Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Кредитна спілка «Громада» звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 21.03.2008 року з [PERSON] був укладений кредитний договір № 865, відповідно до умов якого, позичальник отримав кредит у розмірі 19 000 грн. зі сплатою 41,0 % річних від суми залишку кредиту з кінцевим терміном повернення до 21.03.2009 року. Інші відповідачі являються поручителями перед позивачем за виконання позичальником своїх кредитних зобовязань. У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору та виникнення заборгованості по погашенню кредиту, 18.11.2010 року Комсомольським районним судом м. Херсон було винесено рішення про солідарне стягнення з позичальника та поручителів суми боргу в розмірі 29 634,55 грн. та судових витрат. З моменту винесення рішення і до теперішнього часу боржник проводив часткове погашення кредиту, в результаті чого станом на 22.09.2015 року заборгованість по кредиту складає 54 250,66грн. з них 8 101,73 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 36 758,06 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 2 516,10 грн. - сума 3%річних, 6 874,77 грн. - інфляційні витрати. А тому позивач, посилаючись на продовження правовідносин з відповідачами, просить суд стягнути з останніх заборгованість за кредитним договором № 865 від 21.03.2008 року, яка виникла станом на 22.09.2015 року, в загальному розмірі 46 148,93 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала та пояснила, що поступово здійснює погашення кредиту на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсон від 18.11.2010 року, тому заперечувала проти задоволення даного позову, оскільки позбавлена фінансової можливості сплачувати зростаючи відсотки по кредиту. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. у судове засідання не зявились, про те надали до суду клопотання, в якому просять взяти до уваги те, що 20.03.2009 року між КС "Громада" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої позичальник та боржник домовились про продовження строку дії договору на строк три місяці, тобто до 21.06.2009 року та зі сплатою відсотків 51,2% річних на залишок кредитних коштів. Додаткова угода №1 від 20.03.2009 року була укладена без договорів поруки та без їх згоди. В позовній заяві позивач не посилається на додаткову угоду №1, яка вказана рішенні Комсомольського районного суду м. Херсон, тому вважають, що вони не являються поручителями за кредитним договором №865 від 21.03.2008 року. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2008 року між Кредитною спілкою «Громада» та [PERSON] був укладений кредитний договір (далі - Договір) № 865, за умовами якого позичальник одержує кредит в сумі 19000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності і забезпеченості, та в свою чергу зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в розмірі 41,0% на рік. Строк дії кредитування складав 12 місяців з кінцевим терміном його повернення та сплати відсотків до 21.03.2009 року. Відповідно до п. 4.3.9 договору, позичальник взяв на себе обовязок повернути кредит та проценти за його використання по закінченню терміну дії договору. Також, 21.03.2008р. кредитною спілкою з [PERSON] був укладений договір поруки № 865/1п, а з [PERSON], [PERSON] - договір поруки №865п За даними правочинами, відповідачі виступаючи поручителями, зобовязалися відповідати перед кредитором за невиконання або не належне виконання позичальником своїх обовязків по кредитному договору. Відповідальність поручителів здійснюється у тому ж обсязі, що й позичальника включаючи сплату кредиту, процентів, неустойки, відшкодування збитків завданих кредитору. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсон від 18.11.2010 року у звязку з несвоєчасним поверненням кредитних коштів та сплати відсотків за їхнє користування з відповідачів була стягнута заборгованість по кредитному договору в сумі 29 634,55 грн. Однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано, правовідносини між сторонами, які випливають із кредитного договору та договорів поруки не припинено, оскільки мають місце не виконані зобовязання по поверненню кредитних коштів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). У п. 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи та відповідачами не заперечувався, вбачається, що станом на 22.09.2015 року заборгованість по кредитному договору № 865 нарахована на залишок заборгованості по кредиту в розмірі 46 148,93 грн. складає: сума боргу по відсоткам - 36 758,06 грн.; сума 3% річних 2 516,10 грн. та сума інфляційних втрат 6 874,77 грн. Отже, загальна сума боргу становить 46 148,93 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 2.2 ст. 2 договорів поруки встановлено, що поручителі та позичальник відповідають як солідарні боржники та відповідають по зобовязаннях позичальника в повному обсязі. Вразі укладення кількох договорів поруки на виконання того самого зобовязання, поручителі в такому випадку не несуть солідарної відповідальності між собою, у звязку з чим не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Суд не приймає до уваги доводи поручителів щодо збільшення відсоткової ставки на залишок кредитних коштів по додатковій угоді №1 до основного кредитного договору, оскільки дані обставини були предметом розгляду Комсомольським районним судом м. Херсон під час ухвалення рішення від 18.11.2010 року по справі за позовом КС "Громада" до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказане рішення набуло чинності і звернено до виконання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки передбачені умовами договорів та урегульовані нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесенні судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved