Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

В січні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 30.03.2013 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], проте після розірвання шлюбу відповідач не цікавиться вихованням, розвитком та рівнем матеріального забезпечення дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв'язку із зазначеним позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 22 квітня 2013 року Дарницьким районним судом в м. Києві було винесено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. 12 травня 2014 року до Дарницького районного суду м. Києва від [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 753/1295/13. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.06.2014 року заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні, призначеному на 08.10.2014 року позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. В судові засідання, призначені на 10.07.2014 року, 15.09.2014 року та 08.10.2014 року відповідач та представник відповідача не з'явилися, в матеріалах справи міститься конверти з судовим повістками про виклики до суду в судові засідання на відповідні дати, що повернулися до суду за закінченням терміну зберігання та телеграма про виклик в судове засідання на 10.07.2014 року, яка не була доставлена, оскільки будинок зачинений, а адресат по повідомленню за телеграмою не з'являється. Не з'являючись до суду на протязі тривалого часу, будь-яких доказів поважності причин неявки в судові засідання відповідач та його представник не надали. Законом, а саме ст.ст. 27, 31 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, і лише одним обов'язком: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов'язки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Вивчивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 30.03.2005 року розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво та зроблено запис в книзі реєстрації за № 290 (а.с. 6). Також судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Договір про сплату аліментів сторонами не укладався. Крім того встановлено, що сторони проживають окремо. Дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п. 2 та 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. В заяві про перегляд заочного рішення [PERSON] вказав, що він тривалий час не працює, доглядає за своєю неповнолітньою дитиною від другого шлюбу та періодично забезпечує свого сина [PERSON] необхідними речами та надає кошти на його утримання позивачці, проте належних та допустимих доказів, які б могли вплинути на розгляд справи та рішення суду не надав. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З огляду на наведене, враховуючи, що позивач несе витрати по утриманню дитини і немає достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини з врахуванням віку дитини, забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, враховуючи передбачені законом обставини, а також те, що позивач самостійно виховує дитину, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача в розмірі заявлених позовних вимог. За таких обставин,

Outcome: approved