Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], Україна звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Лисичанськвугілля»\~в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська", яке розташоване за адресою: вул. Малиновського, буд. 1, місто Лисичанськ, Луганська область, Україна, 93100 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Після уточнення позовних вимог в обґрунтування заяви зазначив, що 31 серпня 2016 року він був звільнений за п. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з посади гірника з ремонту гірничих виробок дільниці ВТЮ відокремленого підрозділу «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля», наказом № 415-к від 31.08.2016 р. «Про звільнення». Факт трудових правовідносин підтверджується трудовою книжкою. яка була розпочата 21 червня 1977р. В період роботи заробітна плата виплачувалась не в повному обсязі, внаслідок чого існувала велика заборгованість з заробітної плати. Через рік з дати його звільнення і до цього часу підприємство не виплатило позивачу заборгованість у сумі 28\~055 гривень 29 копійок, що підтверджується довідкою № 24/1037 від 08.09.2017 року. Тобто після звільнення позивачу не було виплачено у повному обсязі нараховану заробітну плату. Згідно довідки №24/1038 від 08.09.2017 року середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 350,18 грн., з розміром якої він погоджується, проте не погоджується з розрахунком на календарний день у звязку з тим, що це суперечить судовій практиці. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на день розгляду справи по суті на 06 грудня 2017 року складає 111357 гривень 24 копійки (318 робочих днів * 350,18 грн.). При підрахунку середнього заробітку за час затримки виплати належних позивачу сум при звільненні надає наступні розрахунки: вересень 2016 року 22 робочих дня, жовтень 2016 року - 20 робочих днів, листопад 2016 року 22 робочих дня, грудень 2016 року 22 робочих дня, січень 2017 року 20 робочих днів, лютий 2017 року 20 робочих днів, березень 2017 року 22 робочих дня, квітень 2017 року - 19 робочих днів, травень 2017 року - 20 робочих днів, травень 2017 року 20 робочих днів, червень 2017 року 20 робочих днів, липень 2017 року 21 робочий день, серпень 2017 року 22 робочих дня, вересень 2017 року 21 робочий день, жовтень 2017 року 21 робочий день, листопад 2017 року 22 робочих дня, грудень 2017 року 4 робочих дня. Всього 318 робочих дня * 350,18 грн. = 111357,24 грн. Таким чином, підприємство повинно виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку виходячи з його середнього заробітку, станом на день подання позову на 06 грудня 2017 року ця сума складає 111357 грн. 24 коп. Після уточнення позовним вимог, просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01 вересня 2016 року по момент винесення рішення у справі, виходячи з середньоденної заробітної плати 350 гривень 18 копійок. Позивач [PERSON]\~ в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в прохальній частині позову справу просив розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судові засідання, призначені на 15.11.2017 року, 06.12.2017 року 17.01.2018 року не зявився, причин неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення 30.10.2017 року Ковальовою/а.с.20/, розписка про отримання поштового відправлення 23.11.2017 року [PERSON] /а.с.23/, розписка про отримання поштового відправлення 12.12.2017 року Усовою/а.с.30/. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно з копією трудової книжки серії [PERSON], на підставі наказу № 644к від 02.12.2006 року [PERSON] прийнятий майстром підривником підземним з повним робочим днем під землею до ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» /а.с.8-12/. Відповідно до копії виписки з наказу № 644-к від 02 грудня 2006 року [PERSON] прийнятий майстром підривником /а.с.13/ Згідно з копією трудової книжки серії [PERSON], на підставі наказу № 415 к від 31.08.2016 року [PERSON] звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням/а.с.8-12/. Згідно з довідкою ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/1037 від 08.09.2017 року, заборгованість з виплати [PERSON] заробітної плати за грудень 2015 року складає 1847,18 грн., травень 2016 року 3005,00 грн., червень 2016 року 511,31 грн., серпень 2016 року 18530,21 грн.,\~ жовтень 2016 року 25,54 грн., грудень 2017 року 148,91 грн., а всього загальною сумою 28055,25 грн./а.с.34/. Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/1038 від 08.09.2017 року, наданою позивачем при зверненні до суду, середньоденна заробітна плата за календарний день, складає 229, 63 грн. в т.ч. з утриманнями /а.с.14/. Відповідно до довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/48 від 17.01.2018 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 350,18 грн., а середньоденна заробітна плата за календарний день складає 229, 63 грн. в т.ч. з утриманнями./а.с.33/. Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з ним не було проведено остаточного розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати. Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати №, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки ВП «Шахта Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 24/48 від 17.07.2018 року, вбачається, що заробітна плата [PERSON] за квітень 2017 року складає 3801,81 грн., відпрацьовано 11 г/о день, за травень 2017 року\~ 3552,03 грн., відпрацьовано 10 г/о днів, червень 2017 року відпустка, липень 2017 року - відпустка /а.с.33/. Таким чином, заробітна плата [PERSON] за фактично відпрацьовані протягом двох останніх перед звільненням місяців складає 7354,84 грн., а загальна кількість відпрацьованих днів за цей же період -\~ 21. Враховуючи вимоги п.8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100,\~ щодо порядку обчислення середньоденної заробітної плати, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні - для [PERSON] це 7354,84 грн. - на число відпрацьованих робочих днів (годин) - для [PERSON] це 21 день,- середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 350,18 грн. Виходячи з розміру середньоденного заробітку [PERSON], та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем його звільнення з\~ 01.09.2016 року - по день ухвалення рішення - 17.01.2018 року, яка складає: - вересень 2016 року 22 дня, - жовтень 2016 року 20 днів, - листопад 2016 року 22 дня, - грудень 2016 року 22 дня, - січень 2017 року 22 дня, - лютий 2017 року 20 днів, - березень 2017 року 22 дня, - квітень 2017 року 19 днів, - травень 2017 року 20 днів, - червень 2017 року 20 днів, - липень 2017 року 21 день, - серпень 2017 року - 22 дня, - вересень 2017 року - 21 день, - жовтень 2017 року 21 день, - листопад 2017 року 22 дні, - грудень 2017 року 21 день, - січень 2018 року 11 днів, а всього 347 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] складає 121\~512,46 грн. (347 днів х 350,18 грн.). Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до ПАТ «Лисичанськвугілля» в особі відокремленого підрозділу "Шахта Привільнянська" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пп.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір за ставною 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміну мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1215 гривень 12 копійок.

Outcome: approved