Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вона (позивач) з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.07.2011 року було розірвано. Також позивач зазначила, що від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2015 року стягнуто з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON] , [INFO] , після чого, щомісячно у розмірі 750 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, починаючи з 02.04.2014 року. Зазначила, що з часу ухвалення судом зазначеного рішення, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим 1059 грн., в зв`язку з чим, враховуючи те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду на утримання спільних дітей в розмірі 500 грн. на кожного на даний час не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством, а також, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вона (позивач) змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача. З огляду на викладене вище, позивач просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2015 року на її (позивача) користь на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/3 частину всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення сином повноліття, після чого стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Данилюк Н.В. (діє на підставі ордеру серії КР №77534 від 22.10.2019 року) в судове засідання подала заяву від 28.07.2020 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 16813 про розгляд справи без її участі, заявлені позивачем позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Окрім того, просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] , причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, поряд з цим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року, та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 липня 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та при реєстрації розірвання шлюбу змінено прізвище позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1873 та доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 18 травня 2011 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 2210. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON] , в графі «батько» - [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2015 року (справа №405/3057/14-ц), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON] , [INFO] , після чого щомісячно у розмірі 750,00 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, починаючи з 02 квітня 2014 року. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] за період з 01.05.2015 року по 31.05.2018 року, складеного державним виконавцем Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Пісною В.С., на підставі примусового виконання виконавчого листа № 405/3057/14-ц, 2/405/559/15, який виданий 15.05.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, до повноліття сина [PERSON] , [INFO] , після чого щомісячно у розмірі 750,00 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, починаючи з 02 квітня 2014 року, загальна заборгованість по аліментам станом на 31.05.2018 року становить 37 000,00 грн. Відповідно до відповіді заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) С.Єсько від 08.01.2020 року № 2759/13.20-28/7 на заяву [PERSON] № б/н від 20.12.2019 року відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек відомості відносно боржника [PERSON] відсутні. Згідно відповіді органів МВС за боржником автотранспорт не значиться. На все майно боржника накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. Відповідно до довідок ГУ ДФС інформація, стосовно боржника в ДРФО - відсутня, відомості щодо відкриття боржником рахунків у банках - відсутні, відповідно до довідок УПФУ боржник на обліку не значиться. 29.05.2019 року державним виконавцем направлено постанови про тимчасове обмеження боржника у правах, а саме: у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Державним виконавцем періодично перевірявся майновий стан боржника, але майна належного йому на праві власності на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Крім того, заборгованість боржника [PERSON] станом на 01.01.2020 року становить 52 281,05 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тим самим, відзначається, що у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоров`я отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та, відповідно, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року по справі №6-143цс13). Крім того, згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням зазначених вище обставин, вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, - доньки [PERSON] , [INFO] , суд відповідно до статті 182 СК України враховує стан здоров`я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, крім того, судом під час розгляду справи, з наявних у справі доказів, не встановлено не можливості відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини, окрім того, судом відзначається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є молодою, працездатною особою, на підставі чого та встановивши фактичні обставини справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що донька знаходиться на вихованні та утриманні матері (позивача по справі), також відзначається, що аліменти, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, - доньки [PERSON] , [INFO] , після досягнення старшим сином [PERSON] , [INFO] , повноліття [INFO], стягуються за рішенням суду від 10.07.2015 року в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, враховуючи також положення ч.2 ст.182 СК України, за якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, більш того, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак є необхідність зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2015 року, з твердої грошової суми в розмірі 750,00 грн. щомісячно на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки доходів (заробітку) відповідача, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме: до [INFO] . Поряд з цим, позовні вимоги в частині зміни розміру та способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2015 року на її (позивача) користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/3 частину всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, до досягнення сином повноліття, не ґрунтуються на вимогах закону та неузгоджуються із визначеними Законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину, після досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття [INFO] , при цьому, датою початку стягнення аліментів у зміненому розмірі є дата набрання рішенням суду законної сили, а не дата подання позовної заяви до суду, на підставі чого, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи в порядку ст.141 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами, в тому числі заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом відзначається наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Адвокатського об`єднання «Адвокатська фірма «Ромаданова і партнери» Данилюк Н.В. та [PERSON] 21 жовтня 2019 року укладено договір про надання правничої допомоги та представництво інтересів. Пунктом 3.1 зазначеного договору визначено, що згідно цього Договору та на підставі виставленого рахунку Замовник перераховує 3000,00 грн. за надання правової допомоги та представництво інтересів Замовника у Ленінському районному суді м. Кіровограда у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження. Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом Данилюк Н.В., згідно договору від 21.10.2019 року, [PERSON] надано допомогу наступного характеру: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, узгодження правової позиція: витрачено 1 год., вартість - 500,00 грн., підготовка процесуальних документів, подання позовної заяви до Ленінського районного суду м. Кіровограда: витрачено 2 год., вартість - 1000,00 грн., підготовка заяви, з`ясування обставин по справі: витрачено 1 год., - вартість 500,00 грн., участь у судових засіданнях - вартість 1000,00 грн. Фактично оплачено 3000 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 21.10.2019 року від [PERSON] АО «АФ Ромаданова і партнери» прийнято 3000 грн. 00 коп. З огляду на викладене вище та з урахуванням норм ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що, враховуючи надання адвокатом інформації з правових питань та складення адвокатом позовної заяви, зважаючи при цьому на нескладну категорію справи і загальний обсяг наданих адвокатом послуг, на підставі чого компенсації підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., за ставками судового збору на час пред`явлення позивачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України,

Outcome: partial