Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). В своєму позові позивач зазначив, що з 28 січня 1995 року його було прийнято на роботу до Колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець» (далі КСП «Ленінець»). На підставі рішення Глобинської районної ради народних депутатів від 22.12.1995 року КСП «Ленінець» було видано державний акт на право колективної власності на землю, розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області серія [NUMBER], зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 23 від 29.12.1995 року. Разом з тим, його не було включено до списку громадян- членів КСП «Ленінець», який є додатком 1 до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів КСП «Ленінень» від 26 квітня 2000 року було затверджено додаткові списки претендентів на земельний пай та його було включено до цього списку за № 6. Сертифікату на право на земельну частку (пай) він не отримував. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 3,13 умовних кадастрових гектари, яка перебувала в колективній власності КСП «Ленінець», розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представники відповідача - Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області та третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причину своєї неявки, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] 23 листопада 1994 року було прийнято на роботу на посаду шофера до КСГП «Ленінець» та в члени КСГП, що підтверджується копією його трудової книжки [NUMBER] та Архівним витягом з протоколу № 1 загальних зборів членів уповноважених КСГП «Ленінець» Глобинського району від 28 січня 1995 року, наданим Архівним сектором Глобинської районної державної адміністрації № 04-02/822 від 17.11.2016 року (а.с. 7-10). З Архівного витягу з протоколу № 1 загальних зборів уповноважених членів КСГП «Ленінець» від 26 квітня 2000 року, наданим Архівним сектором Глобинської районної державної адміністрації № 04-02/773 від 25.10.2016 року вбачається, що 26 квітня 2000 року було затверджено додатковий список претендентів на земельний пай, відповідно до якого [PERSON] було внесено до цього списку за № 6 (а.с. 11). Відповідно до довідки № 99-1609-99.3-1026/0/26-16, виданої 08 грудня 2016 року Відділом Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області, [PERSON] відсутній в списку громадян-членів КСП «Ленінець», який є додатком № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серія [NUMBER], зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 23 від 29.12.1995 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримував. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Ленінець» на території Броварківської сільської ради становить 3,13 умовних кадастрових гектарів. Грошова оцінка земельної ділянки (паю) станом на 01.01.2016 року становить - 126385,59 грн. (з урахуванням коефіцієнта індексації 4,796 та 1,756) (а.с. 12). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки(паю). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Право позивача на земельну частку (пай) було порушено в 1995 році, до суду він звернувся лише 22.12.2016 року, належних доказів, які б свідчили про поважність пропуску звернення до суду, не надав. Проте, заяви від відповідачів про застосування позовної давності не надійшли, тому суд її самостійно не застосовує. Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Як встановлено судом, [PERSON] на момент передачі землі у колективну власність КСП «Ленінець» у 1995 році був його членом, а отже має право на земельну частку (пай). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved