Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником земельної ділянки, відповідач в свою чергу чинить йому перешкоди в її користуванні, заважаючи встановити тверді межі (паркан). Просить суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю (земельною ділянкою площею 0,0351га, кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 по [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод при встановленні (відновленні) твердих меж (паркану) між земельними ділянками по [ADDRESS], згідно з витягом з рішення 26 сесії 7 скликання Вінницької міської ради від 26.01.2018р. №1043, витягу з державного земельного кадастру від 13.12.2017р., та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2018р. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що з ним при приватизації земельної ділянки [PERSON] межа погоджена не була. Межа знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у його власності, тому він просить суд визнати недійсним рішення Вінницької міської ради від 26.01.2018р. №1043 в частині затвердження технічної документації та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0351га, кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 по [ADDRESS] . [PERSON] просить скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0351га, кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 по [ADDRESS] . По справі за заявою представника [PERSON] на підставі ухвали суду була проведена судова земельно-технічна експертиза. Висновок №447 складено 25.07.2019р. ТОВ «Подільській центр судових експертиз», у зв`язку з чим позивач за первісним позовом подав заяву про зміну предмета позову, в якій він просив суд усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю (земельною ділянкою 0,0351га, кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 по [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод при встановленні (відновленні) твердих меж (паркану) між земельними ділянками по [ADDRESS], згідно з витягом з рішення 26 сесії 7 скликання Вінницької міської рдаи від 26.01.2018р. №1043, витягу з державного земельного кадастру від 13.12.2017р., та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2018р. та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 13 кв.м, зазначеної у додатку №3 висновку №447 судової земельно-технічної експертизи, складеного 25.07.2019р. ТОВ «Подільській центр судових експертиз». В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом- відповідача за зустрічним позовом позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну предмета позову. Представник відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав. Представник Вінницької міської ради - відповідача за зустрічним позовом зустрічний позов не визнав. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. [PERSON] є власником будинковолодіння по [ADDRESS] , згідно з свідоцтвом від 04.08.2015р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.08.2015р. та земельної ділянки площею 0,0351га, кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 на підставі рішення 26 сесії 7 скликання Вінницької міської ради від 26.01.2018р. №1043, витягу з державного земельного кадастру від 13.12.2017р. та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2018р. Земельна ділянка площею 0,0534га, що розташована по [ADDRESS] , кадстровий номер 0510100000 :03:026:0155, належить [PERSON] згідно з державним актом від 11.10.2012р. серії ЯМ №062387. Після придбання [PERSON] з прилюдних торгів житлового будинку [PERSON] заявив претензії щодо володіння гаражем, який проінвентаризований за будинковолодінням [PERSON] та частиною земельної ділянки, яка знаходиться поза межами, вказаними в державному акті [PERSON] серії ЯМ №062387 виданого 14.10.2012р. Майновий спір щодо володіння гаражем вирішений Вінницьким міським судом Вінницької області (провадження №2/127/1024/17), Апеляційним судом Вінницької області (провадження 22-ц/772/607/2017), Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (провадженя №6-8831 св 17, ухвала від 18.09.2017 року). Рішенням суду [PERSON] було відмовлено у визнанні права власності на гараж. Земельний спір між сторонами було вирішено комісією з земельних спорів при виконавчому комітеті Вінницької міської ради. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2551 від 09.11.2017 року [PERSON] було погоджено межі земельної ділянки площею 351 кв.м. Не погодившись з рішенням судів та комісії з земельних спорів [PERSON] було знищено межові знаки, встановлені розробником технічної документації із землеустрою ДП "Вінницька регіональна філія центр ДЗК". 20.03.2018 р., залучивши іншу спеціалізовану організацію, [PERSON] був вимушений відновлювати межові знаки, про що був складений акт передачі межових знаків на зберігання. [PERSON] , з розташуванням межових знаків не погодився, підписувати акт передачі межових знаків на зберігання відмовився, погрожував знищити чи перемістити встановлені межові знаки. [PERSON] намагався запобігти конфліктам чи спорам, провести встановлення межових знаків та твердої огорожі відповідно до чинного законодавства зокрема: - повідомив [PERSON] , про проведення землевпорядних робіт заздалегідь (за 15 днів), пропонував з його боку також залучити кваліфікованих представників для контролю за встановленням межових знаків; - повідомив голову квартального комітету "Ясний" про проведення землевпорядних робіт, та просив з метою громадського контролю бути присутньою при встановленні межових знаків; - повідомив дільничного інспектора поліції, написавши звернення начальнику лівобережного ВП ВВП ГУНП про проведення землевпорядних робіт. 27.03.2018 року відповідно до встановлених межових знаків, на підставі акту винесення в натуру, [PERSON] намагався встановити паркан між земельними ділянками. Однак, відповідач [PERSON] фізично перешкоджав йому у цьому, що спонукало [PERSON] звернутись до поліції. В цій справі було проведено судову земельно-технічну експертизу. Згідно з висновком №447 від 25.07.2019р. ТОВ «Подільській центр судових експертиз», яким на підставі топографо-геодезичних робіт визначено фактичні межі, площі та координати поворотних точок меж земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS] [ADDRESS] . За результатами порівняння земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:03:026:0155 площею 0,0534га, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №062387, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №051010001003941, належить [PERSON] та розташована по [ADDRESS] із земельною ділянкою кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 площею 0,0351га, яка на підставі рішення від 26.01.2018р. №1043 26 сесії 7 скликання Вінницької міської ради та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 112747135 від 03.02.2018р., належить [PERSON] та розташована по [ADDRESS] експертом зроблено висновок про те, що збільшення або зміщення меж земельної ділянки [ADDRESS] гр. [PERSON] за рахунок земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] , не відбулось. Експертом під час проведення дослідження встановлено, що у фактичному користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,0013га, (13,0 кв.м), яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 площею 0,0351 га, яка на підставі рішення від 26.01.2018р. №1043 26 сесії 7 скликання Вінницької міської ради та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 112747135 від 03.02.2018р., належить [PERSON] та розташована по [ADDRESS] . На Додатку 3 графічно відображено земельну ділянку площею 0,0013га (13,0кв.м), яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] та яка входить до складу земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:03:026:0193 площею 0,0351 га, яка на підставі рішення від 26.01.2018р. №1043 26 сесії 7 скликання Вінницької міської ради та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 112747135 від 03.02.2018р., належить [PERSON] по [ADDRESS] . Докази, подані відповідачем-позивачем [PERSON] через канцелярію суду : акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15.06.2018 р.; аналіз експертизи [PERSON] №447, складений [PERSON] ; план розташування ділянок [NUMBER] та [ADDRESS] ; пояснення до плану розташування ділянок [NUMBER] та [NUMBER] ; кадастровий план земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] ; витяг з рішення Вінницької міської ради №2294 від 25.09.2015р. про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до розгляду судом не приймаються відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, тому що подані після закриття підготовчого провадження в справі. Виниклі правовідносини врегульовані наступними нормами матеріального права. Згідно з вимогами ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до вимог ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно із ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню а позовні вимоги [PERSON] не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем за первісним позовом були понесені судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі (3364 + 2535) 5899 грн., згідно з квитанціями до прибуткових касових ордерів, актів виконаних робіт, договору про надання правничої допомоги та журналів обліку доходів. Повноваження адвокатів належним чином підтверджені. Відтак, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Також підлягають стягненню і витрати на оплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved