Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів звернулася [PERSON] Посилається на те, що рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 09.09.2015 року № 557/1010/15-ц її позовні вимоги до [PERSON] задоволено та стягнуто з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, щомісячно по 100 грн. до досягнення сином повноліття. На даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне за собою і відповідну зміну матеріального становища. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Вказує, що дитина знаходиться на її повному матеріальному утриманні, однак вона самостійно не в змозі надати для сина належного утримання, достатнього для його віку, оскільки на даний час перебуває у відпустці у звязку з вагітністю та пологами від другого шлюбу. Віповідач участі у вихованні сина не бере. Як стало відомо позивачці, відповідач перебуває на службі у Збройних силах України, тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі ніж вказано у попередньому рішенні суду. Зазначає, що дитина потребує лікування, оскільки перебуває на диспансерному обліку у лікаря з приводу рецидивуючого бронхіту як часто хворіюча дитина, а також відвідує дитячий садок який також необхідно щомісячно оплачувати, купувати одяг, канцелярські, знаряддя, робити необхідні внески. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини\~ в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді від 02 травня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду. Позивач [PERSON] у судове засіданні не заявилася, до суду надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів визнав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З свідоцтва про народження серії І-ГЮ №199140 встановлено, що сторони по справі вказані батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 09.09.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Відповідно до рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 09.09.2015 року № 557/1010/15-ц, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 100 (сто) грн. щомісячно, починаючи з 25.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6 ). З довідки Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 826 від 03.04.2018 року, виданій [PERSON] про те, що її син [PERSON] [INFO] проживає біля матері та перебуває на її утриманні ( а.с.9). З довідки про склад сімї Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 825 від 03.04.2018 року, виданій [PERSON] про те, що її сімя складається: [PERSON]- позивачка, [PERSON]- син [INFO] ( а.с.10). Згідно довідки КЗ «Бугринська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області № 8 від 03.04.2018 року, виданій [PERSON] вбачається, що [PERSON] 01.10.2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря з приводу рецидивуючого бронхіту як часто хворіюча дитина (а.с.11). З свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 136586 виданого Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 62, зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище Ткачук (а.с.12). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням суду від 09.09.2015 року № 557/1010/15-ц з батька дитини [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 100 грн. щомісячно починаючи з 25.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вказано в позовній заяві та підтверджено у судовому засіданні, розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини. Звертаючись до суду, в обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що син потребує більших матеріальних витрат ні ж ті, що передбачені рішенням Гощанського районного суду Рівненської області, а матеріальне становище відповідача покращилося у звязку із зайнятістю його на роботі, тому дана обставина є підставою для зміни способу присудження аліментів. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, наявністю непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв'язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітніх дітей потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що розмір аліментів на утримання дітей має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України\~"Про\~державний бюджет\~України на\~2018\~рік"\~від 07.12.2017\~№ 2246-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком до шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року- 1492 гривень; з 01.07.2018 року - 1559 гривень; з 01 грудня - 1626 гривень. Згідно з даним Законом для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01.01.2018 - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, його рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає,\~що позовну\~вимогу [PERSON]\~до [PERSON]\~про збільшення\~розміру аліментів слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З урахуванням усього вище викладеного, суд вважає необхідним збільшити розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки аліментів, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожитового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За правилами\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В той же час,\~ст.192 СК України, якою регулюються правовідносини щодо зміни розміру аліментів, не містить норми про те, що зміна розміру аліментів присуджується з дати звернення до суду з зазначеним позовом. Згідно п.23\~Постанови Пленуму верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. За правилами\~ст.141 ЦПК України\~з [PERSON] на користь держави слід стягнути 704 грн.80 коп. судового збору. Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-184, 191,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved