Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Виклад позиції позивача 21.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Бугаківської сільської ради, Немирівського району, актовий запис № 2. За час проживанні у шлюбі сторони мають двоє спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач. Діти проживають з матір`ю та знаходяться на повному її утриманні. Шлюб між сторонами існує формально, оскільки сторони проживають окремо один від одного. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участь у їх фізичному та духовному вихованні не приймає, однак є матеріально забезпеченим, офіційно працевлаштованим та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За таких обставин позивач [PERSON] просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у відсотковому відношенні в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог не подав не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 12.09.2019 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача До початку підготовчого судового засідання від позивача [PERSON] надійшла письмова заява провести підготовче судове засідання у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] заяв та клопотань пов`язаних із розглядом справи до суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали суду від 12.09.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 24.10.2019 року на 10:00 год. 14.08.2019 року судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 12.09.2019 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про виклик до суду було направлено на адресу відповідача. Однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою « За закінченням терміну зберігання» Ухвалою судді від 11.11.2019 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду на 27.11.2019 року З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, на веб - порталі "Судова влада" судом розміщено оголошення про відкладення розглядом справи на 14.11.2019 року. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд даної справи. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідач [PERSON] у судові засідання 24.10.2019 року, 11.11.2019 року та 27.11.2019 року не з`являвся, а тому справа розглядом відкладалася. Ухвалою судді від 27.11.2019 року було вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Суд встановив, за час перебування у шлюбі сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач, батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач, що підтверджується відповідними свідоцтвами серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6,7). Судом було встановлено, що відповідач на час розгляду даної справи звільнився з місця роботи та є тимчасово непрацюючим, а тому позивач змінила свою позицію, щодо стягнення аліментів у відсотковому відношенні на тверду грошову суму, тому свої позовні вимоги обґрунтовує у стягненні аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву із викладенням своїх заперечень до суду не подавав. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки її доходи не забезпечують їй належно утримувати дітей, а відповідач є фізично здоровим, працездатним, тому може надавати допомогу на утримання власних дітей, оскільки ним не надано суду доказів того, що він непрацездатний, або є обмеження, визначені лікарською комісією, щодо неможливості працювати, отримувати дохід та утримувати дружину. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, спірні правовідносини регулюються ч. ч. 2,4 ст. 84, 150,180,181,182 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістомст.180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2ст.182 СК України). Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про стягнення аліментів на утримання дитини, матеріальне не забезпечення дітей з боку батька відповідача по справі та інші обставини справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову і приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати власних дітей. Що стосується вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суд приходить до висновку, що у цій частині позову необхідно відмовити, оскільки така вимога не закріплена належними доказами, відповідними чеками, платіжними квитанціями, які б підтверджували суму витрат. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Решту судових витрат залишити за позивачем.

Outcome: partial