Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] до Публічного Акціонерного товариства «Платинум Банк», Приватного акціонерного товариства «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ» «про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору». Із матеріалів позову вбачається, що року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» з однієї сторони і [PERSON] з другої сторони, та страховиком-відповідачем ПрАТ «Ренесанс Життя» було укладено КРЕДИТНИЙ ДОГОВІР ЗІ СТРАХУВАННЯМ ЖИТТЯ ПОЗИЧАЛЬНИКА ТА МОЖЛИВІСТЮ ПЕРЕНЕСЕННЯ ПЛАТЕЖУ (каса) \\ №3415/2661ВСЬКА24К1 (Перенесення платежу касовий) Укладання цього Договору здійснюється відповідно до Умов споживчого кредитування Банку, які є його невід'ємною частиною. За даним Кредитним договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов'язання за даним Договором в повном> обсязі. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах:^ а) сума кредиту - 10775,56 грн.; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 12,0000 % річних; г) комісія за надання кредиту - 324,80 грн.; д) комісія за обслуговування кредиту - 232,00 грн.; е) цільове призначення - поточні потреби; ж) дата повернення кредиту - 03.04.2018 року (надалі - Кредит). з) строк кредитування - 26 платіжних періодів. Датою видачі Кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку. Банк формує Графік платежів із зазначенням сум погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування за Кредитом, комісії за обслуговування Кредиту, вартості всіх супутніх послуг та ін. Платіжні періоди у кінці Графіку платежів, в яких по зазначена сума щомісячного платежу, використовуються для перенесення платежу за зверненням Позичальника у порядку, визначеному в розділі 3 Договору. Перенесений платіж за Кредитом сплачується в дату наступного платежу згідно з Графіком платежів, при цьому усі наступні платежі зміщуються на один платіжний період. При перенесенні платежу за Кредитом проценти за користування кредитом у відповідному платіжному періоді нараховуються у розмірі 0,0001 % річних та комісія за обслуговування кредиту становить 0 гривень 00 копійок. Відповідно з п.1.3. Кредитного договору для видачі та зарахування коштів для погашення Кредиту Банк відкриває Позичальнику рахунок № [NUMBER]. Позичальник доручає Банку самостійно утримати всі належні комісії, що мають сплачуватися йому при видачі Кредиту, перераховувати з Рахунку страхові премії на рахунок Страховика не пізніше 15 календарних днів з моменту укладання Кредитного Договору. Також згідно з п.1.4. Кредитний договір є змішаним договором, який містить елементи різних договорів: Кредитного та Страхування. Відповідно з п.2.5. Кредитного договору перерахування коштів для погашення заборгованості за Кредитом здійснюється Позичальником в період з 24 по 29 число кожного місяця, включно. Перший платіж має бути сплачено не пізніше 29.02.2016р. Також згідно з п.п.2.7, 2.8, 2.9 Кредитного договору погашення Позичальником заборгованості за Кредитом, а також сплати процентів за користування Кредитом та комісії за обслуговування Кредиту здійснюється щомісячно рівними платежами (для платежів по тілу кредиту - в сумі 740,00 грн.), починаючи з першої дати сплати заборгованості. Реальна процентна ставка за Кредитом становить 124,74% річних; абсолютне значення подорожчання Кредиту становить 9619,57 грн. Позивач вважає, що при укладанні вищевказаного Кредитного договору порушені його права як споживача, згідно з нормами ЗУ «Про захист прав споживачів». Порушення своїх споживчих прав вбачає в наступному. 1.Порушення норм встановлених ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» полягає у тому, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про обставини, зазначені в ч.2 сі. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність. встановлену ст.. 15 і 23 цього Закону. Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений: б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки: г) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні га грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредит) га укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів. їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або . відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Але позичальника, працівники банку з умовами кредитування належним чином не ознайомлювали, оформлення кредитного договору проходило протягом пів години, після чого йому було вручено кредитний договір з додатками до нього, які він не читаючи із-за дрібного шрифту підписав, надіючись на добросовісність працівника Банку. Відповідач ПАТ «Платинум Банк» , скориставшись необізнаністю Позивача, навмисно не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги діючого законодавства України, які визначені та встановлені Законом, що є істотними і необхідними для даного виду договорів, зокрема Банк не надав Позичальнику повної, всебічної, об'єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту. Виконання вимоги ч. 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в їх сукупності - є обов'язком для банку, визначеним законом, що в свою чергу являється істотною передумовою укладання кредитного договору, адже неналежне інформування позичальника може вплинути на його рішення про придбання або не придбання послуги з надання кредиту.^ Відповідно до ч.І ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п. 7.5. Кредитного договору Позивач підписанням цього договору начебто засвідчив, що з Умовами споживчого кредитування Банку ознайомився та зобов'язався їх виконувати. Проте згідно п. 2.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, Банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією. У відповідності до п. 2.5. вказаних Правил, Банки розробляють форму (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів. Проте будь яку довідку чи повідомлення, як окремого документу із інформацієювстановленою відповідно до ч.2 статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» Позивач не отримував і про що не ставив підпис. Також ця інформація не доводилася в усній формі. Ним було отримано лише свій примірник договору та додаток №1 до Договору. Відповідач ПАТ «Платинум Банк» проігнорував дані вимоги законодавства, що є однією з підстав визнання договору недійсним, адже згідно з ч. 2 п. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.; Позивач не мав часу детально ознайомитися з Кредитним договором за такий короткий строк. Йому повинна була надана можливість детально ознайомитися з умовами даного договору та законодавством, що його регулює. Крім цього, працівник банку не надав достовірної інформації, завірив в тому, що всі істотні умови договору Позивачу роз'яснено та спонукав підписати договір швидше. Треба взяти до уваги, що даний договір містить безліч умов та регулюються законодавством, з яким позивач ніколи в житті не зустрічався. Він не мав можливості об'єктивно оцінити та осмислити умови даного договору, виявити його недоліки та оцінити всі ризики та збитки, які він отримає в результаті підписання даної угоди. Отже, недотримання та невиконання Відповідачем-1 імперативних вимог Закону, встановлених: ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» є підставою згідно ст. 2/5 ЦК України, для визнання даного кредитного Договору недійсним, в зв'язку і недотриманням Банком вимог Закону, щодо істотних умов договору, які є необхідними для його укладення. 2.Порушення норм встановлених ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» полягає у такому : Відповідно до п.2.7. Кредитного договору платежі з погашення суми заборгованості за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом та комісії за обслуговування Кредиту 'і здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Так згідно з п.2.4. Кредитного договору комісія за обслуговування Кредиту нараховується та сплачується щомісяця, починаючи з першої дати сплати заборгованості разом із сплатою процентів та заборгованості за Кредитом в дату сплати заборгованості, з урахуванням умов Розділу 3 Кредитного договору. У відповідності до підпункту "д"п.1.2. Кредитного договору комісія за обслуговування кредиту становить - 232,00 грн. Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину с недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Позивач вважає незаконним встановлення у кредитному договорі оплати комісії за обслуговування Кредиту, а саме за послуги, які супроводжують кредит 3.Порушення норм ст.. 55 ЗУ «про банки та банківську діяльність складається з такого : Як пояснили Позивачу в банку, що якщо він не погодиться на послуги і добровільного страхування, кредит він не отримає. Таким чином, умови кредитного договору, щодо послуг страхування із нав'язаною відповідачем страховою компанією - е несправедливими (в розумінні пункту 2 частин її 5 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»), оскільки позивач не отримував від відповідача коштів для оплати такої страховки. Але страхування в спірних правовідносинах є добровільним, Відповідач-1 не має права жодним чином нав'язувати такі послуги та включати їх до кредитного договору, а отже пункти Кредитного договору, які стосуються умов страхування позичальника повинні бути визнані не дійсними. 4. Також має місце порушення норм встановлених п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» Відповідно до п.6.1. Розділу 6 Кредитного договору "Порядок вирішення спорів (Третейське застереження)" всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні даного договору чи у зв'язку з ним, або випливають з нього у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків (далі АУБ) або в Постійне діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга ЮРИДИЧНОГО захисту інтересів споживачів» (далі ВГО), відповідно до їх регламентів за вибором позивача. Сторони домовилися, що розгляд справи у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським суддею Волошиновичем Олегом Петровичем одноособово. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеним у даному пункті суддею, призначення третейського судді сторони доручають голові постійно діючого Третейського суду при АУБ. Розгляд справи у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» здійснюється третейським суддею одноособово за призначенням Голови Третейського суду при ВГО. Умови цього договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Тому банк може подати заяву до Третейського суду, де може бути розглянута справа у спорах що можуть стосуватися прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Але Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2. статті 3. пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, прохали слухати справу у їх відсутність. Представник відповідача ПАТ «Ренесанс життя» в судове засідання не з'явився, сповіщений про судове слухання, але не з'явився без поважних причин, тому суд слухає справу в його відсутність. Повідомлення про причини неявки до судового засідання з боку представника відповідача до суду не надходило. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні, у заочному порядку. Представник відповідача ПАТ «Платинум Банк «в судове засідання не з'явився, сповіщений про судове слухання, надіслав заперечення на позовну заяву, а також прохав слухати справу без присутності представника Банку та відмовити у задоволенні позову. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні, у заочному порядку. Суд, аналізуючи матеріали цивільної справи вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позову з таких підстав: . 13.01.2016 року між позивачем [PERSON] з однієї сторони та установою відповідача - Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» з іншої сторони, було укладено Кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 3415/2661ВСІ.КА24К1 (Перенесення платежу Касовий). Відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати всі зобов'язання за даним Договором в повному обсязі. За даним Договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту -10 775 гривень 56 копійок; б) строк кредитування - 26 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 12,0000 % річних; г) комісія за надання кредиту - 324 гривень 80 копійок; д) комісія за обслуговування кредиту - 232 гривень 00 копійок; е) цільове призначення - поточні проблеми; ж) дата повернення кредиту - 03.04.2018 року. Згідно п. 2.1 Кредитного договору Кредит надається Банком Позичальнику в готівковій формі шляхом отримання Позичальником грошових коштів в національні валюті через касу Банку. Банк виконав свої зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі, при цьому Позичальник скористався кредитним коштами, але не бажаючи їх повертати, звернувся із позовом, доводи якого не підтвердженні жодним доказом З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 3415\\2661ВСLКА24К1 від 13.01.2016 року станом на 17.11.2016 року вбачається, що позичальником - позивачем здійснювались періодичні платежі, що свідчить про його повну обізнаність із умовами Кредитного договору та згоду їх виконувати. До підписання Кредитного договору Позивач в повній мірі була ознайомлена з усією інформацією, що передбачена Законом України «Про захист прав споживачів» в письмовому вигляді, що наявна в Заяві/Анкеті, яка датована 13.01.2016 року про що Позивач поставив свій підпис та зазначив, що: «Підписанням цієї заяви/анкети я підтверджую, що з умовами кредитування, наявними формами кредитування з описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, перевагами та недоліками пропонованих схем кредитування, зокрема щодо можливої суми кредиту, строку, на який кредит може бути одержаний, мети, для якої кредит може бути використаний, варіанти повернення, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість та умови дострокового повернення кредиту, форми та видів його забезпечення тощо. А також із орієнтованою сукупною вартістю кредиту (з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, в тому числі послуги страхування тощо), ознайомлений і ця інформація надана мені в письмовій Формі» (копія заяви/анкети додається). Крім того, в Додатку №1 до Кредитного договору, викладено графік повернення кредиту, який містить детальну інформацію про суму кредиту, термін користування кредитом, а також детально розраховано, сума платежу за розрахунковий період, погашення основної суми кредиту (щомісячний платіж), та проценти за користування кредитом у відповідності до умов визначених оскаржуваним договором. Також, Позивач ознайомлений з інформацією після прикінцевих положень, що визначені в розділі 6 Кредитного договору та погодив її, а саме п.п.7.5 встановлено: «підписанням цього Договору засвідчую, що з Умовами споживчого кредитування Банку ознайомлений та зобов'язуюсь виконувати. Крім того засвідчую, що зміст ст. ст. б, 627, 207 ЦК України мені роз'яснено, із зразками підписів уповноважених осіб Сторін ознайомлена та надаю згоду щодо такої письмової форми цього Договору». Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Крім того, відповідно до п. 3.6. Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (далі - Правила) встановлено, що Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Разом з тим, відповідно до п. 3.1. Правил встановлено, шо Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів1) банку, шо пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо. Отже, Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» (п.3.1) встановлена можливість включення комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням та обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тошо. шо і було зроблено в оскаржуваному кредитному договорі та жодним чином не порушило права Позивача, як споживача фінансових послуг. Пунктом 2.6 Умов споживчого кредитування ПАТ «ПтБ». затверджених рішенням Правління від 01.12.2015року за № 54 (додаються до заперечення) чітко передбачено, шо мається на увазі під обслуговуванням кредиту, а саме: здійснює обслуговування кредиту (здійснює нагадування про дати сплати заборгованості за кредитом та суму заборгованості; вносить зміни до графіку погашення у випадку здійснення позичальником часткового дострокового погашення кредиту, за письмовою вимогою позичальника надає оновлений графік погашення; тощо) та стягує плату за обслуговування такого кредиту у вигляді КОМІСІЇ. Пунктом 2.7 Умов передбачено, що сума комісії за обслуговування кредиту додається до суми щомісячного платежу. Комісія за обслуговування кредиту, включена до сукупної вартості кредиту, вона встановлена у твердій грошовій сумі, зміна якої не передбачена умовами договору та додатками до нього, що не суперечить вимогам законодавства. В той час, як дисбалансом та несправедливими умовами за положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» вважається можливість зміни плати за обслуговування кредиту чи встановлення її розміру у відсотковому вираженні від наданого кредиту або його непогашеної частини, і саме це є підставою для визнання таких умов договору недійсними. Отже, спірна умова Кредитного договору ніяким чином не створює дислабаланс договірних прав та обов'язків сторін та не завдає шкоди споживачеві. Згідно ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відомості стосовно умов кредитування були повідомлені споживачу письмово, перед укладанням Кредитного договору, для запобігання непорозуміння та належного укладання Договору. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях Банку, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Крім того, Договір містить всю необхідну інформацію визначену ч. 1, ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а процентна ставка є фіксованою та не порушує вимоги встановлені ч. 2, ст. 6 вказаного закону. Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Також відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9 відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Крім того, Згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Таким чином, наявність підписів Позивача на Заяві/Анкеті на Кредитному договорі та невід'ємних його додатках свідчить про те, що Позивач отримав всю необхідну інформацію та погодився з нею, а отже було досягнуто згоди на укладення Кредитного договору та всіх його істотних умов. Отже, Кредитний договір, є дійсним в розумінні положень визначених ст. 203 ЦК України, а вимоги Позивача безпідставними, що не ґрунтуються на засадах закону. Також, варто звернути увагу на той факт, що наявність в Кредитному договорі Третейського застереження (пункт 6.1 Кредитного договору) не дає правових підстав для визнання його недійсним в цілому. Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Отже, невідповідність пункту 6.1 Кредитного договору вимогам Закону України «Про третейські суди» не може бути підставою для визнання недійсності інших частин і Кредитного договору в цілому, оскільки можна припустити, що даний правочин був би вчинений і без включення до нього оскаржуваного пункту . Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити . На підставі вищезазначеного,

Outcome: dismissed