Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В лютому 2016 р. ПАТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 03.07.2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний Договір, згідно з умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 23 385,00 доларів США для придбання транспортного засобу на строк до 03.07.2015 р. В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким відповідачка зобов'язалась солідарно відповідати з [PERSON], за виконання ним зобов'язань перед Банком з погашення вказаного кредиту в межах боргу в розміром 50 грн. 00. Однак у встановленому кредитним договором та договором поруки порядку відповідачі свої зобов?язання не виконали, в зв?язку з чим утворилась заборгованість в сумі 50 106, 11 доларів США. Посилаючись на вищевикладене ПАТ «Ідея Банк» просить суд: вилучити у [PERSON] автомобіль, який є предметом застави, та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов'язань на його користь за кредитним договором №827.70039, укладеним між Банком та [PERSON] в сумі 50 106,11 доларів США, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Hyundai Accent 1.4, синього кольору, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 грн. 00 коп.; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 18 676 грн. 27 коп. В судовому засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з?явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.07.2008 р. між ВАТ «Плюс Банк» (правонаступник ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] був укладений Кредитний Договір № 827.70039, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 23 385, 00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,00 % річних. Кінцевий термін погашення заборгованості - 03.07.2015 р. Згідно п. 3.2 Договору кредит надається Позичальнику за умови та після укладення договору застави придбаного транспортного засобу, оформлення договору цього транспортного засобу, вигодонабувачем за яким є Банк. 03.07.2008 р. між [PERSON] та Відкритим акціонерним «Плюс Банк» був укладений Договір застави транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] передав в заставу Банку в якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором № 827.70039 від 03.07.2008 р. транспортний засіб марки Hyundai Accent 1.4 (легковий седан -В) 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER]-[NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до п.2.4.10 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним Договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач грошові зобов'язання перед кредитодавцем належним не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 27.01.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 50 106,11 доларів США, а саме: прострочений борг - 23 008,56 доларів США, прострочені проценти - 27 096, 04 доларів США. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки. Відповідно до ст. 572 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, в тому числі, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження. Як вбачається зі змісту статей 25, 26 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" одним зі способів реалізації, який може визначити суд, є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем. Враховуючи вищевикладене вимоги позивача в частині звернення стягнення на заставлене майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. Між тим позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 50 грн. 00 коп. В забезпечення виконання позичальником зобов?язань за Кредитним Договором №827.70039 від 03.07.2008 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір поруки. Згідно п. 4 Договору поруки цим договором поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Боржником всіх зобов'язань в сумі 50 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату осново боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Однак згідно п. 42 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Крім того позивачем не зазначено, з чого саме складається вищезазначена заборгованість, чому розмір заборгованості, за якою позивач просить суд звернути стягнення на автомобіль, не співпадає із розміром заборгованості, яку він просить стягнути окремо, тощо. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити. Крім того позивачем було заявлено вимоги про вилучення у відповідача [PERSON] транспортного засобу, який є предметом застави, та передати йому на період до реалізації. Згідно ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Договором застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором та/або цим договором. При цьому такий спосіб захисту порушеного права Банку як вилучення у боржника автомобіля в якості забезпечення його збереження з метою можливості реального виконання в майбутньому рішення суду не передбачений. У разі, якщо позивач має застереження щодо предмету позову (автомобіля), він мав можливість звернутись до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Між тим подібних клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги ПАТ «Ідея Банк» про вилучення автомобіля у відповідача не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 18 676 грн. 27 коп.

Outcome: partial