Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, яку в подальшому уточнила, та просить суд встановити факт родинних відносин між нею та її померлим [INFO] чоловіком [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке зареєстроване Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстраціх актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №1589. Після смерті її чоловіка, вона та її син [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про спадщину. Приватним нотаріусом Лігута Л.В. Криворізького міського нотаріального округу у Дніпропетровській області Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України було надано відповідь за вих. №737/02-14 від 06.11.2019 року, що у зв`язку з тим, що в документах, необхідних для видачі спадщини, які підтверджують родині стосунки між померлим та спадкоємцями, мають розходження в по батькові [PERSON] . Після цього [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яким було розглянуто заяву про внесення змін до актового запису про народження № 8 від 05.01.1970 року. Висновком про відмову державного органу реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису цивільного стану було відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] , в актовому записі народження №8 від 05.01.1970 року, щодо виправлення по батькові батька з [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з відсутністю основних першочергових документів-підписав які підтверджують написання по батькові [PERSON] . У зв`язку з цим заявниця вимушена звернутися до суду. Заявник до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За даних обставин, з урахуванням позиції заявника, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін з урахуванням їх позицій по справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, а підставі яких прийшов до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 10.11.1965 року відділом Центрально-Міським РАЦС м. Кривого Рогу, [PERSON] та [PERSON] 10.11.1965 року уклали шлюб, актовий запис №1119. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] виданого 15.01.1970 року, зареєстроване Центрально-Міським РАЦС м. Кривого Рогу, [PERSON] , народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим 13.10.2018 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1589. Згідно відповіді приватного нотаріуса Лігута Л.В. Криворізького міського нотаріального округу у Дніпропетровській області Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України за вих. №737/02-14 від 06.11.2019 року, в документах, необхідних для видачі спадщини, які підтверджують родині стосунки між померлим та спадкоємцями, мають розходження в по батькові [PERSON] , а саме: в свідоцтві про його смерть « [PERSON] », в свідоцтві про його одруження « [PERSON] », та в свідоцтві [PERSON] - « [PERSON] ». Отже, в ході судового розгляду встановлено наявність розбіжностей у відомостях про чоловіка заявника, де в одному випадку по батькові « [PERSON] », а в іншому « [PERSON] », що ускладнює встановлення між ними факту родинних відносин як між чоловіком та дружиною, що має істотне значення для прийняття нею спадщини після його смерті. Встановлення даного факту в судовому порядку надасть їй можливість довести дійсність наявності між ними родинних стосунків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є чоловіком і дружиною підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про одруження, свідоцтво про народження їх сина, в своїй сукупності слугують черговим підтвердженням факту родинних відносин між померлим та заявником. Відмінність в зазначенні по батькові її чоловіка дійсно має місце в документах. Аналізом документів, що видавались на ім`я [PERSON] , суд приходить до висновку, що відмінності у написанні по батькові її чоловіка виникли в результаті помилкового перекладу з російської мови на українську та допущення описки по батькові. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є чоловіком [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавцем суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав після смерті чоловіка на належне йому за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved