Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Кредитна спілка "Імперіал ЛТД" звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2013 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 267бк, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. Цього ж дня між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 267бк/1, відповідно до якого вона взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.11.2017 року сума заборгованості за Кредитним договором становить 5342,18 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.02.2018р., 02.03.2018р. та 13.04.2018 року не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень особисто отримала поштові відправлення (судові повістки), про що свідчить особистий підпис на повідомленні. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.02.2018р., 02.03.2018р. та 13.04.2018 року не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень особисто отримала поштові відправлення (судові повістки), про що свідчить особистий підпис на повідомленні. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. 13.04.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2013 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 267бк, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 2000,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем (а.с. 2-3). 13.12.2013 року між [PERSON], кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір поруки № 267бк/1, відповідно до якого остання взяла на себе обов'язок перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором № 267бк від 13.12.2013 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 4). Відповідач [PERSON] вчасно не виконувала свої зобов'язання згідно кредитного договору, тому станом на 30.11.2017 року сума заборгованості за Кредитним договором становить 5442,18 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1330,95 грн., та заборгованості зі сплати відсотків - 4111,23 грн. (а.с. 7). При цьому позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідачів повної суми заборгованості за кредитним договором та просить частково стягнути суму основного боргу - 1230,95 грн. та повну суму заборгованості зі сплати відсотків - 4111,23 грн.. Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.554 ЦК України У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Сторони в договорі поруки №267 бк/1 від 13.12.2013 р. погодили, зокрема, в п.4.1 та 4.2, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором, та якщо кредитор протягом строків давності визначених п.5.2 не пред'явить вимог до поручителю. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. В даному випадку строки виконання зобов'язання за кредитним договором №267 бк від 13.12.2013 р. встановлено в додатку №1 до договору - Графіку платежів. Так вказаним Графіком передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користуванням до 25 числа кожного місяця (а.с.3 зворотна сторона) зі сплатою основної суми та процентів відповідно графіку . Тобто, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних ануїтетних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число робочого дня кожного звітного місяця. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. З аналізу зазначених вище норм вбачається, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Вказівка в умовах договору поруки №267 бк/1 від 13.12.2013 р. про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4 ст.559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З розрахунку заборгованості за договором кредитної лінії №267бк від 13.12.2013 р. вбачається, що в останнє позичальником [PERSON] сплату за основним боргом було здійснено 31.03.2015 року в сумі 0,11 грн., а за процентами 27.10.2015 року в сумі 208 грн., при цьому заборгованість за кредитом та процентами не погашено повністю. Отже, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителя позивач звернувся лише 30.11.2017 року про що свідчить штамп на позовній заяві (а.с.1). Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки порука [PERSON] за зазначеним договором кредитної лінії є припиненою, а тому заборгованість підлягає стягненню лише з [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення судового рішення по справі, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial