Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

В липні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеної додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.06.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з « 1» по « 25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана додаткова угода разом з запропонованими ПАТ КБ « Приватбанк» умовами та правилами, тарифами складають між ними та банком кредитний договір , підтверджується підписом у заяві. Станом на 18.07.2014 року позичальник [PERSON] має заборгованість в сумі 15317,16 грн. Оскільки відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі 15317, 16 грн. за кредитним договором № 5457092026001341 від 11 червня 2012 року в примусовому порядку та покласти на відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлена про час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явилася . Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача по справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], уклала додаткову угоду № 1 до договору про надання банківських послуг від 25.09.2008 року samdn34000023653037 (№ 5457092026001341) від 11 червня 2012 року з ПАТ КБ „ ПриватБанк„ ( юридична адреса : м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50), за яким отримала кредит у розмірі 9000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, кредитний договір складається з заяви позичальника [PERSON], умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] взяла на себе за кредитним договором зобов'язання та у встановлені терміни добровільно не виконала і кошти позичальнику не повернула. Станом на 18.07.2014 року позичальник [PERSON] має заборгованість по сплаті кредиту в сумі - 15317, 16 грн., яка складається з наступного : 8252, 86 грн. - заборгованість за кредитом; 1232, 15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5170, 96 грн. - заборгованість з пені ; 661,19 грн. - залишок за несплаченим штрафом . передбаченим п.1.6.4 додаткової угоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язуються надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач не повертає кредитодавцю позику у порядку і у строки, відповідно до укладеного між ними кредитного договору, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати ( а.с.- 1). Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved