Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що 09 березня 2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Кам`янському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено актовий запис №3 від 09.03.2019 року. Від шлюбу з відповідачем у них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. З відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть. На даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, єдиним її доходом є соціальна допомога по догляду за дитиною, а відтак звернулась до суду в порядку ст.84 СК України з відповідним позовом, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 16.03.2020 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі ј частини усіх видів доходів та зазначив, що в змозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання [PERSON] . Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09.03.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області здійснено актовий запис за № 3, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.03.2019 року (а.с.4). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження останньої (а.с.5). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Черкаської області № 513 від 11.03.2020 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , склад зареєстрованих (прописаних) за цією адресою: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Між тим, [PERSON] зазначає про те, що батько дитини [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а вона на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини. З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно з частинами другою та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України (далі -СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Аналіз зазначених положень свідчить про те, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Особливістю зазначеного права є те, що той з подружжя, з ким проживає дитина, має його незалежно від того, чи він/вона працює та незалежно від її/його матеріального становища. Єдиною умовою, яку висуває законодавець, є можливість другого з подружжя надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною до 3 років, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] зазначає, що взмозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у твердійгрошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, однак доказів того, що він не взмозі сплачувати аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно не надав. Вирішуючи позов про стягнення аліментів на утримання дружини та визначаючи їх розмір, суд враховує матеріальне становище відповідача, обов`язок сплати аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також згоду відповідача на сплату аліментів на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, з розміром яких позивач не погоджувалася, а також те, що позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, дитина проживає разом із позивачем, тому виходячи із засад розумності і справедливості, врахувавши вимоги ст.ст.80,84, 184 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що при даних обставинах, на користь позивача з відповідача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. У відповідності до вимог ст. 79 СК України, якою визначено час протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя, суд присуджує аліменти починаючи від дня подання позовної заяви - 13.03.2020 року. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved