Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Елмакс» м. Бердичева Житомирської області, ПАТ «СК «Універсальна» м. Києва, про стягнення майнової шкоди, завданої злочином; третя особа - [PERSON] . Позивач посилається на те, що 02.05.2014, приблизно о 15 год. 30 хв. по вул. Київській в с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, на автомобільній дорозі «Житомир-Вінниця», водій [PERSON] , працюючий торговим представником приватного підприємства «Елмакс» м. Бердичева, при виконанні трудових обов`язків, керуючи автомобілем ЗАЗ-110557 «Таврія», реєстраційний номер [NUMBER] , належним ПП «Елмакс», в порушення вимог п.10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, під час виконання маневру розвороту допустив зіткнення з належним йому автомобілем «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Оскільки пасажир його автомобіля [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження, СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області було проведено досудове слідство у кримінальному провадженні № 12014020170000295 за підозрою водія [PERSON] , у здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обвинувалтний акт кримінального провадження відносно [PERSON] направлено на розгляд до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області. При вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України водій [PERSON] пошкодженням його автомобіля «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] , завдав йому майнової шкоди. Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області № 60 від 06.05.2014 авто-товарознавчої експертизи, вартість ремонтно-відновлювальних робіт його автомобіля «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] складає 331 379, 04 грн. і завданий йому розмір матеріального збитку складає 360 347, 07 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до Полісу № АІ/6448129 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ЗАЗ-110557 «Таврія», д.н.з. [NUMBER] , ПП «Елмакс» було застраховано у публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» на строк з 11.04.2014 по 10.04.2015. Згідно вказаного Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. Франшиза становить 510 грн. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ: Про страхування), при настанні страхового випадку страховик, згідно з лімітами відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок це дія. передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової чиї (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про страхування», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Тому, він представляє до страхової компанії вимоги про відшкодування йому вартості ремонтно-відновлювальних робіт його автомобіля «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 49 490 грн., в межах ліміту відповідальності страховика за вирахуванням розміру франшизи 510 грн. [PERSON] є працівником приватного підприємства «Елмакс», та під час вчинення протиправних, злочинних дій, керував автомобілем, який знаходиться у власності ПП «Елмакс» та виконував свої трудові функції. Таким чином, за завдану йому майнову шкоду несе цивільну відповідальність ПП «Елмакс» як власник ТЗ ЗАЗ-110557 «Таврія», реєстраційний номер [NUMBER] , яким при виконанні трудових обов`язків підозрюваний [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву через канцелярію суду, в якій позовні вимоги підтримує, та просить справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. А також надав відповідь на відзив , в якому зазначив, що 15 січня 2018 року, ним як представником позивача [PERSON] було отримано відзив від відповідача ПП «ЕЛМАКС» на позовну заяву [PERSON] про стягнення майнової шкоди завданої злочином. Заяву відповідача, про те, що подальший розгляд позовної заяви [PERSON] є неможливим, оскільки вона не відповідає вимогам чинного ЦПК України, вважає безпідставною із слідуючих підстав. Позвона заява позивачем [PERSON] була подана ще в 2014 році в Козятинський міськрайонний суд, до початку розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у справі №133/2576 /14-к. Подана [PERSON] позовна заява з додатками відповідала вимогами ЦПК України, що діяв на той час. Під час розгляду кримінального провадження судом було в повному обсязі розглянуто цивільний позов [PERSON] Про те , за вироком Козятинського міськрайонного суду від 03.06.2016, цивільний позов [PERSON] безпідставно - залишено без розгляду. За ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15.11.2016, щодо розгляду апеляційних скарг у справі №133/2576/14-к/, матеріали провадження в частині вирішення цивільного позову [PERSON] повернуті до Козятинського міськрайонного суду для розгляду по суті в порядку цивільного судочинства. Пунктом 9 ч.І Перехідних положень ЦПК України від 3.11.2017 , передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу , розглядаються за правилами , що діють після набрання цією редакцією Кодексу. В ЦПК України, від 3 жовтня 2017, не має жодних положень про необхідність приведення до вимог чинного ЦПК України , позовних заяв, за якими відкрито провадження. Твердження відповідача про те, що в дорожньо-транспортній пригоді окрім вини Курінського винен із-за перевищення швидкості учасник дорожнього руху водій [PERSON] є також безпідставною. За висновком судово-авто-технічної транспортно-трасологічної експертизи № 188а, виконаної експертом НДЕКЦ УМВС України Вінницької області від 25 .05. 2014 року (т.1ас.146-150 кримінального провадження) та висновком судово-авто-технічної трасологічної експертизи № 2432/2433/15-21 від 29.03.2016, виконаної експертом Вінницької філії КНДІСЕ МЮ України (т. 2 а.с. 50-57 кримінального провадження ), чітко встановлено, що водій [PERSON] під-час дорожньо-транспортної пригоди не мав технічної можливості запобігти зіткненню і не міг передбачити маневр водія автомобіля «Таврія» [PERSON] із-за порушення яким п.10.1 Правил дорожнього руху України, саме сталась дорожньо-транспортна пригода, під-час якої було пошкоджено автомобіль «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] , належний [PERSON] Позиція Козятинського міськрайонного суду у вироку від 03.06.2016, за яким було засуджено [PERSON] , щодо відсутності змішаної вини обох водіїв під-час дорожньо-транспортної пригоди залишилась незмінною і за ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 листопада 2016 року, при розгляді апеляційних скарг на вирок Козятинського міськрайонного суду . При цьому зазначено, що водій [PERSON] не притягувався до відповідальності за перевищення швидкості і відповідачем клопотання про таке не заявлялось. Міркування і доводи відповідача, щодо складеного з порушеннями чинного законодавства висновку судово-авто-товарознавчої експертизи №60 від 5 червня 2014 року, виконаної експертом НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області, також є безпідставними. Висловлюючи свої міркування, щодо судово-авто-товарознавчої експертизи автомобіля «Volvo XC-90», відповідач не враховує того, що ця експертиза була проведена не за заявою [PERSON] , а в межах кримінального провадження, за постановою заступника начальника слідчого відділу Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області яким і було надано експерту на дослідження автомобіль під час досудового розслідування кримінального провадження. За висновком експерта, було встановлено, що розмір матеріального збитку з ПДВ, завданий власнику автомобіля «Volvo XC-90», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження складає 360347 гривень 7 копійок. Такий розрахунок зроблено в п.5 досліджувальної частини експертизи. Оригінал висновку цієї експертизи знаходиться в матеріалах кримінального провадження т. 1 а.с. 152-175. Окрім цього, під-час розгляду кримінального провадження за клопотанням відповідача, судом було витребувано і досліджено дефектну відомость (акт огляду автомобіля «Volvo XC-90»). Така дефектна відомість від 19 травня 2014 року, є в оригіналі в матеріалах кримінального провадження. В судовому засіданні, піж-час розгляду кримінального провадження експерт авто-товарознавець НДЕКЦ УМВС України Ковальчук В.В. чітко пояснив суду, що при огляді автомобіля «Volvo XC-90» було складено акт огляду (дефектну відомість), де було заначено про присутніх при огляді, дата час місце огляду, дані про автомобіль , всі виявлені пошкодження. Питання, чи відносться транспортний засіб «Volvo XC-90» до класу позашляховиків та чи використовувався він поза дорогами загального коритування, ним як експертом не досліджувалось, оскільки така ознака на суму завданих збитків не впливає. Із-за пошкодженої передньої частини автомобіля та аккумулятора неможливо було визначити показники оннометра, а тому відповідно до положень показник був прийнятий -0. Ознак відновлювального ремонту в автомобілі виявлено не було. За даними дефектної відомості, компютерною програмою із врахуванням ПДВ було вираховано завдані збитки і втрату товарної вартості автомобіля. Такі доводи експерта під-час розгляду кримінального провадження не були спростовані. Все це зафіксовано у вироку від 3 червня 2016 року і відповідачем не оспорювалось і залишилось незмінним при розгляді апеляційною інстанцією. Що стосується пошкодженої акумуляторної батареї то її від`єднання було необхідне для недопущення запалення автомобіля із-за короткого замикання, в зв`язку пошкодженням автомобіля. Це питання було досліджено під час розгляду кримінального провадження. Таким чином жодної підстав у відмові в задоволенні позову [PERSON] немає. Представник відповідача ПП «Елмакс» в судове засіданні не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі та подав додаткові письмові пояснення щодо позовних вимог, а також зазначив, що підтримує поданий ним відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вимога позивача про відшкодування майнової шкоди є незаконною, необґрунтованою, та зазначив, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 чинного ЦПК України, які містить чіткі вимоги щодо змісту (тексту) позовної заяви. Так, всупереч підпунктам 2, 5, 10 пункту 3 статті 175 та пункту 5 статті 177 ЦПК України позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків самого позивача [PERSON] .. який відомий останньому; не містить ідентифікаційний код юридичної особи відповідача ПАТ «СК «Універсальна»; не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. А найголовніше Позивач не зазначає і не додає до позовної заяви доказів, які би підтверджували викладені в позовній заяві такі обставини: що [PERSON] є водієм ПП «Елмакс» (наприклад, довідка); що майнову шкоду заподіяно кримінальним правопорушенням (наприклад, вирок суду). Така ж вимога міститься і в Постанові № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (надалі - Постанова № 4). Зокрема, згідно пункту 4 потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях П5 і 177 цього Кодексу, протягом п 'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.Отже, подальший розгляд справи без приведення позовної заяви [PERSON] , у відповідність до вимог чинного ЦПК України є неможливим. В ході розгляду кримінального провадження було встановлено перевищення швидкості водієм ВОЛЬВО [PERSON] (висновок № 188а від 25.05.2014, знаходиться в матеріалах кримінального провадження), що є неправомірно вчиненою дією - порушенням вимог пункту 12.4. Правил дорожнього руху України (в редакції станом на час ДТП): у населених. пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Згідно пункту 2 стапі 1193 Цивільного кодексу України, якщо груба необмеженість потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Згідно пункту 2 Постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди груба необережність потерпілого (знаходження в нетверезому стані, нехтування правилам бузпеки руху і т.п.). Згідно пункту 7 Постанови № 4 питання про те, чи с допущена потерпілим необережність грубою, у кожному конкретному випадку мас вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо)... (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо). Водій [PERSON] , що перебував за кермом ВОЛЬВО, знехтував правилами дорожнього руху, перевищив дозволену швидкість та своєю грубою необережністю сприяв збільшенню майнової шкоди позивачу. Адже навіть, якщо [PERSON] і не міг вчасно зреагувати на зміну обстановки, то в будь-якому випадку при більшій швидкості сила удару й відповідно пошкодження збільшуються. Отже, при визначенні розміру майнової шкоди необхідно повно дослідити та врахувати усі обставини справи, зокрема, й грубу необережність водія ВОЛЬВО, що полягала у нехтуванні правилами безпеки руху - значному перевищенні ним дозволеної швидкості - що в свою чергу сприяло збільшенню майнової шкоди. По-третє, позивач стверджує, що оцінює майнову шкоду у 360 347 гривень і обґрунтовує свої вимоги висновком експерта № 60 від 05.06.2014. В той же час, сам висновок складений з порушенням норм чинного законодавства України, що не дає змоги встановити дійсну вартість пошкоджень. Перш за все, відповідно до статті 4 Закону України «Про судову експертизу», неналежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи. Однак, у висновку відсутні відомості (докази) про запрошення учасників процесу на проведення експертизи (огляду авто). Згідно дефектної відомості, яка є невід`ємним додатком до висновку, однак не додана до позовної заяви (міститься в матеріалах кримінального провадження) і огляд проведений особисто експертом за відсутності будь-яких учасників процесу (про це свідчить відсутність підписів осіб). Відповідач не був запрошений для огляду авто, не знав про час і місце його проведення. Отже, порядок проведення експертизи було порушено. Далі, експерт у висновку (дослідження за п. 2) приймає коефіцієнт фізичного зносу, який впливає на вартість відновлювального ремонту, за «нуль» у зв`язку з тим, що строк експлуатації авто ВОЛЬВО на час огляду - 2 роки. Проте, відповідно до пункту 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України га Фонду державного майна за № 1074/8395 від 24.11.2003 (надалі - Методика) винятком стосовно використання зазначених вимог: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більше за нормативний); в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4. А саме експлуатація поза дорогами загального користування.Згідно пункту 5.5. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: в) установити пробіг за одометром. Експерт у дефектній відомості у розділі «показник одометра» зазначає «пошкоджено АКБ».В той же час, авто ВОЛЬВО, зі слів [PERSON] , після оформлення факту ДТП на евакуатор заїхав власним ходом. А найголовніше, звертаю увагу суду, відсутня акумуляторна батарея в розділі дефектної відомості «Назва деталі і опис пошкоджень», де записуються усі пошкоджені вузли та деталі. Отже, експерт не виконав вимог пунктів 7.39.. 5.5. Методики, а підтвердження того, що акумуляторна батарея при ДТП була пошкоджена, відсутні.Експерт в розділі «Інше» дефектної відомості зазначає: «зі слів власника ТЗ, поза дорогами загального користування не експлуатувався». В той же час, у висновку та його додатках відсутні відомості про запрошення учасників процесу на проведення експертизи. А найголовніше, звертаю увагу суду, відсутні підписи осіб у дефектній відомості (тобто при огляді ТЗ), які могли би свідчити про присутність того ж власника при огляді. Отже, експерт не виконав вимог пункту 7.39. Методики, а підтвердження того, він ми встановити, чи експлуатувалося авто поза дорогами загального корисгування, враховуючи, що воно належить до класу позашляховиків, призначених для такої експлуатації, відсутні. Згідно пункту7 5.5. Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: і) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ. з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Тобто кожна пошкоджена деталь має бути окремо зафіксована шляхом фотографування. Однак, у висновку експерта замість обов`язкової фіксації кожного пошкодження (кожної деталі) шляхом фотографування наданий лише один детальний знімок пошкодженого дзеркала зовнішнього (рисунок 1.12.), а решта - загальні знімки вигляду пошкодженого авто, з яких не можливо встановити характер і деталі (обсяги) пошкоджень. Отже, експерт не виконав вимоги пункту 5.5. Методики. Також у вартості шкоди врахований податок на додану вартість (додаток 2 до висновку). Однак, всупереч пункту 5.4. Методики у висновку відсутні відомості про довідку або чек про сплачений податок на додану вартість, який врахований у вартості шкоди.А це не мало не багато - понад 55 тисяч гривень. Отже, висновок експерта № 60 від 05.06.2014 складений з порушенням чинного законодавства України, що не дає змоги встановити розмір шкоди авто ВОЛЬВО. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 02.05.2014, приблизно о 15 год. 30 хв. по вул. Київській в с. Комсомольське Козятинського району Вінницької області, на автомобільній дорозі «Житомир-Вінниця», водій [PERSON] , працюючий торговим представником приватного підприємства «Елмакс» м. Бердичева, при виконанні трудових обов`язків, керуючи автомобілем ЗАЗ-110557 «Таврія», реєстраційний номер [NUMBER] , належним ПП «Елмакс», в порушення вимог п.10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, під час виконання маневру розвороту допустив зіткнення з належним йому автомобілем «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Оскільки пасажир автомобіля [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження то СВ Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області було проведено досудове слідство у кримінальному провадженні № 12014020170000295 за підозрою водія [PERSON] , у здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницькоїобласті від 03.06.2016, відповідно до якого [PERSON] визнано винуватим за ч 1 ст. 286 КК України- в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і призначено покарання у вигляді обмеженням волі на строк один рік шість місяців , з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки. Стягнуто з приватного підприємства «ЕЛМАКС» ( код 25309773) на користь [PERSON] 25 (двадцять п`ять) тисяч гривень у відшкодування моральної шкоди. Цивільний позов [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія універсальна», в частині стягнення матеріальної шкоди - залишено без розгляду.Цивільний позов [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія універсальна», ПП «ЕЛМАКС» ( код 25309773) - залишено без розгляду. Стягнути з [PERSON] , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі три тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 48 коп. (а.с. 112-115) та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.11.2016 вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області скасовано. Визнано [PERSON] винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 2 років виправних робіт за місцем роботи із відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців. В решті вирок залишено без змін (а.с. 116-117). Постановою Верховного Суда від 13.11.2018 ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 15.11.2016 щодо [PERSON] залишено без змін. При вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, водій [PERSON] пошкодженням автомобіля «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] , завдав [PERSON] майнової шкоди. Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ УМВС України у Вінницькій області № 60 від 06.05.2014 , вартість ремонтно-відновлювальних робіт його автомобіля «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] складає 331 379, 04 грн. і завданий йому розмір матеріального збитку складає 360 347, 07 грн. (а.с. 11-32 та а.с.152-175 т.1 справи № 133/2576/14). В судовому засіданні, під-час розгляду кримінальної справи експерт авто-товарознавець НДЕКЦ УМВС України Ковальчук В.В. пояснив суду, що при огляді автомобіля «Volvo XC-90» було складено акт огляду (дефектну відомість) (справа № 133/2576/14 том. 2 а.с. 39), де було зазначено про присутніх при огляді, дата час місце огляду, дані про автомобіль, всі виявлені пошкодження. Питання, чи відносться транспортний засіб «Volvo XC-90» до класу позашляховиків та чи використовувався він поза дорогами загального коритування, ним як експертом не досліджувалось, оскільки така ознака на суму завданих збитків не впливає. Із-за пошкодженої передньої частини автомобіля та аккумулятора неможливо було визначити показники оннометра, а тому відповідно до положень показник був прийнятий -0. Ознак відновлювального ремонту в автомобілі виявлено не було. За даними дефектної відомості, компютерною програмою із врахуванням ПДВ було вираховано завдані збитки і втрату товарної вартості автомобіля. Такі доводи експерта під-час розгляду кримінального провадження не були спростовані. Все це зафіксовано у вироку від 3 червня 2016 року і відповідачем не оспорювалось і залишилось незмінним при розгляді апеляційною та касаційною інстанцією. Що стосується пошкодженої акумуляторної батареї то її від`єднання було необхідне для недопущення запалення автомобіля із-за короткого замикання, в зв`язку пошкодженням автомобіля. Це питання було досліджено під час розгляду кримінального провадження. Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із п. 8, 9 ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до Полісу № АІ/6448129 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правову відповідальність власника автомобіля ЗАЗ-110557 «Таврія», д.н.з. [NUMBER] , ПП «Елмакс» було застраховано у публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» на строк з 11.04.2014 по 10.04.2015. Згідно вказаного Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. Франшиза становить 510 грн. ( а.с. 124 т.1 справи № 133/2576/14). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ: Про страхування), при настанні страхового випадку страховик, згідно з лімітами відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю та майну третьої особи. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок це дія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової чиї (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про страхування», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Тому, [PERSON] представляє до страхової компанії вимоги про відшкодування йому вартості ремонтно-відновлювальних робіт його автомобіля «Volvo XC-90», реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 49 490 грн., в межах ліміту відповідальності страховика за вирахуванням розміру франшизи 510 грн. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором і страхового акта. [PERSON] є працівником приватного підприємства «Елмакс», та під час вчинення протиправних, злочинних дій, керував автомобілем, який знаходиться у власності ПП «Елмакс» та виконував свої трудові функції, що підтверджується шляховим листом від 2.05.2014, виданим ПП "Елмакс" та тимчасовим реєстраційним талоном на автомобіль "Таврія" ( т. 1 а.с. 123,125 справи № 133/2576/14) Таким чином, за завдану майнову шкоду [PERSON] несе цивільну відповідальність ПП «Елмакс» як власник ТЗ ЗАЗ-110557 «Таврія», реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] за вказаний злочин визнан винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини інш відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодував договором майнового страхування, у межах фактичиних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завдані шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхова (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підтягають відшкодуванню і визначається відповідного реальної вартості втраченого майна на момент рогляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, на користь [PERSON] з відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» підлягає стягнення в розмірі 49 490 грн., а з відповідача ПП «Елмакс» підлягає стягнення в розмірі 310 857 грн.. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved