Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Лікар-психіатр 4 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. Заява обґрунтована тим, на стаціонарне лікування у 4 відділення даної лікарні за направленням ППНД та заявою опікуна [PERSON] 01.08.2017 року об 11 год. 25 хв. була госпіталізована [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS], з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. В приймальному відділенні хвора оглянута черговим лікарем [PERSON], який підтвердив необхідність стаціонарного лікування. Згідно матеріалів заяви [PERSON] на диспансерному обліку у психіатра знаходиться з 1996 року. В клінічній картині захворювання порушення сну, афективні розлади, маячні ідеї різнопланового характеру, епізодичні галюцинаторні переживання, неадекватності в поведінці на фоні явищ постпроцесуального дефекту особистості. Неодноразово знаходилась на лікуванні в даній лікарні,остання виписка 29 червня 2017 року. Після виписки вдома нерегулярно приймала азалептол, 26.07.17р. зроблена інєкція модітена- депо. Дана госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану. З направлення відомо, що останнім часом не спить, поводиться неадекватно, конфліктує з оточуючими, йде з дому, блукає по місту, зловживає алкоголем; намагалася вкрасти алкоголь в магазині АТБ, була затримана, відправляє фізіологічні потреби на очах у сусідів в дворі багатоповерхового будинку. Зважаючи на загострення психічної хвороби у [PERSON], необхідність лікування її у стаціонарних умовах, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної ххворої до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. В судовому засіданні лікар заяву підтримала, просила прийняти рішення про визнання доцільною госпіталізації хворої [PERSON] до психіатричного стаціонару, оскільки вона страждає на тяжкий психічний розлад, а її лікування можливо лише в умовах стаціонару. Прокурор в судовому засіданні заяву також підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення лікаря, хворої та думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2004 року, яке набрало законної сили 03 січня 2005 року, [PERSON] визнана недієздатною (а.с8). Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради від 15 лютого 2005 року №66 її опікуном призначено [PERSON] (а.с.7). Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, поступила в психіатричну лікарню 01 серпня 2017 року за направленням лікаря ППНД та заявою опікуна. Як вбачається з матеріалів заяви, [PERSON] багаторазово лікувалась в ПОКПЛ ім.О.Ф. Мальцева, востаннє виписана з лікарні 29 червня 2017 року. Дана госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану: останнім часом не спить, поводиться неадекватно, конфліктує з оточуючими, йде з дому, блукає по місту, зловживає алкоголем; намагалася вкрасти алкоголь в магазині АТБ, була затримана, відправляє фізіологічні потреби на очах у сусідів в дворі багатоповерхового будинку. 01 серпня 2017 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Зважаючи на загострення психчного захворювання, необхідність надання їй стаціонарної психіатричної допомоги, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, рішенням суду про визнання [PERSON] недієздатною, тощо. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, зважаючи на загострення її психічного захворювання, заяву опікуна з проханням госпіталізувати недієздатну хвору, суд вважає за необхідне госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару визнати доцільною. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved