Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» та, уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати транзакції щодо переказу коштів з його кредитних карток: картка для виплат за № [NUMBER] та кредитна картка № [NUMBER] від 16 травня 2020 року незаконними, зобов`язати відповідача повернути йому незаконно зняті 16 травня 2020 року кошти з картки для виплат за № [NUMBER] в сумі 11 400 гривень та з кредитної картки № [NUMBER] в сумі 61 000 гривень шляхом відновлення їх на карткових рахунках: картка для виплат за № [NUMBER] та кредитна картка № [NUMBER] , а також, визнати кредитний договір №20051629615731 укладений 16 травня 2020 року о 9:00 годині в сумі 11 299 грн. строком на 25 місяців між AT КБ «Приватбанк» та ним недійсним. Вимоги обґрунтовує тим, що він є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та має два карткові рахунки, а саме: картку для виплат за № [NUMBER] та кредитну картку № [NUMBER] . Дані карткові рахунки були приєднані до номеру його телефону: [NUMBER] . 15 травня 2020 року на його телефон зателефонував невідомий чоловік, який представився працівником компанії мобільного зв`язку, якою він користується, та запропонував змінити тарифний план на більш вигідний. Розмова тривала не довго, проте йому телефонували декілька разів. Жодних повідомлень від відповідача йому не надходило‚ тому у нього і не виникло ніяких підозр. Крім того, сам мобільний телефон, як і картки банку, також, знаходилися у нього, тому він, навіть, уявити не міг, що щось може трапитися. Через деякий час (коли саме, йому невідомо), номер мобільного телефону перестав працювати, а вночі 16 травня 2020 року з його зарплатної та кредитної карток були зняті грошові кошти, а саме: з картки, на яку він отримує заробітну плату за № [NUMBER] , зникло 11 400 гривень , а з кредитної картки № [NUMBER] , якою він довгий час не користувався, де був встановлений кредитний ліміт у розмірі 50 000 гривень, зловмисниками вночі 16 травня 2020 року був збільшений кредитний ліміт ще на 11 000 гривень‚ тобто, разом становив 61 000 гривень, були зняті усі грошові кошти. Загальна сума грошей, які були зняті невідомими особами вночі 16 травня 2020 року становить 72 400 гривень. Тобто, вночі, незрозумілим чином, сторонні особи не лише зняли усі особисті та кредитні кошти, а ще й збільшили кредитний ліміт на його банківській картці № [NUMBER] , який і без того був великий. Відповідачем не вживались дії, щодо перевірки можливості такого збільшення. Зазвичай, заявка про збільшення кредитного ліміту має розглядатися на протязі певного часу. Відповідач одразу, без будь-яких перевірок, уночі погодив дану заявку, натомість, довідка, що він просив, як повідомили працівники Банку, є «нестандартною» та отримати її можна лише через три дні. Усе це свідчить про недобросовісність виконання своїх обов`язків відповідачем та його бездіяльність, яка призвела до втрати грошових коштів з його карткових рахунків. Таким чином, у зв`язку з недбалістю та незабезпеченням AT КБ «Приватбанк» належної безпеки його особистих даних, вказаний банк надав можливість шахраям зняти з його рахунків кошти на загальну суму 72 400 гривень. З вини відповідача він втратив можливість здійснення користування та контролю (володіння) за своїми електронними платіжними засобами та не міг здійснювати чи підтверджувати будь-які операції у електронній системі Банку. Невідкладно, як тільки йому стало відомо про зникнення грошових коштів з рахунків, а саме, 16 травня 2020 року вранці, він з телефону свого сина звернувся на гарячу лінію Приватбанку та повідомив про вище викладені обставини, у зв`язку з чим рахунки були заблоковані. Того ж дня, 16 травня 2020 року, він звернувся до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.190 КК України. Наразі, його визнано потерпілим та ведеться слідство. 18 травня 2020 року у відділенні банку йому надали виписки з карткових рахунків для проведення відповідних слідчих дій, а також, його картки були вилучені працівниками банку та знищені, а на їх місце видані нові. Крім того, ним була написана заява про нерозголошення відомостей про логін та пароль чи інші особисті дані. У зв`язку з цим він змушений був звертатися до відповідача з заявою, у якій виклав вищенаведені обставини та просив провести службове розслідування для встановлення осіб, якими фактично були зняті його грошові кошти та (або) осіб, на чиї карткові рахунки були переведені кошти, а також, просив повернути на його рахунки незаконно списані кошти. 25 червня 2020 року отримав відповідь від відповідача, у якій йдеться про те, що АТ КБ «ПриватБанк» розглянув його звернення та змушений повідомити, що Банк не може повернути кошти з наступних підстав: було встановлено, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу у системі дистанційного обслуговування клієнта Приват-24, вхід у який був здійснений наче б то під його авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват-24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу, після чого до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дані можна було здійснити лише за допомогою використання його фінансового телефону та іншої особистої інформації. Відповідь від Банку він чекав місяць та отримав її саме в той день, коли необхідно було зробити обов`язковий внесок грошової суми за ніби то користування кредитними коштами, який він сплатив у розмірі 2500 грн., щоб не нараховувалися відсотки за кредитом. Вважає, що з боку AT КБ «Приватбанк» мало місце грубе порушення норм цивільного законодавства України та Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05.11.2014 року. Вимоги даного Положення щодо повідомлення Банку про блокування електронного платіжного засобу (банківської картки) та повідомлення про зникнення грошових коштів з рахунків, він виконав невідкладно, а саме 16 травня 2020 року вранці, як тільки про це йому стало відомо. Однак, незважаючи на його численні особисті, письмові та телефонні звернення на адресу AT КБ «Приватбанк» про відсутність його вини у втраті номеру мобільного телефону, не взяті до уваги Банком . Відповідач не врахував тих обставин, що банківські картки, паролі та пін-коди викрадені у нього не були, тобто, не могли бути доступні шахраям (якщо тільки шахраї не є операторами ПриватБанку, які безпосередньо мають доступ до цих даних). Проте, відповідач відмовляється нести відповідальність за проведення вказаної операції та не виконує його вимоги щодо повернення на банківські рахунки незаконно зняті кошти. Вважає відповідь відповідача незаконною, у зв`язку з цим і змушений звертатися до суду з даним позовом. Крім зазначених ним випадків незаконного списання коштів з йогох рахунків, 16 травня 2020 року після 10 години, йому зателефонували з банку та запитали, чи надає він згоду на отримання кредиту на придбання телефону. Його обуренню не було меж. Він повідомив, що ніякого кредиту не бажає отримувати і ще раз повідомив представника банку, що вночі зловмисники вже незаконно отримали грошові кошти з його карткових рахунків, які ним вже на даний час мали бути заблоковані. Після даної розмови він не згадував про цей дзвінок, адже вважав, що не надав дозволу на отримання кредиту, і на цьому це питання закрито. Проте, на початку червня місяця йому прийшло повідомлення з банку про те, що він повинен сплачувати кредит, який отримав для придбання телефону. У зв`язку з цим він звернувся до Банку із заявою про надання відомостей щодо, наче б то, отриманого ним 16 травня 2020 року кредиту. Банк надав дуже стислу відповідь, де було вказано, що він 16 травня 2020 року о 9:00 годині отримав кредит відповідно до кредитного договору №20051629615731 в сумі 11 299 грн. строком на 25 місяців, і, наразі, має заборгованість в сумі 9 481 грн. 15 коп. однак, вказана довідка Банку не відображає основні умови договору і процентну ставку за користування кредитними коштами. Згідно закону, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Це одна з вимог, додержання якої є необхідним для чинності правочину. Проте, укладення зазначеного вище правочину відбулося поза його волею. Невідома особа, скориставшись наявністю його особистих даних оформила кредит в AT КБ «Приватбанк» на його ім`я. Даний договір не відповідав його волі та взагалі не був ним отриманий, грошові кошти за цим договором він не отримував та згоду на укладення кредиту не надавав, а навпаки, заперечував проти отримання кредиту. Він став жертвою шахрайських дій інших осіб, не виключно, що це було здійснене за допомогою працівників Банку. Про існування цього договору дізнався лише після отримання від Банку повідомлення про необхідність сплачувати кошти за умовами даного кредиту. Оскільки, на момент укладення договору було відсутнє його волевиявлення, а договір з відповідачем укладено невідомою особою з незаконним використанням його персональних даних, просить договір визнати недійсним з моменту його укладення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати без його участі та без участі його представника, уточнені вимоги підтримує і просить їх задовольнити. В заяві також повідомив, що буде звертатися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що суд належно у встановленому законом порядку повідомив про дату, час та місце розгляду справи . Від представника відповідача Прокопенко Н.В. надійшов відзив на позов, в якому вона проти позову заперечує, оскільки виключно на позивача покладено обов`язок нерозголошення інформації за рахунком, ПІН-коду, CVV-коду, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Оскільки операції з переказу спірних коштів з карткового рахунку відповідача відбулися за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, то банк не повинен нести відповідальність за дану операцію. Щодо зміни логіну в Приват24, то його можливо змінити лише після того, як було здійснено вхід до Приват24. Щоб зайти до Приват24 необхідно не лише мати номер телефону, але й знати пароль входу або ж у випадку його зміни знати ПІН-код будь-якої своєї активної картки. Недостатньо лише перевипустити сім-картку Клієнта або мати фінансовий телефон клієнта, потрібно ще обов`язково знати пароль входу до Приват24, або щоб його змінити, знати ПІН-код картки Клієнта, щоб зняти кошти в Банкоматі без картки, необхідно, також, знати ПІН-код картки, з якої знімаються кошти, для того, щоб змінити фінансовий номер, необхідно в обов`язковому випадку вводити ПІН-код картки, для того, щоб перевести гроші через IVR- меню, необхідно знати 4 цифри карток. Без розголошення з боку [PERSON] ПІН- коду своєї картки, номеру своїх карток, інша особа, навіть, перевипустивши сім-картку або, маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до Приват24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні списати чи переказати кошти. Позивач приховав від суду, що він передав особисту конфіденційну інформацію третім особам, якими в подальшому і було знято кошти з його рахунку. Таким чином, тільки позивач має нести відповідальність за здійснення платіжних операцій. У ПриватБанку існує надійна система захисту рахунків клієнтів Банку і без розголошення персональних даних неможливо отримати доступ до рахунку. Крім того, до моменту повідомлення користувачем банку, ризик збитків від здійснення операції та відповідальність несе клієнт. Враховуючи, що зняття коштів стало можливим у зв`язку з розголошенням [PERSON] персональних даних третім особам та до повідомлення Позивача про блокування рахунку, тому AT КБ "ПриватБанк" не повинен нести відповідальність за дану операцію. Наявність кримінального провадження не може свідчити, у силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно позивача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також, не може бути підставою для звільнення його від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними. З огляду на викладене, підстави для звільнення позивача від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил надання банківських послуг, відсутні. Щодо визнання кредитного договору від 16 травня 2020 року недійсним, вказує, що клієнт зобов`язаний вживати заходів щодо запобігання втрати (викрадення) Карт, ПІНу або інформації, нанесеної на Карту і магнітну смугу, або їхнього незаконного використання. Користувач, після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу , зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку, ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню карти, ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів», який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 4 ЗУ « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовими вважаються такі послуги: банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до ЗУ « Про банки та банківську діяльність». Ст.ст.4,22 ЗУ « Про Захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб`єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи. Відповідно до ст. 37-1 вищевказаного Закону, для встановлення правомірності переказу еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев`яносто календарних днів. Згідно п. 8 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 р. визначено, що емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до п. 9 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 р. користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. П. 10 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 р встановлено, що банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України "Про звернення громадян". Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. За правилом ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Верховним Судом України в постанові від 13 травня 2015 року в справі № 6-71цс15 була сформована наступна правова позиція: «Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З наведених положень випливає обов`язок фінансової установи негайно відновити залишок коштів на рахунку до стану, що існував, за умови, що користувач невідкладно повідомить банк про платіжні операції, до здійснення яких він не причетний. По справі встановлено і сторонами не оспорюється, що позивач є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та має два карткові рахунки, а саме: картку для виплат за № [NUMBER] та кредитну картку № [NUMBER] , дані карткові рахунки були приєднані до номеру його телефону: [NUMBER] , а також про те, що вночі 16 травня 2020 року, з зарплатної та кредитної карток позивача були зняті грошові кошти, а саме: з картки, на яку він отримує заробітну плату за № [NUMBER] знято 11 400 гривень , а з кредитної картки № [NUMBER] , де був встановлений кредитний ліміт у розмірі 50 000 гривень, який був збільшений додатково на 11 000 гривень‚ тобто разом становив 61 000 гривень, були зняті усі грошові кошти, що загальна сума грошей, які були зняті вночі 16 травня 2020 року з рахунків позивача , становить 72 400 гривень. Судом встановлено, що позивач виконав дії, прописані наведеними положеннями закону, а саме : відразу, коли сталися несанкціоновані транзакції, він повідомив відповідача, заявив про заблокування рахунків, що і було здійснено, звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, 16 травня 2020 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020200080000534 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України про те, що вночі 15 травня 2020 року з банківських карток АТ КБ « ПриватБанк», якими користується позивач [PERSON] , були зняті грошові кошти . 25 червня 2020 року позивач отримав від відповідь про те, що банк не може повернути кошти з наступних підстав: було встановлено, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу у системі дистанційного обслуговування клієнта Приват-24, вхід у який був здійснений, наче б то, під його авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват-24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу, після чого до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дані можна було здійснити лише за допомогою використання його фінансового телефону та іншої особистої інформації. В зазначеній відповіді викладено загальні приписи списання грошових коштів. Зі змісту п.9 «Положення про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» слідує, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та /або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені положення свідчать про неприпустимість притягнення користувача електронного засобу платежу до відповідальності за здійснення платіжних операцій всупереч його споживчому волевиявленню, за виключенням випадків доведеності умисних дій або недбалості споживача, які зумовили ці дії. Суд не може констатувати обставин дій або бездіяльності позивача, що в будь-який спосіб сприяли використанню платіжного засобу, навпаки , судом встановлено, що позивач, у відповідності до наведених норм діяв правильно та добросовісно при реалізації своїх прав та виконав покладені на нього обов`язки з негайного інформування установи Банку про епізоди несанкціонованого втручання інших осіб в правовідносини між сторонами. В той же час, відмовляючи позивачеві та заперечуючи проти позову, відповідачем суду не надано будь-яких даних , які б свідчили про проведені дії відповідачем, направлені на з`ясування виниклих обставин (проведення перевірки списання значної суми грошових коштів, перевірок щодо платоспроможності позивача, як особи , яка б мала право на великий кредитний ліміт, не було застосовано певного ліміту для зняття великих сум, крім того, після блокування рахунків позивача, на його ім`я був оформлений кредит на мобільний телефон в сумі 11 299 грн , а банком не вживалось ніяких заходів щодо припинення надання грошових коштів). Вказані обставини свідчать про недосконалість системи захисту від несанкціонованого доступу до персональних даних клієнта, а відповідачем не вживаються будь-які заходи, направлені на її вдосконалення. А так, позиція відповідача і його бездіяльність свідчить про зацікавленість у виникненні подібних обставин. Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта внормовані ст. 1073 ЦК України, згідно з якою у разі безпідставного списання банком з рахунку клієнта грошових коштів, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати заподіяні збитки. Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі , а наслідком їх вирішення є ухвалення рішення про їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved