Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, просить суд визначити йому додатковий строк в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON], який є його рідним батьком. Останнім місцем проживання [PERSON] було м. Білгород - Дністровський Одеської області, де спадкодавець на праві приватної власності мав 12/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, інші не прийняли спадщину. Причинами не прийняття спадщини у встановлений законом строк послугувало те, що у нього був тривалий тяжкий моральний стан, викликаний втратою близької людини, а також неможливість фізично прибути до м. Білгород - Дністровського у зв'язку із суттєвим обмеженням можливості пересуватися з причини перенесенням операції на коліні і тривалим відновленням. Зареєстрованим місцем його проживання є [ADDRESS]. Разом з тим, починаючи з 2016 року він проживає зі своєю матір'ю в м. Києві за адресою: [ADDRESS]. 19.06.2017 року він був госпіталізований до відділення спортивної та балетної травми Інституту травматології та ортопедії АМН України із діагнозом "хронічна ПМН правого колінного суглоба, пошкодження тіла та заднього рога латерального меніска, дефект суглобового хряща латерального виростка стегнової кістки 1 ст. за Оутербрідж". 21.06.2017 року йому була проведена операція. Функціонування ноги у більшій мірі відновилося у нього ближче до середини 2017 року, тобто вже після закінчення шестимісячного терміну з моменту операції. В період з 19.06.2017 року по вересень 2017 року позивач пережив операцію, лікування та активну фазу реабілітації, яка триває і донині, однак в більш пасивній формі. У період активної форми реабілітації у нього був стан, який фактично унеможливлював його самостійне пересування, супроводжувався сильними фізичними болями та необхідністю систематично приймати знеболюючі та лікувальні препарати тривалий час. Саме описані обставини об'єктивно перешкоджали його вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення та прийняття спадщини. Для того щоб прийняти спадщину йому необхідно поновити строк звернення до нотаріальної контори, тому він і вимушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові, відповіді на відзив, розглядати справу за його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, в матеріалах справи мається відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого просять суд у задоволені позовної заяви позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити у повному обсязі. Свій відзив обґрунтовує тим, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та порушення прав позивача. Позивачем надана відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої зазначив, що тривала хвороба і є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, підтвердження цьому ним надано до справи. Суд розглядає справу за відсутність сторін, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами, відповідно до наданих заяви та відзиву на позов. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який є рідним батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] /л.с. 7, 13/ Останнім місцем проживання [PERSON] було м. Білгород - Дністровський Одеської області, де спадкодавець на праві приватної власності мав 12/100 частин житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується наданими до матеріалів справи копією договору дарування від 22.12.2011 року; витягом про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. /л.с. 8-12/ Позивач у своєму позові вказує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями відсутня. Задля повного та об'єктивного розгляду справи, 03.08.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів, згідно якої клопотання позивача про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволено. Витребувано з Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області довідку про вчинення нотаріальних дій щодо наявності спадкової справи щодо померлого [PERSON], померлого [INFO] року у м. Білгород - Дністровський Одеської області, зобов'язано надати вказані відомості до суду. Згідно витягу із спадкового реєстру від 06.11.2018 року, інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] року у м. Білгород - Дністровський Одеської області - відсутня. Поважність пропуску строку позивач вказує як те, що не мав можливості подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки у нього був тривалий тяжкий моральний стан, викликаний втратою близької людини, а також неможливість фізично прибути до м. Білгород - Дністровського у зв'язку із суттєвим обмеженням можливості пересуватися з причини перенесенням операції на коліні і тривалим відновленням. Зареєстрованим місцем його проживання є [ADDRESS]. Разом з тим, починаючи з 2016 року він проживає зі своєю матір'ю в м. Києві за адресою: [ADDRESS]. 19.06.2017 року він був госпіталізований до відділення спортивної та балетної травми Інституту травматології та ортопедії АМН України із діагнозом "хронічна ПМН правого колінного суглоба, пошкодження тіла та заднього рога латерального меніска, дефект суглобового хряща латерального виростка стегнової кістки 1 ст. за Оутербрідж". 21.06.2017 року позивачу була проведена операція. Функціонування ноги у більшій мірі відновилося у нього ближче до середини 2017 року, тобто вже після закінчення шестимісячного терміну. В період з 19.06.2017 року по вересень 2017 року позивач пережив операцію, лікування та активну фазу реабілітації, яка триває і донині, однак в більш пасивній формі. У період активної форми реабілітації у нього був стан, який фактично унеможливлював його самостійне пересування, супроводжувався сильними фізичними болями та необхідністю систематично приймати знеболюючі та лікувальні препарати тривалий час. Саме описані обставини об'єктивно перешкоджали йому вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення та прийняття спадщини. Вказані ствердження позивача підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи, а саме: випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № медичної карти [NUMBER]; договором добровільного медичного страхування. /л.с. 27-29/ Згідно зі ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Згідно зі п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Суд не може погодитися з ствердженнями відповідача, викладеними у його відзиві від 03 вересня 2018 року, стосовно того, що позивачем не доведена поважність пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вказані ствердження відповідача не підтверджуються матеріалами справи і доказів вказаного ним не надано та вказані ствердження спростовуються доказами наданими позивачем в матеріалах справи. На підставі викладеного, суд вважає, що строк на звернення до нотаріальної контори позивачем пропущений з поважної причини, з об'єктивних обставин, тому його позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного із потребою у наведені доводів, суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved