Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

В провадженні Березнівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо на предмет спору: Державний виконавець Березнівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ціпан Василь Вікторович, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 16 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №1658 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак судом отримано письмову заяву представника позивача, в якій останній просить суд слухання справи проводити у його відсутність, на підставі наявних у справі документів, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив розглядати справу у їх відсутність. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний виконавець Березнівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Ціпан Василь Вікторович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від приватного нотаріуса Бондар І.М. надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою Березнівського районного суду від 11.09.2020р. провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін в судове засідання на 05.10.2020 року. До суду\~19.10.2020\~року надійшов\~відзив\~від\~представника відповідача,\~в якому\~просили суд\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог, мотивуючи тим,\~що виконавчий напис вчинений 16 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №1658 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] підлягає до виконання, є законним та наявний безспірний розрахунок заборгованості. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, що перебувають в матеріалах цивільної справи, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № RОВ0GК00000015, укладеного між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк» 04 липня 2006 року, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 25 000 гривень на термін до 01 липня 2021 року, а відповідач мав повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки і в порядку, встановленому кредитним договором. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки № RОВ0GК00000015 від 04.07.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. за реєстровим № 1403. За вказаним договором АТ КБ «ПриватБанк» надано в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] і належить [PERSON] . 12.02.2020 року на підставі виконавчого документу - виконавчого напису № 1658, вчиненого 16.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., державним виконавцем Березнівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів ) Ціпаном В.В. було відрито виконавче провадження ВП № 61235575. Відповідно до виконавчого напису № 1658, вчиненого 16.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходяться за адресою:\~\~ [ADDRESS] , що належить на праві власності\~позивачу, який є боржником за кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № RОВ0GК00000015, укладеним із АТ КБ «Приват Банк» 04.07.2006 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріус пропонує задовольнити вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» шляхом перерахування коштів на рахунок АТ КБ «Приватбанк» у розмірі: заборгованість за кредитом в розмірі 12 419,64 гривень; заборгованість за відсотками в розмірі 64 983,99 гривня; комісія в розмірі 7 727,19 гривень; пеня в розмірі 181 392,64 гривень; витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису в розмірі 3500 грн., що становить в загальному розмірі 270 023 грн. Строк, за який провадиться стягнення дванадцять років, один місяць, дев`ять днів, а саме з 04.07.2006 року по 13.08.2018 року. З огляду на викладене, суд вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості, яку нотаріус пропонує стягнути за рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна відповідно до оспорюваного виконавчого напису, слід врахувати наступне. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Право примусового стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло ще в 2009 році, а в 2015 році Приватбанк таким право скористався, подавши відповідний позов до Березнівського районного суду, рішення суду від 24.02.2015р., у справі №555/164/15ц. Велика Палата Верховного Суду у своїй\~Постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12\~прийшла до висновку, що після закінчення строку кредитування або після направлення вимоги про дострокове повернення кредиту кредитор втрачає право на нарахування процентів та неустойки за кредитним договором. У такому випадку права кредитора захищаються статтею 625 ЦК України. У подальшому зазначений висновок щодо неможливості нарахування процентів передбачених кредитним договором був підтриманий Великою Палатою у своїх Постановах від\~04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц\~та від\~31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Незаконність стягнення грошових коштів відповідачем через виконавчий напис стверджується порушенням останнім пункту 3 частини 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно - мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 23.05.2014 року, яким встановлено, що військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а також військовозобов`язаних, які призвані під час мобілізації на військову службу, з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду звільнено від нарахування: штрафних санкцій, пені перед банками по кредитах, іпотеках тощо; процентів за користування кредитом. Наявність у позивача пільг, як мобілізованого на військову службу в особливий період \~в період з 12.03.2015 року і до\~ 13.04.2016 року, підтверджує висновок про те, що заборгованість, вказана відповідачем у вимозі про усунення порушення за кредитним договором і вказана нотаріусом у виконавчому написі є спірною. Крім того, виконавчий напис від 16 жовтня 2018 року вчинений поза межами встановленого законом трьохрічного строку позовної давності, нотаріус у самому виконавчому написі чітко вказує, що « строк, за який провадиться стягнення, становить дванадцять років один місяць дев`ять днів, а саме з 04.07.2006 року по 13.08.2018 року . Зазначену у виконавчому написі нотаріуса заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12\~419, 64 грн. було враховано на день звернення до суду та стягнуто рішенням Березнівського районного суду від 24 лютого 2015 року. Вимогу про стягнення заборгованості за кредитом 12\~419, 64 грн, заборгованості за відсотками 64\~983, 99 грн. пред`явлено з пропуском трирічного строку загальної позовної давності, а вимоги про стягнення комісії у розмірі7\~727, 19 грн., та пені у розмірі 181\~392,64 грн. пред`явлено з пропуском визначеного частиною другою ст. 258 ЦК України річного строку позовної давності, а також без врахування правових позицій ВС щодо безпідставності нарахування після пред`явлення позову про стягнення заборгованості за кредитом та неможливості одночасного стягнення пені і штрафу як одного виду цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Зазначений у виконавчому написі строк за який проводиться стягнення «дванадцять років один місяць дев`ять днів, а саме з 04.07.2006 року по 13.08.2018 року свідчить про порушення нотаріусом статті 87 Закону України «Про нотаріат», підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису зобов`язання за кредитним договором не було безспірним, а отже існував спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. З позову вбачається, що позивач вважає, що заборгованість по кредитному договору є спірною, однак стороною відповідача не було надано суду протилежного. Зважаючи на те, що в матеріалах справи відомості щодо безспірності заборгованості по кредитному договору відсутні, доказів протилежного суду не надано та судом не здобуто, то суд вважає, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, оскільки стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За сукупності наведених обставин суд вважає, що виконавчий напис вчинений 16 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №1658 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Outcome: approved