Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] та просить зобов`язати [PERSON] виконувати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.2018 року № 198 в частині встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , а саме; перша, третя субота місяця з 11.00 до 19.00; друга, четверта неділя місяця з 11.00 до 19.00, щоп`ятниці з 17.00 до 19.00 години. В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 25.09.2010 року по 29.09.2014 року . Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Донька постійно проживає з матір`ю у м. Харкові за адресую: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу і до цього часу, відповідач чинить перешкоди спілкуванню позивачу з рідною донькою, а саме не дає можливості з нею бачитися та брати участь у її вихованні та цікавитися її життям. У зв`язку із необхідністю виконання свого обов`язку по вихованню та спілкуванню з донькою, а також можливості цікавитися її життям та майбутнім, позивач 24.01.2018 року звернувся до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради із відповідною заявою в якій просив розглянути питання про встановлення йому, як батьку малолітньої [PERSON] , [INFO] , порядку участі у виховуванні доньки, у зв`язку з тим, що мати дитини, [PERSON] чинить перешкоди у зустрічах з донькою та відмовляє в них. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.2018 року № 198, прийнятого згідно ст. 158 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", враховуючи висновки Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради і рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради встановлено порядок участі у вихованні дитини фізичним особам , а саме: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вищевказаного рішення, [PERSON] встановлений порядок участі у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 11.00 до 19.00; друга, четверта неділя місяця з 11.00 до 19.00, щоп`ятниці з 17.00 до 19.00 години. Даним рішенням матір дитини, [PERSON] повідомлено про вставлений час спілкування позивача з малолітньою донькою та попереджено, щоб відповідач жодним чином не перешкоджала їх зустрічам. Позивач посилається на те , що відповідач ігнорує та не виконує Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.2018 року № 198.Позивач неодноразово з`являвся за місцем проживання Відповідача в час встановлений для спілкування з малолітньою донькою, але жодного разу позивачеві не відчиняли двері, а на дзвінки не відповідали. 06.04.2018 та 29.04.2018 позивач звертався до Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції з метою реєстрації в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області фактів того, що відповідач перешкоджає бачитись з дитиною позивачеві, чим порушує рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 28.03.2018 № 198. 27.04.2018, позивач звертався із заявою до начальника Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про невиконання рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 28.03.2018 № 198. У зв`язку з тим ,що позивач як батько малолітньої дитини позбавлений можливості бачитися з власною донькою та спілкуватися з нею в наслідок дій, які чинить відповідач, з метою захисту законних прав та інтересі позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою . Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог [PERSON] , посилались не те, що перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною відповідача не чинить, а просить врахувати позивача розпорядок дня дитини . Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , просили прийняти рішення з урахуванням рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.2018 року № 198 «Про встановлення фізичним особам порядку участі у вихованні дітей». Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача , представника відповідача ,свідків , дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 25.09.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 25.09.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 599 . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.09.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.01.2018 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 400 . Після розірвання шлюбу донька постійно проживає з матір`ю у м. Харкові за адресую: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.2018 року № 198, прийнятого згідно ст. 158 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", враховуючи висновки Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради і рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради встановлено порядок участі у вихованні дитини фізичним особам , а саме: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вищевказаного рішення, [PERSON] встановлений порядок участі у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 11.00 до 19.00; друга, четверта неділя місяця з 11.00 до 19.00, щоп`ятниці з 17.00 до 19.00 години. Попереджено матір дитини [PERSON] , що перешкоджаючи зустрічам [PERSON] з малолітньою донькою , [PERSON] , [INFO] ,вона порушує права дитини та батька. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до вимог ст.153СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Як слідує з вимог ч. ч. 1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно вимог ч. ч. 1-2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до вимог ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положенням ст.9 Конвенції ООН про права дитини, від 20.11.1989 року, передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Європейський суд з прав людини в п. 47 та 50 рішення «Савіни проти України» від 18.12.2008 року, зазначає «Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v.the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, № 307-B). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див.,mutatis mutandis ,справу «Хазе проти Німеччини»(Haase v.Germany), № 11057/02, п. 99,ЄСПЛ2004-III (витяги). Судом встановлено, що сторони спору є батьками [PERSON] , [INFO] . Отже, позивач має беззаперечно право на спілкування із донькою, на участь у його вихованні, а [PERSON] , з якою проживає донька , не має права перешкоджати батькові спілкуватися з донькою та брати участь у їх вихованні. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами справи не досягнуто згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дитини , у її вихованні і спілкуванні з донькою. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, зокрема, вік дитини, яка є малолітньою та потребує турботи в рівній мірі як матері, так і батька, беручи до уваги рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.2018 року № 198, суд приходить до переконання про встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої доньки- [PERSON] , [INFO] , визначивши час : перша ,третя субота місяця з 11 -00 години до 19-00 ; друга ,четверта неділя місяця з 11-00 години до 19-00 години ,щоп`ятниці з 17-00 години до 19-00 години. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, дорослішання, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 704,80 гривен, які сплачені позивачем у повному обсязі (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial