Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Жашківська міська рада (далі-позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за землю та розірвання договору оренди землі. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до рішення сесії Жашківської міської ради від 22.06.2018р. №7-35/VІII «Про надання земельної ділянки в оренду для ведення городництва [PERSON] » між Жашківською міською радою та громадянкою [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.08.2018р. за №27614766. Відповідно до п.1 договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. [PERSON] передається в строкове платне користування земельна ділянка площею 1,3983 га, кадастровий номер земельної ділянки 7120984000:02:001:0604, яка знаходиться по [ADDRESS] для ведення городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Жашківська міська рада є власником орендованої [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604 на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.08.2018р., номер запису про право власності №27614728. Відповідно до п.3 договору, на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п.7 договору орендар зобов`язався сплачувати орендодавцеві орендну плату у грошовій формі, а саме річна орендна плата за земельну ділянку площею 1,3983 га встановлюється у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки і становить 27178,50 грн. (двадцять сім тисяч сто сімдесят вісім грн. 50 коп.). Початок сплати за орендовану земельну ділянку починається з моменту прийняття рішення про надання її в оренду - тобто з 22.06.2018р. Згідно п.8 договору, орендна плата за землю вноситься орендарем у такі строки: -за перший рік-у п`ятиденний строк після підписання договору оренди; -надалі щомісячно рівними частинами до 30 числа місяця, наступного за звітним на розрахунковий рахунок Жашківської міської ради. Відповідно до п.11 договору оренди від 20.07.2018р., у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором та стягується пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п.22 договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. орендодавець має право вимагати від орендаря, серед іншого, своєчасного внесення орендної плати. В силу приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Однак по даному договору [PERSON] має заборгованість по сплаті орендної плати. Відповідно до розрахунку Жашківської міської ради станом на 01.07.2020р. заборгованість [PERSON] становить 49721,91 грн. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Жашківською міською радою 21.10.2019р. за вихідним №603/02-28 [PERSON] надіслано претензію №1 на суму 57830,77 грн., проте належних заходів для погашення боргу орендарем [PERSON] вжито не було, хоча лист, яким була надіслана претензія, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано орендарем 24.10.2019р. Згодом, 25.05.2020р. за вихідним №294/02-28 [PERSON] надіслано претензію №1 на суму заборгованості станом на 01.05.2020р., яка становила 72370,56 грн., але станом на дату подання позову сума боргу так і не була погашена. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Враховуючи вищевикладене та відповідно до п.11 договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018р., у зв`язку з несплатою [PERSON] орендної плати вчасно, остання зобов`язана сплатити штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором, тобто 27178,50 гри., а також пеню за прострочення виконання зобов`язання, в сумі 2832, 39 грн. Інфляційні втрати є способом захисту майнових прав і інтересів кредитора, що полягає у відшкодуванні йому матеріальних втрат від знецінення коштів у результаті інфляційних процесів, і гарантують отримання компенсації від боржника за використання утримуваних ним грошових коштів за весь час прострочення в їх сплаті. Сума інфляційних втрат Жашківської міської ради за несвоєчасне отримання орендної плати за договором від 20.07.2018р. становить 251,48 грн. Таким чином, в результаті ігнорування [PERSON] положень договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. та законодавства України, безпідставного ухилення від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, Жашківська міська рада несе матеріальні збитки у вигляді неотриманої орендної плати, інфляційних втрат, та штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за договором у загальній сумі 79984,28 грн., з них: основного боргу по орендній платі за земельну ділянку - 49721,91 грн., інфляційних витрат - 251,48 грн., пені - 2832,39 грн. та штрафних санкцій за невчасне виконання зобов`язань за договором оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. - 27178, 50 грн., які і надалі продовжують зростати. За змістом частини першої ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Ст.24 Закону України «Про оренду землі» визначає серед прав орендодавця право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, що дублюється і у п.22 договору оренди землі від 20.07.2018р. У пункті «д» частини першої ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, встановленої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Орендар [PERSON] взяті на себе за Договором оренди землі від 20.07.2018р. зобов`язання щодо повноти та своєчасності внесення орендної плати у повній мірі не виконала і вносила оренду плату за весь період користування землею з 20.07.2018р. по дату подання даного позову лише у липні 2018 та жовтні 2019 року, у обсязі недостатньому для погашення заборгованості за договором. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив: -розірвати договір оренди земельної ділянки від 20.07.2018р., укладений між Жашківською міською радою та [PERSON] , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.08.2018р., номер запису про речове право 27614766, земельна ділянка площею 1,3983 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; -стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача борг по\~сплаті орендної\~плати за\~землю в\~загальній сумі\~79984,28\~грн.та суму сплаченого судового збору у розмірі 4204 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 24 липня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5\~ст.279\~ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 13.08.2020р. відповідач [PERSON] на позовну заяву подала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Не погоджуючись з викладеними у відзиві обставинами, які вважає безпідставними і\~недостовірними, позивач 25.08.2020р. подав відповідь на відзив, де вказав, що відповідач [PERSON] у своєму відзиві невірно оцінила механізм встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок, визначення та застосування нормативної грошової оцінки земель. У судовому засіданні 20.10.2020р. представник позивача [PERSON] пояснила, що [PERSON] повинна сплачувати орендну плату, але не сплачувала, порушивши договірні зобов?язання. У судовому засіданні 20.10.2020р. відповідач [PERSON] пояснила, що нею був підписаний договір оренди земельної ділянки і вона сплачувала податки за городництво, а не за будівлі. Земельна ділянка оцінена в 47468,96 грн., а не в 543570,00 грн. Цю інформацію вона побачила на сайті. Відповідач зверталася до міської ради з приводу зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки. Представник позивача у судове засідання 17.03.2021р. не з`явився. При цьому подав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Крім того, повідомив, що [PERSON] не вживає будь-яких заходів (не намагається вести переговори) щодо врегулювання спірних правовідносин шляхом укладання мирової угоди з Жашківською міською радою. У судове\~засідання \~09.01.2021р.\~відповідач [PERSON] не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, в якій просила зупинити розгляд справи у зв?язку з проведенням перемовин з позивачем щодо добровільного врегулювання спору та введення жорсткого карантину в країні. У судове\~засідання \~17.02.2021р.\~відповідач [PERSON] не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, в якій просила перенести розгляд справи у зв?язку з продовженням перемовин з позивачем щодо добровільного врегулювання спору. У судове\~засідання \~17.03.2021р.\~відповідач [PERSON] втретє не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи у зв?язку з тим, що нею була укладена угода із захисником про надання їй юридичних послуг у даній справі. Представник відповідача адвокат Стовбун О.А. у судове засідання 17.03.2021р. також не з?явився, але при цьому подав заяву, в якій просить суд відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи. Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~ Положеннями ч.1 ст.44\~ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до\~ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»,\~яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді. Сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ч.1 ст.120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. На підставі\~ч.ч.1,2\~ст.121\~ЦПК України\~суд має\~встановлювати розумні\~строки для\~вчинення процесуальних\~дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, суд приходить до висновку про вирішення справи на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Установлені обставини справи та докази. Судом установлено, що Жашківська міська рада є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.08.2018р., номер запису про право власності №27614728 (а.с.8). Відповідно до рішення сесії Жашківської міської ради від 22.06.2018р. №7-35/VІII, було вирішено надати [PERSON] оренду терміном на п?ять років земельну ділянку для ведення городництва площею 1,3983 га, кадастровий номер 7120984000:02:001:0604, за адресою: [ADDRESS] для ведення городництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, зобов?язавши [PERSON] в місячний термін укласти та зареєструвати договір оренди, в якому встановити орендну плату за використання земельної ділянки у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки з урахування коефіцієнта індексації (а.с.7). 20 липня 2018 року між Жашківською міською радою та [PERSON] було укладено на п?ять років з 20.07.2018 по 20.07.2023р. договір оренди земельної ділянки (а.с.9-11) та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.08.2018р. за №27614766 (а.с.13-14). У п.3 договору оренди на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п.4 вказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 543570 грн. 00 коп. П.7 договору передбачено, що орендар зобов`язався сплачувати орендодавцеві орендну плату у грошовій формі, а саме річна орендна плата за земельну ділянку площею 1,3983 га встановлюється у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки і становить 27178,50 грн. (двадцять сім тисяч сто сімдесят вісім грн. 50 коп.). Початок сплати за орендовану земельну ділянку починається з моменту прийняття рішення про надання її в оренду - тобто з 22.06.2018р. Згідно п.8 договору, орендна плата за землю вноситься орендарем у такі строки: -за перший рік-у п`ятиденний строк після підписання договору оренди; -надалі щомісячно рівними частинами до 30 числа місяця, наступного за звітним на розрахунковий рахунок Жашківської міської ради. Відповідно до п.11 договору оренди від 20.07.2018р. у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором у розмірі 27178 грн. 50 коп. та стягується пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. У п.22 договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, серед іншого, своєчасного внесення орендної плати. П.33 вказаного вище договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та умов цього договору. Згідно розрахунку заборгованості основного боргу за договором оренди від 20.07.2018р. [PERSON] станом на 01.01.2020р. має заборгованість з орендної плати з урахуванням інфляції (251 грн. 48 коп.) у розмірі 49973 грн. 39 коп. (а.с.16). На заборгованість з орендної плати станом на 01.07.2020р. відповідно до розрахунку було нараховану пеню у розмірі 2832 грн. 39 коп. (а.с.17-19). У зв?язку з невиконанням зобов?язань зі сплати орендної плати Жашківською міською радою 21.10.2019р. за вих. №603/02-28 [PERSON] було надіслано претензію №1 на суму 57830 грн. 77 коп. (а.с.20-21), який [PERSON] отримала 24.10.2019р. відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22). Оскільки [PERSON] не було вжито належних заходів для погашення боргу 25.05.2020р. за вих. №294/02-28 останній повторно було надіслано претензію №1 на суму заборгованості, яка станом на 01.05.2020р. становила 72370,56 грн., але станом на дату подання позову сума боргу так і не була погашена. Таким чином, в результаті не належного виконання умов договору оренди земельної ділянки від 20.07.2018р., [PERSON] має заборгованість по сплаті орендної плати у загальній сумі 79984 грн. 28 коп., яка включає в себе: -основний борг по орендній платі за земельну ділянку в сумі 49721 грн. 91 коп., -інфляційні витрати в сумі 251 грн. 48 коп., -пеню в сумі 2832 грн. 39 коп., -штрафні санкції за невчасне виконання зобов?язань за договором оренди земельної ділянки від 20.07.2018р. в сумі 27178 грн. 50 коп. У відповідності до п.3 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: -взаємною згодою сторін; -рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок не виконання другою стороною обов?язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Обгрунтування та висновки. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як передбачено ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву вказала, що надавши їй в оренду спірну земельну ділянку для ведення городництва позивач зобов`язаний був змінити її цільове призначення, перевівши її в категорію земель несільськогосподарського призначення, та визначити розмір орендної плати за користування нею, виходячи з нормативно-грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення, яка на день укладення договору становила 47468 грн. 96 коп. Так як позивач не змінив цільове призначення цієї земельної ділянки, то він визначив розмір орендної плати, яку відповідач зобов`язана сплачувати за користування нею, виходячи з нормативно-грошової оцінки землі сільськогосподарського призначення, яка на день укладення договору становила 543570 грн. З набуттям чинності 01.01.2019р. загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, яка затверджена наказом Мінагрополітики України від 16 листопада 2018 року №552, [PERSON] в черговий раз звернулася до позивача з пропозицією змінити цільове призначення земельної ділянки, її грошову оцінку та розмір орендної плати, проте її звернення з цього приводу були залишені позивачем без задоволення (а.с.39). З дня набрання чинності зазначеного вище правового акта з 2019 року відпала необхідність складання технічної документації з оцінки по окремим земельним ділянкам, яка виготовляється для визначення розміру орендної плати, земельного податку та інших обов`язкових платежів. Дані про оцінку земельних ділянок оформляються як витяг з технічної документації. Згідно отриманого витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку орендованої земельної ділянки від 20 травня 2019 року, її нормативно-грошова оцінка складає 47468,96 грн. (а.с.40). Крім цього, при розробленні проекту землеустрою для відведення мені цієї земельної ділянки із земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під землі для городництва позивачем порушені вимоги ст.36 ЗУ « Про охорону земель» від 19.06.2003р. №962-ІV. Зміна цільового призначення сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обґрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом. В проекті землеустрою обґрунтування доцільності зміни відсутні. Також по вині позивача назва проекту землеустрою не відповідає додатку 8 (види документацій з землеустрою) та змісту, структурі та технічним характеристикам електронної документації, що додається до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17.10.2012р. В зв`язку з тим, що відповідач фактично використовує орендовану земельну ділянку як несільськогосподарські угіддя для ведення городництва, як це передбачено у договорі оренди землі, регулярно сплачує орендну плату відповідно до її грошової оцінки, яка згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошової оцінки землі становить 47468,96 грн. Так, за 2018 рік відповідачем сплачено в рахунок орендної плати 1314 грн., а за 2019 рік сплачено 1837,79 грн. (а.с.16). Тому, відповідач вважає, що заборгованість по орендній платі утворилася не з її вини, а з вини самого позивача з причин, що зазначені вище. Відповідно до положень ст.614 ЦКУ особа, яка порушила взяті на себе зобов`язання по договору несе відповідальність за їх невиконання за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач вважає, що її вина у невиконанні зобов`язань по даному договору оренди землі відсутня, а тому й немає підстав для її відповідальності за порушення цих зобов`язань та для розірвання договору оренди землі. У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідач [PERSON] у своєму відзиві невірно оцінила механізм встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок, визначення та застосування нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянку від 02.07.2020р., доданого до позовної заяви, цільове призначення спірної земельної ділянки - 01.01. - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки з моменту її надання; користування відповідачу залишається незмінним, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 11.08.2017р. № НВ-7105883892017. Відповідно до ст.18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Серед інших категорій земель, згідно ст.19 Земельного кодексу України, виділяється і категорія земель сільськогосподарського призначення, до складу якої, зокрема, входять землі за видами їх цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, для ведення фермерського) господарства, для ведення особистого селянського господарства, для ведення і підсобного сільського господарства, для індивідуального садівництва, для городництва, та інші, що закріплено Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548. Відповідно до ч.5 ст.20 Земельного кодексу України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 Земельного кодексу України. Оскільки особливостей використання земельних ділянок за видом використання - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не встановлено серед вищезазначених винятків Земельним кодексом України, то відповідно використання спірної земельної ділянки може бути здійснено за будь-яким видом її використання в межах певної категорії та в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії. Оскільки і землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і землі для ведення городництва, відносяться до однієї категорії, то їх використання як сільськогосподарських земель дозволяється з дотриманням законодавчих обмежень. Таким чином, твердження [PERSON] , викладені у відзиві на позовну заяву щодо обов`язку Жашківської міської ради змінити цільове призначення спірної земельної ділянки не знаходить підтвердження. Щодо нормативної грошової оцінки орендованої [PERSON] земельної ділянки кадастровий №7120984000:02:001:0604 площею 1,3983 га, позивач зазначив, що як на день укладення договору оренди від 20.07.2018р. так і на даний час вона становить 543570 грн. 00 грн. і даний факт підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку станом на 01.01.2018р. від 16.07.2018р. та станом на 01.01.2020р. від 14.08.2020р. (а.с.54,55). Наказ Мінагрополітики України від 16.11.2018р. №552, яким затверджена загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка, та згідно з яким, як зазначає відповідач, оцінка спірної земельної ділянки має становити 47468 грн. 96 коп., до спірної земельної ділянки не застосовується, оскільки відповідно до п.5 Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018р. №105, на підставі якої і була розроблена всеукраїнська нормативна грошова оцінка, об`єктом оцінки є землі сільськогосподарського призначення незалежно від форми власності в межах території природно-сільськогосподарських районів (у тому числі гірських природно-сільськогосподарських районів) Автономної Республіки Крим, областей, крім земель сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, оцінка яких проводиться відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. №213. Спірна земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах с. Литвинівка, що підтверджується витягом із проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Литвинівка Литвинівської сільської ради Жашківського району \~ \~ \~ \~Черкаської області, погодженим розпорядженням Жашківської райдержадміністрації від 26.11.2014р. №206 (а.с.60, 61, 62), яким було розширено межі адміністративно - територіальної одиниці с. Литвинівка. Підтвердженням факту розташування земельної ділянки з кадастровим номером 7120984000:02:001:0604 площею 1,3983 га в адміністративних межах с. Литвинівка є і викопіювання з публічної кадастрової карти України земельних ділянок загальною площею 1,8000 га [ADDRESS] , яке є складовою частиною технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,8000 га на земельні ділянки площею 0,4017 га та площею 1,3983 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в [ADDRESS] , затвердженої рішенням Литвинівської сільської ради від 18.10.2017р. №13-3/УІІ, в результаті чого і утворилася спірна земельна ділянка (а.с.59, 64-65). Таким чином, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки визначається не згідно процедури описаної відповідачем у відзиві на позов, а в порядку, встановленому відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995р. №213, тобто на підставі розробленої Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Литвинівка Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, затвердженої рішенням Литвинівської сільської ради Жашківського району від 23.06.2016р. №55-2/УІ, яка вступила в силу з 01.01.2016р. та є чинною і по даний час. Саме згідно Витягів з даної технічної документації нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 543570 грн. 00 коп. На час подання даної відповіді на відзив щодо позовної заяви, дані про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки в розмірі 47468 грн. 96 коп. виключено із офіційних баз даних як помилково внесені. Твердження [PERSON] щодо порушення Жашківською міською радою як нинішнім власником орендованої нею земельної ділянки, чи можливо Литвинівською сільською радою, як попереднім власником вимог ст.36 Закон України «Про охорону земель» та невідповідності назви проекту землеустрою вимогам щодо змісту, структури та технічних характеристик електронні документації взагалі є незрозумілим, оскільки стосується зміни цільового призначення земель, якої в даному випадку не відбувалося взагалі. Відповідно до ст.288 Податкового кодексу України та ст.14 Закону України "Про оренду землі" підставою для нарахування орендної плати на земельну ділянку є договір оренди\~такої земельної\~ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Відповідно до п.7 договору, який належним чином зареєстрований, і зміни до якого в установленому законодавством порядку не вносилися, орендар зобов`язався сплачувати орендодавцеві орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки, яка становить 543570 грн. 00 коп. в сумі 27178 грн. 50 коп. В силу приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим і для виконання сторонами. Тому позиція [PERSON] щодо належності виконання нею обов`язків орендаря при сплаті річної орендної плати в сумі 1424 грн., виходячи з розміру неналежної нормативної грошової оцінки - 47468 грн. 96 коп. та з застосуванням неіснуючої ставки орендної плати 3% є незаконною. Нормами ч.1 ст.206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Частиною 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» визначає права і обов`язки орендодавця, серед яких право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, та обов`язок не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Виходячи зі змісту статей 13, 17, 21 ЗУ «Про оренду землі» необхідним фактом для виникнення обов`язку виплати орендної плати є реєстрація права оренди, передача орендареві земельної ділянки у володіння і користування, та фактична можливість орендаря приступити до використання земельної ділянки. Відповідно до вимог ст.96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно положень ст.614 ЦКУ особа, яка порушила взяті на себе зобов`язання по договору несе відповідальність за їх невиконання за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2)зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У пункті «д» частини першої ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2019р. (справа №616/871/15-ц) роз?яснено, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематичне невнесення орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичного невнесення (два та більше випадків) орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Стаття 34 ЗУ «Про оренду землі» передбачає наслідки припинення договору оренди землі, так у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Проаналізувавши та надавши оцінку зібраним у\~справі доказам\~як в\~цілому,\~так і\~кожному доказу\~окремо, суд дійшов висновку, що доводи, фактичні обставини та докази викладені в позовній заяві, відповідають дійсним обставинам справи та підтверджують факт систематичного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо внесення орендної плати, оскільки відповідачем не надано належних допустимих доказів того, що заборгованість по орендній платі утворилася не з її вини, а з вини самого позивача, а також доказів того, що нею були вчинені всі можливі дії для виконання договірних зобов`язань щодо своєчасної виплати орендної плати і в сумі обумовленій у договорі оренди земельної ділянки від 20.07.2018р., що свідчить про порушення та неналежне виконання істотних умов вказаного договору щодо виплати орендної плати та є підставою для його розірвання. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України достовірнимиє докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до норм частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатнімиє докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не\~може грунтуватися\~на припущеннях(частина шоста статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). На підставі ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved