Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому зазначив, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , користується послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснює, у зв`язку з чим, за період з 01.02.2013 року по 30.04.2019 року утворилась заборгованість у сумі 8896,42 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також стягнути понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/10762 від 09.07.2019р. (а.с.12). Відповідач [PERSON] проживає за вказаною адресою та на підставі особового рахунку № [NUMBER] користується послугами КП "Водоканал", але оплату за воду та послуги каналізації не здійснює у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01.02.2013 року по 30.04.2019 року у неї утворилася заборгованість в сумі 8896,42 грн., що підтверджується відповідним розрахунком та довідкою про заборгованість (а.с.3-5). Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Рішення Запорізької міської ради №546від 28.10.1999 «Про порядок оплати послуг за водоспоживання та водовідведення» є акт органу місцевогосамоврядування, який є обов`язковим для виконання на території м. Запоріжжя та є підставою для виникненняправовідносин між КП «Водоканал» та споживачами по водопостачанню та водовідведення, а відтак і посплаті вищевказаних послуг. На підставі ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини міжучасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірнихзасадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно тавідповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на наданняжитлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором абозаконом. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач квартири зобов`язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, в число яких входять послуги по водопостачанню та каналізації. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивача борг за спожиту воду та послуги каналізації за період з 01.02.2013р. по 30.04.2019 р. у сумі 8896,42 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved