Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Орган опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], [INFO], до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач, яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. Тому на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 17.09.2015 року № 283/2015-р «Про негайне відібрання дитини», [PERSON] відібрано у матері та влаштовано у Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка». Крім того на підставі рішення Віньковецького районного суду від 08.05.2013 року [PERSON] вже позбавлена батьківських прав відносно двох інших її дітей. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Слишинська О.В. позов підтримала з підстав викладених у ньому та просила задовольнити. Прокурор прокуратури Віньковецького району Брезіцька М.Л. у судовому засіданні також підтримала позовні вимоги і просила позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] у суд на розгляд справи не з'явилась, причини неявки не повідомляла, заяви про відкладення розгляду справи не подавала. У зв'язку з тим, що за місцем реєстрації у смт. Віньківці Віньковецького району відповідач відсутня, судова повістка про дату і час проведення судового слухання 09 листопада 2015 року у відповідності з вимогами ст. 76 ЦПК України їй направлялась через орган місцевого самоврядування - Віньковецьку селищну раду, а тому суд вважає, що відповідач повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відомості про батька дитини, яким значиться [PERSON], записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до акта про вилучення дитини з місця, де умови перебування загрожують її здоров'ю та життю від 17 вересня 2015 року комісією було виявлено неповнолітнього [PERSON], [INFO], у будинку в [ADDRESS], санітарний стан якого незадовільний, дитина в брудному одязі, мати на час приїзду комісії відсутня. Крім того, у будинку відсутні меблі, продукти харчування. У зв'язку з цим комісія з метою недопущення подальшого перебування дитини в умовах, що загрожують її здоров'ю та життю, негайно вилучила [PERSON] з місця проживання та помістила у дитяче відділення Віньковецької ЦРЛ. Як випливає із виписки з історії хвороби № 3375, [PERSON] при поступленні у дитяче відділення рай лікарні був брудний, неохайний, в несвіжому одязі. У зв'язку з цим, розпорядженням голови Віньковецької районної державної адміністрації № 283/2015-р від 17.09.2015 року дитину було негайно відібрано з місця, де умови перебування загрожують його життю та здоров'ю, у матері [PERSON], та в подальшому [PERSON] влаштовано у Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка». Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 01.10.2015 року № 99/72- 12-2249/15, орган опіки та піклування Віньковецької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON]. Допитаний як свідок фахівець з соціальної роботи [PERSON] пояснила, що вона була присутня при обстеженні умов проживання відповідача 17.09.2015 року в [ADDRESS]. У будинку було дуже брудно, не прибрано, відчувався запах фекалій та сечі. Мати за місцем проживання була відсутня, лише в кімнаті спала п'яна якась жінка. Тому [PERSON] фактично знаходився у будинку один, та на той час перебував у мокрому неохайному одязі. Продуктів харчування не було. Після вилучення дитини мати так і не з'явилась, та долею сина не цікавиться. Згідно з статтею 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини. Статтею статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" (заява № 31111/04) від 06.12.2006 р. наголошується, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, враховуючи обставини справи, та беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що в даному випадку інтереси малолітнього [PERSON] превалюють над потребами збереження сім'ї, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зокрема, вона неналежно турбувалась про його фізичний та духовний розвиток, що призвело до загрози життю та здоров'ю дитини, після вилучення сина жодного разу не поцікавилась, де саме він перебуває, та не намірялась повернути дитину. Крім того, суд бере до уваги, що рішенням Віньковецького районного суду від 08 травня 2013 року відповідач уже позбавлена батьківських прав щодо двох її дітей, а саме дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. За викладених обставин, на думку суду, позбавлення відповідача батьківських прав цілком відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведені норми законодавства, а також те, що відповідач не працює, та з огляду на те, що з [PERSON] вже стягуються аліменти на утримання двох її неповнолітніх дітей у розмірі по 250 гривень щомісячно, а також враховуючи, що діти знаходяться на державному утриманні, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial