overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30.05.2016 року, який був зареєстрований Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ у Рівненській області за актовим записом №29. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та довіри. Наміру зберегти шлюб подружжя не має. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який 30.05.2016 року, який був зареєстрований Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ у Рівненській області за актовим записом №29, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " [PERSON] " . Позивачка у судове засідання не з"явилась, надіслала до суду заяву в якій зазначила розглядати справуу її відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади, заяв, клопотань, заперечень проти позову до суду не подавав. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В лютому 2014 року заявник звернувся до суду та вказав, що при оформленні державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 836525, виданого Павликовецькою сільською радою народних депутатів 23.04.2002 року на підставі рішення Павликовецької сільської ради народних депутатів від 14.09.2001 року на земельну ділянку площею 2,58 га, розміщену на території Павликовецької сільської ради, з призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на ім'я [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 90, було допущено помилку в написанні по батькові власника земельної ділянки - його померлої матері - замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". У даний час помилка в оформленні державного акту є перешкодою до оформлення спадкових прав після смерті матері, в зв'язку з чим просить встановити факт належності їй зазначеного правовстановлюючого документа. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що не мають заперечень щодо вимог заяви, дійсно вказаний державний акт було видано їхній матері [PERSON] з помилкою в зазначенні її по батькові. Заінтересована особа приватний нотаріус Волочиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце його проведення була повідомлена в установленому законом порядку, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладаючись на думку суду. Заслухавши заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 836525, виданого Павликовецькою сільською радою народних депутатів 23.04.2002 року на підставі рішення Павликовецької сільської ради народних депутатів від 14.09.2001 року на земельну ділянку площею 2,58 га, розміщену на території Павликовецької сільської ради, з призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 90, [PERSON], яка померла [INFO], підтверджується довідками виконкому Павликовецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області від 7.03.2014 рок за вих. № 47 та № 50, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 12.03.2014 року № 36855302, матеріалами спадкової справи щодо майна [PERSON], копія котрої надана нотаріусом на запит суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В лютому 2014 року заявник звернувся до суду та вказав, що при оформленні договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], від 31.05.1986 року допущено помилку в його прізвищі: замість "[PERSON]" зазначено "[PERSON]". У даний час помилка в оформленні договору є перешкодою до оформлення права власності на земельну ділянку під вказаним будинком, в зв'язку з чим просить встановити факт належності йому зазначеного договору купівлі-продажу. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, так як підтверджується паспортом заявника, його пенсійним посвідченням [NUMBER], домовою книгою для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS], копії котрих наявні в матеріалах справи, а також повідомленням Першої Хмельницької державної нотаріальної контори від 19.03.2014 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В лютому 2014 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (надалі також позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (надалі також - відповідач) про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» та [PERSON] договору №60462 від 07.04.2006 р. відповідачу надавались послуги з газопостачання, однак не оплачує дані послуги в повному обсязі з 01.08.2010 по 30.03.2013р. у зв'язку з чим станом на 01.04.2013 року утворилась заборгованість в сумі 1830 грн. 55 коп., яку просить стягнути на свою користь з відповідача та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні, попереджений судом в порядку ч. 2 ст. 174 ЦПК України про наслідки вчинення відповідної дії, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що 07.04.2006 року між ПАТ «Житомиргаз» та [PERSON] укладено договір №60462, згідно якого позивач як виконавець зобов"язується безперервно надавати відповідачу як споживачеві послуги з постачання природного або скрапленого газу, а останній зобов"язується своєчасно здійснювати оплату за спожитий природний або скраплений газ і користуватися послугами за встановленими згідно із законодавством цінами в термін і на умовах, передбачених цим договором. Згідно пунктів 10, 12 "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 01.01.2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Розрахунки за надані послуги з газопостачання можуть провадитися: за розрахунковими книжками та за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством. Порядок і форма розрахунку визначаються у договорі. Згідно виписки з особового рахунку №028759 вбачається, що заборгованість за надані послуги з газопостачання квартири [ADDRESS] станом на 01.04.2013 року становить 1830 грн. 55 коп. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 1830 грн. 55 коп. за спожиті в період з 01 серпня 2010 р. по 30 березня 2013 р. послуги з газопостачання підлягають до задоволення. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

в лютому 2014 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві Мархаюк М.С. звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2-5996/09 від 17.03.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000, 00 грн. відшкодування моральної шкоди. [INFO] [PERSON] помер. 11.03.2013 року від спадкоємця майна померлого - [PERSON] надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження. Посилаючись на вищевикладені обставини представник заявника просив суд замінити сторону стягувача з [PERSON] на правонаступника [PERSON], у зв'язку із прийняттям спадщини за законом у виконавчому листі Оболонського районного суду м. Києва 17.03.2010 року по справі № 2-5996/09 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000, 00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Суд визнав можливим розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 17.03.2010 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-5996/2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 грн. 11.02.2013 року постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження № 36423758 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 грн. [INFO] у віці 69 років помер [PERSON] З довідки Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], є його син [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Згідно ч. 1 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Відповідно ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Суд, всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні є законною та обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просив стягнути з останньої 2 500 грн. боргу та 500 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказував, що 26.03.2013р. в мережі Інтернет через сайт «Аукро» вирішив придбати телефон "іРhоnе 4" за 2500 грн. для чого зробив ставку на сайті. 27.03.2013р. на його електрону скриньку прийшло повідомлення про те, що він може придбати даний телефон у [PERSON], яка вказала на який рахунок необхідно перерахувати кошти, що позивач і зробив 28.03.2013р. Однак телефону не отримав. При зверненні до Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області, під час проведення розслідування, [PERSON] повідомила, що дійсно такі кошти вона отримала і має намір їх повернути, однак дані кошти нею не повернуто на день подання позову. Позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не з'явилась. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що позивач 28.03.2013р., на рахунок, який вказала відповідачка за придбання телефону "іРhоnе 4", перерахував 2500 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку. Однак телефону не отримав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала зобов'язання, а тому з неї на користь [PERSON] слід стягнути кошти в сумі 2 500 грн. Позивач також просив стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат, розмір яких має бути визначений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Частина 2 даної норми визначає права даного учасника процесу та порядок його допуску до участі у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною. У заяві він вказав, що його батько [PERSON] є інвалідом І групи "Б", страждає психічним захворюванням з діагнозом судинна деменція. Внаслідок цього він не здатний до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги. Тому [PERSON] просить визнати його недієздатним та призначити його опікуном батька. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Чортківської міської ради Михальчук А.Є. заперечень щодо заяви [PERSON] не має, просить заяву задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє з діагнозом: судинна деменція, що підтверджується випискою з медичної карти хворого від 4 лютого 2015 року. Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 0340895 від 12 січня 2015 року [PERSON] встановлена перша "Б" група інвалідності довічно. У відповідності з висновком судово-психіатричного експерта № 143 від 12 березня 2015 року в даний час [PERSON] страждає на судинну деменцію, що досягає рівня вираженого недоумства. По своєму психічному стану він не може керувати своїми діями і давати звіт своїм діям. Відповідно до вимог ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 вищезазначеного Кодексу над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікунська рада з питань опіки і піклування повнолітніх осіб виконавчого комітету Чортківської міської ради надала висновок про законодавчо обґрунтовану можливість призначення заявника [PERSON] опікуном над [PERSON] та його майном в разі визнання його недієздатним. Згідно ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заяви знайшли своє обґрунтування при розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 92 будинку № 62 по вулиці Чкалова у м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідач втратила право користування спірним житлом на підставі ст. 71 ЖК України, оскільки не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, на заочний розгляд справи згоден. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомі. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ММНО [PERSON] 14.04.2008 року та зареєстрованому в реєстрі за № 911, [PERSON] купив цілу трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2008 року по 02.12.2014 року. Відповідно до довідки, виданої ОСББ "Новатор" 08.12.2014 року за № 990, за адресою: [ADDRESS] проживає сім'я у складі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно акту, складеного в присутності свідків та посвідченого ОСББ "Новатор" 08.12.2014 року, [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживає за адресою: [INFO] з жовтня 2013 року. В силу ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що вона втратила право користування квартирою № 92 будинку № 62 по вулиці Чкалова в м. Миколаєві. Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються матеріалами цивільної справи. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] є його рідною сестрою; в липні 2012 року відповідачка залишила квартиру у невідомому для нього напрямку. Відповідачка добровільно залишила квартиру і не проживає в ній без поважних причин понад шість місяців; оплату за користування квартирою не здійснює. Відповідачка в судове засідання не з'явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився; надіслав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухав пояснення позивача, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що в січні 1986 року виконавчим комітетом Київської міської Ради народних депутатів [PERSON] на сім'ю із двох осіб ( вона, син - [PERSON] ) була надана квартира [ADDRESS], про що свідчить копія ордера. [INFO] [PERSON] ( мати позивача ) померла. Як вбачається із довідки форми № 3, виданої 11.02.2015 року КП " КД Шевченківського району " [PERSON] була зареєстрована у [INFO] в 2005 році. Досліджені в судовому засіданні докази, як то: акти від 12.09.2014 року, 24.12.2014 року, 08.04.2015 року, складені комісією КП " КД Шевченківського району ", на обслуговуванні якого знаходиться будинок, де у квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідачка та з липня 2012 року, понад шість місяців не проживає за місцем реєстрації. Даних, які б свідчили, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, передбачених в ст.71 ЖК України, як і даних про те, що їй чинилися перешкоди у проживанні в квартирі, судом не встановлено. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців без поважних причин, а тому вона втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Що стосується вимог позивача про зняття відповідачки з реєстрації, то вони не підлягають задоволенню, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для її зняття з реєстраційного обліку. На підставі ст.71 ЖК України та

Outcome: approved