Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України, в особі представника Бутенко Марії Олегівни, звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому зазначив, що 22 червня 2017 року близько 09 год. 45 хв. по вул. Лисенка у м. Яготин Київської області [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-21074 д.н.з. [NUMBER] з причепом [NUMBER] , в порушення п. 2.3 ПДР України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив комплектність транспортного засобу, що призвело до того, що причіп відчепився та вдарив автомобіль «Nisan Almera» д.н.з. [NUMBER] , який стояв на зеленому газоні. В результаті ДТП автомобіль «Nisan Almera» д.н.з. [NUMBER] , який був придбаний позивачами 26.01.2017 року та є спільним майном подружжя, отримав механічні ушкодження. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 10.07.2017 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області по справі № 382/1134/17 від 22.08.2017 року на користь [PERSON] стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження № 55116726 від 16.11.2017 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілих ( [PERSON] та [PERSON] ) матеріальну шкоду у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп.; відповідно Постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 55116726 від 16.11.2017 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто 301 грн. 00 коп.; відповідно Постанови про стягнення виконавчого збору № 55116726 від 16.11.2017 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто 1 100 (одну тисячу сто) грн. 00 коп. Отже загальний розмір витрат складає: 12 401 (дванадцять тисяч чотириста одна) грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача по справі не була застрахована. Враховуючи вищевикладене, до позивача перейшло право вимоги, яке потерпілі ( [PERSON] та [PERSON] ) мають до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки винним у вчиненні ДТП, що мала місце 22.06.2017 року, є відповідач, то позивач набув права вимоги відшкодування збитків до нього. Враховуючи викладене, просив стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду у розмірі 12 401 грн. 00 коп. тавитрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.. У судове засідання представник позивача не з`явився, представник позивача в позовні заяві просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 22 червня 2017 року близько 09 год. 45 хв. по вул. Лисенка у м. Яготин Київської області відповідач по справі, керуючи автомобілем ВАЗ-21074 д.н.з. [NUMBER] з причепом [NUMBER] , в порушення п. 2.3 ПДР України, перед виїздом не перевірив і не забезпечив комплектність транспортного засобу, що призвело до того, що причіп відчепився та вдарив автомобіль «Nisan Almera» д.н.з. [NUMBER] , який стояв на зеленому газоні. В результаті ДТП автомобіль «Nisan Almera» д.н.з. [NUMBER] , який був придбаний позивачами 26.01.2017 року та є спільним майном подружжя, отримав механічні ушкодження. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 10.07.2017 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області по справі № 382/1134/17 від 22.08.2017 року на користь [PERSON] стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень (а.с. 5-12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На момент ДТП у відповідача по справі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був відсутній (а.с. 13). Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження № 55116726 від 16.11.2017 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь потерпілих ( [PERSON] та [PERSON] ) матеріальну шкоду у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп., відповідно до постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 55116726 від 16.11.2017 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто 301 грн. 00 коп., відповідно постанови про стягнення виконавчого збору № 55116726 від 16.11.2017 року з Моторного (транспортного) страхового бюро України стягнуто 1 100 (одну тисячу сто) грн. 00 коп. Отже загальний розмір витрат складає: 12 401 (дванадцять тисяч чотириста одна) грн. 00 коп. (а.с. 14-21). Положенням ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно з п. 41.1. ст. 41 а) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент скоєння пригоди не була застрахована, МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим, а відтак до позивача перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим в частині стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, і приходить до висновку про його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до платіжного доручення № 9799087 від 07.08.2020 року позивачем за подання відповідного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., а відтак вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved