Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на 41/100 частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] .. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] залишив заповіт на його користь. [PERSON] спадщину за заповітом після смерті [PERSON] фактично прийняв. До спадкової маси після смерті спадкодавця увійшла частина домоволодіння [ADDRESS] . Водночас, оформити вищевказану спадщину у позасудовому порядку позивач не має можливості через розбіжності нумерації домоволодіння, про що свідчить постанова державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON] . Тому позивач вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою, просить визнати право власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2020 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, наданий відповідачу строк для подання відзиву, а третім особам - для подання пояснення щодо позову. Також задоволено клопотання позивача та витребувано від державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисельової В.В. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче засідання 22.09.2020 року представник позивача подала заяву про проведення засідання без їх участі, заявила клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду. Представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом отримання судової повістки, в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення підготовчого засідання не подано. Треті особи про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом отримання судової повістки, в підготовче засідання не з`явились. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] , адвокат Серболова Н.М. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходило. Згідно з ч.2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні письмові докази у справі, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.09.1994 року видане відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя. Позивач , був зареєстрований і проживав за однією адресою зі спадкодавцем, якого доглянув та поховав після смерті. [PERSON] залишив заповіт на користь позивача, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, 23.02.1991 року, реєстраційний №І-434. Позивач спадщину, як спадкоємець за заповітом, після померлого фактично прийняв, про що свідчать матеріали спадкової справи №274-2018 що заведена П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою. До спадкової маси після смерті [PERSON] увійшла частина домоволодіння [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі рішення виконкому Шевченківської райради депутатів трудящих № 296 від 10.10.1974 року. Водночас, оформити вищевказану спадщину у позасудовому порядку позивач не має можливості через розбіжності нумерації домоволодіння, про що свідчить постанова державного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 14.12.2018 року №4949/02-31. Діючи добросовісно і розумно, позивач здійснив дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, звертався до нотаріальної контори, державного архіву, ТОВ ЗМБТІ, районної адміністрації по Шевченківському району, отримав архівні документи, з яких вбачається наступне: відповідно до архівного витягу розпорядження виконкому № 296 від 10.10.1974 року спадкодавцю дозволено оформити документи на право власності на житловий будинок літ. Е-1 за адресою: [ADDRESS] , надано у користування земельну ділянку за цією ж адресою; відповідно до листа управління архітектури № 1812 від 27.09.1974 року, управління архітектури не мало заперечень проти оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] ; відповідно до акту приймання індивідуального будинку Е-1 від 21.10.1974 року нумерація будинку зазначена як 25 (27); відповідно до архівного витягу з протоколу № 25 засідання виконкому ЗМР депутатів трудящих від 29.11.1974 року вирішено оформити право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (1/2 частка), [PERSON] (6/25 часток ), [PERSON] (13/50 часток); відповідно до свідоцтва № 798 від 03.12.1974 року [PERSON] на праві особистої власності належить 1/2 частка домоволодіння [ADDRESS] ; відповідно до архівного витягу з протоколу № 23 засідання виконкому ЗМР депутатів трудящих від 27.11.1975 року, встановлено право особистої власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на 23/50, за [PERSON] на 33/400, за [PERSON] на 33/400, за [PERSON] на 33/400, за [PERSON] на 33/400 , за [PERSON] на 21/100; відповідно до архівного витягу з рішення виконкому Ради народних депутатів № 119 від 21.05.1981 нумерація вказаного домоволодіння значиться як 15/25, відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29.05.1981 року нумерація домоволодіння зазначена як 15/25, за цією ж нумерацією домоволодіння було представлено до інвентаризації, про що свідчить відповідь ТОВ ЗМБТІ. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину виникла з незалежних від волі позивача причин, коли при об`єднанні декількох будинків у домоволодіння у 80 рр. у деяких документах змінилась нумерація належного позивачу будинку з 27 на 25 та з 13 на 15. [PERSON] був зареєстрований і проживав у належному йому будинку за адресою: [ADDRESS] . Саме зазначена адреса є місцем відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, зокрема постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Позивач також має місце реєстрації і фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у його паспорті. Згідно з\~ст.\~4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст.\~58\~Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу\~Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом та спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525\~ЦК УРСР\~1963\~року часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень\~ЦК України в 2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До правовідносин щодо виникнення права власності на спадкове майно у спадкодавців поширюються дії норми ЦК УРСР 1963 року, чинних на час їх виникнення. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~№ 24-753/0/4-13\~від 16.05.2013\~"Про\~судову практику\~розгляду цивільних\~справ про\~спадкування"\~має місце\~роз`яснення\~щодо розгляду\~цивільних спорів,\~зокрема,\~у випадку\~неможливості спадкоємцями,\~які прийняли\~спадщину,\~оформити своє\~право на\~спадщину в\~нотаріальній конторі\~з причин\~відсутності правовстановлюючих\~документів на\~спадкове майно\~на ім`я\~спадкодавця та/або\~відсутності державної\~реєстрації нерухомого\~майна спадкодавцем.\~За змістом\~цих роз`яснень\~видно,\~що не\~міститься прямої\~заборони щодо\~визнання судом\~права власності\~за спадкоємцем\~на нерухоме\~майно в\~разі,\~коли спадкодавець\~на законних\~підставах володів\~та користувався\~цим майном,\~але відсутній\~оригінал правовстановлюючого\~документу або\~в силу\~об`єктивних\~причин спадкодавець\~не встиг\~за життя\~здійснити реєстрацію\~нерухомого майна в БТІ. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved