Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» про стягнення 1974,96 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначчив про таке. 01 липня 2011 року між ТОВ «Національна торгова компанія» та ТОВ «Торговий будинок «Коровай» було укладено договір поставки № 01/07-11. На умовах договору ТОВ «Національна торгова компанія» в період з 19 грудня 2012 року по 21 січня 2013 року передало у власність відповідача товар на загальну суму 2\~025,53 грн. Але отриманий товар на суму 1\~623,76 грн. залишився неоплаченим понад допустимі строки. 02 липня 2011 року між ТОВ «Національна торгова компанія» та [PERSON] було укладено договір поруки № 02/07, відповідно до якого позивач поручився перед ТОВ «Національна торгова компанія» за виконання Відповідачем своїх обовязків, згідно договору поставки. Позивач вказав, що ним, 14 жовтня 2014 року було отримано вимогу від ТОВ «Національна торгова компанія» №12/62 щодо сплати за відповідача 1\~623,76 грн. основної заборгованості, 81,11 грн. річних та 270,09 грн. інфляційних, нарахованих станом на 14.10.2014р. загальна сума боргу становить 1\~974,96 грн. На виконання положень Договору поруки, позивач вказав, що ним було сплачено на користь ТОВ «Національна торгова компанія» 1\~974, 96 грн. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся неодноразово належним чином у встановленому законом порядку, до суду надав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. До суду надав заперечення, у якому вказав наступне. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія» 01 липня 2011 року був укладений договір поставки № 01/07-11. Всі спори, що виникають із зазначеного договору, згідно правил підсудності (ст. 12 ГПК Украіїни) повинні розглядатись в господарському суді. Фізична особа [PERSON] не є стороною по договору поставки № 01/07-11 від 01 липня 2011 року. Інших договорів ТОВ ТБ «Коровай» з позивачем не укладав. Надані Позивачем докази в обґрунтування своїх позовних вимог є документами, що свідчать про передачу товару по договору поставки між ТОВ ТБ «Коровай» та ТОВ «Національна торгівельна компанія». Позивач по наданих доказах не є стороною господарських правовідносин, товар по договору поставки та по наданим видатковим накладним не надавав. Позивачем не були надані докази, що могли б свідчити про оплату заборгованості ТОВ ТБ «Коровай» по договору поставки № 01/07-11 від 01 липня 2011 року, в сумі 1974,96 грн. Крім того, відповідач також зазначив, що ТОВ ТБ «Коровай» ніхто не повідомляв належним чином про укладання договору поруки та про вимогу кредитора. Посилаючись на ст. 555 ЦК України, відповідач зазначив, що у разі одержання вимоги кредитора, поручитель зобов'язаний був повідомити про це боржника, але цього зроблено ним, не було. Посилаючись на ст. 15 ЦПК України, відповідно до якої, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, відповідач зазначив, що ТОВ ТБ «Коровай» не мав та не має правовідносин з фізичною особою [PERSON]. На підставі вищевикладеного, відповідач вказав, що вимоги Позивача є недоведеними, необгрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами, а тому просив суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.(а.с.44-45). Також відповідач вказав, що він повністю оплатив заборгованість перед ТОВ «Національна торгова компанія», що виникла по договору поставки за договором № 01/07-11 від 01 липня 2011 року в сумі 1623,76 грн. та на підтвердження вказаного додав платіжне доручення. А тому і з цих підстав також просив відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі.(а.с.72-73). Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2011 року між ТОВ «Національна торгова компанія» та ТОВ «Торговий будинок «Коровай» було укладено договір поставки № 01/07-11.(а.с.3-4). На виконання умов договору, ТОВ «Національна торгова компанія» в період з 19 грудня 2012 року по 21 січня 2013 року передало у власність відповідача товар на загальну суму 2\~025,53 грн. [PERSON] звірки, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія», який підписано директором та головним бугалтером в одній особі, з боку ТОВ «Національна торгова компанія» - [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай», значиться спірна сума - 1623,76грн. (а.с.13). До позову долучено Договір поруки №02/07 від 02 липня 2011 року, згідно до якого, між ТОВ «Національна торгова компанія» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого Позивач поручився перед ТОВ «Національна торгова компанія» за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай», своїх обовязків, згідно договору поставки.(а.с.11). Доказів того, що ТОВ «Національна торгова компанія», (в якій директором та головним бугалтером, згідно [PERSON] звірки, є - [PERSON]Н.) (а.с.13) та [PERSON] було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» про те, що [PERSON] взявся бути поручителем відповідача, без відома самого відповідача, та уклали вказаний Договір поруки №02/07 від 02 липня 2011 року, до справи не долучено. Проте, до справи долучено Вимогу [PERSON] з датою від 14 жовтня 2014 року №12/62 стосовно того, що ТОВ «Національна торгова компанія», відповідно до договору поруки вимагає від [PERSON] сплатити борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай», а саме: 1\~623,76 грн. основної заборгованості, 81,11 грн. річних та 270,09 грн. інфляційних, нарахованих станом на 14.10.2014р. загальна сума боргу становить 1\~974,96 грн.(а.с.16). Доказів про дату відправки та дату отримання вказаної вимоги, позивачем [PERSON].В., до позову не долучено. Відповідно до ч.1 ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора, поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника. Однак, позивач [PERSON] не направив про одержання вимоги, повідомлення відповідачу, та не долучив до справи доказів щодо зазначеного законом. Проте, до позову позивачем долучено повідомлення з зазначенням тієї ж дати - 14.10.20014року, позивача [PERSON] - Товариству з обмеженою відповідальністю«Національна торгова компанія» з зазначенням про те, що він повідомляє ТОВ«Національна торгова компанія» про одержання ним, його вимоги про сплату заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Коровай» за товар, у розмірі: 1 623,76 грн., та 81,11 грн. річних та 270,09 грн. інфляційних, згідно Договору поставки від 01.07.2011 р., укладеного між ТОВ «Національна торгова компанія» та ТОВ «Торговий будинок «Коровай». (а.с.15). Доказів про дату відправки та дату отримання вказаного повідомлення, позивачем до позову не долучено. Проте, до позову долучено копію фіскального чеку від 13..11.2014 року на адресу відповідача, але хто саме та що направляв відповідачу, згідно цього чеку, встановити не можливо, крім того, як вимога так і повідомлення, датовані 14.10.2014 року, а копія чеку - 13..11.2014 року.(а.с.23). Також, доказів того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія», надсилалась претензія відповідачу, щодо вказаного боргу, як того вимагає діюче законодавство, до позову не долучено, хоча статтею 6 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що підприємства та організації, чиї права і законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав та інтересів, звертаються до нього з письмовою претензією. Незважаючи на встановлене Законом, доказів надіслання претензії відповідачу, до суду не надано. Проте, до позову долучено розрахунок зазначених у повідомленні позивачу [PERSON], Товариством з обмеженою відповідальністю«Національна торгова компанія» сум заборгованості, але, згідно до розрахунку, цей розрахунок зроблено та підписано не Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія», а позивачем [PERSON] (а.с.14). Крім того, до позову долучено ксерокопію квитанції до прибуткового касового ордеру, згідно до якої, у той же день, у який було направлено позивачу вимогу, та у той же день, в який позивач направив відповідь у вигляді повідомлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія», у той же день -14.10.2014 року прийнято від [PERSON] на підстаіві договору поруки №02/07 від 02 липня 2011 року, суму 1974,96грн.(а.с.24). Проте, чи надійшла вказана сума грошей на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна торгова компанія», доказів до позову не долучено. У зв'язку з викладеним, судом було винесено ухвалу про обов'язкову участь позивача у судових засіданнях. (а.с.65). Незважаючи на зазначене та те, що справа призначалась до розгляду шість разів, позивач у судове засідання не прибув та не надав надежних доказів по справі, а надіслав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі.(а.с.71). Відповідно до матеріалів справи, згідноплатіжного доручення, відповідач сплатив заборгованість перед ТОВ «Національна торгова компанія», що виникла по договору поставки за договором № 01/07-11 від 01 липня 2011 року в сумі 1623,76 грн. (а.с.73). Крім того, згідно п.10.1. укладеного між ТОВ «Національна торгова компанія» та ТОВ «Торговий будинок «Коровай», 01 липня 2011 року договору поставки № 01/07-11: "Все споры и разногласия между Сторонами, возникшие из настоящего Договора или в связи с ним, разрешаются путем переговоров."(а.с.4) Проте, доказів щодо ведення зазначених переговорів між сторонами договору, до позову не долучено. Окрім того, згідно п.10.2. того ж договору поставки № 01/07-11 від 01 липня 2011 року: "Если Стороны не смогли разрешить спор или разногласие путем переговоров в течение 30 (тридцати) дней, он передается на рассмотрение в [PERSON] Суд и рассматривается в порядке, предусмотренном процессуальным кодексом Украины и другими применимыми законами [PERSON] Украины".(а.с.4). Проте, доказів щодо зазначеного у Договорі, позивачем до суду не надано та не надано доказів звернення ТОВ «Національна торгова компанія» з позовом до господарського суду. Також, суд звертає увагу на п.16.1. того ж договору поставки № 01/07-11 від 01 липня 2011 року, відповідно до якого, ні одна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки по зазначеному договору третій особі без письмової згоди другої сторони. Проте, письмової згоди відповідача, позивачем до позову не долучено. Також, суд зазначає про те, що в договорі поставки № 01/07-11 від 01 липня 2011 року, укладеного між ТОВ «Національна торгова компанія» та ТОВ «Торговий будинок «Коровай», жодним чином не зазначено про те, що вказаний договір забезпечується договором поруки.(а.с.3-4). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позивачем - фізичною особою [PERSON], правомірність вимог до відповідача не доведено та не підтверджено належними доказами, хоча суд прийняв всі міри для надання часу позивачу долучити докази по справі, стосовно заявлених ним позовних вимог. [PERSON] ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що згідно договору від 01 липня 2011 року, в наявності правовідносини між ТОВ «Національна торгова компанія» та ТОВ «Торговий будинок «Коровай», спір між якими повинен вирішувати господарський суд, як і зазначено в укладеному договорі. Так, відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів. Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, які були судом встановлені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку що суду не надано належних доказів, щодо обґрунтування та підтвердження порушених прав позивача заявленим відповідачем, а тому в зодоволенні позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в задоволенні позову відмовляється, то судовий збір не повертається позивачу.

Outcome: dismissed