Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі. Вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON]. На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. У звязку з важким матеріальним становищем, позивач не має змоги забезпечити дитину самостійно. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою і до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, а також стягнути кошти на її утримання у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву від 25.10.2017, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву від 25.10.2017, в якій просив справу розглянути без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про шлюб, серія І-АМ №180372, виданого 07.08.2016 виконкомом Русавської сільської ради Ямпільського району Вінницької області Вінницькій області, встановлено, що 07.08.2016 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Росінська». Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №357450, виданого 27.01.2017 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 24.01.2017 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із довідки виконавчого комітету Ямпільської міської ради Вінницької області №4709 від 18.07.2017 встановлено, що [PERSON] зареєстрована [INFO]. Разом з нею проживає донька [PERSON], 24.01.2017, яка перебуває на її утриманні. Із довідки Ямпільського дошкільного навчального закладу №4 вих.№25 від 20.07.2017 встановлено, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 10.04.2017. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки донька сторін [PERSON], [INFO], не досягла трьох років, суд має підстави для стягнення коштів на утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в ред. Закону України №2037-VIII від 17.05.2017), станом на дату вирішення спору, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є малолітня дитина і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоровя. Відповідач має постійний дохід, і ця обставина визнана сторонами, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Суд вважає суму аліментів одна четверта всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 21 липня 2017 року за вхід.№4493, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 21 липня 2017 року. Заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач працездатна, однак, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і самостійно утримує малолітню дитину, яка потребує витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому суд вважає, що вона потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивачу у сумі 300 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. В іншій частині позовних вимог суд має підстави відмовити, як таких, що заявлені необґрунтовано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, тобто по 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial