Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» з участю третіх осіб Південно-західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України, Головного управління держпродспоживслужби в Тернопільській області, Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, Урядового уповноваженого з прав осіб з інвалідністю [PERSON] про відшкодування завданої моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 27 серпня 2019 року працівниками Теребовлянського РЕМу було припинено електропостачання за адресою проживання його матері [PERSON] , яка померла [INFO] : [ADDRESS] . 24 вересня 2019 року між позивачем та ВАТ «Тернопільобленерго» було укладено договір шляхом складання заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ВАТ «Тернопільобленерго», однак з часу укладення вищевказаного договору і до 18 серпня 2020 року - дати рішення суду про зобов`язання вчинити дії послуги електропостачання так і не були надані. Позивач зазначає, що рішенням Теребовлянського районного суду від 04 червня 2020 року (справа № 606/2854/19) зобов`язано ВАТ «Тернопільобленерго» м.Тернопіль вул. Енергетична,2 надати послуги з розподілу електричної енергії, зокрема, з підключення споживача [PERSON] відповідно до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ВАТ «Тернопільобленерго», заяви-приєднання [PERSON] до умов вказаного договору від 24 вересня 2019 року. Тернопільським апеляційним судом від 07 серпня 2020 року рішення Теребовлянського районного сдуу Тернопільської області від 04 червня 2020 року в цій частині залишено без змін. Вказує, що електропостачання позивачу було підключено лише 18 серпня 2020 року, про що свідчить акт заміни вузла обліку, який був складений в день підключення електропостачання, а отже, з вини відповідача він терпів незручності, пов`язані з відсутністю електроенергії в його будинку протягом 329 днів. Позивач наголошує у позовній заяві, що він є інвалідом 2 групи, а тому відноситься до особливо вразливих груп населення, які потребують додаткової уваги з боку суспільства та держави, має обмежені можливості до пересування та здатності до фізичної праці, самообслуговування. Протиправне ігнорування з боку відповідача щодо непідключення його до електропостачання, на думку позивача, мало на меті його приниження та зверхнє ставлення, використання переваг, які відповідачу надає його монопольне становище на ринку розподілу та постачання електроенергії, покладне на нього державою, містить ознаки дискримінації позивача за соціальним та майновим станом. Позивач стверджує, що ненадання йому послуг з розподілу електричної енергії спричинило йому моральні страждання: він був позбавлений можливості належним чином облаштувати свій побут, проживання без електроенергії значно ускладнило йому його звичний уклад життя, змусило шукати додаткові сили та ресурси для організації свого побуту, приготування їжі, освітлення приміщення. Через ці незручності він нервував та змушений докладати більших зусиль для організації свого життя, що для нього, як особи з інвалідністю, було вкрай важко. На підставі наведеного, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь позивача моральну шкоду в розмірі 329 000 грн. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог, представник відповідача доповнює позовні вимоги, а саме: просить зобов`язати відповідачів відшкодувати позивачу спричинену матеріальну шкоду внаслідок невідпущеної побутовому споживачу електроенергії у розмрі двократної її вартості станом на день подання позову, витребувати у відповідача ТОВ «Тернопільелектропостач» дані про кількість спожитої електричної енергії домогосподарством [PERSON] в період з 28 серпня 2018 року по 27 серпня 2019 року. Протокольною ухвалою суду в судовому засіданні не прийнято заяву про збільшення позовних вимог позивача. Відповідно до відзиву на позовну заяву ВАТ «Тернопільобленерго» заперечує проти позовних вимог, вважає заявлену до стягнення моральну шкоду не обгрунтованою та безпідставною. Свої заперечення обгрунтовує наступним. Питання неправомірності відключення 27 серпня 2019 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] було предметом розгляду у судовій справі № 606/2854/19, за результатами розгляду якої дії щодо припинення постачання ВАТ «Тернопільобленерго» електроенергії за адресою [ADDRESS] 27.08.2019 не були визнані неправомірними. Протягом жовтня - грудня 2018 року Теребовлянський РЕМ надавав всім споживачам електричної енергії квитанції на оплату електричної енергії разом з заявою-приєднання до публічного договору споживача про розподіл електричної енергії для підписання і повернення в РЕМ. Однак заяви - приєднання за особовим рахунком № [NUMBER] на адресу Теребовлянського РЕМ не повернуто. Станом на 01.01.2019 року за особовим рахунком [NUMBER] с. Стара Могильниця, відкритим на [PERSON] , борг за спожиту електричну енергію складав 242,10 грн. Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради №09-04/18-1054 від 03.07.2019 року, [PERSON] померла [INFO] . На час її смерті і по дату видачі довідки у житловому будинку за адресою [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. До ВАТ «Тернопільобленерго» Теребовлянського РЕМ щодо укладення договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії за адресою с.Стара Могильниця особовий рахунок [NUMBER] ніхто не звертався, особи, що користуються зазначеним житловим приміщенням на правових підставах Теребовлянському РЕМ були не відомі. Тому, оскільки договірні відносини по договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії після смерті [PERSON] не були оформлені на іншу особу та для запобігання несанкціонованого відбору електричної енергії з мережі, 27.08.2019 року проведено відключення від електропостачання за вище вказаною адресою.Попередження про припинення електропостачання на об`єкт [ADDRESS] не надавалось, оскільки ВАТ «Тернопільобленерго» Теребовлянський РЕМ, з врахуванням інформації з довідки №09-04/18-1054 від 03.07.2019 року, не мав конкретно визначеної особи та адреси її місцезнаходження для направлення попередження про припинення електропостачання. Вже після припинення електропостачання за особовим рахунком [NUMBER] до ВАТ «Тернопільобленерго» Теребовлянський РЕМ звернувся [PERSON] , який стверджував, що проживає за адресою с. Стара Могильниця, особ. рахунок [NUMBER] та є фактичним користувачем електричної енергії. Однак, відповідачу дана обставина була не відома. [PERSON] сам визнав існування заборгованості в сумі 242,10 грн., заявляв, що після смерті матері [PERSON] він проживав у будинку без реєстрації та користувався електроенергією, спадкове майно не оформляв. За адресою [ADDRESS] зареєстрований лише з 15.01.2020 (встановлено у судовій справі № 606/2854/19).Таким чином, [PERSON] за вказаною адресою, зареєстрований не був, однак, очевидно, споживав електричну енергію протягом усього часу (з 15.06.2016 року по 27.08.2019 року), а тому фактично повинен був виконувати обов`язки, передбачені для споживача електричної енергії чинним законодавством. Відповідно, борг у розмірі 242,10 грн. виник за час споживання електричної енергії саме [PERSON] , який не дотримувався дисципліни розрахунків за спожиту електроенергію, не вжив заходів щодо інформування відповідачів про зміну власника домогосподарства та надання необхідних документів для оформлення правовідносин з відповідачами. За оформленням договірних відносин з розподілу електричної енергії у паперовій формі із заявою-приєднанням [PERSON] звернувся лише 24.09.2019 р., будучи фактично вже тривалий час користувачем електроенергії. Таким чином, з вини позивача та недобросовісного ставлення до розрахунків за спожиту електроенергію та несвідомого ставлення до оформлення правовідносин з відповідачами настало припинення електроенергії об`єкта користувача [PERSON] . Виходячи з вищевказаного, твердження [PERSON] про відключення без попередження та не виконання договору не може бути доказом неправомірності дії ВАТ «Тернопільобленерго», оскільки Тернопільським апеляційним судом у Постанові від 07 серпня 2020 року у справі № 606/2854/19 встановлено, що відключення настало з вини позивача, як наслідок бездіяльності Позивача та несвідомого ставлення до цивільних правовідносин, в тому числі набутого у спадщину майна. 24.09.2019 року до ВАТ «Тернопільобленерго» Теребовлянського РЕМ [PERSON] звернувся для укладання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. На момент укладення договору позивач не мав документа, яким визначено право власності та надав довідку №09-04/18-709 від 06.09.2019 року про те, що [PERSON] проживає в селі Стара Могильниця без реєстрації. Зважаючи на його стан здоров`я, Теребовлянський РЕМ пішов назустріч та оформив у паперовій формі з [PERSON] договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, пояснивши йому про необхідність надання документів відповідно до п. 2.1.8 ПРРЕЕ, оплату заборгованості за електроенергію та за відновлення розподілу електричної енергії, оскільки [PERSON] вже тривалий час є користувачем електроенергії. Відповідно до п.2.1.8. ПРРЕЕ для укладання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії заявник має надати наступні документи:заяву про укладання договору,Копію паспорта;Копію ідентифікаційного коду; Копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт. Документ, що посвідчує право власності позивача на нерухоме майно - об`єкт надання послуги з розподілу електроенергії за адресою [ADDRESS] , [PERSON] не надано оператору системи розподілу (відповідачу) по даний час. Згідно п. 11.3.17 Кодексу систем розподілу електричної енергії ( далі - КСР), Користувач повинен самостійно повідомити ОСР про внесення змін до персоніфікованих даних або звернутися до ОСР з відповідною заявою на укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, у разі зміни власника об`єкта Користувача. Проте, позивач не вжив заходів щодо завершення процедури оформлення правовідносин з розподілу електроенергії відповідно до вимог п.2.1.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Оплата заборгованості [PERSON] проведена 07.10.2019 року за спожиту електричну енергію за 2018 рік в розмірі 242,10 грн. Оплати за відновлення електроживлення (повторного підключення) [PERSON] не здійснив. Представник відповідача вважає безпідставними та не обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, оскільки припинення електропостачання відбулось з вини позивача та невиконання ним вищезазначених вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу системи розподілу електричної енергії, а заявлений позивачем розмір моральної шкоди із розрахунку 1 тисяча за кожен день не обгрунтовано жодним доказом. Позивачем не надано доказів, підтверджуючих фактичне заподіяння моральної шкоди в розмірі 329000 грн із розрахунку 1 тис. грн. за день, які заявлені у позовній заяві. Відтак, ВАТ «Тернопільобленерго» вважає, що позивачем не надано докази, достатні для висновку, що дії відповідача були протиправними і ними позивачу завдано моральної шкоди, наявності моральної шкоди, та наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними винними діянням відповідачів. Враховуючи вищевикладене і те що суду не додано належних і допустимих доказів, передбачених ст. 76,77,78 ЦПК України, а розмір і факт моральних страждань не підтверджений, ВАТ «Тернопільобленерго» просить в позові відмовити. Як вбачається з відзиву на позовну заяву ТОВ «Тернопільелектропостач», відповідач не визнав позовні вимоги [PERSON] та вказав наступне. В результаті запровадження нової моделі ринку електричної енергії вертикально інтегровані суб`єкти господарювання, що здійснювали діяльність на закріплених територіях постачання за регульованим тарифом електричної енергії та передачі місцевими локальними електромережами (електропостачальники) розділилися на компанії, що здійснюють надання споживачам послуг розподілу (ОСР) та компанії, що здійснюють постачання електричної енергії. Відповідно до постанови НКРЕКП від 20.11.2018 №1468, з 01.01.2019 у Тернопільській області в якості ОСР визначено ВАТ «Тернопільобленерго». На території Тернопільської області, згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 10.12.2019 № 2719 постачальником універсальних послуг являється ТОВ «Тернопільелектропостач». Постачання електричної енергії побутовим споживачам регулюється Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії,затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Між ТОВ «Тернопільелектропостач» та [PERSON] 24 вересня 2019 року було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. У тексті позовної заяви та заяві про уточнення позовних вимог Позивачем не вказано жодної протиправної дії ТОВ «Тернопільелектропостач». З огляду на вищенаведене, позивачем мали б бути подані докази протиправності дій Відповідача 2, яких наведено і надано позивачем не було. У позовній заяві позивач зазначає про протиправність дій ВАТ - «Тернопільобленерго», а саме порушення умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії і жодним чином не наводить аргументів протиправності дій «Тернопільелектропостач», які б виразились у порушенні прав споживача. Додатково зазначив, що припинення електропостачання у домогосподарстві позивача було припинено не з ініціативи ТОВ «Тернопільелектропостач», про що позивачу було повідомлено у відповіді від 12.09.2019 № 4151/13, наданій Товариством на його звернення, яке надійшло в Тернопільську обласну державну адміністрацію 06.09.2019 П-14/490-У100. Доказом відсутності будь-яких протиправних дій зі сторони «Тернопільелектропостач» є рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.06.2020. Даним рішенням Теребовлянський районний суд зобов`язує ВАТ «Тернопільобленерго» надати послуги з розподілу електричної енергії споживачу [PERSON] . Зі сторони ТОВ «Тернопільелектропостач», як постачальника універсальних послуг, не було порушення зобов`язань перед споживачем [PERSON] , про що сам Позивач не заперечує, оскільки не наводить жодного факту, який би свідчив про порушення Товариством своїх зобов`язань по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. У зв`язку з наведеним, представник ТОВ «Тернопільелектропостач» просить у задоволенні позову відмовити повністю. Окрім того, представник відповідача подав заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до яких вважає за необхідне звернути увагу, що заявою про збільшення розміру позовних вимог позивач не збільшує свої позовні вимоги, а фактично змінює предмет позову. Крім цього, у самій заяві вказує на протиправність дій лише одного відповідача, а саме: «ВАТ «Тернопільобленерго», яке позбавило позивача [PERSON] одного із факторів життєзабезпечення на тривалий термін, та має понести цивільно-правову відповідальність (відшкодувати матеріальну шкоду) у розмірі двократної вартості невідпущеної побутовому споживачу електроенергії». На переконання представника відповідача, вищезазначеним позивач самостійно вказує на відсутність будь-яких протиправних дій ТОВ «Тернопільелектропостач». Відповідно до відповіді на відзив, представник позивача - адвокат Пацула В.О. зазначає, що з відзиву на позов вбачаєься, що відповідач ТОВ «Тернопільобленерго» не визнає позовні вимоги [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідач вважає, що з вини Позивача та недобросовісного ставлення до розрахунків за спожиту електроенергію та несвідомого ставлення до оформлення правовідносин з відповідачами, настало припинення постачання електроенергії споживачу [PERSON] . Позивач не вжив заходів щодо завершення процедури оформлення правовідносин з розподілу електроенергії. Відповідач 2 визнав, що оплата заборгованості попереднього споживача сплачена [PERSON] ще 07.10.2019 року. Оплати за відновлення електроживлення позивач не здійснив. Правовстановлюючих документів на будинок не має. Позивач вказав, що дані аргументи не можуть бути взяті судом до уваги через наступне. Предметом позову є відшкодування моральної шкоди, спричиненої позивачу через протиправну відмову відповідачів у наданні послуг з постачання та розподілу електричної енергії після 24.09.2019 року (після підписання Заяви-приєднання [PERSON] ) і протягом наступних 329 днів, які [PERSON] провів за відсутності в своєму будинку електрики. Питання правомірності чи неправомірності відключення електроенергії Позивачем в даному позові не ставиться. Це питання було предметом розгляду в справі №606/2854/19 і з приводу нього судом вже були зроблені відповідні висновки. Також, представник позивача вказав, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди Відповідач 1 вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки припинення електропостачання відбулось, на думку Відповідача 1, з вини Позивача . Представник позивача зауважує, що Позивач просить стягнути моральну шкоду через невиконання умов договору від 24.09.2019 року з додатками, а не через припинення йому електропостачання. ВАТ «Тернопільобленерго» вважає, що позивачем не надано суду доказів, які були б достатні для висновку, що дії відповідачів були протиправними, і ними Позивачу заподіяно моральну шкоду. З даного приводу позивач зазначає наступне. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України). Щодо доведення розміру моральної шкоди, то її наявність, на думку сторони позивача, є безспірною. Протиправна відмова у наданні послуг такій особливо вразливій категорії споживачів, яким є Позивач, носить характер мордування, приниження гідності та повинна бути оцінена через суб`єктивне сприйняття кожним із учасників процесу обставин, у яких опинився Позивач з вини Відповідачів . Позивач вважає, що через особливе упереджене ставлення до нього особисто, а не через наявність доволі скромного боргу в розмірі 242 грн, який до того ж було погашено, йому було припинене постачання електроенергії, а в подальшому, з метою приниження його гідності не було у встановлені законодавством строки підключено до мережі. Представник позивача зазначає, що оскільки судом не була прийнята до розгляду заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог, а тому, на даний час немає необхідності у наданні додаткового обґрунтування такої заяви та висловлення своїх міркувань стосовно заперечення Відповідача 1 на заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог. На підставі наведеного представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі. Як вбачається з відповіді на відзив ТОВ «Тернопільелектропостач» представника позивача, останній зазначає, що з відзиву вбачається, що ТОВ «Тернопільелектропостач» не вважає себе винним у порушенні прав позивача [PERSON] , оскільки, як стверджує представник ТОВ «Тернопільелектропостач» Павловський П.В. у своєму позові не вказав жодної протиправної дії ТОВ «Тернопільелектропостач», якою йому могла б бути спричинена моральна шкода. Представник позивача вказав, що не може погодитись з даним твердженням ТОВ «Тернопільелектропостач», оскільки сторона позивача вважає його таким, що спрямоване на ухилення від відповідальності, з наступних підстав. З 1 липня 2019 року в Україні відбувся перехід на нову модель ринку електроенергії. Нова модель ринку електричної енергії передбачає новий ринковий механізм, новий підхід до взаємовідносин між учасниками ринку та розширення його суб`єктного складу. Повний перелік учасників ринку електричної енергії виглядає так: виробники, електропостачальники, трейдери, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживачі. При тому, що учасники ринку можуть одночасно виконувати одну або декілька з таких ролей, як: суб`єкт відповідальний за баланс, адміністратор розрахунків, адміністратор комерційного обліку, постачальник допоміжних послуг, постачальник послуг з балансування. Такий поділ, в певній мірі сприяє «розпорошенню» відповідальності між розділеними учасниками ринку та ускладнює пошук відповідальних за неналежне функціонування цього ринку (як і в даному випадку), чим користуються його недобросовісні учасники. Закон передбачає, що оператор системи передачі одночасно є і адміністратором розрахунків і адміністратором комерційного обліку. 24 вересня 2019 року [PERSON] уклав письмовий договір з ТОВ «Тернопільелектропостач» про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, одночасно підписавши Додаток 1 до Договору, яким приєднався до публічного договору з Оператором систем розподілу (Відповідачем 1). Тому договірні відносини у Позивача виникли як з ТОВ «Тернопільобленерго», так і з ТОВ «Тернопільелектропостач», що не заперечується відповідачами. Споживач здійснює оплату наданих послуг через Постачальника (п. 5.13 Договору). Вказаний факт також підтверджується квитанціями про оплату електроенергії, згенерованими на ім`я Позивача. Однією з причин, якою ТОВ «Тернопільобленерго» мотивувало свою відмову у підключенні [PERSON] до електромережі було те, що [PERSON] , нібито, повинен був сплатити кошти за «повторне» підключення. Однак, дана вимога судами була визнана незаконною з тої причини, що договірні відносини у [PERSON] та відповідачами виникли лише 24 вересня 2019 року. Отримувачем коштів від побутового споживача [PERSON] за договором постачання електроенергії є ТОВ «Тернопільелектропостач», а тому відключення чи відновлення електропостачання здійснюється за взаємним погодженням обох відповідачів, які, на думку сторони позивача, повинні нести солідарну відповідальність за ненадання послуги з постачання та розподілу електричної енергії. Додатковим підтвердженням даного факту є п.п. 25, п. 5.2.2 ПКЕЕ, відповідно до якого постачальник електричної енергії зобов`язаний взаємодіяти з оператором системи з питань відключення (обмеження) споживачів у порядку, визначеному цими Правилами та законодавством. Якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором, саме Постачальник має право здійснити заходи із припинення електропостачання в порядку, встановленому ПРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів) (п. 5.11 Договору). ТОВ «Тернопільелектропостач» зазначає, що припинення електропостачання було здійснене не з його ініціативи. Позивач вказав, що не може погодитись із даним твердженням та вважає, що ненадання йому послуг з електропостачання є наслідком змови між зазначеними суб`єктами господарювання, тому просить про солідарне відшкодування моральної шкоди з обох відповідачів. Оскільки судом не прийнята до розгляду заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог, а тому, на даний час немає необхідності у наданні додаткового обґрунтування такої заяви та висловлення своїх міркувань стосовно заперечення ТОВ «Тернопільелектропостач» на заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог. Відповідно до поданих ТОВ «Тернопільелектропостач» заперечень, представник відповідача ТОВ «Тернопільелектропостач» просить взяти до уваги наступне. Кожен із суб`єктів ринку електричної енергії згідно ПРРЕЕ та ЗУ «Про ринок електричної енергії» наділений певними, притаманними лиш тому чи іншому суб`єкту, правами та обов`язками. Відповідно, кожен із учасників ринку електричної енергії несе відповідальність в межах своєї компетенції. Твердження Позивача: «Закон передбачає, що оператор системи передачі одночасно є і адміністратором розрахунків і адміністратором комерційного обліку», жодним чином не має відношення до взаємовідносин споживачів електричної енергії з постачальником універсальних послуг. Щодо укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 24.09.2019 №140/140569, Товариство не заперечує наявність такого договору, але звертає увагу, що фактичних договірних відносин по зазначеному договорі не було.Фактичне споживання електричної енергії можливе лише після підключення споживача до мереж електропостачання оператором системи розподілу. Вирішуючи питання підключення свого домогосподарства до електропостачання, позивач в судовому порядку врегульовував дане питання лише з ВАТ «Тернопільобленерго», вказуючи на протиправність дій ОСР, що свідчить про те, що Позивач не вбачав жодної протиправності зі сторони ТОВ «Тернопільелектропостач». Тому, для Товариства є незрозумілим факт прохання про солідарне відшкодування моральної шкоди з обох відповідачів. Представник відповідача звертає увагу, що Позивач не погоджується із твердженням, що припинення електропостачання було здійснене не з ініціативи ТОВ «Тернопільелектропостач», і припускає, що ненадання Позивачу послуг з електропостачання є наслідком змови постачальника з ОСР, що жодним чином не обгрунтовано, не доведено та не надано будь-яких доказів такого твердження. Більше того, ТОВ «Тернопільелектропостач» не може втручатись в діяльність ВАТ «Тернопільобленерго» та не має жодних механізмів впливу на ОСР. У зв`язку із вищенаведеним та інформацією, викладеною у відзиві на позовну заяву ТОВ «Тернопільелектропостач» просить у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Тернопільелектропостач відмовити повністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд задовольнити його позовну заяву. Крім того, пояснив, що неправомірними діями посадових осіб відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач», що встановлено в рішенні суду, йому завдано моральних страждань. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Пацула В.О. позов підтримав в повному обсязі та просить стягнути з відповідачів 329 000 грн. у розрахунку 1000 грн. на кожен день життя особи з інвалідністю, проведений у будинку, у якому відсутнє світло. На думку представника позивача, такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. Представник відповідача ВАТ «Тернопільобленерго» Габрук А.Ф. в судовому засіданні підтримала наданий відзив на позовну заяву, заперечила щодо задоволення позовних вимог позивача та просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначила, що жодних доказів заподіяння моральної шкоди позивач не подав. Вважає, що договір розподілу та споживання електроенергії з позивачем фактично був укладений, оскільки [PERSON] після смерті матері продовжував користуватися послугами електроенергії, після чого подав документи про своє місце проживання, в результаті чого було укладено договір розподілу та споживання електроенергією письмово. Пояснила, що підключення відбувається після оплати. Підключення позивача здійснили за рішенням суду без оплати за підключення. Окрім того, вказала, що сума моральної шкоди нічим не обґрунтована. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» Хомишин І.Б. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог позивача, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Вказала, що припинення постачання електроенергії відбулося не за ініціативою ТОВ «Електропостач», саме тому відновлювати таке постачання не повинне ТОВ «Електропостач», тому вимоги позивача до відповідача ТОВ «Електропостач» не повинні бути задоволені. Представник третьої особи Головного управління держпродспоживслужби в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення щодо позову, з яких вбачається, що позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду за невиконання договору про надання послуг, тобто споживач вибрав судовий порядок захисту порушених прав. У письмових поясненнях представник третьої особи вказав, що протягом 2019-2020 років до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області не надходило звернень від споживача [PERSON] щодо неправомірного припинення ВАТ «Тернопільобленерго» виконання умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, тому позапланові заходи здійснення державного нагляду (контролю) відносно даного суб`єкта господарювання Головним управлінням не проводилися і правових підстав звернення з позовами до суду не було. Крім цього, у вказаних поясненнях представник третьої особи просить справу розглядати без його участі. Уповноважений Верховної Ради з прав людини Денісова Л. в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Південно-західного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Урядовий уповноважений з прав осіб з інвалідністю [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши учасників судового розгляду справи, встановив такі обставини. 27 серпня 2019 року працівниками Теребовлянського РЕМу було припинено електропостачання за адресою: [ADDRESS] за адресою проживання [PERSON] , що підтверджується актом про припинення електропостачання від 27 серпня 2019 року. 24 вересня 2019 року між [PERSON] та ВАТ «Тернопільобленерго» було укладено договір шляхом складання заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ВАТ «Тернопільобленерго. 24 вересня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Тернопільелектропстач» було укладено договір № 140/140569 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами договору. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року (справа № 606/2854/19) позов [PERSON] до ВАТ «Тернопільобленерго» про визання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зобов`язано ВАТ «Тернопільобленерго» м.Тернопіль вул. Енергетична,2 надати послуги з розподілу електричної енергії, зокрема, з підключення споживача [PERSON] відповідно до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ВАТ «Тернопільобленерго», заяви-приєднання [PERSON] до умов вказаного договору від 24 вересня 2019 року. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 серпня 2020 року рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року в частині стягнення судового збору змінено, зменшено суму стягнення судового збору із ВАТ «Тернопільобленерго» в користь держави з 840.40 грн. до 768.40 грн., в решті рішення суду залишено без змін. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Тернопільобленерго» виникли взаємні права та обов`язки за укладеним між сторонами договором про надання послуг з розподілу електричної енергії від 24 вересня 2019 року, однак не підключення електроенергії до будинку, де проживає споживач [PERSON] здійснено без дотримання встановленого законом порядку та без наявних на те правових підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Судом встановлено, що електропостачання позивачу [PERSON] за адресою: с. Стара Могильниця Теребовлянського району Тернопільської області було підключено 18 серпня 2020 року, про що свідчить акт заміни вузла обліку, який був складений в день підключення електропостачання. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник зобов`язаний: укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів. Згідно положень ч. 3 ст. 60 вказаного Закону - захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", "Про захист економічної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживав без електричної енергії за адресою: [ADDRESS] тривалий час, а саме: з 24 вересня 2019 року - дати укладення договору між [PERSON] та ВАТ «Тернопільобленерго» до 18 серпня 2020 року - часу підключення будинку позивача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Отже, в результаті безпідставного невиконання відповідачем ВАТ «Тернопільобленерго» умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладений із позивачем 24.09.2019 року, що виразилось у не наданні позивачу послуг з розподілу електричної енергії і цей факт встановлено рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.06.2020 року у справі №606/2854/19 - будинок в якому проживає та зареєстрований [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не був підключений до електропостачання після підписання договору про надання послуг з постачання електричної енергії, яке не виконано відповідачем ВАТ «Тернопільобленерго» без дотримання встановленого законом порядку та без наявних на те правових підстав, що призвело до спричинення позивачу душевних страждань (моральної шкоди), оскільки він був позбавлений можливості належним чином облаштувати свій побут, проживав тривалий період часу без електроенергії, що значно ускладнило йому його звичний спосіб життя, змусило шукати додаткові сили та ресурси для організації свого побуту, приготування їжі, освітлення приміщення, внаслідок чого змушений докладати більших зусиль для організації свого життя та побуту, що для нього, як особи, яка є інвалідом 2 групи, було важко. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено факт спричинення йому моральної шкоди в зв`язку із невиконанням відповідачем ВАТ «Тернопільобленерго» умов договору щодо підключення його будинку до електропостачання, що встановлено у рішенні Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.06.2020 року у справі №606/2854/19, яка підлягає разовому грошовому відшкодуванню. Оцінюючи розмір грошової компенсації завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер душевних страждань позивача, їх тривалість, особу позивача, який є інвалідом 2 групи, незручності завдані незаконним не підключенням будинку до електропостачання, відсутністю протягом тривалого періоду часу нормальних умов проживання у будинку, що вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому відповідно до встановлених обставин справи та наведених положень чинного законодавства України суд вважає, що із ВАТ «Тернопільобленерго» в користь позивача слід стягнути 5000 гривень грошового відшкодування завданої моральної шкоди. Вказана сума, на думку суду, є розумним та справедливим розміром грошової компенсації завданої позивачу моральної шкоди. Стягнення більшої суми грошового відшкодування завданої моральної шкоди в користь позивача - суд вважає безпідставним, необґрунтованим і таким, що буде спрямоване на його безпідставне збагачення. Вимога позивача про стягнення моральної шкоди в рівних долях, в тому числі, з відповідача ТОВ «Тернопільелектропостач» не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2020 року встановлено факт безпідставного невиконання ВАТ «Тернопільобленерго» умов договору щодо підключення будинку позивача до електроенергії, таким чином, суд визнав незаконною бездіяльність саме відповідача ВАТ «Тернопільобленерго» та зобов`язав останнє надати послуги з розподілу електричної енергії, зокрема, з підключення споживача [PERSON] відповідно до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Із таким висновком також погодився Тернопільський апеляційний суд, переглядаючи рішення в порядку апеляційного провадження. Суд вказує, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем ТОВ «Тернопільелектропостач» його прав та завдання моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial