Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про відшкодування матеріальної шкоди, вказуючи на те, що 23 березня 2005 року співробітник даного банку [PERSON] оформила позивачу депозитний договір № [NUMBER]. У період з 23.03.2005 року по 13.06.2007 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 3\~900 грн., про що зробила відповідні відмітки у вищевказаному договорі від 23.03.2015 року. Проте як зясувалось пізніше [PERSON] грошові кошти на рахунок позивача не внесла, а умисно розтратила передавши їх у день отримання начальнику Новотроїцького відділення ХОД ВАТ «[PERSON] [PERSON]» [PERSON] З метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів [PERSON] підробила вищевказаний депозитний договір, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб позивачу матеріальну шкоду на суму 3\~900 грн. Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, яким [PERSON] та [PERSON] засуджено за ст. 191 ч. 5 КК України. Було визнано що дані особи вчинили розкрадання коштів позивача при виконанні своїх службових (трудових) обовязків під час перебування на посадах відповідача. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про відшкодування матеріальної шкоди заявлені позовні вимоги задоволені повністю і з відповідача на користь позивача стягнуто шкоду у сумі 3\~900 грн. Позивач вважає, що судовим рішенням завдана їй майнова шкода відшкодована частково, а тому відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі з урахуванням рівня інфляції з моменту оформлення між сторонами депозитного договору та по день подачі позову. Просить стягнути з ПАТ «[PERSON] [PERSON]» суму коштів у розмірі 4\~313 грн. 8 червня 2015 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, зазначивши, що під час складання позовної заяви нею неправильно був визначений рівень інфляції за період, який минув з моменту викрадення її грошей до моменту виконання судового рішення про стягнення матеріальної шкоди у вигляді втрачених вкладів. Просить стягнути з відповідача на її користь 7\~541 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 7\~541 грн. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є вимога про відшкодування збитків, завданих відповідачем у звязку із неналежним виконанням трудових обовязків його працівниками, що призвело до втрати грошей позивача, переданих нею працівникам в якості депозитних вкладів. Рішенням Новотроїцького районного суду від 29 жовтня 2014 року позов [PERSON] до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про відшкодування шкоди, позовні вимоги задоволено і з відповідача на користь позивача стягнуто шкоду у сумі 3\~900 грн. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" п. 9 вбачається: «Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну». Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Відповідно до методики розрахунку інфляційних, інфляційні втрати в період з 23.03.2005 року по 20.02.2015 року з урахуванням суми втраченого депозитного вкладу позивача у розмірі 3\~900 грн., складають 7\~541 грн.(виходячи з офіційно опублікованого рівня інфляції: квітень-грудень 2005 року - 105, 7%; 2006 рік - 111, 6%; 2007 рік - 116, 6%; 2008 рік - 122, 3%; 2009 рік - 112, 3%; 2010 рік - 109, 1%; 2011 рік - 104, 6%; 2012 рік - 99, 8%; 2013 рік - 100, 5%; 2014 рік - 124, 9%, січень-лютий 2015 року 108, 6%., тобто інфляція за період з 23.03.2005 року по 20.02.2015 року становить 293, 3%. Знецінення 3\~900 грн. за цей період становить 11\~441 грн.( 3900?293,3): 100%. 11\~441 3\~900 = 7\~541 грн). Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі збільшення суми на депозитному вкладі. Суд вважає доведеним існування факту упущеної вигоди позивачем, а отже задоволення позову [PERSON] в частині стягнення з ПАТ «[PERSON] [PERSON]» у сумі 7 541 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, то суд вважає необхідним віднести судові витрати в сумі 243, 60 грн. за рахунок відповідача. На підставі зазначеного, ст. 1167 ЦК України, ст. 1172 ЦК України, п. 9 Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" і

Outcome: approved