Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

ПАТ СК Еталон звернулось до суду . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що 11.07.2013 року між сторонами укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5264618 і за цим договором застраховано т/з Volkswagen, д/н [NUMBER]. 01.07.2014 року в м.Херсон сталася ДТП за участі т/з відповідача та т/з Мазда, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], з вини [PERSON], що підтверджено постановою Цюрупинського районного суду №664/2928/14-п від 21.08.2014 року. Транспортному засобу Мазда було завдано шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 23909,66 гривень, що підтверджено звітом про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного т/з №112. Власники звернулись до СК Еталон і на підставі умов укладеного договору дану ДТП визнано страховим випадком, що підтверджено страховим актом №712-8456 і виплачено страхове відшкодування в сумі 15409,50 гривень за мінусом франшизи та фізичного зносу пошкоджденого автомобіля. В порушення вимог ст.33, 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач досі не подав заяву про ДТП. Просить стягнути з відповідача в порядку регресу в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 15409,50 гривень разом із судовими витратами. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення страховика про факт настання страхового випадку не є підставою для задоволення регресної вимоги, оскільки така вимога надана страховику тільки для того, щоб він міг власними силами перевірити обставини ДТП та запобігти необгрунтованим виплатам. В той же час [PERSON] повідомив страховика про факт ДТП телефоном і оператор повідомив про електронну реєстрацію цього звернення, але даний факт страхова компанія від суду приховала. Факт ДТП і його обставини ніким не оспорюються, отже, вимоги позивача необгрунтовані. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши поясненя учасників процесу, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 11.07.2013 року між сторонами укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5264618 і за цим договором застраховано т/з Volkswagen, д/н [NUMBER]. 01.07.2014 року в м.Херсон сталася ДТП за участі т/з відповідача та т/з Мазда, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], з вини [PERSON], що підтверджено постановою Цюрупинського районного суду №664/2928/14-п від 21.08.2014 року. Транспортному засобу Мазда було завдано шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту в сумі 23909,66 гривень, що підтверджено звітом про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного т/з №112. Власники звернулись до СК Еталон і на підставі умов укладеного договору дану ДТП визнано страховим випадком, що підтверджено страховим актом №712-8456 і виплачено страхове відшкодування в сумі 15409,50 гривень за мінусом франшизи та фізичного зносу пошкоджденого автомобіля. В порушення вимог ст.33, 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач не подав заяву про ДТП. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи, а також шкода завдана майну відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Згідно ст.1187ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду тощо) володіє транспортним засобом. Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам. Оскільки встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Дана позиція викладена Верховним судом України у постанові від 16.09.2015 року по справі №6-284цс15, яка згідно з ст.360-7 ЦПК України має враховуватись судами загальної юрисдикції. За цих обставин, позовні вимоги ПАТ СК Еталон є необгрунтованими і в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed