Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Лікар-психіатр 6 відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] за згодою опікуна до психіатричного закладу та продовження стаціонарного лікування доцільним. Заява обґрунтована тим, що на стаціонарне лікування даної лікарні 20 квітня 2016 року госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: виражена атеросклеротична деменція з порушенням поведінки та параноїчним синдромом. Також лікар вказував, що враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, [PERSON] потребує стаціонарного лікування. Просив суд винести рішення про визнання доцільним госпіталізації та лікування в психіатричному закладі недієздатної [PERSON]. В судовому засіданні представник лікарні та прокурор підтримали вимоги заяви про визнання доцільним госпіталізації недієздатної [PERSON] Суд, заслухавши представника лікарні, думку прокурора, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на стаціонарне лікування до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева 20 квітня 2016 року госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: виражена атеросклеротична деменція з порушенням поведінки та параноїчним синдромом. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2011 року, яке вступило в законну силу, визнано [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном [PERSON]. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України\~\~ від 1 червня 2016 року\~ № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 05 вересня 2016 року [PERSON] встановлено діагноз: виражена атеросклеротична деменція з порушеннями поведінки та параноїдним синдромом. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність, [PERSON] за висновком лікарів потребує стаціонарного лікування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра 6 відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] про доцільність госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved