Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач 09.06.2020 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1-2), посилаючись на наступні обставини. Вона з 17.12.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . На утримання дитини в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вона вимушена звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2020 року. Зазначила, що відповідач працює неофіційно, де і ким їй не розповідає, але має дохід. Вважає, що відповідач в змозі надавати допомогу на утримання доньки [PERSON] . Крім того, відповідач платить аліменти в розмірі 1/4 частини на користь третьої особи, [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , 2004 року народження. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 06.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.18,19). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копію ухвали судді від 06.07.2020 року направлено позивачу за її місцем проживання. До суду повернулося повідомлення з відміткою про вручення позивачу поштового відправлення (а.с.22). Копію ухвали судді від 06.07.2020 року разом з копією позову з додатками направлено відповідачу за його місцем реєстрації (а.с.17,23). До суду повернулося повідомлення з відміткою про вручення відповідачу поштового відправлення (а.с.24). Від відповідача у встановлений строк заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надійшло. Від відповідача відзив на позов не надійшов. Копію ухвали судді від 06.07.2020 року разом з копією позову з додатками направлено третій особі за її місцем проживання. До суду повернувся конверт з ухвалою судді, копією позову та додатками, направлений третій особі за адресою вказаною у позові, як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.25). Від третьої особи пояснень щодо позову не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, яким внесено зміни зокрема до Цивільного процесуального Кодексу України. Відповідно до Вказаного закону розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального Кодексу України доповнено пунктом 3, яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені в тому числі ст. 185 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Отже з 02.04.2020 року процесуальні строки були продовжені на час дії карантину. Згідно п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 731-ІХ від 18.06.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Закон України № 731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності 17.07.2020 року. 06.08.2020 року процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 року закінчились. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами наявний спір, що виник з сімейних відносин щодо аліментних зобов`язань. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. [PERSON] та [PERSON] з 17.12.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З довідки від 05.06.2020 року, виданої за підписом голови квартального комітету №20 [PERSON] (а.с.11), вбачається, що дитина [PERSON] ,2014 року народження, зареєстрована з батьками за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту № 1733 від 05.06.2020 року, посвідченого керівником ОСББ «Стандарт-19» [PERSON] (а.с.13), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації з січня 2020 року. Власником вищевказаної квартири є [PERSON] , 07.05.1965 року, що підтверджується довідкою № 1733 від 05.06.2020 року, виданої керівником ОСББ [PERSON] (а.с.12). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З позову вбачається, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь третьої особи [PERSON] на утримання їх спільної дитини, однак доказів на підтвердження викладених обставин в матеріалах справи немає. При визначенні розміру аліментів суд,

Outcome: approved