Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] третя особа: комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано у 2005 році. В шлюбі у них народився син [PERSON] [INFO]. Починаючи з народження сина і по теперішній час, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не інтересується станом здоров'я сина, його навчанням, не бере участі у вихованні, не допомагає матеріально, а тому змушена звернутись в суд з позовом про позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач позовну заяву підтримала повністю, додатково пояснила, що відповідач ухиляється від здійснення батьківських обов'язків та повідомив позивачку, що не бажає жодним чином приймати участі у вихованні сина [PERSON] просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні, проти заявленого позову не заперечив, пояснив, що між ним та сином втрачено сімейний зв'язок, налагодити відносини неможливо, а тому не заперечує проти задоволення позову та позбавлення його батьківських прав, відносно сина [PERSON] Представник третьої особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила позов задоволити, оскільки за результатами розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області рекомендовано позбавити відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.02.2005 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Скадовською міською радою позивачці [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS], до складу її сім'ї входять - син [PERSON] [INFO] та мати - [PERSON] [INFO] Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 28.03.2017, позивач проживає у квартирі з матір'ю та неповнолітнім сином, для якого створені необхідні житлово-побутові умови для нормального проживання та розвитку. Відповідно до характеристики виконавчого комітету Скадовської міської ради від 29.03.2017, [PERSON] проживає на території м. Скадовська з неповнолітнім сином та матір'ю, за місцем проживання характеризується добре. Відповідно до довідки Скадовського ОСЗ НВК «Академічна гімназія» від 05.05.2017 № 63, [PERSON] [INFO] є учнем 10 класу, його батько [PERSON] навчально-виховним процесом сина не цікавився у період 2008 - 2017 навчальних років, до ОСЗНВК жодного разу не з'являвся. Відповідно до довідки Яворівського районного відділу державної виконавчої служби від 03.05.2017 № В-1/2611, станом на 31.03.2017 заборгованість [PERSON] по аліментах за період 01.07.2015 по 31.03.2017 становить 21403,68 грн. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Скадовської міської ради Херсонської області від 21.07.2017 № 11 визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] оскільки він ухиляється від виконання батьківського обов'язку щодо його виховання та утримання. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Вирішуючи спір, необхідно не з'ясувати: які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, які безпосередні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов'язками. За п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"N 3, 30 березня 2007 р. особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини її навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на її фізичний та психологічний розвиток як складову виховання, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved