Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4053,27 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №00178F/2008, згідно якого останній отримав кредит в сумі 10 000 грн. строком до 01 лютого 2010 року з оплатою процентів за користування кредитом 29% річних від суми заборгованості по кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору , Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Також з метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором, 13.02.2008 року було укладено договір поруки № 00178F/2008/S-1 з [PERSON] Вказує, на те, що протягом дії кредитного договору відповідачі взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором належним чином не виконували, в результаті чого станом на 08.08.2016 року виникла заборгованість в сумі 4053,27 гривень, а тому просив задоволити позов та стягнути солідарно вказану суму заборгованості з відповідачів. Просив також стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 1600 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав повністю та просить задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання повісток про виклик до суду, які містяться в матеріалах справи. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Статтею 224 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Так, встановлено, що згідно укладеного кредитного договору №00178F/2008 від 13.02.2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000 гривень строком до 01 лютого 2010 року з оплатою процентів за користування кредитом 29% річних від суми заборгованості по кредиту за методом «факт /360», за ставкою визначеною у п.3.2 договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у п.2.1 Договору. (а.с. 7-9,13). Вищевказаним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Також, з метою забезпечення виконання зобов'язання за даним Кредитним договором, з [PERSON] 13.02.2008 року було укладено Договір поруки № 00178F/2008/S-1, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків тта комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Кредитного договору №00178F/2008 від 13.02.2008 року, укладеним між Банком та Кредитором. (а.с. 14). Згідно п. 3.1. вказаного договору , за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків по цьому договору Поручитель відшкодовує Кредитору завдані йому збитки та крім того сплачує пеню в розмірі 0,2 відсотки від суми заборгованості за кожен день. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] знали про умови приєднання до правил надання банківських послуг, строків, сум та умов погашення заборгованості за кредитом, а також штрафних санкцій у випадку порушення взятих на себе зобов'язань. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Із матеріалів справи вбачається, що зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач [PERSON] за вказаними договорами належним чином не виконував, як наслідок з рахунку загальної суми заборгованості вбачається, що сума заборгованості станом на 08.08.2016 року становить 4053 гривень 27 копійок, яка складається з: 2269 гривень 97 копійок - неповернута сума кредиту, 279 гривень 79 копійок - прострочені відсотки, 0 гривень 00 копійок - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 1503 гривні 51 копійка - заборгованість по пені. Даний факт заборгованості відповідачів підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком. (а.с.28-31) У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 525 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його не допускається. Згідно зі ст.ст. 553,554 ЦК України, , за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі , що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідачі, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За положеннями ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З положень ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми та інше. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитом і сплатою процентів, а оскільки поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник за порушення боржником зобов'язання, то боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі викладеного, суд вважає, що позов є підставним та таким, що слід задоволити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 553, 554, 611, 612, 625,1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність",

Outcome: approved