Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В серпні 2014 року заявник звернувся з заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на наступне, що Державним виконавцем Саксаганського ВДВС КМУЮ на підставі виконавчого листа № 2-6320 від 16.12.2003 року про стягнення аліментів з заявника на утримання дитини на користь [PERSON], 23 червня 2006 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На даний час виконавче провадження вже закрито на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ " Про виконаче провадження" фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Стягувач аліментів, письмово звернулася до начальника Центрально -міського ВДРЗС КМУЮ з проханням зняти арешт з майна заявника, але ця заява була переадресована до Саксаганського ВДВС КМУЮ, у зв'язку з тим, що саме державний виконавець цього відділу накладав арешт. Начальником Саксаганського ВДВС КМУЮ була надана відповідь про не можливість виконати дії з зняття арешту, тому що саме виконавче провадження було знищено відповідно до п. 9.9. Інструкції про порядок роботи з документами. У зв'язку з чим заявник звернувся до суду та просить зняти арешт з майна накладеного постановою серія АЕ № 986074 державного виконавця від 23.06.2006 року. Заявник у судовому засіданні свою заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Зацікавлена особа у судовому засіданні не заперечувала проти заявленої заяви. В судове засідання представник Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Саксаганського відділу не з'явився, про день слухання справи сповіщені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. На виконання рішення суду державним виконавцем Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Саксаганського відділу 23 червня 2006 року було винесено постанову, якою накладено арешт на все майно [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно листа начальника Саксаганського відділу ВДВС № 08/-41/22315 від 07.07.2014 року, встановлено, що виконавче провадження № 2-6320 від 16.12.2003 року про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з [PERSON] на користь [PERSON], було закінчено на підставі п.10 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження". Відповідно до ч. 1;2;3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Начальником Саксаганського відділу ВДВС відмовлено заявнику у знятті арешту, оскільки виконавче провадження знищено відповідно до п. 9.9. Інструкції про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності заявника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Outcome: approved