Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які вмотивувала наступним. З 2003 року сторони проживали разом в незареєстрованому шлюбі, як одна сім'я. [INFO] у них народилася дитина - син [PERSON]. 06.05.2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Синевирської с/ради за актовим записом № 15. Із цього часу між сторонами погіршилося сімейне життя, між ними почали виникати різні суперечки, які переростали у сімейні конфлікти. З квітня 2012 року позивачка покинула відповідача і перейшла проживати разом з дитиною до будинку своїх батьків. З лютого 2014 року позивачка почала співмешкати з іншим чоловіком з яким має намір одружитися. З цього часу відповідач припинив їй надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання їх неповнолітнього сина. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом, зокрема позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем і стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800грн. на місяць. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно судовою повісткою та через засоби масової інформації газету "Новини Закарпаття" від 05.07.2014 р. № № 71-72 (4242-4243). Причини неявки суду невідомі, заперечення на позов, заява про відкладення справи до суду не надходили. Суд ухвалив, за згодою позивачки, про заочне провадження в справі. Позов слід задовольнити, виходячи з такого. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям більше двох років, мешкають окремо, що підтверджено Довідкою з Синевирської с/ради № 1843 від 28.05.2014 р.. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає примиритися з відповідачем заявивши, що проживає з іншим чоловіком з яким має намір одружитися. За цих підстав суд не вживає заходів для примирення сторін, оскільки це буде суперечити статті 24 СК України, згідно якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У позивачки на утриманні залишився неповнолітній син, батьком якого є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає. Інших утриманців не має, є сезонним робітником, має нерегулярний, мінливий дохід. Установлене дає підстави застосувати ст.ст. 105, 110, 112, 180-184, 191 СК України. Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалюється рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею а документально підтверджені витрати. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивачки 243,60 грн. судових витрат у виді судового збору, який позивачка оплатила при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу. У зв'язку із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути 243.60 гривень судового збору, відповідно до п.2 ст. 88 ЦПК України та ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: approved