Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що вони проживають спільно з вересня 2011 року по сьогоднішній день. З цього часу вони спільно мешкають, ведуть спільне господарство, разом виховують доньку [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини позбавлений батьківських прав на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2015 року. На даний час заявник [PERSON] має бажання удочерити доньку [PERSON] , але не має можливості цього зробити, оскільки не перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. В зв`язку з чим просять встановити факт їх проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з вересня 2011 року. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяви в яких просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області Лобенко Т.Г. в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом встановлено, що [PERSON] 07 березня 1997 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в Лозівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Даний шлюб було розірвано 08 грудня 2011 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2011 року в період вагітності [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про визнання батьківства до народження дитини (зачатої дитини). [INFO] у [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області 10.05.2012 року. З даного свідоцтва вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . 24 листопада 2015 року [PERSON] на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області був позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , починаючи з вересня 2011 року по теперішній час проживає з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та жінка. Вони спільно проживають однією сім`єю, мають спільний бюджет, мають взаємні права та обов`язки, піклуються один про одного, разом володіють та користуються спільним майном, зі взаємної згоди і спрямованості їх волі на створення сім`ї та набуття прав і обов`язків членів сім`ї, разом виховують спільну дитину [PERSON] . З письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається той факт, що дійсно заявники проживають разом однією сім`єю на протязі тривалого часу, а саме з 2011 року. Вказали, що вони проживають разом в одній квартирі, проводять ремонт в будинку, ведуть спільне господарство та разом виховують доньку. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Факт про встановлення якого просять заявники має для них юридичне значення, оскільки дає право для усиновлення дитини [PERSON] . Щодо вимог в частині встановлення факту їх проживання однією сім`єю з вересня 2011 року, суд зазначає, що згідно інформації, наданої Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) [PERSON] з 29.12.1991 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 09.11.2015 року на підставі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Відповідно до ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Право на повторний шлюб жінка та чоловік мають лише після припинення попереднього шлюбу. Отже, не можна встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] до 09.11.2015 року. Таким чином, аналіз поданих заявниками письмових доказів у сукупності з письмовими показаннями свідків доводять суду факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] саме з 09.11.2015 року.

Outcome: partial