Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка вказує на те, що 26.06.2011р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Будеразькій сільській раді Здолбунівського району, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] Одруження з відповідачем не склалося з його вини. Позивачка подальше спільне життя виключає оскільки вони з відповідачем різні за характерами, у них різні погляди на життя, збереження сім'ї є неможливим. Також вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, оскільки вона на даний час ніде не працює, то також має право на утримання від позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку. Просить суд шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 800грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та 500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні 04.08.2014р. позивачка та її представник вимоги заяви підтримали і просять їх задовільнити в повному обсязі. В судове засідання 25 листопада 2014 року позивачка не з'явилася. Відповідач, в судовому засіданні 04.08.2014р., позов в частині розірвання шлюбу визнав повністю і згідний на його розірвання. Мотиви, що призвели до розпаду сім"ї визнає. Вважає, що подальше збереження сім"ї неможливе. Позов в частині стягнення аліментів не визнав та пояснив суду, що він ніде не працює і не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі. В судове засідання 25 листопада 2014 року відповідач не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розгляд справи за відсутності сторін, оскільки вони були повідомлені про час та місце розгляду справи. Всебічно дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню. На думку суду місце проживання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] доцільно визначити з матір"ю. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Неповнолітня дочка [PERSON] на даний час не досягла трьохрічного віку. Позивач інших осіб на утриманні немає, відрахування за виконавчими документами не проводяться, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. На даний час відповідач ніде не працює і не має постійного доходу, а тому є всі підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Суд при вирішенні питання щодо розміру аліментів, враховує обставини визначені ст.182 СК України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дочки в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття та 100 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дочкою трьохрічного віку.

Outcome: approved