Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.01.2018 шлюб між ними розірвано. Від спільного проживання із відповідачем мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] проживає з позивачем, а донька [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання за контрактом Вінницького національного медичного університету імені [PERSON] і має навчатися до 01.07.2022. Позивач посилається на те, що діти перебувають на її утриманні, відповідач відмовляється утримувати їх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку змогу, оскільки, працює водієм «Швидкої допомоги» Ямпільського відділення Могилів-Подільської станції екстреної медичної допомоги, де отримує відповідну заробітну плату. Крім цього, відповідач отримує інші доходи від передачі ним в оренду належних йому земельних ділянок та приміщення магазину, розташованого по вулиці Свободи, 101-а в м.Ямполі Вінницької області. Позивач вказала, що у звязку з важким матеріальним становищем, не має змоги забезпечити дітей самостійно. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття та дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею віку двадцяти трьох років у розмірі однієї третьої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~ Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №075123, виданого 10.02.1999 виконкомом Писарівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що 21.11.1998 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження, серія 1-АМ №203212, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, встановлено, що 17.07.2003 народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.01.2018 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, розірвано. Із довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої Центром надання адміністративних послуг вих.№05-13/1298 від 16.03.2018 встановлено, що [PERSON] зареєстрована [INFO] і до складу її сімї входять донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Із копії довідки Вінницького національного медичного університету вих.№2569 від 12.12.2017 встановлено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання медичного факультету №1 за спеціальністю «медицина» за контрактом. Термін навчання з 01.09.2016 до 01.07.2022. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №972607, виданого 08.02.2010, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,2163 га, розташованої на території Писарівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із копії витягу про державну реєстрацію прав №34895161 від 20.07.2012 встановлено, що [PERSON] є власником магазину, розташованого по вулиці Леніна, будинок 101-а. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати неповнолітнього сина та повнолітню доньку, яка продовжує навчання, і у звязку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що позивач заявила вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі одна третя частина всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки одна з дітей є повнолітньою, тому суд не має підстав для стягнення аліментів єдиною часткою від заробітку (доходу) батька на їх утримання та в тому розмірі, в якому заявила позивач. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, суду не надано доказів про непрацездатність відповідача, відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Суд вважає розмір аліментів на неповнолітнього сина одна шоста всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до\~суду\~з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що повнолітня донька сторін проживає з позивачем та продовжує навчання у навчальному закладі, форма навчання денна, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Також встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, оскільки з доводів позивача встановлено, що він працює і отримує заробітну плату, а також отримує доходи від передачі в оренду майна. Відсутні докази на спростування цих обставин. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд виходить із наступного. Суду не надано жодного доказу в підтвердження непрацездатності відповідача, наявності у нього інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач працездатний, а тому може і повинен надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання і потребує утримання. Суд враховує майнове становище сторін, а саме - позивача, на утриманні якої перебуває повнолітня донька, яка навчається на денній формі навчання, у звязку з чим вона не може працювати і потребує значних матеріальних витрат, повязаних з навчанням, а також неповнолітній син, яких позивач утримує самостійно. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір щомісячних витрат, необхідних для повноцінного харчування, одяг та канцелярські товари, необхідні для навчання та проживання дитини у іншій місцевості, проїзд до місця навчання, і тому має підстави визначити аліменти у розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи із 19 березня 2018 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто, по 21.11.2021. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені необгрунтовано. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 19 березня 2018 року за вхід.№1834, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 19 березня 2018 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 (шістдесят) копійок, тобто по 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст. 180, 181, 182, 184, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial