Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві зазначив що він позичив [PERSON] грошову суму у розмірі 2200 доларів США, на підтвердження цього [PERSON] 26.12.2015 року склала та підписала власноруч розписку про зобов"язання повернення коштів у строк до 26.12.2017 року. В порушення виконання взятих відповідних зобов"язань відповідач повернула позику частково - в сумі 1300 доларів США, відповідно залишився борг в сумі 900 доларів США. Зазначаючи, що зобов"язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, прохав стягнути з [PERSON] на його користь 900 доларів США в еквіваленті до національної валюти України гривні за курсом встановленим Національним Банком України на день ухвалення судом рішення та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок. Ухвалою суду від 22.08.2019 року провадження по справі відкрито, до судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, визнала позов частково, вказуючи що дійсно брала в борг у матері позивача [PERSON] 12000 гривень та 700 доларів США. [PERSON] померла [INFO] . Позивачу склала розписку про наявність боргу у сумі 2200 доларів США. На той час перебувала у пригніченому стані після смерті чоловіка. Оскільки була винна кошти [PERSON] , перераховувала кошти позивачу. Вказала що залишився борг, який вона мусила сплатити [PERSON] в сумі 5354 гривні 26 копійок. Під час судового розгляду позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали за підставами, викладеними в позові, прохали їх задовольнити. Позивач зазначив що відповідач [PERSON] взяла грошові кошти в борг у його матері [PERSON] , яка померла у 2015 році. Після смерті матері в її речах знайшов записник, в якому були записані борги - прізвища боржників та суми боргу. На його прохання [PERSON] власноруч склала боргову розписку, відповідно якої повинна була сплати йому 2200 доларів США. 1300 доларів США відповідач повернула, тому прохав стягнути 900 доларів США боргу. Також зазначив, що записник, в якому були зазначені первісні суми боргу не зберігся. Під час судового розгляду відповідач проти позову заперечила, вказавши, що хоча і подала відзив на позовну заяву про часткове визнання позову, разом з тим, прохала у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вказавши що за її підрахунками розміру боргу, який вона мусила повернути [PERSON] , такий борг відсутній, оскільки в обрахування боргу вона залишала [PERSON] ювелірні золоті вироби та весь борг перед [PERSON] повернула позивачу. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила що товаришувала з [PERSON] , після смерті якої залишився записник, де остання записувала борги. Там зокрема був і борг [PERSON] в сумі 2200 доларів США. Потім віддала цей записник сину померлої [PERSON] . Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши сторони, їх представників, свідка, суд дійшов до наступного. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК). За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Зазначений правовий висновок підтверджено Верховним Судом України, зокрема у постановах від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Відповідно розписки від 26 грудня 2015 року, оригінал якої наданий позивачем та досліджувався під час судового розгляду, [PERSON] зобов"язалася повернути борг в сумі 2200 долпрів США [PERSON] в строк до 26 грудня 2017 року.(а.с.5) Хоча [PERSON] не заперечувала факт власноручного написання зазначеної розписки 26.12.2015 року, але судом встановлено під час судового розгляду та не заперечувалося позивачем, що складання такої боргової розписки відповідачкою відбулося без передачі грошових коштів в борг [PERSON] позивачем. Також відсутній письмовий договір позики між [PERSON] та [PERSON] чи боргова розписка щодо отримання грошових коштів відповідачкою [PERSON] у [PERSON] . Враховуючи викладене, [PERSON] не було доведено того, що у відповідачки [PERSON] виникли перед позивачем будь-які зобов`язання грошового характеру на підставі наданої боргової розписки. Таким чином, [PERSON] не довів належними та допустимими доказами факту отримання відповідачкою у борг грошових коштів, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову, зазначені позивачем в обгрунтування позову.

Outcome: dismissed