Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В червні 2014 позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 04 вересня 2012 року відповідач [PERSON] позичив у нього в борг 5000,00 доларів США. Відповідач написав розписку та зобов'язався повернути позичені грошові кошти до 31 грудня 2012 року. У вказаний строк відповідач борг повернув частково на суму 3800 доларів США. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг в розмірі 1200 доларів США що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 13980грн та судові витрати. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Подав до суду заяву про відкладення розгляду справи на місяць, оскільки потребує лікування, проте документів на підтвердження вказаних в заяві обставин не надано, у зв'язку з чим суд визнав неявку відповідача в судове засідання без поважних причин. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач та представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений договір позики, про що свідчить розписка [PERSON] від 04.09.2012 року, про те що він бере у борг у [PERSON] гроші в сумі 5000доларів США, які зобов'язується повернути до 31 грудня 2012 року. Дана розписка складена власноручно відповідачем [PERSON] Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики. Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов"язання. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] не виконав своє зобов"язання про повернення грошових коштів у сумі 1200 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 22.07.2014р. 11,65грн. за один долар - 13980грн., а тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути зазначену суму коштів на виконання умов договору позики. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь коштів сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved