Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на окупованій території України, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Великолепетиським РВ УДМС України в Херсонській області 21.04.2016 року заявник - [PERSON], [INFO] є уродженцем смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.08.2003 року. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Феодосійським МВ ГУ МВС України в АР Крим 26.10.2010 року [PERSON], [INFO], є уродженицею м. Феодосія АР Крим та зареєстрована по [ADDRESS], з 08.04.2009 року. Тобто, вищевказаними паспортами підтверджується, що заявник та [PERSON] є громадянами України. 07.11.2016 року вони уклали шлюб, який було зареєстровано Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 899, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.2015 року, у зв'язку з чим [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. Проживаючи в м. Севастополь [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] в медичному закладі - Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр», про що видано медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 018561 від 09.07.2018 року, та на підставі зазначеної довідки Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 13.07.2018 року, згідно якого батьками малолітнього [PERSON], [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.2015 року, видане Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис 899, медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 018561 від [INFO], видане в медичному закладі - Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр», та свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.07.2018 року, видане Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсними і не створюють правових наслідків. Законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана батьками, до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заявник просить суд становити факт народження на території України дитини: хлопчика - [PERSON], який народився [INFO], о 23 год. 10 хв., в м. Феодосія Автономної Республіки Крим, в медичному закладі - Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр»; дитина живонароджена; вага тіла дитини при народженні - 3070 г.; довжина тіла дитини при народженні - 53 см.; дитина народжена при одноплідних пологах, матір'ю якої є - [PERSON], [INFO], уродженка м. Феодосія АР Крим, громадянка України, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а батьком є - [PERSON], [INFO], уродженець смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з"явився, але у заяві зазначив, що просить суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з"явився, але надала до суду заяву у якій зазначила, що заяву визнає, не заперечує проти її задоволення та просить суд розглянути справу у її відсутність. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що: [PERSON], [INFO], є уродженцем смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.08.2003 року, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого Великолепетиським РВ УДМС України в Херсонській області 21.04.2016 року; [PERSON], [INFO], є уродженицею м. Феодосія АР Крим та зареєстрована по [ADDRESS], з 08.04.2009 року, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого Феодосійським МВ ГУ МВС України в АР Крим 26.10.2010 року, тобто вказані особи є громадянами України. 07.11.2016 року заявник [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який було зареєстровано Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис № 899, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.2015 року, у зв'язку з чим [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] в медичному закладі - Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр», про що видано медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 018561 від 09.07.2018 року, та на підставі зазначеної довідки Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] від 13.07.2018 року, згідно якого батьками малолітнього [PERSON], [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Україна згідно з Конституції є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено правовий статус тимчасово окупованої території України, та визначено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією згідно ст. 3 визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, та інше. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.11.2015 року, видане Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис 899, медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 018561 від [INFO], видане в медичному закладі - Державному бюджетному закладі охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр», та свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.07.2018 року, видане Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсними і не створюють правових наслідків, але вказані документи можуть бути використані як доказ народження дитини. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, утому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 2 розділу III вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Отже, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення даного факту іншим шляхом неможливе, але є необхідним для реалізації ним батьківських прав відносно дитини - хлопчика [INFO]. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт народження на окупованій території України дитини - [PERSON], який народився [INFO], а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі ст.ст. 315, 317, ЦПК України, ст. 18 закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та ст. 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року,

Outcome: approved