Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання об'єкта будівництва спільною сумісною власністю подружжя та його поділ. В позові посилався на те, що 11.01.1992 року внаслідок договору дарування [PERSON] отримала домоволодіння у вигляді житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS]. 24 вересня 1992 року між ними був укладений шлюб. Оскільки будинок був непридатним для проживання, рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.04.1993 року №179/6 «Про відведення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво та надання дозволу на будівництво нових будинків на місці старих, проведення добудови жилих будинків окремим громадянам» [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового будинку на місці старого. Для цієї мети ними був знесений старий будинок і господарські споруди, побудовано двохповерховий житловий будинок літ. «А» з належними до нього спорудами: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», колодязь літ. «К», огорожа літ. «Н-1», загальною площею 204,6 кв.м., житловою - 136,20 кв.м. Вказував, що будинок та інші споруди по [ADDRESS] побудований під час їхнього подружнього життя та є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. Позивач зазначив, що відповідачка безпідставно оспорює його право на майно, упереджено не здає будинок в експлуатацію, хоча він є повністю придатним для проживання, забезпечений електроенергією та газом, водопостачанням, що унеможливлює отримання свідоцтва про право власності. Позивач просить постановити рішення, яким здійснити поділ будинку [ADDRESS] на дві рівні частини згідно варіантів розподілу висновку №1388 експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 26 листопада 2012 року та виділити йому перший варіант такого розподілу і просить надати приміщення в об'єкті будівництва, що розташовані на 1-му поверсі, а саме : - коридор №1-1, площа -18,10 кв.м, вартість 52553,00 грн.; - кухня №1-2, площа -10,00 кв.м, вартість 29034,00 грн.; - санвузол №1-3, площа -7,20 кв.м, вартість 20905,00 грн.; - кімната №1-4, площа -24,30кв.м, вартість 70554.00 грн.; - кімната №1-5, площа - 25,20 кв.м, вартість 73167.00грн.; - кімната №1-6, площа -11,10 кв.м, вартість 32228,00 грн.; - веранда № 1-7, площа 8,20 кв.м, вартість 23808,00 грн. Всього по будинку площа -104,10 кв.м, в тому числі 60,60 кв.м. - житлова площа. вартість 302249,00 грн. Окрім зазначених вище приміщень, просить виділити господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS]: -сарай літ. «В», вартість 32339.00 грн., -1/2 колодязя літ. «К» ,вартість 11599,50 грн., -1/2огорожі, вартість 3515,00 грн. Всього на загальну вартість 47453,50 грн. Відповідачці, як другому співвласнику просить надати приміщення в об'єкті будівництва, які розташовані на 2-му поверсі: коридор№1-8, площа 18,00 кв.м, вартість 52262,00 грн.; -санвузол № 1-9, площа 6,90кв.м, вартість -20034.00 грн.; - кімната №1-10, площа 25,70 кв.м, вартість - 74619,00 грн.; - кімната № 1-11, площа 26,80 кв.м, вартість -77813,00 грн.; - кімната № 1-12, площа 11,80 кв. м , вартість 34261.00 грн.; - кімната (кухня) № 1-12, площа 11,30 кв. м , вартість 32809,00 грн.; Всього по будинку - площа 100.5 кв. м, вартість -291798,00 грн. Окрім зазначених вище приміщень, виділити відповідачці господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS]: - сарай літ. «Б» , вартість 46399,00 грн., - 1/2 колодязя літ. «К», вартість 11599,50 грн., - 1/2 огорожі, вартість 3515.00грн.. Всього на загальну вартість 61513,50 грн. Доля другого із співвласників - 291798,00 + 61513,50 = 353311,50 грн. Частка відповідачки, як другого співвласника становить 353311,50 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачки судові витрати, а саме за експертне будівельно - технічне дослідження та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що право на будинок для мети проживання і набуття його у власність має позивач, як особа, яка спільно з відповідачкою зводила будинок, та який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Проте, відповідачка упереджено перешкоджає колишньому чоловікові в реалізації його права на отримання частки у спільному сумісному майні подружжя. Незважаючи на те, що будинок не зданий в експлуатацію, не може вважатися будівельними матеріалами, оскільки ступінь його готовності дозволяє визначити окремі приміщення, що підлягають виділу. Посилаючись на норми матеріального права та судову практику, просила позов задовольнити і стягнути витрати на правову допомогу . Представник відповідачки [PERSON] позов визнав частково, посилаючись на те, що відповідачка проживає на 1-му поверсі спірного будинку, який повністю облаштований для проживання, тому вона не погоджується на запропонований позивачем варіант поділу, оскільки 2-й поверх повністю для проживання не є придатним та просить виділити його позивачу. Також представник відповідачки зазначив, що поділу підлягає також горище будинку. Крім цього, просить суд застосувати строк позовної давності, виходячи з того, що шлюб між ними розірвано 18 травня 2007 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці і що йому тоді було відомо про порушення його права. Зважаючи на такі обставини просить позивачу відмовити. Надав суду письмове заперечення, відповідно до якого запропонував наступний поділ будинку : в рахунок поділу виділити [PERSON]: -коридор№1-8, площа 18,00 кв.м, вартість 52262,00 грн.; -санвузол № 1-9, площа 6,90кв.м, вартість -20034.00 грн.; - кімната №1-10, площа 25,70 кв.м, вартість - 74619,00 грн.; - кімната № 1-11, площа 26,80 кв.м, вартість -77813,00 грн.; - кімната № 1-12, площа 11,80 кв. м , вартість 34261.00 грн.; - кімната (кухня) № 1-12, площа 11,30 кв. м , вартість 32809,00 грн.; Всього по будинку - площа 100.5 кв. м, вартість -291798,00 грн. Окрім зазначених вище приміщень, виділити [PERSON] такі господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS]: - сарай літ. «Б» , вартість 46399,00 грн., - 1/2 колодязя літ. «К», вартість 11599,50 грн., - 1/2 огорожі, вартість 3515.00грн.. Всього на загальну вартість 61513,50 грн. В рахунок поділу виділити [PERSON] : - коридор №1-1, площа -18,10 кв.м, вартість 52553,00 грн.; - кухня №1-2, площа -10,00 кв.м, вартість 29034,00 грн.; - санвузол №1-3, площа -7,20 кв.м, вартість 20905,00 грн.; - кімната №1-4, площа -24,30кв.м, вартість 70554.00 грн.; - кімната №1-5, площа - 25,20 кв.м, вартість 73167.00грн.; - кімната №1-6, площа -11,10 кв.м, вартість 32228,00 грн.; - веранда № 1-7, площа 8,20 кв.м, вартість 23808,00 грн. Всього по будинку площа -104,10 кв.м, вартість 302249,00 грн. Окрім зазначених вище приміщень, виділити [PERSON] такі господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS]: -Сарай літ. «В», вартість 32339.00 грн., -1/2 колодязя літ. «К» ,вартість 11599,50 грн., -1/2огорожі, вартість 3515,00 грн. Всього на загальну вартість 47453,50 грн. Крім того, заперечує щодо стягнення з відповідачки витрат на експертне будівельно - технічне дослідження , оскільки дані втрати не відносяться до судових витрат. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 24 вересня 1992 року між сторонами був укладений шлюб./а.с.9/. На земельній ділянці, яку [PERSON] отримала в дар (що підтверджується договором дарування /а.с.6-7/),сторонами був збудований житловий будинок із господарськими спорудами по [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.04.1993 року №179/6 «Про відведення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво та надання дозволу на будівництво нових будинків на місці старих, проведення добудови жилих будинків окремим громадянам». /а.с.14/.У відповідності до зазначеного рішення відповідачці [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового будинку на місці старого. Сторонами був знесений старий будинок і господарські споруди та побудовано новий двоповерховий житловий будинок літ. «А» з належними до нього спорудами: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», колодязь літ. «К», огорожу літ. «Н-1», загальною площею 204,6 кв.м., житловою - 136,20 кв.м., в якому проживали. На даний час вартість будинковолодіння становить суму в розмірі 703 014,00 грн. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - згідно зі ст.17 Земельного Кодексу України і ст.14 Закону України "Про власність" земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність", таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.05.2007 року шлюб між сторонами розірвано. /а.с.16/. Будинок, незважаючи на те, що він використовується як житло, не зданий в експлуатацію. До будинку проведено газ, світло, здійснено водопостачання, опалення тощо, про що зазначено в технічному паспорті. /а.с.11-13/. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правила, що містяться в статті 321 Кодексу повторюють зміст частин 4 та 5 ст. 41 Конституції України. У відповідності до ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України спірний об'єкт будівництва є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно зі ст. 70 СК України та ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. У відповідності до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» поділ нерухомого майна проводиться, як правило, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи. Експерт, уповноважений проводити такий вид експертиз, повинен бути внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів відповідно до вимог частини другої статті 53 ЦПК та Закону України «Про судову експертизу». Відповідно до Висновку №31388 Експертного будівельно - технічного дослідження від 26.11.2012 року(що відповідає вищевказаним нормам права) виділ в натурі часток спірного будинку не порушуватиме права кожної із сторін на користування житлом. Як вбачається із письмових матеріалів справи, пояснень сторін, спірний об'єкт є завершеним будівництвом, тому не може вважатися будівельними матеріалами, конструкціями, які використані в процесі будівництва. Про те, що будинок є завершеним об'єктом, стверджується висновком №1388 експертного будівельно-технічного дослідження від 26.11.2013 року. Згідно з зазначеним висновком об'єкт поділу складається із завершених будівель та споруд, перелік та планування яких в цілому відповідає інформації зазначеній в матеріалах інвентаризаційної справи та складається з : - житлового будинку літ. «А»,- гаража літ. «Б»,- сараю літ. «В»,- колодязя літ. «К», - огорожі. Відсоток готовності житлового будинку літ. «А» становить 100%. Таким чином, суд приходить до висновку, що не зданий в експлуатацію будинок [ADDRESS] із господарськими спорудами слід вважати об'єктом поділу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. Виходячи з наведеного, спірний об'єкт будівництва підлягає поділу в натурі на дві частини. У відповідності до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Вимога [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя була пред'явлена позивачем на початку 2013 року, що стверджується ухвалою Шевченківського районного суду про повернення позовної заяви від 28 березня 2013 року, у зв'язку із порушенням правил підсудності. Тому строк позовної давності позивачем не пропущений. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, враховуючи той факт, що представник позивача, не заперечувала щодо варіанту поділу спірного майна, запропонованого представником відповідачки, суд приходить до висновку, що останній слід виділити 1 поверх та господарські будівлі і споруди, що забезпечить нормальний рівень життя її та членів її сім'ї та не порушуватиме право позивача на користування спірним майном. Крім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив понесені ним витрати щодо сплати судового збору , що відповідають вимогам ст. 88 ЦПК України та витрати, пов'язані із наданням правової допомоги,що відповідають вимогам ч.3 ст. 79 ЦПК України, тому їх слід стягнути з відповідачки. Щодо стягнення витрат , понесених позивачем на експертне будівельно - технічне дослідження, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не є обгрунтованими та не підлягають задоволеню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню та

Outcome: partial