Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління у справах сім`ї, молодіжної політики і спорту Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не проживає разом з дитиною, не піклується про неї, не підтримує із нею жодних відносин. Дитина проживає разом із позивачем, а тому, вона виховує її, піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач зовсім не цікавиться життям своєї дочки. З цих підстав, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що з 04 жовтня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2016 року було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що стверджується актовим записом № 341 від 13 лютого 2013 року Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, яким 13 лютого 2013 року видане Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи за № 12142/28-03 від 04.12.2017 р., видана відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Відповідно до інформації Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 03.10.2019 р. за № 47887 заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів становить 32 030,21 грн. Відповідно до інформації КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня від 10.10.2019 р. № 996 встановлено, що дитина [PERSON] знаходиться на обліку в педіатричному відділенні поліклініки ТМДКЛ №3. На огляд в поліклініку дитину завжди супроводжує мама. При огляді дитини на дому завжди присутня мати. Інформація Тернопільської загальноосвітньої школи №25 від 26.09.2019 р. підтверджує той факт, що вихованням доньки займається тільки мати. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям. Приводить і забирає доньку зі школи тільки мати - [PERSON] . З малолітньою [PERSON] проведено бесіду, під час якої з`ясовано, що дівчинка навчається у 1 класі ТЗОШ № 25, відвідує гуртки малювання та музики, а також виявляє бажання відвідувати секцію з плавання. Зі слів дівчинки вона з батьком давно не бачилась і не спілкувалась. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що [PERSON] не виконує обов`язки щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 11.12.2019 р. за № 1130 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз`яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не навідується до неї, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов`язку по вихованню малолітньої дитини, не виявляє до неї батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо малолітньої дитини, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved