Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до Інформаційно-анаоітичного порталу «Факти Запоріжжя» в особі Приватного підприємства Інформаційне агентство «Інсайт», [PERSON] про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди. Позов обґрунтований наступним чином. Веб-сайт: [INFO] систематично оприлюднює недостовірну інформацію відносно позивача [PERSON] , у зв`язку із чим, останній вже був змушений звертатись з іншим позовом до Вільнянського районного суду Запорізької області, зокрема у справі №314/1940/19. Зокрема, представником позивача, адвокатом Моніним І.В. на адресу ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», було скеровано заяву, про необхідність надання довідки з відомостями про власника веб-сайту: [INFO] або інформацією про його встановлення. За результатами розгляду вказаної заяви ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» надано Довідку №18/2019-Д від 21.05.2019. На виконання ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області у справі №314/1940/19 ТОВ «Хостінг Україна» надало інформацію про реєстранта доменного імені [INFO] , відповідно до якої вказаний інтернет-ресурс зареєстрований на [PERSON] . Таким чином, відповідно до п.12 Пленуму №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», [PERSON] підлягає залученню до справи як співвідповідач. Відповідачем 1 - Інформаційно-аналітичним порталом «Факти Запоріжжя» в особі ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «ІНСАЙТ» була поширена інформація стосовно позивача за допомогою інтернет-сайту, зареєстрованого Відповідачем 2 та на якому здійснює свою діяльність Відповідач 1 за посиланням [INFO] із заголовком «[INFO]». А саме у вказаній статті зазначено: «Свавілля, яке влаштував [PERSON] в селищі Московка Вільнянського району, очевидно нічого доброго не передбачає. Місцеві мешканці налаштовані рішуче. Кажуть: «готові перекрити трасу державного значення: «щоб привернути увагу вищих державних органів та нарешті покінчити з феодалізмом та вседозволеністю [PERSON] , адже районні чиновники на численні звернення не реагують... За підрахунками мешканців, за одну добу автомобілі ФГ « [PERSON] » вибирає понад 300 кубів води з водоводу, що й призводить до зниження тиску в системі. На зауваження жителів голова Московського сільськомунгоспу [PERSON] тільки знизує плечима та говорить, що треба терпіти, бо це сам [PERSON] дав розпорядження перекрити вентиль на село, щоб був гарний напор під час завантаження його транспортних засобів. Тому не бажано, щоб техніка [PERSON] простоювала в полі без води, а люди й так перетерплять... Поспілкувавшись з місцевими жителями вони проінформували наших журналістів стосовно того, що фермерське господарство відбирає воду з пожежних резервуарів, що є порушенням чинного законодавства. Так, згідно з проектом ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», не допускається використовувати для побутових, виробничих та інших господарських потреб протипожежний запас води, що зберігається в резервуарах, водонапірних баштах, водоймах та інших ємнісних спорудах. За нашою інформацією, ФГ «[PERSON]» несанкціоновано використовує воду із крана, встановленого в обхід лічильника, тим самим ухиляючись від сплати за таку цінну на сьогодні послугу». Поширена Відповідачем 1 інформація не відповідає дійсності у зв`язку із наступним. По-перше, позивач - [PERSON] не має жодних договірних відносин з КП «Московський сількомунгосп». Згідно з протоколом засновників № 3 ФГ «[PERSON]» від 01.04.2005 позивача було виведено зі складу засновників ФГ «[PERSON]», а у Виписці з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 930450 від 13.03.2015 зазначено, що керівником та одноосібним засновником ФГ «[PERSON]» є [PERSON] . Таким чином позивач не займається справами ФГ «[PERSON]». По-друге, відповідно до інформації КП «Московський сількомунгосп», наданої на адвокатський запит, ФГ «[PERSON]» купує воду у КП «Московський сількомунгосп» на підставі договору №2 від 05.07.2019. Крім того, відповідно до інформації КП «Московський сількомунгосп», упродовж квітня-травня 2020 року відбулось зниження тиску у водогоні, якими поставляється вода для КП «Московський сількомунгосп». Зокрема, через порив на магістральному водогоні відбулось зниження тиску з 05.05.2020 по 09.05.2020, а також з 13.05.2020 по 16.05.2020. Тобто, використання води ФГ «[PERSON]» до зниження тиску не має жодного відношення, адже зниження тиску відбулось через аварію на водогоні. Також не відповідає дійсності інформація, викладена у статті Відповідача1 про те, що за одну добу автомобілі ФГ « [PERSON] » вибирають понад 300 кубів води з водоводу, що й призводить до зниження тиску в системі, адже відповідно до середньодобових значень використання води всі споживачі КП «Московський сількомунгосп» разом узяті не використовують такого об`єму води за одну добу. Крім того, директор КП «Московський сількомунгосп» [PERSON] ніколи не давала розпоряджень перекривати воду до села, а також ніколи про це інтерв`ю чи коментарі Відповідачу 1 не давала, що також підтверджує неправдивість інформації, викладену в оскаржуваній статті. Так само не відповідає дійсності інформація про те, що ФГ «[PERSON]» не сплачує за використану воду, адже відповідно до інформації КП «Московський сількомунгосп», упродовж квітня-травня 2020 року ФГ «[PERSON]» використало води на 99900 грн., а сплатило 120000 гривень. Вказана переплата ФГ «[PERSON]» робиться з метою покриття збитків КП «Московський сількомунгосп» за несплату мешканцями села Московка, а також несанкціоноване відбирання води поза межами лічильника іншими фермерськими господарствами, які знаходяться по сусідству з ФГ «[PERSON]». По-третє, ФГ «[PERSON]» ні відбирало та не могло відбирати воду з пожежних резервуарів, адже такі пожежні резервуари відсутні у КП «Московський сількомунгосп». Для таких цілей існує пожежна вежа, з якої ніхто, окрім пожежників воду не в змозі відібрати. Натомість у КП «Московський сількомунгосп» є спеціальні резервуари, куди у нічний час, коли споживання води мінімальне, набирається вода для використання у сільгоспцілях, адже вода з резервуарів непридатна для вживання у побутових цілях. Саме з таких резервуарів і купує воду ФГ «[PERSON]», коли відбувається зниження тиску у водогоні. У зв`язку із чим, вищевказані твердження Інформаційно-аналітичного порталу «Факти Запоріжжя» в особі ПП ІА «Інсайт», є недостовірними, адже не відповідають фактичним обставинам подій. Позивач просить визнати недостовірною, та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену та опубліковану [INFO] » під назвою « [INFO] » за посиланням [INFO] а саме: « Свавілля , яке влаштував [PERSON] в селищі Московка Вільнянського району, очевидно нічого доброго не передбачає. Місцеві мешканці налаштовані рішуче. Кажуть: «готові перекрити трасу державного значення: «щоб привернути увагу вищих державних органів та нарешті покінчити з феодалізмом та вседозволеністю [PERSON] , адже районні чиновники на численні звернення не реагують... За підрахунками мешканців, за одну добу автомобілі ФГ « [PERSON] » вибирає понад 300 кубів води з водоводу, що й призводить до зниження тиску в системі. На зауваження жителів голова Московського сільськомунгоспу [PERSON] тільки знизує плечима та говорить, що треба терпіти, бо це сам [PERSON] дав розпорядження перекрити вентиль на село, щоб був гарний напор під час завантаження його транспортних засобів. Тому не бажано, щоб техніка [PERSON] простоювала в полі без води, а люди й так перетерплять... Поспілкувавшись з місцевими жителями вони проінформували наших журналістів стосовно того, що фермерське господарство відбирає воду з пожежних резервуарів, що є порушенням чинного законодавства. Так, згідно з проектом ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», не допускається використовувати для побутових, виробничих та інших господарських потреб протипожежний запас води, що зберігається в резервуарах, водонапірних баштах, водоймах та інших ємнісних спорудах. За нашою інформацією, ФГ «[PERSON]» несанкціоновано використовує воду із крана, встановленого в обхід лічильника, тим самим ухиляючись від сплати за таку цінну на сьогодні послугу» та зобов`язати спростувати інформацію, розповсюджену Інформаційно-аналітичним порталом «Факти Запоріжжя» (засновник Відповідач 1 ППІА «Інсайт») 14.05.2020 під назвою « [INFO] » шляхом публікації Інформаційно-аналітичним порталом «Факта Запоріжжя» (засновник Відповідач 1 - ПП ІА «Інсайт») на сайті [INFO] , зареєстрованого на Відповідача 2 - [PERSON] в десятиденний термін з дня набрання рішенням законної сили під заголовком «Спростування інформації», яка буде включати резолютивну частину рішення по даній справі, або в інший аналогічний спосіб. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, відзив на позов не подали, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. [INFO] на веб-сайті «Факти Запоріжжя» у мережі Інтернет за посиланням [INFO] з заголовком « [INFO] ». У вказаній статті зазначено: «Свавілля, яке влаштував [PERSON] в селищі Московка Вільнянського району, очевидно нічого доброго не передбачає. Місцеві мешканці налаштовані рішуче. Кажуть: «готові перекрити трасу державного значення: «щоб привернути увагу вищих державних органів та нарешті покінчити з феодалізмом та вседозволеністю [PERSON] , адже районні чиновники на численні звернення не реагують... За підрахунками мешканців, за одну добу автомобілі ФГ « [PERSON] » вибирає понад 300 кубів води з водоводу, що й призводить до зниження тиску в системі. На зауваження жителів голова Московського сільськомунгоспу [PERSON] тільки знизує плечима та говорить, що треба терпіти, бо це сам [PERSON] дав розпорядження перекрити вентиль на село, щоб був гарний напор під час завантаження його транспортних засобів. Тому не бажано, щоб техніка [PERSON] простоювала в полі без води, а люди й так перетерплять. Поспілкувавшись з місцевими жителями вони проінформували наших журналістів стосовно того, що фермерське господарство відбирає воду з пожежних резервуарів, що є порушенням чинного законодавства. Так, згідно з проектом ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», не допускається використовувати для побутових, виробничих та інших господарських потреб протипожежний запас води, що зберігається в резервуарах, водонапірних баштах, водоймах та інших ємнісних спорудах. За нашою інформацією, ФГ «[PERSON]» несанкціоновано використовує воду із крана, встановленого в обхід лічильника, тим самим ухиляючись від сплати за таку цінну на сьогодні послугу». Відповідно до повідомлення ТОВ «Хостінг Україна» від 27 вересня 2019 року станом на 27.09.2019 року Товариство надає послуги з реєстрації доменного імені «zp-facty.net.ua» абоненту компанії, який при реєстрації на сайті Товариства вказав про себе наступні дані: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Інформаційно-аналітичний ресурс «Факти Запоріжжя» відповідно до інформації, розміщеної на сайті, використовує джерело «Інформаційно-аналітичний портал Факти Запоріжжя», зазначено адресу розташування: м. Запоріжжя, вул. Мінська 5 . Відповідно до відомостей Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств засновником газети «Факти Запоріжжя» є Приватне підприємство Інформаційне агентство «Інсайт» (код ЄДРПОУ 42675142, м. Запоріжжя, вул. Мінська 5). Відповідно до протоколу засідання засновників №3 селянського (фермерського) господарства «[PERSON]» від 1.04.2005 року в зв`язку із призначенням [PERSON] . Головою держрайадміністрації та поданої заяви від 15.03.2005 року вивести його зі складу засновників та передати повноваження голови селянського (фермерського ) господарства [PERSON] . Згідно з договором №2 про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 5.07.2019 року між ФГ «[PERSON]» та КП «Московській сількомунгосп» укладено угоду про надання послуг з водопостачання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює головою КП «Московський сіль комунгосп» Вільнянського району Запорізької області. Про зазначену статтю в інтернет-виданні вона довідалася випадково. До неї журналісти із запитаннями щодо роботи підприємства не зверталися. ФГ «[PERSON]» не відбирає воду з пожежних резервуарів. ФГ «[PERSON]» повністю сплачує послуги з водопостачання. Інформація щодо несанкціонованого використання води з крана, встановленого в обхід лічильника є неправдивою. Стаття 32 Конституції України гарантує судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Разом з тим у статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Враховуючи наведене, беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. За приписами ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову даної категорії, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки дійсності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні статті 10 Конвенції. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо. Вбачається, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Так у поширеній інформації зокрема зазначено чотири фактичних твердження, що є недостовірними: 1)За добу автомобілі ФГ «[PERSON]» вибирають понад 300 кубів води з водоводу, що й призводить до зниження тиску в системі. 2)На зауваження жителів голова Московського сільськомунгоспу [PERSON] тільки знизує плечима та говорить, що треба терпіти, бо це сам [PERSON] дав розпорядження перекрити вентиль на село, щоб був гарний напор під час завантаження його транспортних засобів. 3)Фермерське господарство відбирає воду з пожежних резервуарів, що є порушенням чинного законодавства 4)ФГ «[PERSON]» несанкціоновано використовує воду із крана, встановленого в обхід лічильника, тим самим ухиляючись від сплати за таку цінну на сьогодні послугу. Дійсність інформації, відображеної в публікації, що оскаржується позивачем, не доведена відповідачами. Враховуючи те, що вказана публікація була поширена через інтернет видання, інформація, яка міститься в ній є негативною та недостовірною в частині причетності позивача до несанкціонованого безоплатного забору води з системи водопостачання, порушує його честь гідність, ділову репутацію, вказана інформація створює негативний образ позивача в громадському житті громади та може вплинути на імідж громадського діяча, якому громада може довіряти свої погляди і позиції, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання недостовірної інформації та її спростування. Позовна вимога в частині зобов`язання спростувати недостовірну інформацію в інший аналогічний спосіб задоволенню не підлягає оскільки є неконкретною. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати у виді судового збору.

Outcome: partial