього при розгляді питання про його преміювання без відповідного погодження сесії у формі рішення та в порушення вимог "Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам установ сільської ради та працівникам апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" № 268 від 09. 03. 2006 року за відсутності обов'язкового розпорядження отримав премії у грудні 2015 року з нагоди Дня місцевого самоврядування, а також окрім цього премію в розмірі 70 % посадового окладу, в січні, лютому та березні 2016 року за результатами роботи в розмірі 70 % посадового окладу, шляхом самостійного визначення вказаної суми премії. У зв'язку з викладеним, постановою Диканського районного суду від 14. 07. 2016 року відповідача було було визнано винним у скоєнні даного корупційного правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в сумі 1700 грн. Далі, відповідно до розрахунково-платіжних відомостей нарахування та отримання заробітної плати за грудень 2015 року відповідач отримав премію в розмірі посадового окладу в сумі 2328 грн. та 70 % розміру посадового окладу в сумі 2037 грн., в січні 2016 року 70% розміру посадового окладу в сумі 2036 грн 30 коп., та в березні 2016 року 70 % розміру посадового окладу - 2036 грн. 30 коп. Тобто, всього відповідачем [PERSON] в порушення вимог законодавства було виплачено премій на загальну суму 10 473 грн. 90 коп., у зв'язку з чим прокурор в інтересах держави звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму незаконно отриманих коштів в результаті вчинення корупційного адмінправопорушення. У судовому засіданні прокурор, як позивач, який діє в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах Надеждянської сільської ради Полтавської області, свої позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав письмову заяву в якій вказав, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення і стягнення з нього вказаної загальної суми коштів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в суді, що відповідно до рішення першої сесії сьомого скликання [PERSON] сільської ради Диканського району Полтавської області від 06. 11. 2015 року по підсумкам виборів [PERSON] сільським головою було обрано відповідача - [PERSON] Далі, було встановлено, що відповідно до ряду розпоряджень відповідач отримав премії за грудень 2015 року відповідач отримав премію в розмірі посадового окладу в сумі 2328 грн. та 70 % розміру посадового окладу в сумі 2037 грн., в січні 2016 року 70% розміру посадового окладу в сумі 2036 грн 30 коп., та в березні 2016 року 70 % розміру посадового окладу - 2036 грн. 30 коп, шляхом самостійного визначення вказаної суми премії. Крім цього судом встановлено, що на підставі постанови Диканського районного суду від 14. 07. 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні корупційного правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в доход держави в сумі 1 700 грн. Тобто, питання про стягнення з [PERSON] В на користь [PERSON] сільської ради Диканського району Полтавської області шкоди, спричиненої адміністративним корупційним правопорушенням не вирішувалось. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За загальним правилом, відповідно до положень ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 298 КУпАП постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для виконання. У справах «Брумареску проти Румунії», «Совтрансавто-Холдінг проти України», «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду, який передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів. Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправність заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних із корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягуються до кримінальної, адміністративної, цивільноЇ правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про запобігання корупції» збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В той же час, згідно ч. 3 ст. 40 КУпАП в інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Тому, враховуючи вищевикладене, та те, що шкода, спричинена адміністративним корупційним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України, відповідачем [PERSON] сільській раді Диканській області в розмірі 10 473 грн. 90 коп. Добровільно не відшкодована, в межах наведеної справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача [PERSON], в порядку цивільного судочинства, підлягає стягненню на користь [PERSON] сільської ради Диканського району Полтавської області вказана шкода, спричинена адміністративним корупційним правопорушенням. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного виду позову, тому суд вважає за вірним стягнути з відповідача в рахунок держави судовий збір в сумі, відповідно до закону України «Про судовий збір» при подачі, як для юридичних осіб в сумі 1544 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved