Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 25824,28 грн. за кредитним договором № б/н від 17.09.2012 року, а також судові витрати у розмірі 1762.00 грн. В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.09.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 17.09.2012 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 15.04.2018 року має заборгованість - 25824,28 грн., яка складається з наступного: 1187,02 грн. - заборгованість за кредитом; 22731,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1205,92 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду відзив на позов, в якому просив застосувати до заявлених позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку зі спливом позовної давності. На обґрунтування заперечення посилається на те, що строк дії картки закінчився 17.09.2013 р., а й відповідно наступив строк повернення кредиту. При цьому, банк звернувся до суду лише 17.05.2018 р., тобто поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. Крім того, банком в односторонньому порядку було збільшено відсоткову ставку за договором, що є протиправним та недопустимим. Позивачем не надано доказів про вручення йому під розписку повідомлення про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Також, фіксована частина штрафу в розмірі 500 грн. не відповідає суті і змісту ч. 2 ст. 549 ЦК України, за якими штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Крім того, до позовної заяви додано виписки по рахунках, які різняться за своїми номерами. Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що грошові кошти відповідачу надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а не на споживчий кредит, як зазначає [PERSON] Штраф, який зазначений у позовній заяві, не виражається у твердій грошовій сумі, оскільки хоча в розрахунку він і складається з двох частин (фіксована складова+процентна складова), але юридично вони складові формули, за якою обчислюється нероздільне (цілісна) сума в залежності від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місця та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 08.2016 року. Банк звернувся до суду з позовом до відповідача 21.05.2018 - до спливу строку позовної давності. У зв'язку з цим, обставини, на які [PERSON] посилається у своєму відзиві, не відповідають дійсності, а строк позовної давності банком дотримано при зверненні до суду. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, тому, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 17.09.2012 року, згідно якої він ідентифікувався та ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.7). [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8). Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, відповідно до яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.5 договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором. Відповідно до п.2.1.1.5.7, п 2.1.1.5.6 договору відповідач зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 15.04.2018 року має заборгованість по тілу кредиту 1187,02 грн. (а.с.5-6), яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Крім цього, позивач просить стягнути на користь банку проценти в розмірі 22731,34 грн. за вказаним кредитним договором. З даного приводу слід зазначити наступне. Позивач необґрунтовано збільшив розмір відсотків, зазначений у розрахунку. Відповідно до укладеного договору б/н від 17.09.2012 року, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами Банку відсоткова ставка за період з 20.04.2014 р. по 30.08.2014 р. встановлена банком у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором, з 01.09.2014 року банком було піднято розмір відсоткової ставки до 34.8 % річних, а з 01.04.2015 року до 43.2 % річних. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором, загальна заборгованість за процентами накопичувальним підсумком склала 22731 грн. 34 коп. Залишок заборгованості за кредитом визначений банком у сумі 1187 грн. 02 коп. Виходячи з розміру відсоткової ставки на залишок заборгованості за кредитом, розмір заборгованості за процентами складає: - за період з 20.04.2014 року по 30.08.2014 року (133 дні) 1187,02 грн. х 30% = 356,11 грн. за рік. Виходячи з зазначеного банком розрахунку 360 календарних днів на рік, розмір відсотків за один день становить 0,99 грн. За 133 дні розмір відсотків становить 131,67 грн.; - за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року (212 днів) 1187, 02 грн. х 34.8% = 413,08 грн. за рік. Виходячи з зазначеного банком розрахунку 360 календарних днів на рік, розмір відсотків за один день становить 1,15 грн. За 212 днів розмір відсотків становить 243,80 грн.; - за період з 01.04.2015 року по 15.04.2018 року (1111 днів) 1187,02 грн. х 43.2% = 512,79 грн. за рік. Виходячи з зазначеного банком розрахунку 360 календарних днів на рік, розмір відсотків за один день становить 1,42 грн. За 1111 днів розмір відсотків становить 1577,62 грн. Відтак, загальна заборгованість за процентами накопичувальним підсумком, виходячи з розміру відсоткової ставки на залишок заборгованості за кредитом складає 1953,09 грн. (131,67 + 243,80 + 1577,62 = 1953,09). Згідно з п. 2.1.1.12.7.3. Умов та правил надання банківських послуг, проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) і/або Овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 і п. 2.1.1.12.5 при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використаний в рахунок кредиту і/або Овердрафта коштів, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) і/або Овердрафт стануть простроченим кредитом. Отже, з огляду на вищевикладене, відсотки нараховуються виключно на тіло кредиту. Виходячи з аналізу положень ЦК України про позику/кредит, зокрема ст. 1048, слідує, що проценти за договором позики нараховуються саме на суму позики, тобто на суму отриманих від кредитора коштів і не нараховуються на проценти від суми позики, які за своєю правовою природою являються винагородою позивача за надану грошову суму позики. За нормами ст. ст. 549-550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за пенею за прострочення виконання зобов'язання, згідно розрахунку становить 200,00 грн., яку слід стягнути з відповідача [PERSON] Крім того, позовна заява містить вимоги про стягнення штрафів у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 1205,92 грн. - штраф (процентна складова). Що стосується стягнення зазначених видів платежу (штрафів), то суд вважає, що в цій частині позов необхідно відмовити, виходячи з наступного. У Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.10.2015 р. по справі № 6-2003цс15 зазначено наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вище викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, виходячи з даної норми конституції в частині стягнення штрафу розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), та 1205,92 грн. - штраф (процентна складова) необхідно позивачу відмовити. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тому, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню в сумі 3340,11 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 1187,02 грн., заборгованості по процентами за користуванням кредитом - 1953,09 грн., заборгованості за пенею та комісією - 200,00 грн., в задоволенні решти вимог - слід відмовити. Заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності до вимог позивача суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спору, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Посилання відповідача про те, що строк дії картки закінчився 17.09.2013 р., а й відповідно наступив строк повернення кредиту. При цьому, банк звернувся до суду лише 17.05.2018 р., тобто поза межами строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України суд не бере до уваги, так як відповідно до Правил користування карткою ,строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місця, рік), картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 08.2016 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 21.05.2018 року - до спливу строку позовної давності. Таким чином, до заявлених вимог в даному випадку неможливо застосувати положення ст. 256 ЦК України про застосування строку позовної давності. Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial