Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] був госпіталізований 13 грудня 2016 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого за медичними свідченнями, після чого оглянутий лікарем-психіатром [PERSON], який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від опікуна [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану, 13 грудня 2016 року о 08 годині 30 хвилин [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі в.о. заступника головного лікаря з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувача відділення лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] та лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON], яка є опікуном хворого, у судове засідання не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати питання, щодо госпіталізації [PERSON] за її відсутності /а.с. 12/. Прокурор Харченко Є.Г. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2013 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення виконуючого обов'язки заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] та завідувача лікаря-психіатра 7 відділення [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2013 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна - [PERSON] /а.с. 6/. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], 13 грудня 2016 року о 08 годині 30 хвилин його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON], 1973 року народження, який є мешканцем [ADDRESS], інвалід ІІ групи безстроково. Поступив на стаціонар 13 грудня 2016 року. Госпіталізован шляхом само звернення, по заяві сестри-опікуна [PERSON] Згодна на госпіталізацію та стаціонарне лікування. Скарг на здоров'є не пред'являє. Анамнез життя: [PERSON] народився в м. Харкові в сім'ї робочих. Спадковість психічними захворюваннями не отягащена. Ріс і розвивався без особливостей. Закінчив 10 класів. У армії не служив. Не працює, інвалід ІІ групи по психічному захворюванню. Неодружений. Мешкав з літньою, тяжко хворою матір'ю, яка померла. Туберкульоз, вєнзахворювання, б. Боткина заперечує. Двічі притягувався до кримінальної відповідальності. Схильний до зловживання спиртними напоями. Анамнез хвороби: психічні порушення відмічаються з 2002 року. Тривалий час перебуває на обліку в ХГПНД №16. Багаторазово лікувався в ХОКПБ №3 з приводу галюцинаторно-маревих порушень. Госпіталізувався по 3-4 рази на рік. В анамнезі відмічалась суїцидна спроба 24 серпня 2012 року. Намагався повіситися в туалеті відділення в ОКПБ №3, був знятий з петлі та реанімований. Ремісії короткі, дома не втримується. З 28 листопада 2012 року по 28 грудня 2012 року проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу (акт від 28 грудня 2012 року) був визнаний недієздатним, після чого був госпіталізований до 24 психіатричного відділення ОКПБ №3, де знаходився на лікуванні з 28 грудня 2012 року по 09 квітня 2013 року з діагнозом шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2013 року його рідна сестра [PERSON] призначена опікуном недієздатного [PERSON], якого зареєструвала за місцем свого проживання. Згідно районіровання останній лікувався в ОПБ №1 з 09 квітня 2013 року по 12 грудня 2016 року з діагнозом: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Дане надходження обумовлено погіршенням психічного стану: порушився сон, став тривожний, метушливий, конфліктує з сестрою, на зауваження не реагує, бродяжить /а.с. 5/. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], 1973 року народження, страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого він може представляти небезпеку для себе та оточуючих, не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, [PERSON] у зв'язку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію /а.с. 8/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатним, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved