Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 15.09.2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1419. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння. На теперішній час сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини не підтримують. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 30.10.2018року проти позову заперечував, просив у його задоволені відмовити, оскільки бажає зберегти сім'ю. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2018 року, сторонам у справі надавався строк для примирення терміном на один місяць. Позивач [PERSON] в судовому засідання 30.11.2018 року зазначила, що вони з відповідачем не примирилися, та з боку відповідача не було здійснено ніяких дій для примирення. Наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання призначене на 30.11.2018року [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив залишити позовну заяву без розгляду та надати строк на примирення. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2018 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення позову без розгляду та надання строку на примирення - відмовлено. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.09.2000 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що зроблено відповідний актовий запис № 1419, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 15.09.2000 року /а.с.9/. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.10/. В судовому засіданні встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved