Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 30 березня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №3837, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 05.02.2020 таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.11.2013 між позивачем та ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд») був укладений кредитний договір №014/0027/82/0186055, за умовами якого остання отримала кредитні кошти. В березні 2021 року позивачу стало відомо, що 29.02.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. відкрито виконавче провадження №61419628 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. №3837 від 05.02.2020 року про звернення стягнення на грошові кошти та задоволення вимог ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за кредитним договором в розмірі 56732,59 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса №3837 від 05.02.2020 не підлягає виконанню, сам виконавчий напис вчинений після спливу строку виникнення у відповідача права вимоги, а також з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 01.04.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 27 квітня 2021 року, яке через неявку представника відповідача відкладено на 03.06.2021. Ухвалою від 03.06.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 15 годину 24.06.2021, яке було відкладено на 15 годину 26.07.2021 року. 23.06.2021 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі та позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. 19.04.2021 та 17.05.2021 від третьої особи - приватного виконавця Волкової Є.О. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Зазначений позов вважає безпідставним та необґрунтованим, просить відмовити в повному обсязі. Представник відповідача та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Встановлені судом обставини 05.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис №3837, згідно з яким звернено стягнення з [PERSON] (а.с.12). В даному документі зазначено, що кредитний договір №014/0027/82/0186055 від 27.11.2013 року був укладений між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] . В подальшому право вимоги до боржника перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА від 02.10.2019 року, внаслідок чого до останнього перейшло право грошової вимоги до позивача. Згідно з виконавчим написом нотаріуса, сума заборгованості [PERSON] за період з 25.08.2018 року по 29.11.2019 року складає 56432,59 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту -35780,70 грн, прострочена заборгованість за процентами - 20651,89 грн. За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом також стягнено плату у розмірі 300 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання становить три роки. 29.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №61419628 (а.с.13); постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 56732,59 грн (а.с.15-16). 19.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.18). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Статтями 87, 88 вищевказаного Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який відповідає пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідач не підтвердив, що він є належним стягувачем за кредитним договором № №014/0027/82/0186055 від 27.11.2013 та не надав жодних доказів про те, на який розмір заборгованості (її складові) до відповідача за договором відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА від 02.10.2019перейшло право вимоги до боржника. Крім того, суд звертає увагу відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса Хари Н.С., що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було доповнено Перелік документів пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, постанова КМУ №662 від 26.11.2014, зокрема, в частині внесення до Переліку документів пункту 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнана незаконною та нечинною. Тобто, на момент звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та вчинення нотаріусом відповідного напису, Постанова КМУ від 29.06.1999 № 1172 в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, була нечинною, а, отже, були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису в даному випадку взагалі. Тобто, нотаріус не врахував відсутність правової норми, яка б дозволяла йому вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально . Тому суд вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 283 та 284 Інструкції та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1362 грн.

Outcome: approved