Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" (далі - позивач) звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідача) на його користь 116109 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.07.2013 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах. Встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 1054 ст. ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 31.05.2017 вона має заборгованість в сумі 116109, 74 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 4021, 60 грн., за відсотками за користування кредитом - 112088, 14 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, додатково показав, що по даному типу кредиту договір діє 12 місяців і автоматично лонгується (п. 1.1.7.12 Договору). Строк дії кредитної картки «Універсальна GOLD» 3 роки, тому строк позовної давності не минув. Закриття пенсійного рахунку не свідчить про те, що кредит також закритий. Про підняття процентної ставки клієнтів попереджають шляхом розсилки СМС повідомлень. Підтверджень про надіслання і отримання відповідачем інформації немає. Оскільки клієнт не здійснювала зняття коштів після підняття процентної ставки, то борг розраховується як за кредит під 30%. В розрахунку погашення боргу копійками - це автоматичне списання. У судовому засіданні представник відповідачки показав, що позов безпідставний, оскільки відсутні докази того, що відповідачка прочитала умови договору. Вона відкривала пенсійний рахунок. Щодо отримання кредиту - представник відповідача заперечує, що його матір отримувала кредит, картку брала сестра, але про зняття таких сум не повідомляла. Про зміну процентної ставки матір ніхто не повідомляв, від СМС підписки вона відмовилась одразупри оформлені картки. Пенсійна картка видавалась на рік. Просить застосувати строк позовної давності, оскільки пенсійний рахунок закритий у 2015 році, а банк увесь цей час претензій не висував. Чи закривався кредитний рахунок йому невідомо. Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд робить наступні висновки. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.07.2013 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, картка "Універсальна/Gold" (а.с. 8-10). Тому твердження представника позивача, що його матір не отримувала кредит - безпідставні. Згідно Розрахунку, наданого банком, прострочена заборгованість за кредитом виникла 30.08.2013, тому кількість прострочених днів по кредиту станом на 31.05.2018 складає 1636 (а.с. 6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Щодо клопотання представника відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1.1.7.12 Договору, Договір діє впродовж 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.42 Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг Банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. Отже, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту позовні вимоги підлягають до задоволення на суму 4021, 60 грн. Щодо відсоткової ставки, яка збільшена банком з 30,00 % до 43,20% станом на 31.05.2018, суд враховує наступне. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. Проте, матеріали справи не містять жодних доказів направлення та отримання відповідачем повідомлень про зміну відсоткової ставки. Відповідачка же згоди на підвищення відсоткової ставки з 30, 00 % до 43,2% річних не надавала. Банком при нарахуванні відсотків застосовувались ставки, не передбачені умовами кредитного договору від 25.07.2013, а належних доказів повідомлення відповідача про їх зміну матеріали справи не містять. Статтею1056-1 ЦК України передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредит брався під 30, 00 % річних, але банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку до 43,20 % річних. Банк просить стягнути заборгованість, де тіло кредиту - 4021, 60 грн., а відсотки за користування кредитом - 112088, 14 грн., тобто відсотки у 27 рази вищі, ніж отриманий кредит, що для суду є очевидно не справедливим. Враховуючи, що згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, суд вважає не доведеним факт узгодження підняття відсоткової ставки. Тому, суд бере до уваги наданий Розрахунок заборгованості за кредитом лише в частині, яка визначає відсоткову ставку розміром 30, 00 % на рік. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 днів у році, тому і розраховано заборгованість за відсотками за наступною формулою : (А1*0,3*А2)/360 днів=Х, де А1 - це тіло кредиту, А2 - кількість днів прострочення. Згідно наданого банком Розрахунку, наявні 1636 днів прострочення. Отже, (4021, 60 грн.*0,3*1636 дні)/360днів=5482, 78 грн. Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягають відсотки у розмірі 5482, 78 грн. Загальний розмір зобов'язання, що виник у відповідача у зв'язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними за період від 25.07.2013 до 31.05.2018, складає 9504, 36 грн., з яких заборгованості: за кредитом - 4021, 60 грн., за відсотками за користування кредитом - 5482, 78 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають 8, 2 %. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial