Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в інтересах недієздатної [PERSON] із зазначеним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що, починаючи з 2006 року проживає з [PERSON] однією сім"єю без реєстрації шлюбу, мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 25.06.2013 року [PERSON] було визнано недієздатною та 11.10.2013 року його за рішенням суду було призначено опікуном над нею. 14.04.2017 року у них народився син [PERSON]. При реєстрації народження дитини в її актовому записі про народження відомості про батька зазначено у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, так як [PERSON], будучи недієздатною, самостійно не може подати заяви про походження дитини від нього, а він таку заяву не може подати, оскільки являється одночасно опікуном [PERSON] та батьком дитини. На підставі викладеного просить суд постановити рішення, яким визнати його батьком [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису №5, здійсненого виконкомом Івановицької сільської ради Пулинського району Житомирської області в книзі реєстрації народжень від 04.05.2017 року, зазначивши його батьком [PERSON], [INFO], та змінити прізвище дитини з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з вищезазначених підстав. Представник відповідача - Пулинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області в судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Пулинської районної державної адміністрації Житомирської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2006 року і до теперішнього часу проживають в [INFO] однією сім"єю без реєстрації шлюбу, ведуть спільне господарство, спільно виховують та утримують двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконкому Івановицької сільської ради Пулинського району Житомирської області №860 від 12.07.2017 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ТП №285966 від 04.05.2017 року батьками [PERSON], [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Як вбачається із повторно виданого свідоцтва про народження серії І-ТП №187003 від 10.04.2013 року [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно довідки виконкому Івановицької сільської ради Пулинського району Житомирської області №860 від 12.07.2017 року до складу сім"ї [PERSON] входять: співмешканка [PERSON], [INFO], син співмешканки [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Червоноармійського районного суду по справі №2-о-2/13 від 25.06.2013 року [PERSON] визнано недієздатною з 08.07.2013 року (а.с.8). На підставі рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області по справі №2-о-29/13 від 11.10.2013 року [PERSON] призначено опікуном недієздатної [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно повідомлення Пулинського РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №283/8.20-30 від 06.07.2017 року якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою про визнання батьківства. Оскільки мати дитини визнана судом недієздатною, а він являється опікуном матері дитини та одночасно батьком дитини, тому для вирішення питання щодо визнання батьківства та внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження йому рекомендовано звернутися до суду (а.с.6). Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За приписами ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. За статтею 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.52 Конституції України, діти рівні у своїх правах не залежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. За правилами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини, записуються за її вказівкою. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В силу ст.141 СК України мати батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст 126 СК України походження дитини від батька визначається з заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, та і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положення п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачає, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищанаведене, суд дійшов висновку про наявність достатніх доказів, що свідчать про кровне споріднення неповнолітнього [PERSON], [INFO] з позивачем [PERSON] відповідно як сина та батька, тому заявлені ним вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку із зазначеним, а також на підставі положень ст.134 СК України відповідні зміни належить внести до актового запису та свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] На підставі ст.ст. 122. 129, 136 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved