Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.02.2019 службою у справах дітей районної державної адміністрації спільно із інспектором ювенальної превенції відділення поліції №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області була відвідана сім`я [PERSON] та [PERSON] з метою соціального захисту Введенської Фаїни. У цей час в будинку проводився обшуку в зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Службою у справах дітей було складено акт обстеження житлових умов. Було встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказала, що обстеження житлових умов було проведено вже після слідчої дії. Зазначила, що під час обстеження умов проживання в приміщенні було брудно, а під час спілкування із дитиною було встановлено, що остання зранку не їла. Дитина була не доглянута, брудна. У неї були відсутні теплі речі, у які її потрібно було одягнути відповідно до сезону. На даний час дитина вже більще 1,5 року не спілкується із матір`ю і зв`язок між ними втрачено. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечували. У відзиві представник відповідача зазначив, що умови проживання, зафіксовані в акті обстеження можуть свідчити лише про обстановку, яка склалась станом на 07.02.2019 в результаті проведення слідчої дії - обшуку. Вважає, що звернення відповідача до закладу охорони здоров`я свідчить про те, що [PERSON] виявляла турботу про свою дитину. Доказів її неадекватної поведінки позивачем не надано. Вважає, що надані позивачем докази не свідчать про умисне ухилення відповідача від отримання доходів з метою забезпечення участі у вихованні доньки. На переконання представника відповідача, в разі ухвалення обвинувального вироку, на період відбування відповідачем покарання у виді позбавлення волі, доля малолітньої [PERSON] має вирішуватись іншим шляхом, ніж позбавлення її матері батьківських прав. В своєму відзиві відповідач вказала, що до ухвалення обвинувального вироку позбавлення її батьківських прав є передчасним, а доводи позивача є припущенням. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року провадження по справі в частині вимог до [PERSON] було закрито у зв`язку із його смертю; поставлено звернутись до Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із запитом про надання [PERSON] безоплатної вторинної правової допомоги у виді представництва інтересів в суді; призначено справу за позовом Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до розгляду по суті, закривши підготовче провадження. 29 листопада 2019 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів. 17 січня 2020 року провадження по справі зупинено у зв`язку із визнанням необґрунтованим відводом та передачею справи за позовом Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до канцелярії Автозаводського районного суду м.Кременчука для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід головуючого - судді Андрієць Д.Д.. 31 січня 2020 року провадження у справі за позовом Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів поновлено. 16 березня 2020 року та 15 квітня 2020 року судом постановлені ухвали про звернення до Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із запитом про надання [PERSON] безоплатної вторинної правової допомоги у виді представництва інтересів в суді. Ухвалами суду від 15.04.2020 та 16.10.2020 заявлені відповідачем відводи залишено без задоволення. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] повторно виданого Кременчуцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис 1843. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України(далі - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно вимог ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.1 ст.180, 181 Сімейного кодексу України(далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОЦІНКА СУДУ Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В справі «Ilya Lyapin v. Russia», справа №70879/11, Страсбург, 30.06.2020, §44, 47, Європейський суд з прав людини зазначив про те, що в даний час існує широкий консенсус - у тому числі в міжнародному праві - на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси мають бути першочерговими. Як правило, інтереси дитини диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розірвати такі зв`язки означає відірвати дитину від коріння, що може бути зроблено лише у виняткових обставинах; необхідно зробити все для збереження особистих відносин і, якщо це необхідно, для відновлення сім`ї. Оцінюючи, чи був оскаржений захід "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен врахувати, чи були, зважаючи на справу в цілому, причини, виправдані для оскаржуваного заходу, "відповідні та достатні" для цілей § 2 статті 8 Конвенції. З цією метою Суд повинен з`ясувати, чи проводили вітчизняні суди поглиблену перевірку всієї сімейної ситуації та цілу низку факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і чи врівноважена та розумна оцінка відповідних інтересів кожної людини з постійною турботою про визначення того, яке найкраще рішення буде для дитини. Як на підставу своїх вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] позивач посилається на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. На підтвердження своїх вимог позивачем долучено акт обстеження умов проживання - будинку [ADDRESS] . Так, із вказаного акта вбачається, що будинок складається з коридору та кімнати. На момент обстеження в будинку відсутнє водопостачання. В будинку відсутнє дитяче ліжко, іграшки та необхідний дитячий одяг. На момент обстеження дитина була брудна та голодна. Суд приймає до уваги посилання відповідача та її представника на те, що неналежні умови проживання, зафіксовані в акті, були викликані проведенням обшуку в будинку. Разом із тим, суд відзначає, що проведення слідчої дії не спростовує того факту, що відповідачем не було забезпечено дитину необхідними речами для дитини її віку - окремим ліжком, іграшками та одягом за сезоном. Також, суд враховує те, що відповідачем не було спростовано те, що на момент обстеження житлових умов дитина була голодною. Також, позивачем було надано довідку з КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» від 12.02.2019№ 02-09/278, відповідно до якої працівниками закладу охорони здоров`я було помічено грубе поводження [PERSON] як з працівниками лікарні, так і з [PERSON]. Суд також враховує те, що двічі відповідач самовільно залишала інфекційне відділення КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня», що на переконання суду може свідчити про неналежне виконання останньою батьківського обов`язку. Крім того, суд приймає до уваги те, що з 2015 року по лютий 2019 року відповідач отримувала нерегулярні доходи в розмірі, який не перевищував розмір прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, встановленого законодавством(а.с.201). Суд приймає до уваги відсутність відомостей про влаштування [PERSON] малолітньої [PERSON] до закладів дошкільної освіти. Отже, на переконання суду, під час розгляду справи встановлено достатньо обставин, які свідчать про неналежне виконання відповідачем батьківських обов`язків, що в свою чергу, відповідно до вимог ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд вважає за необхідне в даній справі також врахувати ставлення відповідача до позбавлення її батьківських прав, яка категорично проти цього заперечує. Крім того, суд враховує неодноразові вислови відповідача про наявність почуттів любові до своєї дитини. Окрім наведеного суд приймає до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. В постанові від 01 листопада 2018 року по справі № 266/5031/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. В даній справі суд враховує те, що відповідач обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. За повідомленням позивача вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 27.04.2020, відповідачу призначено покарання у виді 9 років і 6 місяців позбавлення волі. На час розгляду справи про позбавлення батьківських прав вирок оскаржується в апеляційному порядку, що не заперечувалось сторонами. Тобто, на даний час відповідач перебуває під вартою та з дитиною не бачилась з лютого 2019 року. Суд вважає, що перебування відповідача під вартою свідчить про відсутність можливості змінити її поведінку. Суд вважає, що наявність лише певних почуттів щодо дитини з боку батьків не є достатньої обставиною для твердження про те, що інтереси дитини будуть забезпечені належним чином. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази відсутності належного матеріального забезпечення відповідача до обрання останній міри запобіжного заходи у виді тримання під вартою, відсутність належних умов проживання для дитини, неналежного лікування дитини та агресивну поведінку відповідача, відсутність контактів між матір`ю та дитиною протягом 1,5 року, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. У зв`язку із цим, суд вважає за можливе в цій частині позов Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації задовольнити. З огляду на те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я дитини, матеріальний стан та стан здоров`я відповідача, а також те, що відповідач не надала суду доказів на підтвердження необхідності звільнення її від сплати аліментів чи визначення аліментів в меншому розмірі. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку(доходу) але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з 05.03.2019 і до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини. Так, суд вважає за необхідне зобов`язати Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити [PERSON] , [INFO] особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн за дві вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання.

Outcome: approved