Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був його рідним батьком. Вимоги мотивує тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. На даний час бажає оформити спадщину, однак, не може скористатися своїм правом на спадкування, оскільки документально не підтверджується те, що [PERSON] дійсно доводиться йому батьком. Так як його мати [PERSON] постійно проживала з батьком [PERSON] без офіційної реєстрації шлюбу, а зареєстрували шлюб у церковній установі, тому вважали себе подружжям. Від спільного проживання [INFO] року народився він, батьки разом його виховували, батько визнавав своє батьківство, а у 1975 році батьки одружилися. В свідоцтві про його народження батько записаний - « [PERSON] », без зазначення прізвища, тому , вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства . Заявник [PERSON] та його представника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити . Заінтересовані особи: Великосамбірська сільська рада Конотопського району Сумської області, Конотопський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують. Суд, заслухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з нвступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю записана [PERSON] , батько записаний як « [PERSON] » (а.с.5) В свідоцтві про одруження, виконаного російською мовою, вказано, що 05 лютого 1975 року « [PERSON] » одружився з « [PERSON]». ( а.с.10) . Зі свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . ( а.с.4). У відповідності до Витягу про реєстрацію в спадковому реєсті від 26.09.2019 р., після [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа№ 183/2019( а.с.8) З повідомлення приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Майстренко І.В. від 26.11.2019 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 183/2019. Однак, при огляді документів , наданих для оформлення спадкових прав, встановлено, що в свідоцтві про народження спадкоємця в графі « батько» зроблено запис « [PERSON] », без прізвища і по батькові, тому родинні відносини не підтверджуються ( а.с.9) З довідки Великосамбірської сільської ради Конотопського району Сумської області № 38 від 28.01.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований в с. В. Самбір , після його смерті залишилося спадкове майно, спадкоємцем є син [PERSON] , який народився в цивільному шлюбі з [PERSON] , які 05.02.1975 року узаконили свій шлюб. Свідки [PERSON] та [PERSON] , односельці заявника, в судовому засіданні кожен окремо підтвердили, що добре знали батьків заявника. У них були різні прізвища, оскільки вони шлюб не укладали, у 1957 році у них народився син [PERSON] , а у 1975 році вони зареєстрували шлюб. [PERSON] дійсно був батьком заявника, вони проживали разом до смерті [PERSON] , син його поховав. У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість відомостей, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи не встановлені. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] , отже, застосуванню підлягають норми КпШС. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Враховуючи відомості, які повідомили свідки, а також, відомості, викладені в письмових доказах, суд вважає доведеними вимоги заявника, оскільки вказані докази в своїй логічній послідовності в повній мірі доводять, що [PERSON] , який помер [INFO] , був рідним батьком заявника [PERSON] , зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved