Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Зазначила, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.12.2009 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 50 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів, до чинного законодавства були внесені зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та надано право одержувачу аліментів за рішенням суду змінювати спосіб стягнення аліментів. Тому, вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів заробітку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомили. Позивач [PERSON] 14.03.2018 за вх..№1698 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала. Від відповідача [PERSON] 23.03.2018 за вх..№1949 поступила заява про доручення до матеріалів справи копій документів. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.12.2009 встановлено, що з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 50 гривень, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 06.06.2006 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.06.2006. Із копії свідоцтва про народження, виданого 04.09.2003 встановлено, що [INFO] в м. Ямпіль Вінницької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Із копії свідоцтва про шлюб, виданого 17.04.2009 встановлено, що [PERSON] 17.04.2009 зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Із довідки, виданої Ямпілською міською радою Вінницької області про склад сім'ї вих..№05-13/273 від 12.01.2018 встановлено, що до складу сім'ї [PERSON] входять: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - донька, [PERSON] - син. Із довідки про отримання допомоги, виданої УСЗН Ямпільської РДА Вінницької області вих..№01-06/502 від 22.03.2018 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Ямпільської РДА Вінницької області та йому відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам» призначено державну соціальну допомогу інвалідам, які не мають права на пенсію на період з 25.09.2018 по 30.09.2018, розмір допомоги 1452 гривні 00 копійок. Із копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертизою комісією серії 12 ААА №591251, виданої 25.09.2017 встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.10.2018. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено із досліджених доказів - із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів змінився матеріальний стан позивача як одержувача аліментів, збільшився вік дитини, у зв'язку із чим збільшилися й витрати на його утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення цих витрат погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Крім цього, збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сплачену щомісячно відповідачем суму аліментів 50 гривень на утримання дитини, суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини. З метою якнайкращого забезпечення дитини, суд має підстави змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. З урахуванням того, що відповідач є інвалідом третьої групи, тобто, має заробіток (дохід) - отримує пенсію по інвалідності та соціальну допомогу. Відповідно до п. 1 п.п. 14 Постанови КМУ від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» (зі змінами та доповненнями) утримання аліментів провадиться із одержуваної пенсії. Суд вважає розмір аліментів одна четверта всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини відповідного віку, з урахуванням середньостатистичних цін на продукти харчування та споживчі товари станом на даний час, а також наявність доходів відповідача, у якого відсутні інші утриманці. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. [PERSON] звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів 24.01.2018 за вх. №637, а тому суд має підстави для стягнення аліментів із 24 січня 2018 року. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.12.2009 про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 50 гривень, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття - відкликати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved