Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом другої черги. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0173504 , виданого на підставі рішення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, [PERSON] належить земельна ділянка розміром 3,73 в умовних кадастрових одиницях, що розташована в КСП «Пересічанське». Згідно свідоцтва ХА-Х № 182247 від 15.06.2001 року, виданого Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, [PERSON] належить право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Пересічанське» реорганізованого в Товариство з обмеженою відповідальністю «Пересічанське» смт Пересічне, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 07.06.2001 року в розмірі 10896 гривень або 0,268 відсотка. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відділу у Дергачівському районі від 29.03.2019 № 29-20-0.23, 18-390/109-19 на запит адвоката встановлено, що відповідно до запису № 203 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Пересічанське» сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0173504 розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах зареєстровано на ім`я [PERSON] . Відповідно до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю по Дергачівському району, наявних у Відділі, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , взамін вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) не зареєстровано. Інформація щодо переходу права власності на вказану земельну частку (пай) у відділі відсутня. У відділі відсутні дані щодо нумерації вказаної земельної частки (паю). Батьками позивача були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 29.05.1961 року актовий запис № 74. Після реєстрації шлюбу 02.08.1980 року за актовим записом № 719 позивачу [PERSON] , [INFO] , присвоєне прізвище чоловіка - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Полівською сільською радою Дергачівського району Харківській області за актовим записом № 33. Спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняв у встановлений законом 6-ти місячний строк, шляхом подачі заяви до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської її брат [PERSON] . Згідно відповіді з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 30.07.2019 вих. №1522/01-16 встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2007 року, виданого нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-219, [PERSON] отримав права на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пересічанське» Дергачівського району Харківської області розміром 3,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0173504 , виданого Дергачівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 грудня 1996 року за № 204 та права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Пересічанське», реорганізованого в ТОВ «Пересічанське» селище Пересічне Дергачівського району Харківської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 07 червня 2001 року. Це право належало померлій [PERSON] на підставі свідоцтва ХА-Х № 182247 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого виконкомом Пересічанської селищної ради 15 червня 2001 року. Свідоцтво про право на спадщину видано в цілій частці спадкоємцю [PERSON] . Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України (№ витягу 0022523759 від 03.04.2019), наданого Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] народився [INFO] , батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , актовий запис про народження № 11 від 19 лютого 1956 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3761. На час смерті брата позивач проживала разом з ним, спадщину прийняла здійснивши його поховання. 25.03.2019 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В.В. надала їй відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, позивачу необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт її спільного проживання разом з братом [PERSON] , померлим [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мироненко С.М. в судове засідання не з`явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та в їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Представник Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі, в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства та у відсутності представника відповідача. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України: Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0173504 , виданого на підставі рішення Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, [PERSON] належала земельна ділянка розміром 3,73 в умовних кадастрових одиницях, що розташована в КСП «Пересічанське». Згідно свідоцтва ХА-Х № 182247 від 15.06.2001 року, виданого Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області [PERSON] належало право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Пересічанське» реорганізованого в Товариство з обмеженою відповідальністю «Пересічанське» смт Пересічне, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 07.06.2001 року в розмірі 10896 гривень або 0,268 відсотка. [PERSON] - мати позивача померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Полівською сільською радою Дергачівського району Харківській області за актовим записом № 33. Спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняв у встановлений законом 6-ти місячний строк, шляхом подачі заяви до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Стешенко Віктор Андрійович - брат позивача. Згідно відповіді з Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 30.07.2019 вих. №1522/01-16 встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 2007 року, виданого нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маренич Г.П. за реєстровим номером 2-219, [PERSON] отримав права на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пересічанське» Дергачівського району Харківської області розміром 3,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0173504 , виданого Дергачівською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 грудня 1996 року за № 204 та права на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Пересічанське», реорганізованого в ТОВ «Пересічанське» селище Пересічне Дергачівського району Харківської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 07 червня 2001 року. Це право належало померлій [PERSON] на підставі свідоцтва ХА-Х № 182247 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого виконкомом Пересічанської селищної ради 15 червня 2001 року. Свідоцтво про право на спадщину видано в цілій частці спадкоємцю [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3761. На час смерті брата позивач проживала разом з ним, піклувалася про нього, вела спільне господарство, здійснила поховання брата, що підтверджується свідоцтвом про поховання №7526 (а.с. 28), тому спадщину прийняла фактично. 25.03.2019 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна В.В. відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відділу у Дергачівському районі від 29.03.2019 № 29-20-0.23, 18-390/109-19 на запит адвоката встановлено, що відповідно до запису № 203 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Пересічанське» сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0173504 розміром 3,73 в умовних кадастрових гектарах зареєстровано на ім`я [PERSON] . Відповідно до Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю по Дергачівському району, наявних у відділі, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , взамін вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) не зареєстровано. Інформація щодо переходу права власності на вказану земельну частку (пай) у відділі відсутня. У відділі відсутні дані щодо нумерації вказаної земельної частки (паю). Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано роз`яснення, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7. Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У цьому разі слід урахувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Стаття 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначає, що сертифікат на право на земельну частку (пай) є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст. 294 ч. 6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки іншихосіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається позовна заява про встановлення факту та визнання права , так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри , його баба та дід як з боку батька так і з боку матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставіст. ст. 16, 1216, 1225, 1262,1269 ЦК України,

Outcome: approved