Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

До суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного закладу громадянки [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO], звернулась лікар-психіатр завідуюча 9-м відділенням КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» [PERSON], мотивуючи тим, що остання була госпіталізована до психіатричної лікарні 15.07.2013 за направленням лікаря-психіатра та на прохання опікуна (згідно вимог Закону України «Про психіатричну допомогу»). Щомісяця згідно вимог ст. 15 Закону «Про психіатричну допомогу» оглядалася комісією лікарів психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У звязку з рішенням Конституційного суду від 01 червня 2016 року подальше перебування пацієнтки можливе лише за умови наявності рішення суду (п.4 в описовій частині Рішення Конституційного суду України). Внаслідок стійкого психічного розладу пацієнтка не здатна розуміти значення своїх дій і не може керувати ними, нездатна дати усвідомлену згоду на лікування. 20.07.2017 пацієнтка була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на теперішній час вона страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми», неспроможна задовільнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність, агресивна до оточуючих, завдасть значної шкоди оточуючим та своєму здоровю без надання їй медичної допомоги. В судовому засіданні лікар-психіатр 1-ї ОСЛ м. Ромни Сумської області [PERSON] підтримала заяву, підтвердивши обставини, викладені в ній. Заінтересована особа [PERSON] просив заяву лікаря-психіатра задоволити. Прокурор та захисник не заперечували проти задоволення заяви лікаря - психіатра. Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, заінтересованої особи, захисника, думку прокурора, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог рішення Конституційного суду України від 01 червня 2016 року «Про госпіталізацію недієздатних осіб», ст. 14, ч. 3 ст. 17, ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу». Рішенням Конституційного суду України від 01 червня 2016 року "Про госпіталізацію недієздатних осіб" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Рішенням Липоводолинського районного суду від 24.07.2007 року [PERSON] визнано недієздатною і її опікуном призначено [PERSON] (а.с.4). З рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24.01.2017 вбачається, що [PERSON] продовжувалась госпіталізація до психіатричного закладу на строк 6 місяців (а.с.7). Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» від 20. 07.2017 № 01-55/3562 [PERSON] є інвалідом 2 групи безтерміново, дійсно перебуває на обліку лікаря-психіатра РПНД з 1953 року, в КЗ СОР «і ОСЛ м. Ромни» лікується, маючи діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним емоційно-вольовим дефектом», З приводу захворювання багаторазово і тривалий час знаходилась на лікуванні в КЗ СОР «1 ОСЛ м. Ромни», останній раз з 15.07.2013 року по теперішній час. (а.с.8). 20 липня 2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на теперішній час вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми» F20.00 (МКХ-10), внаслідок чого виявляє агресивні дії до оточуючих, неспроможна задовольнити свої мінімальні життєві потреби та може завдати значної шкоди своєму здоровю та здоровю оточуючих без надання їй медичної допомоги (а.с.3). Висновок лікарів сумнівів у суду не викликає.

Outcome: approved