Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 міста Луцька звернулась до суду з заявою про госпіталізацію\~\~недієздатного [PERSON], [INFO], жителя [INFO] до психіатричного закладу. \~\~\~\~ Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON],[INFO], житель [INFO] 05.08.2016 року був доставлений швидкою допомогою у супроводі поліції вдруге у даному році за направленням дільничого психіатра у звязку із погіршенням психічного стану. За даними медичної карти амбулаторного хворого № 13128, медичної карти стаціонарного хворого № 2229 та заяви [PERSON] від 05.08.2016 року вбачається, що спадковість у хворого обтяжена шизофренією. Психічні порушення відзначаються з 1986 року. 29 разів лікувався стаціонарно в лікарні з діагнозом параноїдної шизофреніїї з безперервним типом перебігу. Останній раз лікувався з 10.06.2010 року по 21.06.2011 року. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 08.08.2016 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, порушенням поведінки, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якої не взмозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. У заяві вказується також, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.09.2004 року [PERSON] визнано недієздатним та рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.12.2012 року його опікуном призначено його сестру [PERSON] На підставі викладеного просить продовжити лікування недієздатного [PERSON], [INFO], жителя [INFO] у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 міста Луцька строком 6 місяців. В судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр відділення № 3 [PERSON] заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію недієздатного [PERSON] до психіатричного закладу. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. З пояснень сторін, матеріалів справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.09.2004 року [PERSON] був визнаний недієздатним та рішенням Луцького міськрайонного суду від 24.12.2012 року його опікуном призначено його сестру [PERSON] (а.с.7). Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 08.08.2016 року [PERSON], [INFO], житель [INFO] поступив на стаціонарне лікування у Волинську обласну психіатричну лікарню міста Луцька 05.08.2016 року, доставлений за направленням дільничого психіатра , швидкою допомогою в супроводі поліції у звязку із погіршенням психічного стану. З наявної медичної документації : медичної карти амбулаторного хворого № 13128, медичної карти стаціонарного хворого № 2229 та заяви опікуна [PERSON] від 05.08.2016 року випливає, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки негативізм, некерованість, безпорадність, апатичність. Психічно хворим себе не вважає, наявності психічного розладу не усвідомлює. Виходячи з даних анамнезу та обєктивного стану [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, порушенням поведінки, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Не в змозі задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару (а.с.4). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Таким чином, на основі викладеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та продовжити госпіталізацію [PERSON], [INFO], у психіатричному закладі - Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 міста Луцька строком до 6 місяців. На підставі Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved