Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] та встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,637 га серії ІФ 17-2-1462 виданий 12 травня 1994 року « [PERSON] » належить « [PERSON] ». В обґрунтування своєї позиції вказує, що він є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] за законом. Проте не може оформити спадщину за законом після смерті матері у зв`язку із тим, що в його свідоцтві про народження значиться його прізвище як « [PERSON] », матері як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть та інших документах матері, прізвище значиться як « [PERSON] ». Крім того, його матері 12 травня 1994 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ 17-2-1462, де значиться, що « [PERSON] » передається у власність земельна ділянка площею 0,0637 га, розташована на території Коломийської міської ради для ведення садівництва. Згідно свідоцтва про смерть ім`я матері значиться як « [PERSON] », а у Державному акті зазначено ім`я - « [PERSON] ». Просить вимоги заяви задовольнити. В судове засідання заявник надав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Заінтересована особа - Коломийська міська рада ОТГ надала до суду клопотання, в якому просить слухати справу у відсутність представника, заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Проаналізувавши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання заявника та заінтересованої особи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті матері відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить квартира [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення садівництва. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до Коломийської міської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак отримав відмову, оскільки не може встановити родинний зв`язок через розбіжності в документах. В свідоцтві про народження позивача значиться його прізвище як « [PERSON] », матері як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть та інших документах матері,прізвище зазначене як « [PERSON] ». В паспорті та інших документах позивача зазначено як « [PERSON] » (а.с. 19-20). Крім того, його матері 12 травня 1994 року видали Державний акт на право приватної власності на землю серії ІФ 17-2-1462, де значиться, що « [PERSON] » передається у власність земельна ділянка площею 0,0637 га, розташована на території Коломийської міської ради для ведення садівництва (а.с.3). Згідно свідоцтва про смерть ім`я матері зазначено як « [PERSON] », а у Державному акті зазначено ім`я як « [PERSON] » (а.с. 6, 9). Та обставина, що [PERSON] є матір`ю позивача, підтверджується його паспортом із якого видно, що його прізвище значиться як « [PERSON] », а не « [PERSON] », пенсійним посвідченням матері, закордонним паспортом матері, довідкою на пільги, посвідченням ветерана праці із яких видно, що прізвище матері в усіх документах зазначали [PERSON] , а не [PERSON] , що підтверджується копіями даних документів в матеріалах справи. Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. Згідно словника власних імен « [PERSON] » і « [PERSON] » це одне і теж ім`я. (Великий Університетський словник української мови, Харків, 2010 р.). Державний акт видавався на українській мові, а ім`я зазначили на російській, крім того допущену помилку у прізвищі, так як при відмінювані прізвище слід зазначити « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Виправити помилку в Державному акті на право приватної власності на землю неможливо, так як п.2.9 «Інструкції про порядок складення, видачі, реєстрації і зберігання Державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», що діяла на час видачі Державного акту, виправлення у Державному акті не допускалося. Крім того відповідно до ст. 37 ч. З Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру може бути внесено після виправлення помилки в документах на підставі яких були внесені такі відомості. Внести виправлення в рішення виконкому Коломийської міської ради № 362 від 15 грудня 1993 року неможливо, так як мати померла, а в документах, які давали право одержати у власність земельну ділянку значилося ім`я [PERSON] . Стаття 315 ч.1 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, якщо прізвище, ім`я, по-батькові особи не збігаються із прізвищем, іменем, по-батькові, зазначеним у паспорті. Та обставина, що Державний акт на право приватної власності на землю ІФ 17-2-1462 виданий « [PERSON] » належить « [PERSON] » підтверджується договором купівлі-продажу квартири із якого видно, що вірне ім`я [PERSON] , свідоцтвом про смерть, дипломом, виданим Львівським технікумом залізничного транспорту із якого видно, що на українській мові ім`я матері [PERSON] , а на російській мові зазначали ім`я [PERSON] Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це у окремій заяві. У разі визнання позивачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Зацікавлена особа подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, встановлено, що різниця в написанні прізвищ заявника та його матері була допущена помилково, а отже, заявник [PERSON] є сином [PERSON] , відповідно заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. На підставі наведеного та п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року,

Outcome: approved