Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, яким просить визнати дії відповідачів незаконними та зобов`язати привести несучі стіни та балкон до стану, який існував до незаконного будівництва. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS] . 05 листопада 2018 року ним та іншими мешканцями будинку виявлено, що мешканці кв . [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] розпочали демонтаж несучої стіни, вмонтували в несучу стіну шляхом її руйнації металевий профіль, знищили металеву огорожу балкону, маючи на меті прибудувати до квартири [ADDRESS] . Ні він, ні [ADDRESS] дозволу на будь -які роботи по прибудові балкону ні [PERSON] , а ні [PERSON] не надавали. На прохання припинити незаконні дії, отримали лише погрози фізичної розправи, про що мешканцями неодноразово було заявлено до поліції Немишлянського району м. Харкова. [PERSON] та [PERSON] на протязі 5 днів намагались фізично прибудувати балкон, проявляючи свою зневагу до мешканців своїми незаконними діями та нецензурною лайкою. Були звернення до органів поліції, до дільниці КП «Жилкомсервіс», також було направлено скаргу до Інспекції державного архітектуро- будівельного контролю департаменту територіального контролю ХМР. 09.11.2018 року комісією зі складу працівників дільниці №57 КП «Жилкомсервіс» складено акт №311, відповідно до якого встановлено, що мешканці буд. № [ADDRESS] самовільно встановити стіну на загальній кухні. Працівниками видано припис, про те, що 12.11.2018 року гр . [PERSON] необхідно відновити несучу стіну, зупинити будівництво балкону і вернути в попередній стан. Проте на час звернення до суду з позовом вказаний припис не виконано. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 04 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 18 грудня 2018 року до суду надійшла інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади Харківської міської ради. 26 грудня 2018 року до суду надійшли пояснення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради, відповідно до яких просили задовольнити позовні вимоги [PERSON] та розглянути справу у їх відсутність. 28 грудня 2018 року до суду надійшло клопотання [PERSON] про долучення документів до матеріалів справи. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 08.02.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 8 квітня 2019 року до суду надійшла заява [PERSON] про зміну місця проживання та реєстрації. 05.08.2019 до суду надійшла заява [PERSON] , з якої вбачається, що позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу місця проживання та реєстрації відповідачів. Причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надали. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради Латрова Н.В., яка діяла на підставі довіреності в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце слухання справи належним чином. В матеріалах справи містяться пояснення представника ,в яких він просить розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Крім того, в обґрунтування пояснень зазначено, що відповідно до ст. 41 Закону №3038-VІ та згідно Порядку №553 на підставі наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради №1 від 11.04.2016 року, звернення [PERSON] від 07.11.2018 року направлення від 08.11.2018 р. №1193-Н головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради Ващенко В.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті «Квартири [ADDRESS] , за результатами якої було складено акт №1193- А від 22.11.2018 року. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що квартири [ADDRESS] загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м. використовуються наймачами [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 18.09.2007 р. №170/116. Перевіркою встановлено, що в квартирах № [NUMBER] за вказаною адресою розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції балкону (демонтовано підвіконну частину зовнішньої стіни на фасаді будинку, демонтовано частину огороджувальних конструкцій балкону, у зовнішній несучій стіні зроблено отвір, в який заведено металевий швелер), без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, проектна документація відсутня. Об`єкт має ознаки незначного класу наслідків СС1, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34, ч.1, 2 ст. 36 Закону №3038-VI абз. 2 п. 5 п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ №466 ,ч.1 ст.9, ч.1,2,3 ст. 11, ст. 27 ЗУ «Про архітектурну діяльність», п.2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 №903 ,п.2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 №903. Відповідальність за вказані порушення передбачена ч. 1,5,12,13 ст. 96 КУпАП. За результатами перевірки на підставі ст. 41 Закону №3038-VI та Порядку №553 [PERSON] видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт №1193-Пр-З від 22.11.2018 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №1193-Пр-У від 22.11.2018 року. Також головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради Ващенко В.В. в присутності [PERSON] за результатами позапланової перевірки на об`єкті складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.11.2018 року. За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником винесена постанова №1193- П від 04.12.2018 р. по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,5,12,12 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Крім того, Інспекція приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти, видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкту до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків. Відповідачами здійснюється самочинне будівництво без проекту будівництва, без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, без забезпечення авторського та технічного нагляду, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34, ч.1, 2 ст. 36 Закону №3038-VI абз. 2 п. 5 п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ №466 ,ч.1 ст.9, ч.1,2,3 ст. 11, ст. 27 ЗУ «Про архітектурну діяльність», п.2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 №903 ,п.2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 №903. Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду невідомі, пояснень та відзиву на позов не надав. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартир [ADDRESS] [ADDRESS] [ADDRESS] мешкають [PERSON] та [PERSON] , відповідачі по справі, які самовільно розпочали виконання будівельних робіт без відповідних дозвільних документів. З матеріалів справи вбачається, згідно акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №1193- А від 09.11.2018 року встановлено, що за результатами проведеної перевірки було встановлено, що квартири [ADDRESS] загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м. використовуються наймачами [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 18.09.2007 р. №170/116. Перевіркою встановлено, що в квартирах № [NUMBER] за вказаною адресою розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції балкону (демонтовано підвіконну частину зовнішньої стіни на фасаді будинку, демонтовано частину огороджувальних конструкцій балкону, у зовнішній несучій стіні зроблено отвір, в який заведено металевий швелер), без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, проектна документація відсутня. Об`єкт має ознаки незначного класу наслідків СС1. За результатами перевірки на підставі ст. 41 Закону №3038-VI та Порядку №553 [PERSON] видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт №1193-Пр-З від 22.11.2018 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №1193-Пр-У від 22.11.2018 року. Судом встановлено, що головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради Ващенко В.В. в присутності [PERSON] за результатами позапланової перевірки на об`єкті складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.11.2018 року. За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності заступником винесена постанова №1193- П від 04.12.2018 р. по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,5,12,12 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Згідно ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. У відповідності до п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питання житлово - комунального господарства від 17 травня 2002 року № 76, встановлено Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, зокрема, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. У листі Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 11 вересня 2006 року №5/6-2198 вказано, що роботи з перепланування повинні проводитися відповідно до проекту, розробленого з дотриманням вимог чинних будівельних норм і правил. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" ( 3038-17 ). Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля". Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» та підпункту 4 пункту 9-1 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повноваження щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю на території міста Харкова здійснює Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської з 11.04.2016 року. Судом встановлено, що для переобладнання, перепланування, перебудови чи надбудови належного на праві власності нерухомого майна, крім переобладнань, які не вважаються самочинним будівництвом, його власнику необхідно попередньо звернутись до органів місцевого самоврядування за одержанням дозволу на проведення конкретних робіт. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №303 8-VI), Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 (далі - Порядок №553), основним завданням Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти. Прийняття в експлуатацію об`єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно- будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації або на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату. За змістом ч. 1 ст.41 Закону № 3038-УІ державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому КМУ. Порядок № 553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. За змістом пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської радиі було проведено позапланову перевірку з виїздом на місце, де було встановлено, що квартири [ADDRESS] загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 31,0 кв.м, використовуються наймачами [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 18.09.2007 №170/116. У квартирах [ADDRESS] [ADDRESS] розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції балкону (демонтовано підвіконну частину зовнішньої стіни на фасаді будинку, демонтовано частину огороджувальних конструкцій балкону, у зовнішній несучій стіні зроблено отвір, в який заведено металевий швелер), без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду, проектна документація відсутня. Об`єкт має ознаки незначного класу наслідків (відповідальності) СС1, що є порушенням п.1 ч.1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону № 3038- VI, абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466, ч. 1 ст. 9, ч. 1, 2, 3 ст. 11, ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 2 Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 № 903, п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 № 903. Зазначені порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил, а суспільна небезпека даних протиправних дій полягає насамперед у порушенні під час проведення будівельних робіт правил пожежної безпеки, санітарного благополуччя населення, державних будівельних норм та стандартів, що може призвести до тяжких та непередбачуваних наслідків у зв`язку з чим можуть виникнути надзвичайні та аварійні ситуації, руйнування несучих конструкцій споруди, призвести до загрози загибелі чи травмування людей. Встановлено, що самочинна реконструкція балкону (демонтовано підвіконну частину зовнішньої стіни на фасаді будинку, демонтовано частину огороджувальних конструкцій балкону, у зовнішній несучій стіні зроблено отвір, в який заведено металевий швелер) до квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , здійснена без дотримання встановлених законодавством вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] здійснено самочинне будівництво на земельній ділянці, яка не виділена йому у встановленому законом порядку без згоди її власника. Таким будівництвом порушуються права позивача за позовом щодо здійснення права власності на майно. Таким чином суд задовольняє вимоги стосовно визнання дій [PERSON] , [PERSON] щодо виконання робіт з реконструкції балкону до квартир [ADDRESS] , оскільки матеріалами справи встановлено факт початку виконання будівельних робіт з реконструкції балкону (демонтовано підвіконну частину зовнішньої стіни на фасаді будинку, демонтовано частину огороджувальних конструкцій балкону, у зовнішній несучій стіні зроблено отвір, в який заведено металевий швелер), без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду та без належної проектної документації. Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідачів привести несучі стіни та балкон за адресою [ADDRESS] до стану, який існував до незаконного будівництва, суд зазначає наступне. Встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] [ADDRESS] . [PERSON] , вимагаючи привести несучі стіни та балкон до стану, який існував до незаконного будівництва, не надав доказів на підтвердження своїх вимог та порушення його права власності. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Особа, яка звертається з позовом про привести несучі стіни та балкон до стану, який існував до незаконного будівництва, фактично заявляє вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна має довести про порушення її прав. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року). Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно з частиною третьою статті 376 ЦК України позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість, може бути задоволено судом, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Відповідно до статтей 376, 391 ЦК України фізична особа має право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості у випадках порушення її права, за умови доведення порушеного права. Спір між сторонами за позовом [PERSON] стосується знесення самочинного об`єкта, а саме добудови до квартир розташованих за адресою [ADDRESS] , які використовуються наймачами [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 18.09.2007 №170/116.. Суд зауважує, що лише факт самочинного будівництва відповідачами, на який у позовній заяві посилається [PERSON] , не є підставою для задоволення його позову в цій частині, оскільки таке будівництво має порушувати права позивача, що має бути доведено нею належними та допустимими доказами, а також зі змісту позовних вимог не вбачається яким чином позивач вважає за необхідне відновити своє порушене право. Таким чином від відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідачів привести несучі стіни та балкон за адресою [ADDRESS] до стану, який існував до незаконного будівництва. Розподіл судових витрат судом здійснюється відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial