Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], про визнання батьківства, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з червня 2013 року він перебуває у цивільному шлюбі із [PERSON], та [INFO] у них народився син. Проте з 11.07.2009 року [PERSON] нетривалий час перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який був розірваний рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова 30.08.2013 року. У відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України, батьком дитини, народженої [PERSON] від позивача, був зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON]. На підставі викладеного, позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни у актовий запис № 698 від 26.04.2014 року, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO], вказавши прізвище дитини замість «[PERSON]» - «[PERSON]», по батькові дитини замість «[PERSON]» - «[PERSON]», та в графі батька вказати «[PERSON]», національність «українець». Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, та просив задовольнити позов. Крім того, 17.07.2014 року позивач надав письмове пояснення, в якому зазначив, що він є батьком дитини [PERSON] та проживає у цивільному шлюбі з його матір'ю - [PERSON]. Під час вагітності він постійно опікувався нею, забезпечував, та після пологів забирав [PERSON] та їхнього сина з пологового будинку. Позивач наголосив, що на цей час вони проживають разом у цивільному шлюбі, він опікується та виховує свого сина та бажає, щоб дитина мала його прізвище та по батькові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог та просила суд задовольнити позов, посилаючись на те, що дитина [PERSON] народжена нею від позивача [PERSON], проте, оскільки дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу з відповідачем [PERSON], батьком дитини був зареєстрований останній. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти позову, посилаючись на те, що з [PERSON] до розірвання шлюбу він тривалий час не проживав, та наголосив, що ніякого відношення до народженої нею [INFO] дитини не має, у зв'язку з чим просив суд виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] відомості про батька - [PERSON]. Третя особа Фрунзенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, правом на участь представника у судовому засіданні не скористалася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача та відповідачів, допитавши свідків, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка на момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно зі ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.08.2013 року у справі № 645/1581/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 липня 2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 347, розірваний. До спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], у [PERSON] [INFO] народився син - [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 698, де в графі "Батько" зазначений відповідач - [PERSON]. У зв'язку з тим, що батьківство чоловіка матері дитини, яка народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу презюмується, він не зобов'язаний доводити своє батьківство. Тому тягар доказування свого батьківства, тобто спростування презумпції батьківства другого відповідача, лежить на позивачеві. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимог і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Слід зазначити, що стосовно проведення судово-генетичної експертизи клопотань від сторін не надходило. Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідками [PERSON], повідомили суду, що під час вагітності [PERSON] та після народження нею дитини, вони постійно бачили разом із нею позивача. Свідки наголосили, що на даний час вони часто зустрічають [PERSON] і [PERSON] із дитиною на прогулянці. При цьому свідки стверджують, що відповідача [PERSON] або інших чоловіків ані під час вагітності [PERSON], ані після народження дитини вони разом із [PERSON] та її сином не бачили. Крім того, у судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON], яка більше року працює вихователькою у дитячому садочку у групі, яку відвідують донька [PERSON] та донька [PERSON]. Свідок стверджує, що дівчаток на протязі усього часу її роботи вихователькою у групі, яку відвідують дівчата, їх постійно приводили та забирали із дитячого садочка [PERSON] та [PERSON]. Крім того, свідок зазначила, що їй відомо, що у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина, та наголосила, що неодноразово бачила, як [PERSON] та [PERSON] приходили до дитячого садочка за своїми доньками із дитячим візочком. Також, позивачем та відповідачкою надані фотографії позивача [PERSON] разом із дитиною, які долучені до матеріалів справи. Таким чином, в ході судового розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своєї позовної заяви. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року N 3 визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно зі ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на викладене, суд вважає підтвердженим факт батьківства [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], та приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved