Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до Другого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, третя особа [PERSON] , про зняття арешту з заставного майна, накладеного другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ на підставі постанов № в-6/23150833 від 24.05.2011 р. та № В-17/974/34982893 від 30.10.2012 р. Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2007 р. між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/747, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 206 700,00 доларів США. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед АТ «Укрсоцбанк» за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/13-2.06/747 від 05.12.2007 р., [PERSON] було надано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: нежилі підвальні приміщення № [NUMBER] площею 42,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Іпотечного договору від 05.12.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. та зареєстрованого за №2600;нежитлове підвальне приміщення площею 18,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Іпотечного договору від 05.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. та зареєстрованого за № 2601;нежила будівля (офіс) площею 29,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до Іпотечного договору від 05.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. та зареєстрованого за № 2599. 26.06.2017 року Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист № 2-1465/11 на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2007/13-2.06/747 в сумі 4 558 100,15 грн. та судовий збір в розмірі 3 774,00 грн. Втім, врегулювати заборгованість ані шляхом добровільної реалізації іпотечного майна з направленням коштів на часткове погашення заборгованості, ані шляхом примусового продажу предметі іпотеки в межах виконавчого провадження є неможливим, оскільки, як стало відомо АТ «Укрсоцбанк» з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вищевказане майно було накладено арешти Другим Приморським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області постановою від 24.05.2011 р. №в-6/23150833 та постановою від 30.10.2012 №В-17/974/34982893. Таким чином, арешти та заборони відчуження були накладені на майно, яке перебуває в іпотеці позивача, що підтверджується відповідними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний момент не зняті та перешкоджають позивачу у реалізації своїх прав, як іпотекодержателю, задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, засобами передбаченими діючим законодавством України. Ухвалою суду від 08.10.2018 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 24.10.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.11.2018 року. В підготовчому судовому засіданні ухвалою від 13.11.2018 року залучено до участі у цивільній справі за позовною заявою АТ «Укрсоцбанк» до Другого Приморського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, третя особа: [PERSON] , про зняття арешту з заставного майна, шляхом заміни третьої особи [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Також ухвалою від 13.11.2018 р. витребувано у Другого Приморського відділу ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області належним чином завірені копії виконавчого провадження №в-6/23150833 та постанову від 24.05.2011 року №в-6/23150833; та матеріали виконавчого провадження №В-17/974/34982893 та постанову від 30.10.2012 року №В-17/974/34982893. До суду надійшла відповідь Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, якою повідомлено, що матеріали виконавчого провадження №в-6/23150833в рамках якого було винесено постанову від 24.05.2011 року та матеріали виконавчого провадження №В-17/974/34982893 в рамках якого було винесено постанову від 30.10.2012 року надати неможливо у зв`язку з їх знищенням за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5. У судове засідання призначене на 04.03.2019 року сторони не з`явились, були сповіщені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представники АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник АТ «Укрсоцбанк» позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2007 р. між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №2007/13-2.06/, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 206 700,00 доларів США. В забезпечення виконання основного зобов`язання за вищезазначеним Кредитним договором, [PERSON] 05.12.2007 р. було укладено три іпотечні договори: - посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. та зареєстрований за №2600, відповідно до якого надано в іпотеку банку нерухоме майно: нежилі підвальні приміщення № [NUMBER] площею 42,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. та зареєстрований за № 2601відповідно до якого надано в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлове підвальне приміщення площею 18,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Трофімець В.В. та зареєстрований за № 2599відповідно до якого передано в іпотеку банку нерухоме майно: Фнежила будівля (офіс) площею 29,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 26.06.2017 року Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист №2-1465/11 на примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 4 558 100,15 грн. та судовий збір в розмірі 3 774,00 грн. Зазначене підтверджується іпотечними договорами від 05.12.2007 року, інформаційною довідкою, рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 р. провадження №22-ц/785/423/16та іншими документами, наявними у справі. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Таким чином, у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору щодо повернення грошових коштів, позивач вважає за необхідне задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, для чого необхідно звільнити майно з під арешту. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Наразі, позивач позбавлений можливості реалізувати своє законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх грошових вимог, у зв`язку з існуючими обтяженнями на предмет іпотечного майна. Згідно Інформаційної довідки №112817948 від 05.02.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за зазначеними об`єктами іпотечного майна існує обтяження, що перешкоджає зверненню стягнення на іпотечне майно (крім запису про іпотеку), а саме: - реєстраційний номер обтяження:13185578; зареєстровано: 31.10.2012 10 :36:52 за № 13185578 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; Підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-17/974/34982893, 30.10.2012, Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ, Борзяков В.І.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: [PERSON] .; Обтяжувач: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Код: 35048711; Заявник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Код: 35048711; - реєстраційний номер обтяження: 11203149 ; Зареєстровано: 24.05.2011 12:27:56 за № 11203149 реєстратором: Одеська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України; Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в-6/23150833, 24.05.2011, другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Старший державний виконавець Волошин А.А.; Об`єкт обтяження: невизначене майно, на все нерухоме майно, окрім магазину канцелярських товарів по [ADDRESS]; Власник: [PERSON] Обтяжувач: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Код: 35048711; Заявник: Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Код: 35048711. Відповідно до ч. 2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту ч.6 та 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. При цьому не має підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання боржником на момент пред`явлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя й не пов`язується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Аналогічна правова позиція була зазначена Верховним Судом України у постанові від 09 квітня 2014 року по справі № 6-13цс14та Верховним Судом у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 61-16095св18. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Арешти та заборони відчуження було накладено на майно, яке перебуває в іпотеці позивача, що підтверджується відповідними документами та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Існування арештів, накладених на вищевказане іпотечне майно, унеможливлює реалізацію позивачем свого права іпотекодержателя звернути на нього стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Наведеними нормами права передбачено підстави, що створюють правову можливість для позивача у цьому провадженні звернути стягнення на заставне майно у позасудовому порядку та скасувати всі існуючи арешти, накладені на іпотечне майно. Крім того, зазначені вище обтяження були накладені на іпотечне майно вже після підписання договорів іпотеки від 05.12.2007 р. та реєстрації іпотеки, а тому, враховуючи положення чинного законодавства України, позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна. Таким чином, арешти та заборони відчуження було накладено на майно, яке перебуває в іпотеці позивача, що підтверджується відповідними відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Положеннями ст.15 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved