Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували шлюб 11 березня 2000 року у Славутському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області про що зроблено актовий запис №29. Під час даного шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , який вже є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . Однак, подружні відносини між ними фактично припинені, разом не проживають, тому на підставі вищенаведеного, вона ( [PERSON] ) звертається до суду та просить, шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] 11 березня 2000 року у Славутському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької област розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася, в поданій позовній заяві просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнти. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Славутським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 11 березня 2000 року, між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб 11 березня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №29 (а.с.16). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду,відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с.15). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Так, судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь Держави.

Outcome: approved