Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Володимирецька РДА як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що 14.02.2019 року на адресу служби у справах дітей Володимирецької райдержадміністрації надійшов лист від Володимирецького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.02.2019 року № 98, в якому повідомлялося про те, що на території с. Бишляк Володимирецького району Рівненської області проживає сім`я громадян [PERSON] , та [PERSON] , які мають на вихованні четверо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , - [INFO] . Згідно доповідної записки фахівця соціальної роботи при Великотелковицькій сільській раді, 12.02.2019 року під час чергова відвідування сім`ї [PERSON] , батьків було виявлено у стані алкогольна сп`яніння, відсутність належних умов для проживання дітей, відповідного гарячого харчування для дітей. Громадяни [PERSON] та [PERSON] не реагували на зауваження фахівця соціальної роботи та представника Великотелковицької сільської ради. Для перевірки даної інформації, працівниками служби у справах дітей спільно з працівниками ювенальної превенції відділу поліції, Великотелковицької сільської ради, фахівця соціальної роботи та завідувача Великотелковицької АЗПСМ було здійснено обстеження даної сім`ї, вивчено оцінку рівня безпеки дітей. Так, спільними зусиллями причетних органів, було проведено екстренне втручання в ситуацію, що виникла в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , з метою попередження виникнення загрози життю та здоров`ю малолітніх дітей, 19.02.2019 року КНП «Володимирецький районний центр первини медико - санітарної допомоги» листом № 224/01-17/19 повідомив про факт незадовільного виконання батьківських обов`язків громадянами [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] притягувалися до передбаченої відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, вживання алкогольних напоїв та вчинення інших адміністративних правопорушень. Питання про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] розглядалося на засіданні виконавчого комітету Великотелковицької сільської ради від 29.01.2019 року, за результатами якого дана сім`я була попереджена про відповідальність за неналежне виконає батьківських обов`язків. 26.02.2019 року питання доцільності позбавлення батьківських [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Володимирецької райдержадміністрації. За результатами засідання даної комісії було прийнято рішення № 16 від 26.02.2019 року, «Про доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] . Вище наведені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Володимирецької РДА в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] оскільки останні не займаються вихованням доньки. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що на даний час не зловживают алкогольними напоями оскільки пройшли відповідний курс лікування, займаються вихованням доньки, ведуть підсобне господарство та навели лад у будинку. Свідки [PERSON] , та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідачі на даний час не ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки та займаються її вихованням. Більше того ведуть підсобне господарство та провели ремонт в будинку. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , та [PERSON] є батьками малолітної [PERSON] , - [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.03.2018 року. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. На підтвердження позовних вимог позивач надав характеристику відповідача за місцем проживання, акт обстеження житлово-побутових умов проживання, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, доповідна записка. Також суду не надано докази щодо зловживання відповідачами алкогольними напоями, наявності підстав для відібрання дитини від батьків, як то існування реальної загрози для життя або здоров`я дитини, небезпеки для морального виховання. Також згідно довідок від 07.07.2019 року які видані ПП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , та [PERSON] пройшли кур лікування від алкоголю. Отже, сам факт не визнання відповідачами позову про позбавлення їх батьківських прав стосовно дочки свідчить про їх інтерес до дитини та позитивно динамікою їх, як батьків дитини. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Позивач належним чином не вмотивував власних доводів про обрання щодо відповідачів такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надали належних та допустимих доказів невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, та чи до відповідачів раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідачів такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] , та [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачам необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дитини та забезпечувати їх соціальний та духовний розвиток. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачів змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та більш активної участі батьків у її вихованні. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed