Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 травня 2014 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. З листопада 2015 році за негідної поведінки чоловіка у сім'ї почалися непорозуміння, що призводили до тривалих суперечок. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не\~заперечувала проти\~ухвалення заочного\~рішення. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 27 травня 2014 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб (актовий запис №37); свідоцтво про шлюб серії І-ФП №154045, видане повторно 30 березня 2018 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу "Ребракова" (а.с.5). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З листопада 2015 року шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сімї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання; відповідач відмовляється посвідчити розірвання шлюбу через органи РАЦС. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, тривалого періоду непроживання, а тому збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст.113 СК України\~позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем "Ребракова". Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved