Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 травня 1996 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Ще за життя, а саме 23 жовтня 1991 року вона склала заповіт, який було посвідчено Лукашівською сільською радою Чорнобаївського району за №36, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якого входить земельна ділянка, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЧР №050302, виданого помилково на імя "Нікітіна Варвара Костянтинівна", а не на [PERSON]. Вона прийняла спадщину своєї матері, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить встановити факт родинних відносин та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач - Лукашівська сільська рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 19 травня 1996 року померла мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Ще за життя, а саме 23 жовтня 1991 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено Лукашівською сільською радою Чорнобаївського району за №36, яким заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якого входить земельна ділянка площею 2,71 га., що належала їй згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЧР №050302, виданого помилково на імя "Нікітіна Варвара Костянтинівна". Позивач прийняла спадщину [PERSON], оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину судом не встановлено. Син померлої - [PERSON] спадщину не приймав, оскільки відповідної заяви до нотаріальної контори не подавав, а також не вступав у фактичне володіння та управління спадковим майном та на спадщину не претендує, що підтверджується його заявою (а.с.11). Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON], паспорта позивача, заповіту, довідками сільської ради про постійне місце проживання померлої та про склад її сімї, а також про вступ позивача у фактичне володіння та управління спадковим майном, витягом з технічної документації від 10.02.2016 р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого відділом Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №403/01-16 від 24.03.2016 р. про те, що після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини не поступало, показами свідків [PERSON], [PERSON] У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Незаконність права власності не встановлена судом, а тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки іншим чином встановити факт родинних відносин неможливо, порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], померлої 19 травня 1996 року. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved