Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Канівська районна державна адміністрація в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, мотивуючи свою заяву тим, що відповідачі є батьками шести малолітніх дітей, однак при цьому протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених Сімейним Кодексом України, щодо утримання та виховання своїх дітей. В обґрунтування позову зазначили, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають спільно без реєстрації шлюбу, народили та виховують шестеро дітей. Відомості про батька малолітніх [PERSON] та [PERSON] записані зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідач [PERSON] проживає у селі Литвинець, ніде не працює, має тимчасові заробітки, схильний до вживання алкогольних напоїв, негативно характеризується за місцем проживання, не утримує дітей, не турбується про них, веде аморальний та асоціальний спосіб життя, не має виховного впливу на своїх дітей. Відповідач [PERSON], негативно характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дітей, не доглядає за дітьми належним чином та не турбується про них, кошти державної соціальної допомоги не використовує за цільовим призначенням. За останні три роки родина [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом у Канівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, фахівець із соціальної роботи, який працював із цією родиною, постійно надавав соціальні послуги сім'ї [PERSON]: допомога в отриманні посвідчення багатодітної родини, в оформленні соціальних допомог та виплат сім'ї в управлінні соціального захисту населення. Всі діти родини [PERSON] перебувають на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Канівської райдержадміністрації в зв'язку з ухиленням їх батьків від виконання батьківських обов'язків. Питання про стан виконання батьківських обов'язків громадянами [PERSON] та [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини. На засідання комісій з питань захисту прав дитини відповідачі не з'являлися, причини своєї неявки не пояснювали, хоча про дату, час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Батькам неодноразово надавався термін для створення необхідних умов для утримання, виховання та повноцінного розвитку їх дітей, але ці заходи впливу щодо громадян [PERSON] та [PERSON] мали тимчасовий характер. У зв'язку з цим Канівська районна державна адміністрація звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача Канівської районної державної адміністрації Черкаської області Касяненко П.П. у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачі є батьками шести малолітніх дітей, але протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених Сімейним Кодексом України по вихованню своїх дітей, тому виходячи з інтересів малолітніх, просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнають, оскільки обіцяють в подальшому належним чином виховувати та утримувати своїх дітей. Представник Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури Яковчук Я.І. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, поскільки не відібрання малолітніх дітей від батьків за даних обставин шкодить інтересам дітей. У судовому засіданні представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчого комітету Литвинецької сільської ради Погрібна Т.М., служби у справах дітей Канівської держадміністрації Біла Л.О., Канівського районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді Макаревич К.П. вважають, що враховуючи обставини справи і інтереси малолітніх дітей є підстави для відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та передачі їх органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації для прийняття рішення про подальше їх влаштування. Свідок [PERSON], яка є фельдшером в с. Литвинець, в судовому засіданні пояснила, що при відвідуванні нею родини відповідачів вона часто бачила неохайних дітей та матір в нетверезому стані. Вимоги фельдшера, щодо направлення матері з наймолодшою дитиною до лікарні, відповідач ігнорувала. Малолітній [PERSON] має вроджену хворобу серця, яку потрібно терміново лікувати, але мати байдуже відноситься до здоров'я та своєчасного лікування дитини, яка на даний час дитина виглядає хворою, не має достатньої ваги необхідної для її віку. Свідок [PERSON], яка працює директором Литвинецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Канівської РДА, в судовому засіданні пояснила, що троє дітей із родини [PERSON]: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], навчаються у Литвинецькій загальноосвітній школі І-III ступенів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] будь-якої участі у вихованні дітей не приймають, не цікавляться їх успіхами та поведінкою в школі, не підтримують спілкування з адміністрацією школи вчителями своїх дітей, не відвідують загальношкільних та класних батьківських зборів. Суд, вислухавши представника позивача, прокурора, представників третіх осіб, відповідачів, свідків вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с. 15-20), проживають спільно без реєстрації шлюбу, зареєстровані в [ADDRESS], (а.с. 12,14). Відомості про батька малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] записані зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 СК України ( а.с.18,20), їх матір'ю є відповідач [PERSON] Згідно характеристики ( а.с. 26), виданої сільським головою с. Литвинець Погрібною Г.М., відповідач [PERSON] негативно характеризується, зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дітей, не доглядає за дітьми належним чином та не турбується про них. Згідно характеристики ( а.с. 27), виданої сільським головою с. Литвинець Погрібною Г.М., відповідач [PERSON] негативно характеризується, ніде не працює, має тимчасові заробітки, схильний до вживання алкогольних напоїв, не утримує дітей, не турбується про них, веде аморальний та асоціальний спосіб життя, не має виховного впливу на своїх дітей. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов'язків. Так, відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.05.2016 справа № 697/345/2016-н, та від 26.08.2015, справа № 697/1631/15-ц, відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності в зв'язку з невиконанням своїх батьківських обов'язків ( а.с. 31,33). Відповідно до постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.08.2015, справа № 697/1630/15-п, громадянка [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності в зв'язку з невиконанням своїх батьківських обов'язків ( а. с. 30). Всі діти родини [PERSON] перебувають на обліку дітей, що опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Канівської райдержадміністрації в зв'язку з ухиленням їх батьків від виконання батьківських обов'язків. В зв'язку з нецільовим використанням коштів громадянці [PERSON] у лютому 2016 року була припинена виплата державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років. Згідно з довідками управління соціального захисту населення від 04.08.2016 № 10-44/1488 громадянка [PERSON] з 01.09.2015 до 31.05.2019 отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини. Родина [PERSON] живе виключно за рахунок державних соціальних допомог на утримання дітей, які використовуються батьками не за призначенням, частина цих коштів витрачається ними на придбання алкогольних напоїв, цигарок ( а.с. 28) . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання багатодітної сім'ї [PERSON] від 06.07.2016, складеного службою у справах дітей Канівської районної державної адміністрації, у будинку, де проживає сім'я, відсутні умови для утримання та виховання дітей: у будинку брудно, неохайно, санітарні умови житлового приміщення незадовільні, постільна білизна на ліжках, де сплять діти, брудна, підлога невимита, в будинку стоїть стійкий запах аміаку, У будинку [PERSON] відсутнє водопостачання та водовідведення (напівзруйнована вбиральня у дворі), обігрів будинку здійснюється шляхом пічного опалення. Будинок, потребує капітального ремонту, але ремонтні роботи відповідно не здійснювалися ( а.с. 23). Згідно з довідкою, що надала завідуюча ФАПом с. Литвинець Канівського району [PERSON], відомо, що при відвідуванні нею родини [PERSON] вона часто бачила неохайних дітей та матір в нетверезому стані. Щоразу [PERSON] обіцяла виправитись, але нічого не змінювалося: гості, п'янки, голодні та брудні діти, сумнівні компанії та аморальна поведінка батьків. На вимогу фельдшера щодо направлення матері з наймолодшою дитиною до лікарні, відповідач кожного разу обіцяла виконати вимогу фельдшера, але обіцянки не виконувала. Взагалі, коли діти хворіли, призначень лікаря мати належним чином не виконувала (а.с. 29). Питання про стан виконання батьківських обов'язків громадянами [PERSON] та [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини: 07.06.2013, 10.02.2016, 11.05.2016, 08.07.2016. На засідання комісій з питань захисту прав дитини громадяни [PERSON] та [PERSON] не з'являлися, причини своєї неявки не пояснювали, хоча про дату, час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Батькам неодноразово надавався термін для створення необхідних умов для утримання, виховання та повноцінного розвитку їх дітей, але ці заходи впливу щодо громадян [PERSON] та [PERSON] мали тимчасовий характер. Троє дітей із родини [PERSON]: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], навчаються у Литвинецькій загальноосвітній школі І-III ступенів. Зі слів директора вказаного навчального закладу [PERSON], громадяни [PERSON] та [PERSON] особливої участі у вихованні дітей не приймають, не цікавляться їх успіхами та поведінкою в школі, не підтримують спілкування з адміністрацією школи вчителями своїх дітей, не відвідують загальношкільних та класних батьківських зборів ( а.с. 36). Канівська районна державна адміністрація Черкаської області 08.08.2016 за вих. № 291/01-01-34, розглянувши рішення комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 08.07.2016 № 8/4 «Про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON].» надала висновок про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON], від батьків без позбавлення батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дітей ( а.с. 8-11). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до ст. 180 СК України аліменти на утримання дитини мають бути стягнені з відповідача на користь Органу опіки та піклування Канівської районної державної адміністрації до вирішення питання подальшої їх долі. Пленум Верховного Суду України в абзаці другому п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказав на те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи ухилення відповідачів [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON] [INFO], а також те, що залишення дітей із батьками є небезпечним для їхнього життя, здоров'я і морального виховання, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, відповідає інтересам дітей та підлягає задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved