Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по вул. Базарній, № 84 у м. Харкові шляхом зобов'язання [PERSON] прибрати від її будівлі сарай та поставити на межі огорожу. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона проживає у житловому будинку № 84 у м. Харкові, а [PERSON], який проживає у житловому будинку № 86 по вул. Базарній у м. Харкові, під час ремонту дворової огорожі, яка знаходиться на межі земельних ділянок суміжного подвір'я, зняв частину огорожі і заволодів частиною земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивача, та без її дозволу прибудував до її будинку сарай, чим перекрив доступ повітря до стіни її будинку, що призвело до bирості у кімнаті. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні заперечували проти позову, посилаючись на те, що зі змісту висновку будівельно-технічної експертизи, яка була проведена експертом ТОВ «Міський центр експертизи» 07.10.2014 року, вбачається, що будинок позивача побудований майже на межі ділянок і атмосферні опади з даху будинку останньої стікають до відповідача у двір, у звязку з чим він був вимушений зробити навіс, а на ньому водостоки. Крім того, відповідач вважає, що вказаний висновок будівельно-технічної експертизи від 07.10.2014 року не є належним доказом порушення прав позивача, зважаючи на те, що викладені в ньому відомості суперечать одна одній. Також, відповідач наголосив, що позивач у своєму позові просить усунути їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, але вона не вказала як саме вона користувалася ділянкою шириною від 0.25м до 0.33м на довжині 8.3м. Тобто не зазначила, яким чином вона, побудувавши будинок з порушенням ДБН. обслуговувала стіну належного їй житлового будинку літ.«Г-1», яка виходить до нього у двір. Крім цього, відповідач вважає, що оскільки відповідач не є власником земельної ділянки, відповідно до ст.376 ЦК України з позовом про перебудову або знесення самовільної будови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. З огляду на викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову позивача. Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що право власності на домоволодіння за адресою: вул. Базарна, № 84 в м. Харкові станом на 31.12.2012 року (на підставі інвентаризаційної справи) зареєстровано на імя: [PERSON] - 1/4 частини, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23.07.1988 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №3-3235; та [PERSON] - 3/4 частини, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 23.07.1988 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №3-3235 та свідоцтва про право власності виданого 23.07.1988 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. №3-3233. За договором забудови від 25.02.1954 року площа земельної ділянки по вул. Базарній № 84 в м. Харкові, наданої в безстрокове користування, становила 564 кв.м. (а.с. 2-3, 64). Право власності на імя [PERSON] на домоволодіння за адресою: вул. Базарна, № 86 в м. Харкові станом на 31.12.2012 року (на підставі інвентаризаційної справи) зареєстровано вцілому, на підставі договору дарування, посвідченому 15.05.1998 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 3-1275 (а.с. 62). Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи, яка була проведена судовим експертом ТОВ «Міський центр експертизи» [PERSON] 07.10.2014 року, при будівництві паркану [PERSON] межа земельної ділянки суміжного домоволодіння по вул. Базарній, № 84 в м. Харкові, яка знаходиться в користуванні [PERSON], порушена. Порушення здійснено на довжині 8,3 м, паралельно стіні житлового будинку літ.Г-1 по вул. Базарній, № 84, шириною від 0,25 пм до 0,33 пм.. Площа самочинного захоплення складає 2 кв.м.. Сарай побудований [PERSON] в домоволодінні по вул. Базарній, № 86, який примикає до стіни житлового будинку літ. Г-1по вул. Базарній, № 84 в м. Харкові, не відповідає будівельним та протипожежним нормам. Згідно п.3.25а* ДБН 360-92** [1).] відстань між житловим будинком літ.Г-1по вул. Базарній, № 84 та сараєм по вул. Базарній, № 86 в м. Харкові повинна становити не менше 8 м (а.с. 60-70). Згідно з ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. За змістом ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно положень ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що висновок будівельно-технічної експертизи від 07.10.2014 року є неналежним доказом у справі, оскільки наведені в ньому відомості є суперечливими, оскільки відповідачем не наведено, в чому саме полягають ці суперечності. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач не скористався своїм правом та не звернувся до суду з клопотанням про проведення додаткової або повторної експертизи, якщо він вважав, що вказаний висновок експерта є неповним, неясним, або якщо він є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. Також, суд приймає до уваги, що відповідач у судовому засіданні підтвердив, що при будівництві паркану ним була порушена межа земельної ділянки суміжного домоволодіння по вул. Базарній, № 84 в м. Харкові, та площа самочинного захоплення складає 2 кв.м.. Крім того, відповідачем не заперечувалось, що побудований ним сарай примикає до стіни житлового будинку позивача. Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що в ході судового розгляду цієї справи знайшли своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилалася в обґрунтування своєї позовної вимоги, факт порушення права [PERSON] користування вказаною земельною ділянкою є доведеним, а тому підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по вул. Базарній, № 84 у м. Харкові шляхом зобов'язання [PERSON] демонтувати сарай, побудований [PERSON] в домоволодінні по вул. Базарній, № 86 у м. Харкові, який примикає до стіни житлового будинку літ. "Г-1" по вул. Базарній, № 84 у м. Харкові, та встановити паркан паралельно стіні житлового будинку літ "Г-1" по вул. Базарній, № 84 у м. Харкові на довжині межі - 8,3 м, шириною від 0,33 м до 0,25 м. згідно висновку № 38 будівельно-технічної експертизи від 07.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів сплати судового збору за звернення до суду з немайновим позовом, або доказів звільнення позивача від сплати судового збору згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved