Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Заявник, лікар психіатр Марківського РТМО Філоненко О.І. звернулась до Марківського районного суду Луганської області з заявою про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо [PERSON] посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, так як вона знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з 1991 року з діагнозом "Шизофренія" і в даний час є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона має реальні наміри вчинити дії відносно оточуючих, що являють собою безпосередню небезпеку для них. У разі ненадання їй психіатричної допомоги, завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням стану. 17.01.2014 року хвора була оглянута лікарем - психіатром Марківського РТМО, яка прийшла до висновку, що у хворої [PERSON] є тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки представляє небезпеку для оточуючих та себе. На підставі викладеного, заявник прохала суд винести рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно [PERSON] В судовому засіданні представник Марківського РТМО Білецька С.М. заяву підтримала, прохала суд її задовольнити, так як [PERSON] дійсно потребує амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, доводи викладені у заяві підтримала у повному обсязі. Лікар - психіатр Марківського РТМО Філоненко О. І. заяву про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку щодо [PERSON] підтримала, прохала суд її задовольнити, та суду пояснила, що [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря - психіатра з 1991 року за психічним захворюванням. Має ІІІ групу інвалідності по психічному стану. Неодноразово лікувалась в Луганській обласній психіатричній лікарні, в Сватівській психіатричній лікарні, остання госпіталізація з 27.07.2012 року по 28.08.2012 рік. Хвора потребує постійного підтримуючого лікування, та у прийомі відповідних ліків, оскільки відсутність останнього може привести до погіршення стану хворої. Однак хвора добровільно не бажає приходить до лікаря-психіатра на прийоми, тому прохає суд надати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку. Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає, що є передбачені законом підстави для надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Суд, вислухавши представника заявника, лікаря-психіатра, дослідивши письмові докази, заслухавши думку прокурора, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], [INFO], дійсно потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. У відповідності до ч.2 ст.12 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Необхідність надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, підтверджується висновком лікаря-психіатра та висновком комісії лікарів-психіатрів, які містять обґрунтування про необхідність надання такої допомоги. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. В судовому засіданні судом було встановлено, що [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] страждає тяжким психічним розладом, встановлений діагноз (російською мовою): «Лёгкое умственное недоразвитие в стадии умеренно выраженной дебильности с выраженной эмоционально-волевой неустойчивостью». З 1991 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - психіатра. Вказані обставини та діагноз захворювання [PERSON] повністю підтверджуються Висновком лікаря - психіатра від 17.01.2014 року (а.с.2), Епікризом - щоденником №1849 від 28.08.2012 року стосовно [PERSON] (а.с.3). Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved