Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №СL55755 від 19 червня 2006 року відповідачка отримала кредит у розмірі 12000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік, а у разі прострочення платежу щорічна підвищена процентна ставка становить 108%, строк кредиту - 60 місяців, кінцева дата сплати останнього платежу - 20 травня 2013 року. Оскільки відповідачка не виконувала умови договору банк звернувся до суду для захисту своїх порушених прав. Рішенням Бородянського районного суду від 08 листопада 2012 року в цивільній справі №2/1006/1047/12, з відповідачки стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 34 012,02 грн. та судовий збір у розмірі 340,12 грн. 04 жовтня 2019 року державний виконавець Святошинського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням рішення суду. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка порушила грошове зобов`язання з виплати заборгованості, сума коштів, що підлягала стягненню знецінилась внаслідок девальвації, то у позивача виникло право на застосування наслідків цього порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних, відповідно до статті 625 ЦК України. Тому просив стягнути з відповідачки інфляційні втрати, за період з 06 жовтня 2016 року по 30 травня 2019 року у розмірі 4390,90 грн. та три проценти річних у розмірі 985,95 грн. Представник позивача Усик Д.С. в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, клопотань до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №СL55755 від 19 червня 2006 року відповідачка отримала кредит, що підтверджується копіями кредитного договору № СL55755 від 19 червня 2006 року з додатком до нього, Статуту АТ "Універсал Банк" (а.с.8-14, 29-30). Рішенням Бородянського районного суду від 08 листопада 2012 року позов Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволений, з [PERSON] на користь банку стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 34012,02 грн. та 340,12 грн. судового збору (а.с.15-16). 04 жовтня 2019 року державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №45168883, у зв`язку з повним виконанням рішення суду (а.с.17). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.24-25), за період з 06 жовтня 2016 року по 30 травня 2019 року заборгованість відповідачки становить: 4390,90 грн. - інфляційні втрати, 985,95 грн. - три проценти річних. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, кошти, які підлягали стягненню знецінились внаслідок девальвації, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки інфляційні втрати в розмірі 4390,90 грн., три відсотки річних в розмірі 985,95 грн., за період з 06 жовтня 2016 року по 30 травня 2019 року Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved