Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

В січні 2019р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини згідно рішення Богунського районного суду м.Житомира від 03.12.2013р. з 1/5 на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 28.02.2013р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2013р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.10.2013 і до досягнення дитини повноліття. З моменту прийняття рішення пройшло більше 5 років. Син виріс і його потреби відповідно збільшились. Крім їжі та взуття для організації нормального розвитку та виховання дитині необхідно забезпечити належні умови для розширення її кругозору, розвитку здібностей, організації корисного дозвілля. На даний час син займається в дитячо-юнацькій спортивній школі №2 на відділенні стрибки на батуті (стрибки на акробатичній доріжці) в групі ПП-1. Протягом усього часу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на те, що самостійно не має можливості забезпечити достатній рівень життя та гармонійний розвиток сина, просить в судовому порядку вирішити питання збільшення розміру аліментів на утримання сина. Позивач в заяві від 19.08.2019р. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи просила провести за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.36). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача ( [ADDRESS] ). В судове засідання, призначені на 07.06.2019, 19.08.2019р. відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с.30-31, 34-35). Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.04.2018р. серії [NUMBER] (а.с.21). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.12.2013р. у справі №295/17170/13-ц ухвалено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] зміни прізвища згідно рішення суду) [INFO] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2013р. і до повноліття дитини (а.с.24). Матеріали справи свідчать, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Згідно довідки Дитячо-юнацької спортивної школи №2 Житомирської міської ради від 15.05.2019р. №218 [PERSON] займається в ДЮСШ №2 на відділенні стрибки на батуті (стрибки на акробатичній доріжці) в групі ПП-1 у тренера-викладача [PERSON] . (а.с.37). Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає. Окрім того, відповідно до рішення Богунського районного суду від 03.12.2013р. при визначенні розміру аліментів судом було враховано розмір допомоги, яку відповідач надає на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с.24). На момент вирішення позову про збільшення розміру аліментів відсутні докази перебування на утриманні відповідача інших дітей окрім [PERSON] Суд визнає необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем вимог, тобто в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved