Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської товарної біржі, Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями дійсним, про визнання права власності , в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 21.02.1996 року між [PERSON] та [PERSON] відбулася угода - укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], який зареєстрований Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвентаризатор» 22.02.1996 року за № 2704. Договір купівлі-продажу зазначеного будинку був зареєстрований Харківською товарною біржею № Н7-13 Згідно договору продавець продав, а покупець - її чоловік, купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Гроші в зазначеній в договорі та визначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. Продавець зобов'язувався звільнити нерухомість і надати її покупцю не пізніше 07.03.1996 року. Всі умови договору виконані. Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвентаризатор» за інвентарним номером 2460 , реєстровий номер 15-2704, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є її чоловік- [PERSON]. Згідно відповіді Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 42 від 30.06.2017 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить в цілому [PERSON], згідно договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Харківській товарній біржі № Н7-13. Реєстрація Слатинським КП технічної інвентаризації « Інвентаризатор» за [PERSON] права власності на жиловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договори купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоди вона не може, оскільки біржевий договір вже зареєстрований в Слатинському комунальному підприємстві технічної інвентаризації « Інвентаризатор» 22.09.1996 року за № 15. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 17. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла у встановлений законом 6-ти місячний строк шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної В.В. Відповідач у справі надала заяву про відмову від спадщини на її користь. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В.В. надала відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не оформлений та не зареєстрований належним чином, тобто відсутній на ім'я спадкодавця. 03.10.2012 року Слатинське комунальне підприємство технічної інвентаризації « Інвентаризатор» виготовило технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими п [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 2460, реєстровий номер 15-2704). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а2» житловою площею 62,2 кв.м., загальною площею 90,5 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «В», альтанка літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», баня літ. «И», вбиральня літ. «К», вигрібна яма літ. «Л», яма для обслуговування літ. « М», колодязь літ. «N», огорожа N1-3. Згідно відповіді Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації « Інвентаризатор» від 30.06.2017, № 42: загальна площа збільшилась на 8,0 кв.м., а саме: в зв'язку з добудовою тамбура літ. «а1» площею 6,0 кв.м., та виносом вогнилища 0,9 кв.м. та помилкою в підрахунку площі в 1,1 кв.м., що не є самочинним будівництвом. Житлова площа збільшилась на 1,7 кв.м. в зв'язку з виносом в приміщенні вогнилища площею 0,9 кв.м. та помилкового на рахунку площі на 0,8 кв.м., що не є самочинним. Загальна площа житлового будинку складає 90,5 кв.м., житлова площа складає 62,2 кв.м. Сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Д»- знесені. Альтанка літ. «Е», вбиральня літ. «К», вигрібна яма літ. «Л», яма для обслуговування літ. «М» не є самочинними, згідно наказу № 2 від 08.01.2013 року Міжрегіоналбуду. Сарай літ. «Ж»,сарай літ. «З», баня літ. «И», не є самочинними, згідно наказу № 404 Міністерства регіонального будівництва від 09.08.2012 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, з поставленням у справі заочного рішення, що суд вважає за можливе Представники відповідачів у справі - Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, представник Харківської товарної біржі в судове засідання не з'явилися, покладались на розсуд суду, в поданих до суду заявах справу просили проводити в їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнала повністю, справу просила проводити в її відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе.. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 21.02.1996 року між [PERSON] та [PERSON] відбулася угода купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою : [ADDRESS], який зареєстрований Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвентаризатор» 22.02.1996 року за № 2704.Договір купівлі-продажу зазначеного будинку був засвідчений Харківською товарною біржею № Н7-13 Згідно договору продавець продав, а покупець - [PERSON] (чоловік позивачки) купив житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Гроші в зазначеній в договорі та визначеній сумі отримані продавцем від покупця до реєстрації угоди. Продавець зобов'язувався звільнити нерухомість і надати її покупцю не пізніше 07.03.1996 року. Всі умови договору виконані. Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвентаризатор» за інвентарним номером 2460 , реєстровий номер 15-2704, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно відповіді Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 42 від 30.06.2017 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить в цілому [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, посвідченого на Харківській товарній біржі № Н7-13. Реєстрація Слатинським КП технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за [PERSON] права власності на жиловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству - ст. 15 Закону України « Про товарну біржу». Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договори купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоди вона не може, оскільки біржевий договір вже зареєстрований в Слатинському комунальному підприємстві технічної інвентаризації « Інвентаризатор» 22.09.1996 року за № 15. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 17. Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла у встановлений законом 6-ти місячний строк, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної В.В. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В.В. надала відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця не оформлений та не зареєстрований належним чином, тобто відсутній на ім'я спадкодавця. 03.10.2012 року Слатинське комунальне підприємство технічної інвентаризації « Інвентаризатор» виготовило технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованими п [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 2460, реєстровий номер 15-2704). Згідно проведеної інвентаризації, за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а2» житловою площею 62,2 кв.м., загальною площею 90,5 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «В», альтанка літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», баня літ. «И», вбиральня літ. «К», вигрібна яма літ. «Л», яма для обслуговування літ. « М», колодязь літ. «N», огорожа N1-3. Згідно відповіді Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації « Інвентаризатор» від 30.06.2017, № 42: загальна площа збільшилась на 8,0 кв.м., а саме: в зв'язку з добудовою тамбура літ. «а1» площею 6,0 кв.м., та виносом вогнилища 0,9 кв.м. та помилкою в підрахунку площі в 1,1 кв.м., що не є самочинним будівництвом. Житлова площа збільшилась на 1,7 кв.м. в зв'язку з виносом в приміщенні вогнилища площею 0,9 кв.м. та помилкового на рахунку площі на 0,8 кв.м., що не є самочинним. Загальна площа житлового будинку складає 90,5 кв.м., житлова площа складає 62,2 кв.м. Сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «Д»- знесені. Альтанка літ. «Е», вбиральня літ. «К», вигрібна яма літ. «Л», яма для обслуговування літ. «М» не є самочинними, згідно наказу № 2 від 08.01.2013 року Міжрегіоналбуду. Сарай літ. «Ж»,сарай літ. «З», баня літ. «И», не є самочинними, згідно наказу № 404 Міністерства регіонального будівництва від 09.08.2012 року. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 ЦК передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Для підтвердження дійсності укладення вищевказаного договору я звертаюся до суду. Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. З 01.01.2004 року нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору. Відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв'язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Договори щодо придбання на біржових торгах об'єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» :нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору ; така домовленість підтверджена письмовим доказом ; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування за законом маютьвирішуватись на основі правил глави 86 ЦК (435-15).Спадкування за законом здійснюється почергово.Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, ч.2 ст.220, 1216-1218, 1220-1223,1225,1261,1266, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved