Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 12505 грн. 44 коп., посилаючись на те, що 19.10.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] своїх зобов»язань згідно умов кредитного договору від 19.10.2012 року не виконав. Станом на 31.01.2015 року загальна сума заборгованості склала 12505 грн. 44 коп. Позивач прохав стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанку" заборгованість по кредитному договору від 19.10.2012 року в розмірі 12505 грн. 44 коп. та витрати понесені по сплаті судового збору. Заявою до суду позивач прохав справу розглядати у відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує, та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, надійшов до слідуючого. Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, боржник зобов»язаний виконувати свій обов»язок, якщо у зобов»язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), порушення зобов»язання є його невиконанням, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Судом встановлено, що 19.10.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] кредит отримав, умов кредитного договору в частині погашення кредиту не виконав. Станом на 31.01.2015 року загальна сума заборгованості склала 12505 грн. 44 коп., з яких: - 3888,24 грн. - заборгованість за кредитом, - 5745,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 1800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 571,69 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі. Також суд находить необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача в відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved