Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

З 27.06.2015 року сторони перебувають у шлюбі. [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. На даний час подружжя проживає окремо. Дочка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріально не забезпечує дружину та дитину, хоча працює охоронником ТОВ "Джулинка - Грей" с. Джулинка. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення донькою [PERSON] [INFO] трирічного віку та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) на користь позивачки, на утримання доньки [PERSON] [INFO] до її повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки вона не може самостійно забезпечити дитину та себе, так як продовжує навчання та здійснює догляд за дочкою. Просила також стягнути з відповідача понесені нею витрати на послуги адвоката в сумі 500 грн., про що надала відповідну квитанцію. Крім того, [PERSON] підтвердила те, що протягом останніх двох місяців її чоловік надав їм з дочкою кошти в сумі по 1000 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, про що надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що на даний час він перебуває у шлюбі з позивачкою, однак остання тимчасово проживає у своїх батьків. Він не заперечує щодо ухвалення судом рішення про стягнення з нього коштів на утримання дочки, хоча і так надає їй матеріальну підтримку та приймає участь у її вихованні. Однак вказав, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення щомісячно по 1000 грн. на її утримання є необґрунтованими, оскільки вони мають спільний бюджет та він допомагає їм. Крім того, він є інвалідом дитинства ІІІ групи та потребує коштів на лікування та обмежений у можливості самостійно заробляти, а тому не може сплачувати аліменти на утримання дружини, про що останній відомо. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив, що 27.06.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умань реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом №276 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Суд вважає доведеним, оскільки не заперечується сторонами те, що подружжя проживає окремо. Згідно з довідкою Шляхівської сільської ради №1031 від 29.06.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає в с. Шляхова у своїх батьків [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Джулинської сільської ради №1113 від 29.06.2017 року [PERSON] проживає в с. Джулинка Бершадського району Вінницької області. Батько дитини - [PERSON] працює на посаді охоронника ТОВ "Джулинка Грейн" з 10.03.2017 року, що вказано у довідці даного товариства №3 від 10.07.2017 року. Крім того, згідно з довідкою Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №2034/03-20 [PERSON] отримує соціальну пенсію, як інвалід дитинства ІІІ групи. Сторони також не заперечують, що відповідач останні два місяці виплачує позивачці грошові кошти в сумі по 1000 грн. на місяць. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї неповнолітньої дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільного сина. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, відповідач працевлаштований та отримує пенсію, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині та в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що синові не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини та на її утримання. Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні суд не знайшов підтвердження належними доказами те, що позивачка навчається на стаціонарі у вищому навчальному закладі, а тому вважає, що вказана нею сума на її утримання в розмірі 1000 грн. є дещо завищеною, оскільки відповідач потребує коштів на постійне лікування. Однак враховуючи те, що вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому дійсно потребує матеріальної підтримки іншого з подружжя, а тому враховуючи, що відповідач працевлаштований та отримує соціальну пенсію, суд вважає за можливе аліменти на утримання дружини призначити у частці від його доходу та визначити її в розмірі 1/6 частини. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 500 грн. витрат на правову допомогу, оскільки ця сума є співмірною із затратами часу адвоката на написання позову та участь у судовому засіданні. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч.3 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: partial