Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення\~аліментів на\~утримання жінки\~з якою\~проживає дитина,\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку, посилаючись на те що, вона перебуває в шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитині не виповнилося три роки, позивачка ніде не працює та не має можливості самостійно забезпечити повноцінне утримання дитини та підтримати своє існування. Тому просила стягувати із відповідача на її користь на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 23.07.2021 року позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на її утримання виділено в окреме провадження, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 11). 20.07.2021 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в сумі 1000,00 гривень, посилався на обставини викладені у відзиві (а.с. 26-27). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не подав. Представник відповідача в судовому засіданні просив позовні вимоги позивачки задовольнити частково з обставин зазначених у відзиві. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, зважаючи на часткове визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач по справі [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ІВЕНТС БУД" на посаді слюсар-сантехнік, дохід за період з 01.07.2020 року по 30.06.2021 року становить 128263,48 (сто двадцять вісім тисяч двісті шістдесят три гривні 48 копійок), що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи (а.с. 45). Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2021 року, справа №\~541/181/21, яке набрало законної сили 29 червня 2021 року, шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище " [PERSON] " (а.с. 63, 64). Матеріали справи не містять відомостей про те, що сторони чи спільна дитина, яка знаходиться на утриманні позивачки потребують лікування чи мають незадовільний стан здоров`я. Аргумент позивача, яка зазначала в судовому засіданні, що дитина має незадовільний стан здоров`я та потребує невідкладного лікування, стороною відповідача не визнається, а доказів на підтвердження даної обставини матеріали справи не містять. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тому даний аргумент суд до уваги не приймає. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дружини та дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позивачем позову. При визначенні розміру утримання суд приймає до уваги те, що позивачка визначала розмір утримання не наводячи жодних розрахунків, посилаючись тільки на її право визначене законом. Виходячи викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягувати із відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1000 гривень, що буде відповідати інтересам позивачки та не призведе до порушення прав відповідача. На думку суду цей розмір є достатнім для задоволення розумних потреб позивачки. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial