Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою 05 лютого 2021 року, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності йому, [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - диплома молодшого спеціаліста серії [NUMBER] про закінчення Макіївського металургійного технікуму за спеціальністю монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд, кваліфікації техника-електрика, виданого 29 березня 1999 року на ім`я [PERSON] , разом з додатком серії ІГ №000744. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у 1999 році він проживав у м. Макіївка Донецької області, де завершив навчання у Макіївському металургійному технікумі та 29 березня 1999 року отримав диплом та додаток до нього серії [NUMBER] молодшого спеціаліста на ім`я [PERSON] на підтвердження отримання неповної вищої освіти за спеціальністю монтаж та експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд, кваліфікації техніка-електрика. У зв`язку із зміною політичної ситуації в країні та початок бойових дій на сході України, він був вимушений залишити своє рідне місто Макіївку. На теперішній час навчальний заклад Макіївський металургійний технікум не переміщено з непідконтрольної території та на даний час відсутній доступ до архівних справ вказаного навчального закладу. У 2020 році він отримав запрошення на роботу до іноземної компанії, за умови підтвердження кваліфікації, шляхом подання диплому про неповну вищу освіту з додатками до нього, які повинні бути легалізовані шляхом проставлення апостилю. В травні 2020 року заявником було подано документи та відповідну заяву через ДП «Інформаційно-іміджевий центр». За результатами розгляду якої повідомлено, що документи на прізвище [PERSON] потребують додаткового підтвердження з навчального закладу, який видав документи. Архіви закладу освіти, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, на теперішній час є недоступними. У зв`язку з цим, підтвердження факту навчання та проставлення апостилю на дипломі та додатку до нього унеможливлюється на невизначений термін. 25 травня 2020 року заявник звертався до Міністерства освіти та науки України стосовно видачі дубліката документа про неповну вищу освіту, на що йому було надано відповідь, згідно з якою, у разі, якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в єдиній електронній базі з питань освіти та недоступні, втрачені, знищені архіви закладу вищої освіти, відповідальна особу закладу вищої освіти завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня вищої освіти. Тому заявник змушений звернутись з даною заявою до суду. Ухвалою суду від 10 лютого 2021 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.23). Клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Правом на участь в судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник не скористалися, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Предстаник заінтересованої особи Міністрества освіти та науки України про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі. За даних обставин, з урахуванням подання заявником заяви, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності вищезазначених осіб з урахуванням їх позиції по справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29 березня 1999 року [PERSON] отримав диплом молодшого спеціаліста [NUMBER] про закінчення Макіївського металургійного технікуму за спеціальністю монтаж та експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд за кваліфікацією техніка - електрика з додатком до диплома молодшого спеціаліста [NUMBER] (а.с.12-13). Зазначені вище обставини також підтверджуються копією трудової книжки, серії [NUMBER] , на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідно до змісту якої останній з 01.09.1995 по 17.03.1999 проходив навчання в Макіївському металургійному технікумі, що розташований в м. Макіївка (а.с. 43-52). 21 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області; змінено дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 квітня 2010 року (а.с.6). 13 травня 2010 року [PERSON] , [INFO] , отримано паспорт серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.7-9). Відповідно до довідки від 29 грудня 2014 року № 1242001015 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] з 14 грудня 2014 року значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] , а фактино проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді ДП «Інформаційно-іміджевий центр» Міністерства освіти та науки України №AZ-6151-20 від 22 травня 2020 року зазначено, що документи на прізвище [PERSON] потребують додаткового підтвердження з навчального закладу, який видав документи. Архіви закладу, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, на теперішній час є недоступними, у зв`язку з чим підтвердження факту навчання та проставлення апостилю на дипломі молодшого спеціаліста [NUMBER] та додатку до нього унеможливлюється на невизначений термін. Зявнику пропонують звернутись до Міністерства освіти та науки України з відповідною заявою про отримання дублікату відповідних документів (а.с.16). Відповідно до листа Директората вищої освіти і освіти дорослих Міністерства освіти та науки України, наданого на звернення від 25 травня 2020 року про видачу дублікату документа про вищу освіту, здобуту в Макіївському металургійному технікумі. У разі, якщо вказаний заклад вищої освіти не переміщений з тимчасово окупованої території України або з населеного пункту, визначеного переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, то заява подається до Міністерства освіти та науки України, яке визначає заклад вищої освіти, що видає особі дублікат документа про вищу освіту та додаток до нього. У разі, якщо, інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені архіви закладу вищої освіти, то відповідальна особа закладу вищої освіти звантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту про здобуття особою відповідного ступеня вищої освіти або скановану копію офіційного листа відповідного компетентного органу, у якому підтверджено факт проставлення штампа «Apostille» Міністерства освіти та науки України або вчинення консульської легалізації. Таким чином, вказане звернення може бути розглянуто, у випадку надання рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття [PERSON] відповідного ступеня вищої освіти. Співставленням даних в документах, наданих заявником, а саме свідоцтві про шлюб, паспорті та дипломі про освіту встановлено, що дошлюбне прізвище заявника « [PERSON] », яке після реєстрації шлюбу 21 квітня 2010 року він змінив на прізвище « [PERSON] », а диплом про закінчення Макіївського металургійного технікуму було видано 29 березня 1999 року на ім`я [PERSON] , що підтверджується наданими суду документами. Виявлені суперечності позбавляють [PERSON] можливості подати вказанні документи для здійснення їх легалізації шляхом представлення апостилю, а відтак в подальшому позбавляють можливості реалізувати його трудові права стосовно працевлаштування за отриманою ним професією та спеціальністю. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту належності [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище - [PERSON] , правовстановлюючого документу - диплома молодшого спеціаліста серії [NUMBER] про закінчення Макіївського металургійного технікуму за спеціальністю монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд, кваліфікації техника-електрика, виданого 29 березня 1999 року на ім`я [PERSON] , разом з додатком ІГ №000744. Таким чином, приймаючи до уваги, що встановити належність [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа - диплома молодшого спеціаліста [NUMBER] разом з додатком до диплома молодшого спеціаліста [NUMBER] в позасудовому порядку неможливо, тому встановлення факту належності останньому правовстановлюючого документу в судовому порядку є єдиним способом, що забезпечить можливість реалізації ним вільно та в повному обсязі всіх трудових прав. Відтак, враховуючи принцип диспозитивності суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved