Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позовній заяві позивач вказав, що 02.08.2010р. між Відкритим АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Канівське відділення № [NUMBER] «Ощадбанк», на сьогоднішній день ТВБВ № 10023/0165 філії Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі позивач) та фізичною особою [PERSON] (далі відповідач), укладений договір про іпотечний кредит № 2481/001 відповідно до якого позивач надав третій особі кредит в розмірі 240300,00 грн. зі сплатою 25% річних за користування кредитом з остаточним терміном повернення кредиту 01.08.2020 року. Кожного місяця до останнього робочого дня місяця відповідач зобовязана була повертати кредит рівними частинами в сумі 2002,50 грн. та сплачувати відсотки нараховані банком на залишок заборгованості відповідно до п.1.5 Кредитного договору, починаючи з 03.09.2010 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за кредитним договором 22.03.2016 року за № 26-10/199 їй було направлено претензію з вимогою виконати зобовязання за кредитним договором, яка виконана не була. Зобовязання за кредитним договором належним чином виконані не були, тому станом на 29.07.2016 року утворилася заборгованість: - прострочена заборгованість по кредиту 134737,03 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими та не сплаченими відсотками за період з 02.12.2015 по 22.05.2016 рр. 15901,15 грн.; - сума пені за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом за період з 28.07.2015 по 28.07.2016 рр. 8518,53 грн.; - сума інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості за період з 29.07.2013 по 29.07.2016 рр. 14236,51 грн. - 3% річних від прострочення сум заборгованості за період з 29.07.2013 року по 29.07.2016 року 2057,91 грн. Загальна сума заборгованості по кредиту, нарахованих та несплачених відсотках, пені, інфляційному збільшенню, 3% річних станом на 29.07.2016 року становить 175451,13 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки № 2481/001 від 02.08.2010 року. Відповідно до п.1.1. договору іпотеки № 2481/001 від 02.08.2010 року іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку на умовах визначених в договорі іпотеки, предмет іпотеки, який належить іпотекодавцю на праві власності, а саме: 2-х кімнатна квартира, загальною площею 74,2 кв.м., що знаходиться за адресою: 19000, [ADDRESS]. Відповідно до п.3.1.3. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання за кредитним договором або за договором іпотеки, зокрема невиконання умов кредитного договору в цілому або його частині, якщо прострочення платежу або його частини становить більше двох місяців. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 175431,13 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на : 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 74,2 кв.м., що знаходиться за адресою: 19000, [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON]. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів через орган державної виконавчої служби та встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 291890,00 грн. Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою від 24.10.2016 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, так як під час судового засідання представник відповідача заявив клопотання про таку необхідність, оскільки в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстрована та проживає неповнолітня дитина. 09.11.2016 року позивач уточнив позовні вимоги, посилаючись на те, що за час розгляду справи в суді змінився розмір заборгованості за кредитним договором про іпотечний кредит та станом на 07.11.2016 року становить 171842,16 грн. Просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 171842,16 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на : 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 74,2 кв.м., що знаходиться за адресою: 19000, [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON]. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів через орган державної виконавчої служби та встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 291890,00 грн. Стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Третя особа, представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради [PERSON] пояснила, що виселення дитини не відповідає її інтересам, але існує нотаріально завірена заява про місце проживання дитини в разі можливого стягнення на квартиру. Фактично в даній квартирі дитина не проживає, де вона проживає фактично їй не відомо. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір іпотечного кредиту № 2481 від 02.08.20110 року та отримано кредит в розмірі 240300,00 грн. зі сплатою 25% річних строком до 01.08.2020 року (а.с.17-21). 02.08.2016 року позивач та відповідач уклали іпотечний договір № 2481/001, відповідно до умов якого іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання за кредитним договором або договором іпотеки (а.с.23-25). 02.08.2010 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки № 2481/002, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 2481 від 02.08.2010р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 вказаного Закону. Відповідно до частини пятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до іпотечного договору № 2481/001 від 02.08.2010 року остаточний строк погашення кредиту 01.08.2020 року (а.с.17-19). У частині першій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 07.12.2016 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив судове рішення в справі № 697/1735/16-ц, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» було задоволено, стягнуто з [PERSON] (поручителя) всю суму боргу 171842,16 грн., який утворився внаслідок неналежного виконання [PERSON], третьою стороною в справі, виплат, процентів та суми кредиту по кредитному договору № 2481 від 02.08.2010 року. Відповідно до розяснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). При цьому судом не може бути одночасно звернуто стягнення на предмет іпотеки (застави) та стягнуто суму заборгованості за кредитним договором, оскільки матиме місце подвійне стягнення за кредитним договором. Також в п.23 цієї ж постанови сказано, що при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України "Про заставу", статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку"майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена. Невиконання рішення суду не є підставою для повторного звернення до суду із позовом про стягнення збитків у тому ж розмірі, але з іншої особи. Вказане стверджується правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-43760св11 від 14.12.2011 року. Також, в квартирі [ADDRESS] проживає неповнолітній син відповідача [PERSON], [INFO] (а.с.52-53). Згідно положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови в задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Outcome: dismissed