Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в обґрунтування якого покликалось на те, що між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору № A33ICC9FGL0084 від 20.05.2011 року та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.02.2013 року, відповідно до умов якої позивачем надано [PERSON] кредит в розмірі 34975,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сплата кредиту повинна була здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. [PERSON] одержав кредитні кошти, але прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконував, допустив виникнення заборгованості, яка станом на 04.03.2015 року становить 50953,98 грн. та складається з: 27252,22 грн. заборгованість за кредитом; 7121,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5450,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; 11130,18 грн. штраф за п.п. 2.2. Генеральної угоди. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за кредитним договором в розмірі 50953,98 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 509,54 грн. Представник позивача ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву про те, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує та просить справу слухати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] 08.02.2013 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору № A33ICC9FGL0084 від 20.05.2011 року (а.с. 6) та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 8-13) (далі Кредитний договір), відповідно до умов якої позивачем надано [PERSON] строковий кредит на споживчі цілі у сумі 34975,96 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку строком на 36 (тридцять шість) місяців з 08.02.2013 року по 29.02.2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % щомісячно (або 18 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом (п. 2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, а.с. 6). Сплата кредиту повинна була здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів починаючи з 1 по 25 число кожного місяця у сумі по 1268,93 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами. Пунктом 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.02.2013 року передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості по кредиту більш ніж на 31 день, заборгованість по Кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою, а тому позичальник має сплатити банку штраф у сумі 11130,18 грн. Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, кредитний договір між сторонами складається із Генеральної угоди разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами, Тарифами. Згідно п. 2.1.11.7 Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами, що становить 15,0 грн. в місяць (5 грн. повертаються на бонусний рахунок). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100,0 грн., включаючи прострочені зобовязання, передбачені п.п. 2.1.12.6.2, 2.1.12.8.1 Умов та правил, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: Пеня = базова процентна ставка по договору / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Однак, відповідач прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконав та відповідно до розрахунку позивача допустив виникнення заборгованості, яка станом на 04.03.2015 року становить 50953,98 грн. та складається з: 27252,22 грн. заборгованість за кредитом; 7121,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5450,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; 11130,18 грн. штраф за п.п. 2.2. Генеральної угоди. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним Кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. При укладанні угоди сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за Кредитним договором від 08.02.2013 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним Кредитним договором є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 611, 612, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved