Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, 05.05.1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 36. Від шлюбу них є повнолітні діти. В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, розподіл сімейного бюджету. Позивачка зазначила, що останнім часом відповідач принижує її, ображає, зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки та скандали, матеріально не забезпечує. Протягом тривалого часу вони не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, їх відносини носять негативних характер. Зазначає, що вже зверталася до Нетішинського міського суду з аналогічним позовом у 2010 році, однак залишила його без розгляду так, як мала надію, що сімейні стосунки налагодяться, але цього не сталося. Позивачка пояснила, що за час наданий судом на примирення її відношення до чоловіка не змінилося, він не робив спроб помиритися, продовжував зловживати спиртними напоями. Оскільки їм помиритися не вдалося наполягає на розірвані шлюбу, вважає, що сім'я розпалася, подальше сімейне життя з відповідачем неможливе та суперечитиме її інтересам. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив шлюб не розривати, оскільки в них з дружиною хороші відносини, а непорозуміння в них виникали через її негативну поведінку. За час наданий на примирення вони не сварилися, спілкувалися, він допомагав дружині по господарству, вважає, що в їх сім'ї все добре. Відповідач пояснив, що дружина хоче розірвати шлюб, бо прагне вільного життя. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, 05.05.1984 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 36. Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, злагоди та взаємоповаги, останнім часом в них постійно виникають сварки та непорозуміння, вони не підтримують сімейних стосунків, їх відносини носять негативний характер, позивачка категорично відмовляється відновлювати подружні стосунки з відповідачем. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В силу ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ст.ст.111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом надавався сторонам строк на примирення тривалість три місяці, однак вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. Позивачка [PERSON] категорично відмовляється зберегти сім'ю. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, у відповідності до статті 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок. Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що витрати на правову допомогу стягуються залежно від часу участі особи, що надає правову допомогу у судовому засіданні. Оскільки адвокат [PERSON] не брав участь в судовому засіданні, тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги в сумі 300 гривень.

Outcome: approved