Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

В червні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після померлої [INFO] [PERSON] , яке складається із земельної ділянки площею 2,35 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0508, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила заповіт на ім`я позивачки. Позивачка на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, батьком [PERSON] не була зареєстрована та не проживала по [ADDRESS] , тому вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Спадкоємцями спадщини стали [PERSON] , чоловік спадкодавця, та [PERSON] , син спадкодавця, які були зареєстровані та проживали по [ADDRESS] . 23.01.2019 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, згідно якої нотаріусом була заведена спадкова справа після померлої [PERSON] , проте нотаріус повідомила, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на майно, у зв`язку з тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 21.01.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] та Ѕ частини земельної ділянки площею 2,35 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0508, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яку він прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після померлої дружини [PERSON] . [PERSON] залишив заповіт на ім`я відповідача [PERSON] . Спадкоємцем спадщини став [PERSON] , син спадкодавця, який був зареєстрованим та проживав по [ADDRESS] . [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, так як вона досягла пенсійного віку, встановленого законом, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно пенсійного посвідчення. В зв`язку із тим, що позивачка не проживала та не була зареєстрована разом із спадкодавцем, батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, вона у встановлений законом строк надала до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. заяву про прийняття спадщини, на підставі чого вважається, що [PERSON] має право на Ѕ частину усього спадкового майна, що залишилось після померлого [INFO] батька [PERSON] . Але, у зв`язку з тим, що мати позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , залишила заповіт, згідно якого вона є спадкоємицею земельної ділянки площею 2,35, кадастровий номер 5122084800:01:002:0508, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку за спадкодавцем, [PERSON] підтверджується Державним актом серії ЯБ №895725 від 27.12.2005 року, вона саме на нього і претендує. На спадкове майно, що залишилось після померлого [INFO] батька [PERSON] позивачка [PERSON] не претендує. 06.08.2019 року [PERSON] звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1325 га, кадастровий номер 5122084800:02:003:0047, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,34 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0509, розташовану на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка належала померлому [INFO] [PERSON] (а.с.36-38). [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти задоволення вимог зустрічної позовної заяви, просила розглядати справу у її відсутність (а.с.68). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, позовні вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі (а.с.69). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. У відповідності до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1296 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 10.08.2018 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,35 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0508, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку за спадкодавцем [PERSON] підтверджується Державним актом серії ЯБ №895725 від 27.12.2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №01.05.521.00488 (а.с.7). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48869220 від 23.08.2017 року, спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №167 від 13.07.2017 року, на земельну ділянку площею 2,35 га, що розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, і належала спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЯБ №895725 від 27.12.2005 року на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.9 зворот). Заповіт чинний та не скасовувався. Згідно довідки Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №3281 від 25.10.2018 року (а.с.13) та записів погосподарської книги №1 (2016-2020 р.р.) виконавчого комітету Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, номер погосподарського обліку 01-74 головою домогосподарства по [ADDRESS] записаний [PERSON] . На день смерті спадкодавець [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця у вказаному будинку проживали та були зареєстровані: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 23.01.2019 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , право власності на який підтверджується записами погосподарської книги №1 виконавчого комітету Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; Ѕ частини земельної ділянки площею 2,35 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0508, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яку він прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав після померлої дружини [PERSON] , земельної ділянки площею 2,34 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та земельної ділянки площею 0,1325 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.50-51). Відповідно до матеріалів спадкової справи №81/2019, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.97-127), згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51948140 від 17.05.2018 року спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №43 від 23.04.2018 року на все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось на ім`я відповідача [PERSON] , [INFO] (а.с.105). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №55593377 від 25.03.2019 року заповіт [PERSON] не змінювався та не скасовувався (а.с.102). [PERSON] є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ізмаїльським РАЦС 08.01.1973 року (а.с.41), на час відкриття спадщини разом з [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , про що свідчить довідка Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 25.01.2019 року за №330 (а.с.100). [PERSON] є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 20.10.2006 року (а.с.11) та, у відповідності до ст.1241 ЦК України є особою, що має право на обов`язкову частку у спадщині, тому що вона досягла пенсійного віку, встановленого законом, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, згідно пенсійного посвідчення №2287702000 від 12.10.2013 року (а.с.23). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №81/2019, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. з заявою про прийняття спадщини №14 від 25.01.2019 року (а.с.98), на підставі чого вважається, що позивачка має право на 1/4 частину усього спадкового майна, що залишилось після померлого [INFO] батька [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , залишила заповіт на її ім`я, згідно якого вона є спадкоємицею земельної ділянки площею 2,35 га, кадастровий номер 5122084800:01:002:0508, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку за спадкодавцем [PERSON] підтверджується Державним актом серії ЯБ №895725 від 27.12.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.05.521.00488. [PERSON] є спадкодавцем після [PERSON] згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі №43, від 23.04.2018 року (а.с.17). Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідачі за первісним та за зустрічним позовами визнали позов і обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст.81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved