Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, пені за прострочення сплати аліментів, інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2016 стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.04.2016 і до їх повноліття. На підставі виконавчого листа № 697/865/16-ц виданого 23.05.2016, 14.06.2016, державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження та розпочато стягнення аліментів з відповідача. 15.06.2019 набрало законної сили рішення Канівського міськрайонного суду у справі № 697/278/19 від 15.05.2019 за позовом позивача до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, яким змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/865/16-ц від 19.05.2016, з 2000 грн. щомісячно (по 1000 грн. на кожну дитину) до 4000 грн. (по 2000 грн. на кожну дитину). За даним рішенням видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. У зв`язку з відкриттям виконавчого провадження по справі № 697/278/19 від 15.05.2019, державний виконавець Канівського міськрайонного відділу ДВС 24.06.2019 закрив виконавче провадження по виконавчому листу № 697/865/16-ц, а виконавчий документ передав до Канівського міськрайонного суду. Відповідач [PERSON] не виконує свої батьківські зобов`язання та ухиляється від сплати аліментів в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, у розмірі 32792,35 грн. Дана заборгованість на сьогоднішній день непогашена. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку - за період з 21.04.2016 до 15.05.2019 сума пені за прострочення сплати аліментів, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 15776,72 грн. Окрім пені, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, 3 % річних від простроченої суми становлять 3018,69 грн. Розмір інфляційних втрат за період з 01.05.2016 до 15.05.2019 складає 12796 ,63 грн. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів за період з 21.04.2016 по 15.05.2019 у сумі 32792,35 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань, за період з 21.04.2016 до 15.05.2019 у сумі 15776,72 грн., 3 % річних від простроченої суми, за період з 21.04.2016 до 15.05.2019 у сумі 3018,69 грн. та інфляційні нарахування на суму боргу, за період з 01.05.2016 до 15.05.2019 у сумі 12796,63 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.09.2019 відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно з частиною 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають частково, а саме в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 32792 гривні та пені за прострочення сплати аліментів в сумі 15776 грн. Позовні вимоги щодо стягнення 3 % річних від простроченої суми та розмір інфляційних нарахувань на суму боргу не визнають. Представник третьої особи надіслав належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження та просив розгляд справи проводити за відсутності представника Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 21.10.2011, серії [NUMBER] . Згідно вказаних свідоцтв батьком дітей вказаний відповідач - [PERSON] (а.с.6). Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2016 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ., у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.04.2016 і до їх повноліття. Рішення суду набрало законної сили - 29.05.2016 ( а.с. 7-8). На підставі виконавчого листа № 697/865/16-ц, виданого 23.05.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області, 14.06.2016 державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження за АСВП: 51411708 та розпочато стягнення аліментів з відповідача. 15.05.2019 рішення Канівського міськрайонного суду у справі № 697/278/19 від 15.05.2019 за позовом позивача до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/865/16-ц від 19.05.2016, з 2000 грн. щомісячно (по 1000 грн. на кожну дитину) до 4000 грн. (по 2000 грн. на кожну дитину) (а.с. 9-10). У зв`язку з відкриттям виконавчого провадження по справі № 697/278/19 від 15.05.2019, державний виконавець Канівського міськрайонного відділу ДВС 24.06.2019 завершив виконавче провадження по виконавчому листу № 697/865/16-ц. Відповідно до розрахунку заборгованості державного виконавця по аліментах у виконавчому провадженні АС АВП 514111708 (а.с. 11), вбачається, що відповідач [PERSON] частково сплачував аліменти. Сума боргу зі сплати аліментів за період з 21.04.2016 по травень 2019 року становить 32792,35 грн. З наданих суду, на виконання ухвали про витребування доказів, матеріалів виконавчого провадження, а саме, згідно довідки № 13893 від 19.06.2019 Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області, вбачається, що залишок заборгованості згідно виконавчого листа 697/865/16-ц від 23.05.2016 станом на 15.05.2019 становить 32325,93 грн. Згідно ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частиною 2 зазначеної статті, визначено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Саме до цього зводяться висновки ВСУ викладені під час розгляду справи №6-850 св 17. Враховуючи викладене, сума заборгованості по аліментах в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті, суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно практики Верховного Суду, що міститься у його постанові від 03.04.2019, справа №333/6020/16-ц, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за аліментами у заявлений позивачем період, а саме з 21.04.2016 до 15.05.2019 становить - 32325,93 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області . Даний розрахунок заборгованості та розрахунок неустойки (пені) відповідачем не заперечується. Позивачем у позовній заяві надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем за період з 21.04.2016 до 15.05.2019 , з якого вбачається, що загальний розмір пені становить 15776,72 грн., що не відповідає вище зазначеному розрахунку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду № 333/6020/16-ц від 03.04.2019. Іншого детального розрахунку пені за несплату аліментів позивачам до суду не надано. Виходячи із правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розрахувати наступним чином: - квітень 2016 року: 666,00 грн. *61 день*1% = 406,26 грн. ( з 01.04.2016 по 31.05.2016); - травень 2016 року: 2666,00 грн. *31 день *1 % = 826,46 грн. ( з 01.05.2016 по 31.05.2016); - червень 2016 року: 1819,36 грн *30 днів * 1% = 545,81 грн. ( з 01.06.2016 по 30.06.2016); - липень 2016 року: 1819,36 грн. *31 день *1 % = 564,01 грн. ( з 01.07.2016 по 31.07.2016); - серпень 2016 року: 2432 грн. *31 день *1 % = 753,92 грн. ( з 01.08.2016 по 31.08.2016); - вересень 2016 року: 4432 грн. * 334 дня *1% = 14802,88 грн. ( 01.09.2016 по 31.07.2017); - жовтень 2016 року: 6432,00 *304 дня *1% =19553,28 грн. (01.10.2016 по 31.07.2017) . Таким чином, з урахуванням даної правової позиції пеня за прострочення сплати аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] за розрахунком суду за період з 21.04.2016 по 30.10.2016 складає 19553,28 грн., що значно перевищує межі позовних вимог. Суд при вирішенні справи враховує, що відповідач неналежно виконує покладений на нього статтею 180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно, та дійшов висновку про наявність передбачених статтею 196 СК України підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. При цьому згідно ч.1 ст. 196 СК Укрїани, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 32325,93 гривень. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач вказала суму пені за несвоєчасну сплату аліментів на дітей 15776,72 грн., то суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів на дітей у розмірі 15776,72 гривень, тобто в межах заявлених вимог. Крім того, позивачем, виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання відповідачем. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 16.05.2018 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №686/21962/15-ц щодо можливості нарахування 3% річних та інфляційних витрат на грошове зобов`язання, пов`язане із довготривалим невиконанням рішення суду, вважала за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15 та від 02.03.2016, та погодилась із висновком, викладеним Великої палати Верховного Суду від 10.04.2018 по справі 910/10156/17 щодо можливості застосування положень ст. 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення. Велика Палата Верховного Суду вказала, що у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Однак, до правовідносин, що стосуються стягнення заборгованості по аліментам, визначена відповідальність за прострочення сплати аліментів, відповідно до ст. 196 СК України, а тому дія ст. 625 ЦК України не поширюється, оскільки наявна спеціальна норма закону, що регулює такий вид зобов`язань, як стягнення аліментів. Враховуючи викладене, в цій частині вимог позову слід відмовити. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 15776,72 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial