Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.04.2014 року звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідачів солідарно 5438,00 гривень матеріальної шкоди та 20000,00 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позову наведено наступне. Позивач має статус ветерана війни, учасника бойових дій. До відповідача - МКЦРЛ позивач неодноразово звертався за наданням медичної допомоги, оскільки за станом здоров'я потребує її надання. Відповідно до законодавства позивач має право на безоплатне одержання ліків за рецептами лікарів, однак, після кожного звернення йому призначали ліки, які він змушений був придбавати у аптеці за власні кошти, що ставило його у скрутне матеріальне становище. Лікуючі лікарі недбало ставилися до лікування позивача, внаслідок чого у позивача різко погіршився стан здоров'я. Таким чином на недбале лікування позивач витратив більше 5000,00 гривень. Позивач звернувся зі скаргами на дії лікарів до головного лікаря [PERSON], однак, він не розглядав його скарг та стверджував, що вони безпідставні. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в розмірі 6090,46 гривень, моральну шкоду у розмірі 20000,00 гривень та судові витрати у розмірі 5254,38 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в обґрунтування позову навів доводи викладені у позовній заяві. Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав, подав заперечення на позов, відповідно до яких зазначено, що позивач дійсно періодично проходив курс лікування у МКЦРЛ. Однак, твердження позивача, щодо негативного ставлення персоналу лікарні до нього нічим не підтверджені, так само як і твердження про те, що його скарги не розглядалися. Також, позивач не надав доказів того, що лікарями для його лікування були виписані рецепти, ліки на підставі яких він придбавав за власні кошти і навів у тексті позовної заяви власні оціночні судження з приводу того, що лікування яке йому було призначене у МКЦРЛ спричинило не покращення, а погіршення стану його здоров'я, хоча такий факт може бути встановлений лише спеціалістами. Тому, представник відповідача вважає дану позовну заяву необґрунтованою доказами а тому у задоволенні позову слід відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. У підтвердження того, що позивач придбавав ліки у аптеці суду було надано чеки, що засвідчують купівлю лікарських препаратів, однак, відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються пільги з безоплатного одержання ліків, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів та виробів медичного призначення за рецептами лікарів. У підствердження того, що придбані ліки дійсно були призначені лікуючими лікарями за відповідними рецептами позивач доказів не надав. У судовому засіданні було досліджено довідку про проведення перевірки за дорученням МОЗ України на підставі скарги [PERSON] на предмет незадовільного медичного обслуговування. Відповідно до даної довідки встановлено, що в медичному обслуговуванні [PERSON] у МКЦРЛ буди допущені ряд недоліків, а саме: - хворий не перебував на диспансерному обліку, як учасник бойових дій у лікаря, що відповідає за обслуговування даного контингенту хворих; - періодичні профілактичні огляди хворому не проводилися; - не проводилася роз'яснювальна робота про можливість лікування в КЗ ЛОР "Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих ім. Ю.Липи" та в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни в с. Циблі Київської області; - лікарями МКЦРЛ не дотримувалася процедура виписки пільгових рецептів, на які має право відповідний контингент хворих згідно чинного законодавства. Однак, відповідачем надано у підтвердження того, що позивач перебував на диспансерному обліку, як учасник бойових дій - перелік осіб - учасників бойових дій. Відповідно до п.4 довідки лікарями МКЦРЛ не дотримувалася процедура виписки пільгових рецептів, що становить 13 штук на загальну суму близько 762,00 гривень, з приміткою, що рекомендовані ліки потребують звірки зі списком лікарських засобів, які закуповуються за кошти державного та місцевого бюджетів. Однак, у підтвердження чи спросутвання даного факту позивач жодного виписаного йому рецепту не надав. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивач таких доказів не надав, то у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити. Однак, при проведенні перевірки встановлено, що недоліки у лікуванні позивача все ж були допущені, а оскільки він є людиною похилого віку з хворобами опорно-рухового апарату та серцево-судинними захворюваннями, необхідність постійно відстоювати свої права та звертатися за їх захистом завдала позивачу моральних страждань. Тож у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки позивач у позовних вимогах просить стягнути моральну шкоду солідарно з відповідачів, однак, у позовній заяві він не обґрунтував, які саме дії відповідача [PERSON] завдали йому моральних страждань. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] не розглядав звернення позивача і називав їх безпідставними, однак, з матеріалів справи встановлено, що на скарги позивача були надані відповіді. Тому позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди слід задоволити частково. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат слід задоволити частково, а саме стягнути з відповідача МКЦРЛ документально підтвероджені витрати, які були понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень та судовий збір, сплачений позивачем відповідно до задоволених позовних вимог. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: approved