Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади м.Заставна в особі Заставнівської міської ради Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом. Посилається на те, що 08.05.2016 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Чкалова,41, м.Заставна Чернівецької області. Заповіту померла [PERSON] не залишила. Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги майна померлої. Вказує на те, що спадщину після смерті матері прийняв вчасно так як постійно на день її смерті проживав з нею в будинку. Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. У зв'язку із чим просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Чкалова,41, м.Заставна Чернівецької області, а саме: житловий будинок під літ.А, вартістю 47084 грн., сарай, літ. «В», вартістю 5055 грн., сарай літ.»Г», вартістю 849 грн., вбиральню, літ. «Д», вартістю 218 грн., навіс, літ. «З», вартістю 13545 грн., ганок, літ. «А/а», вартістю 451 грн., хвіртку-ворота №1, вартістю 785 грн., огорожу №2, вартістю 1052 грн., огорожу №3, вартістю 3192 грн., загальною вартістю 72231 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача територіальної громади м.Заставна в особі Заставнівської міської ради в судове засідання не з»явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заяви сторін вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.05.2016 року в м.Заставна Чернівецької області померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №161056 від 10.05.2016 року (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю її останнього проживання вул. Чкалова,41, в м.Заставна Чернівецької області відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки Заставнівської міської ради Заставнівського району Чернівецької області №415 від 24.01.2017 року (а.с.22), а також записом у будинковій книзі, який свідчить про тривалий факт володіння зазначеним житловим будинком померлою (а.с.15-18). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіт померла [PERSON] не вчиняла. Спадкоємцем першої черги її майна за законом є її син, позивач по справі - [PERSON], що видно із копії свідоцтва про народження серії ІV-УР №536763 від 31.10.1961 року (а.с.20) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №113/02-31 від 24.01.2017 р. (а.с.24). Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] вчасно прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], оскільки на день її смерті проживав разом із нею в одному будинку. Вказане вбачається із довідки виконавчого комітету Заставнівської міської ради №415 від 24.01.2017 р., а також із змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №113/02-31 від 24.01.2017 р. (а.с.22,24). Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.24). Встановлено, що [PERSON] за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його в органах БТІ. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. №56. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок з господарськими спрудами та будівлями, розташований по вул. Чкалова,41, в м.Заставна Чернівецької області, який спадкодавець [PERSON] побудувала на власні кошти, сільська рада зареєструвала його у по господарській книзі, то [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте не оформила право власності на нього належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок (а.с.8). Згідно зведеного акту (а.с.8 зворот) та довідки характеристики Заставнівського РБТІ №209 від 23.08.2016 року (а.с.13) згаданий житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, побудований у 1968-1985 роках, їх вартість становить 72231 (сімдесят дві тисячі двісті тридцять одну) гривню. Із технічного паспорту на житловий будинок вбачається наявність на території господарства по вул.Чкалова №41 в м.Заставна Чернівецької області самочинно збудованих споруд, а саме літньої кухні з підвалом, що в плані зазначена під літ. "Б" та гаража, зазаначеного під літ."Ж", проте визнання права власності на вказане майно за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] судом не вирішується (а.с.12-13). Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved