Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного договору від 12.07.2007 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитний ліміт встановлено 600 дол. США. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківсьтких послуг» «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним і Банком Договір. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Станом на 31 грудня 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 2154,33 дол. США , з яких: 561,41 дол. США заборгованість за кредитом; 1003,56 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 476,85 дол. США заборгованість за пенею та комісією, а також 10,42 дол. США . штраф (фіксована частина); 102,09 дол. США штраф (процентна складова). На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2154,33 дол. США , що за курсом 24,00 відповідно до службового розпорядження НБУ та судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав повністю, просить застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» , правонаступником якого являється ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір , відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно заяви кредитний ліміт встановлено 600 дол. США. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. [PERSON] не виконав свої зобовязання належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 2154,33 дол. США , з яких: 561,41 дол. США заборгованість за кредитом; 1003,56 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 476,85 дол. США заборгованість за пенею та комісією, а також 10,42 дол. США штраф (фіксована частина); 102,09 дол. США штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ч. 1 ст. 626 ЦК України випливає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобовязання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Разом з тим,\~ст. 256 Цивільного кодексу України\~встановлюється позовна давність - як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобовязаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. ( ст.261 ЦК України). За змістом вказаної норми закону, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як вбачається із розрахунку заборгованості по вказаному кредитному договорі остання проплата відповідачем була здійснена 26.09.2008 року.(а.с. 6) Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. Суд, беручи до уваги клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed