Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

До суду з позовом про визнання додаткового договору оренди землі недійсним звернулася [PERSON] , яка [INFO] , в зв`язку з чим ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 14.05.2020 року здійснено заміну позивача [PERSON] на [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що 09.07.2010 року [PERSON] підписала примірник договору оренди землі з відповідачем СФГ «Земля», за яким передала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 7124089700-01-000-0253 площею 3,31 га розташовану на адмінтериторії Шаулиської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, що належна їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1598 виданого Тальнівською державною нотаріальною конторою 04.06.2004 року по спадковій справі №205. Проте орендар СФГ «Земля» примірник укладеного між сторонами договору оренди землі орендодавцю не надали. 06.10.2017 року позивачка отримала примірник даного договору у відділі Держгеокадастру в Тальнівському районі та ознайомившись з ним виявила, що зареєстрований примірник договору оренди землі не відповідає тому примірнику, який вона підписувала особисто, а договір оренди землі б/н, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області 09.06.2011 року за № 712400004001194 та акт прийому передачі земельної ділянки від 09.06.2011 року [PERSON] особисто не підписувала та будь якій іншій особі права підпису не передавала. Таким чином, позивачка не мала волевиявлення на його укладення. Просить визнати недійсним договір оренди землі б/н на земельну ділянку, яка розташована в адмінтериторії Шаулиської сільської ради Тальнівського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,31 га, строком на 10 років, який укладений між [PERSON] та Селянсько (фермерським) господарством "Земля", який зареєстровано 09.06.2011 року за №712400004001194 у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві та в заяві про зміну підстав позову, просила суд їх задовольнити. Представники відповідача позовні вимоги не визнали посилаючись на підстави викладені в запереченні проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позовної давності, посилалися на те, що між сторонами було досягнуто всіх істотних умов договору. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 3,31 га розташована на адмінтериторії Шаулиської сільської ради Тальнівського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7124089700-01-000-0253 належала [PERSON] до дня її смерті [INFO] , та після її смерті перейшла у власність, у складі спадкового майна її дочці [PERSON] , [INFO] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧР №127439 виданого 05.07.2004 року, свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 20.12.2018 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2019 року №3286, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №178126200. Відповідно до договору оренди землі від 19.07.2010 року орендодавець [PERSON] з одного боку та Селянське (фермерське) господарство «Земля» - орендар, з другого боку уклали договір про те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адмінмежах Шаулиської сільської ради, площею 3,31 га. Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області 09.06.2011 року за №712400004001194. Відповідно до Акта про передачу та прийом земельної ділянки від 09.06.2011 року, передачу та прийом земельної ділянки здійснено на підставі договору оренди укладеного між власником землі та орендарем, [PERSON] передала земельну ділянку в особі голови СФГ «Земля» [PERSON] площею 3,31 га в адмінмежах Шаулиської сільської ради. Відповідно до заяви від 05.10.2017 року, [PERSON] звернулася до начальника відділу Держгеокадастру в Тальнівському районі з проханням надати копію договору оренди землі, який укладено між [PERSON] , як орендодавцем та СФГ «Земля», як стороною орендаря. Відповідно до платіжного доручення №209 від 14.07.2017 року [PERSON] отримала від СФГ «Земля» орендну плату за оренду земельних паїв за липень 2017 року в сумі 6230 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач [PERSON] договір оренди землі від 19.07.2010 року, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області 09.06.2011 року за № 712400004001194 не підписувала, про існування договору їй стало відомо 06.10.2017 року після звернення до відділу Держгеокадастру в Тальнівському районі. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення почеркознавчої експертизи №9108 складеного 17.07.2018 року, «підпис від імені [PERSON] , що міститься у графі «Орендодавець» у Договорі оренди землі між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «Земля» від 19.07.2010, зареєстровано за №712400004001194 у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області, виконано не [PERSON] , а іншою особою з деяким наслідуванням якомусь справжньому підпису [PERSON] ». Питання, щодо виконання досліджуваного підпису від імені [PERSON] , що міститься у графі: «Орендодавець» у даному Договорі оренди землі, навмисно зміненим почерком, не вирішувалось, оскільки експертом у категоричній формі було вирішено питання про те, що цей досліджуваний підпис виконано не [PERSON] , а іншою особою, з деяким наслідуванням якомусь справжньому підпису [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Положеннями ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виявляла волі укладати договір оренди землі між [PERSON] та Селянським (фермерським) господарством «Земля» від 19.07.2010, зареєстрований за № 712400004001194 у відділі Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області, договір не підписувала, що підтверджено висновком експерта №9108 від 17.07.2018 оригінал якого досліджено в судовому засіданні в порядку дослідження доказів, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та визнання спірного договору недійсним. Водночас суд не може взяти до уваги пояснення представника відповідача про те, що факт отримання позивачем орендної плати свідчить про досягнення згоди щодо укладення договору, оскільки підставою недійсності правочину, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, тому факт отримання плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами укладеного раніше договору. Крім того, суд дійшов висновку про те, що доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності спростовуються доказами наявними в матеріалах справи, а саме заявою позивача від 05.10.2017 року до відділу Держкомзему у Тальнівському районі Черкаської області з проханням надати копію спірного договору та висновком експерта №9108 від 17.07.2018 року, так як відповідно до статті 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Селянсько (фермерського) господарства "Земля" на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією №73 від 28.09.2017 року в сумі 640 грн. та витрати понесені на оплату експертних послуг в сумі 7909 грн., що підтверджуються квитанцією №N1DAQ47249 від 26.06.2018 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved