Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 59373.04 грн, що включає в себе: заборгованість за кредитом 4620.03 грн., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 48000.07 грн., заборгованість за пенею та комісією 3449.46 грн., штраф фіксована частина 500 грн., штраф процентна складова 2803.48 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав , що 29.11.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також позивач просить стягнути з відповідача 1600 гривень судового збору . В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, подала заяву про застосування строку позовної давності. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовних вимог не визнала, заперечила позов як по суті заявлених вимог , так і просила про застосування строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.11.2012 року відповідач отримала кредит в розмірі 5000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписав заяву про отримання платіжної картки, згідно з якою підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає договір між ним та Банком. ПАТ КБ «Приватбанк», свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі згідно з договором Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Одночасно з тексту заяви вбачається, що [PERSON] ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування "Приватбанку", а також відкриття карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку та розміру базової процентної ставки 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.Оскільки сторони в анкеті-заяві від 29.11.2012 року погодили всі істотні умови договору, в тому числі і щодо його форми, беззастережно засвідчили це власними підписами, а відтак дотримались вимоги закону щодо письмової форми договору. Отже, заява про надання банківських послуг є договором про приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України. Як зазначено в 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору є безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається що відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 23.02.2017 року за нею існує заборгованість в розмірі 59373.04 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4620.03 грн., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 48000.07 грн., заборгованість за пенею та комісією 3449.46 грн., штраф фіксована частина 500 грн., штраф процентна складова 2803.48 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Зобов"язання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проаналізувавши зміст п. п. 1.1.5.25, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг та умови кредитування з використанням платіжної картки, встановлених в Довідці, суд приходить до висновку, що умовами договору передбачене застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг, передбачених даним договором за кожен день прострочення. У той самий час сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому за таких обставин суд відмовляє в стягненні пені в розмірі 3449.46 гривень та штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, що разом складає 3949.46 грн. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Однак, відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки (місяць і рік) вказаний на самій картці і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. За кредитним договором б/н від 29.11.2012 року відповідачу були видані кредитні картки [NUMBER] та [NUMBER], остання з яких має термін дії до останнього дня грудня місяця 2017 року, тому строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 31.12.2017 року. Враховуючи наведені обставини, а також вимоги п.1.1.7.3.1 Умов та правил надання банківських послуг, суд вважає, що, звернувшись до суду з позовом 04.04.2017 року, позивач не порушив позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial