Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Києва, в якому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованості з виплати коштів нарахованих сум пенсії її покійному чоловіку [PERSON] в сумі 55 970, 58 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.02.2010 року у справі №2а-578/10 було зобов»язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Києва перерахувати та виплатити [PERSON] державну пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплат, які йому здійснювались, починаючи з 30.10.2008 року і по 15.02.2010 року. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, а позивач прийняла спадщину, але нараховані відповідачем на виконання вказаного рішення суду кошти в розмірі - 55 970,58 грн. ні вона, ні померлий чоловік на даний час не отримали. Відповідач нарахував вказану суму у борг і вона рахується до виплати, але її позивачу не виплатити, оскільки відсутнє фінансування на ці цілі. Незважаючи на це, позивач просить суд стягнути вказану суму з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, стягнувши на її користь з відповідача належні до виплати її покійному чоловіку кошти. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подані письмові заперечення підтримав, вважаючи позов безпідставним, так як на виконання постанови суду від 15.10.2010 року управлінням Пенсійного фонду було проведення нарахування чоловіку позивачки належних до виплати сум коштів в розмірі - 55 970,58 грн., але вказані суму «на руки» видано не було, оскільки відсутнє фінансування таких виплат. Вказані суми віднесено в рахунок заборгованості і вони рахуються до виплати. Предмету спору немає у цій справі і позов є безпідставним, оскільки позивачка подала усі необхідні документи і вступила у спадщину на отримання вказаних коштів, тому їй будуть виплачені кошти на наявності бюджетного фінансування. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Так, судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.02.2010 року у справі №2а-578/10 було зобов»язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м.Києва перерахувати та виплатити [PERSON] державну пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі мінімальної пенсії за віком, з урахуванням виплат, які йому здійснювались, починаючи з 30.10.2008 року і по 15.02.2010 року. Вказана постанова набула законної сили. (а.с.4-6). Згідно листа від 01.11.2013 року та довідки відповідача [PERSON] були нараховані, але не виплачені кошти в сумі - 55 970,58 грн. на виконання вказаного рішення суду, оскільки призначені до виплати кошти, визначені у інших розмірах, ніж встановлені у постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року. Відповідно до свідоцтва про смерть від [INFO] [PERSON] помер і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2013 року позивач [PERSON] отримала право на спадщину на вказану суму в розмірі - 55 970,58 грн. на виконання вказаного рішення суду від 15.02.2010 року. Постановою Кабінету міністрів України №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету» від 06.07.2011 року та №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року, розмір коштів на виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, враховані в Державному бюджеті України. Між тим, як Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», так і Законом України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що у 2011-2012 роках норми і положення статей 39,50, 51,52,54 Закону застосовуються в порядку і у розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки. За таких обставин вбачається, що відповідач в межах наданих йому чинним законодавством повноважень вчинив усі можливі дії щодо виконання рішення суду від 15.02.2010 року, нарахувавши до виплати суму коштів стягувачу [PERSON], але не виплатив їх за відсутністю фінансування. Крім того, згідно ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.4 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Між тим, ніяких даних про звернення до органів виконавчої служби позивач суду не надала, пред»явивши позовну заяву до управління Пенсійного фонду у Шевченківському районі м.Києва, який в межах наданих йому повноважень і у відповідності до законодавства свої зобов»язання виконав, нарахувавши належні до виплати суми коштів. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, інші посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києві при здійснення нарахування пенсії позивачу діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Зважаючи на викладені обставини, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed