Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Орган опіки і піклування Голопристанської районної державної адміністрації звернувся із позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що комісія з питань захисту прав дитини Голопристанської районної державної адміністрації розглянула заяву неповнолітньої [PERSON] та надані нею документи щодо доцільності позбавлення її батька - [PERSON], [INFO], батьківських прав. Комісією було встановлено, що у шлюбі, укладеному між [PERSON] та [PERSON], народилась донька - [PERSON], [INFO] 06.05.2006 р. шлюб між подружжям було розірвано, донька [PERSON] залишилась проживати з матір'ю. Згідно характеристики, наданої Гладківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку, громадський порядок не порушував, проживає сам. За характером спокійний, врівноважений. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання гр. [PERSON], будинок складається з 4-х кімнат, кухні та коридору, опалення пічне, має підсобне господарство: гуси, свині, кози, бджоли. Працює по договору в організації енергозбуту. Згідно свідчень гр. [PERSON] та [PERSON], які знають [PERSON] з 2007 р., батько не цікавиться життям дитини, матеріально не утримує, у її вихованні участі не приймає. Неповнолітня [PERSON] характеризується Таврійською загальноосвітньою школою позитивно. [PERSON] перебуває в іншому шлюбі. Дівчинку виховує матір, бабуся та вітчим. Між членами сім'ї панують доброзичливі інтелігентні стосунки, учениця забезпечена всім необхідним для навчання та щасливого життя. Протягом декількох місяців 2015-2016 навчального року рідний батько [PERSON] у телефонному режимі цікавився успіхами у навчанні та станом здоров'я доньки, оплачував харчуванні доньки у їдальні. На даний момент зі слів дитини контакту з батьком не підтримує, батьківські збори батько не відвідував. Згідно довідки розрахунку по виконавчому листу [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 20.02.2018 р. у розмірі 27 166,80 грн. Вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, які зазначені у позові і просила його задовольнити. Представники неповнолітньої - адвокат [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Вважають [PERSON] недостойним батьком, оскільки останній був раніше засуджений, тривалий час відбував покарання у місцях позбавлення волі. В розмові з колишньою дружиною використовує нецензурну лексику, висловлює образи в адресу колишньої дружини у присутності неповнолітньої доньки. [PERSON] мав сумніви у тому, що є батьком [PERSON], через що декілька років в судовому порядку з'ясовував цю обставину, що завдало травму неповнолітній дитині. Після того, як експертним висновком було встановлено, що він є батьком [PERSON], почав приймати активну участь у її житті та надавати матеріальну допомогу дитині. Неповнолітня [PERSON] підтримала позов і просила його задовольнити. В якості підстави позбавлення батька батьківських прав зазначила, що батько образливо висловлюється про її матір та вчиняє із матір'ю сварки. Також підтвердила, що батько приймає участь в її житті, телефонує їй, питає про її справи та навчання, вона приймає від нього матеріальну допомогу, отримує кошти по оплаті телефону, на харчування у школі, він купляє їй речі, проводив з нею час, неодноразово возив до торгівельно-розважального центру «Фабрика». Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, надав до суду відзив на позов. Зокрема зазначив, що дійсно, коли дитині було 2,5 роки, він потрапив до в'язниці, але покарання за порушення закону він відбув. Поки він був у в'язниці, дружина почала проживати з іншим чоловіком, тому вони розлучилися. В подальшому дружина вийшла за того чоловіка заміж. Під час перебування у в'язниці, надавати допомогу дитині не мав можливості, робив власноруч іграшки та пересилав дитині. Коли повернувся з в'язниці, відвідував доньку, проводив з нею час, надавав допомогу. Аліменти не сплачує на користь колишньої дружини, оскільки не довіряє їй через кредитні зобов'язання, які вона має. Тому надає допомогу дитині безпосередньо: купує їй необхідні речі, одежу, взуття, ноутбук та ін. Коли надає відповідні чеки та квитанції державному виконавцю, останній їх не враховує, тому заборгованість по сплаті аліментів не зменшується. Вважає, що позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав пов'язані з необхідністю виїзду доньки за кордон - в Корею, оскільки другий чоловік дружини є корейцем за національністю і в даний час він та його колишня дружини перебувають в Кореї на заробітках. Заперечує щоб його доньку удочерив другий чоловік дружини. Також зазначив, що через слова дружини, що [PERSON] не його донька, звернувся до суду з позовом про виключення відомостей з актового запису про батьківство. Експертним висновком було встановлено, що він дійсно є батьком [PERSON]. На даний час працює у ТОВ «Енергосила» в м. Києві, отримав підвищення по посаді та по зарплаті. Надає допомогу своїй дитині і в подальшому буде надавати допомогу на навчання доньці. Вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав немає. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача [PERSON], в судові засідання не з'являлась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. З урахуванням думки сторін, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність третьої особи. Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В ході розгляду справи судом було встановлено, що у шлюбі, укладеному між [PERSON] та [PERSON], [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] розлучилися згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 06.05.2010, актовий запис № 66, свідоцтво Серії [NUMBER] В своїй заяві до комісії з питань захисту прав дитини, неповнолітня [PERSON] зазначила, що протягом тривалого часу батько не цікавиться її життям, не надає матеріальної допомоги та моральної підтримки. Натомість, в судовому засіданні спростувала ці пояснення і повідомила, що батько їй надає матеріальну допомогу, купляє потрібні їй речі, телефонує, цікавиться її життям. Причиною звернення із заявою про позбавлення батьківських прав стали неприязні відносини та конфлікти, які виникають між батьками. На підтвердження своїх доводів відповідач надав в якості доказу товарні чеки, квитанції на придбання речей доньці та виписки по картковому рахунку про перерахування грошових коштів на її банківську картку в сумі по 300, 500, 600, 1000 та 2000 грн. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами позбавлення батьківських прав передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, доводи представника позивача та представників неповнолітньої не мають під собою правового підґрунтя. Ні орган опіки і піклування у своєму висновку, ні представники неповнолітньої не навели підстав для позбавлення батьківських прав відповідача, а також належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин, відповідно до вимог Сімейного Кодексу України. Наявність у відповідача судимості, яка не пов'язана з кримінальним правопорушенням щодо дитини, заборгованості по аліментам, конфлікти, які іноді виникають між батьками дитини - не є підставами для позбавлення батьківських прав відповідно до вимог діючого законодавства. Заборгованість по аліментам є додатковою підставою для позбавлення батьківських прав у сукупності з іншими підставами невиконання батьківських обов'язків. Пояснення двох свідків, які були надані у письмовому вигляді представником позивача, а також на них здійснено посилання у висновку органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав, не є належним і допустимим доказом відповідно до вимог процесуального законодавства, оскільки вказані свідки не були допитані судом безпосередньо, не були попереджені про кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку, а тому вказані пояснення не приймаються судом до уваги. Крім того, ці пояснення не узгоджуються з іншими доказами, які маються в матеріалах справи. Відповідно до п. 15 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Органом опіки і піклування Голопристанської районної державної адміністрації не було вжито усіх заходів впливу до [PERSON], оскільки ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності за неналежне виховання до дитини [PERSON] не притягався, ніякої профілактичної роботи з ним не проводилось, докази цього в матеріалах справи відсутні. Згідно висновку органу опіки та піклування та матеріалів справи, [PERSON] позитивно характеризується, має добрі умови проживання, будинок з чотирьох кімнат, має підсобне господарство, працевлаштований на підприємстві з енергозбуту. Суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування Голопристанської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим, незмістовним та суперечливим. Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.06.2011 року, висновок органу опіки і піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах сілких , селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. В даній справі, печатка на висновку органу опіки і піклування відсутня. З огляду на вище наведене, з урахуванням вище вказаної позиції Верховного Суду України, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а позивачем не доведена винна поведінка відповідача, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed