Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа [PERSON] до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна. Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд визнати виконавчий напис №4160 від 02 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 56735,31 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 28 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку вона отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. від 21 квітня 2021 року про відкриття виконавчого провадження. Зі вказаної постанови дізналася, що приватним виконавцем відносно неї було відкрито виконавче провадження ВП №65236359 на підставі виконавчого напису №4160 виданого 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з позивачки на користь відповідача АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 56735,31 грн. Отже, позивачка вважає, що з урахуванням наведеного в позовній заяві, що відповідач не подав повний пакет, передбачених законом документів для виконання вчиненого напису, тому виконавчий напис не підлягає виконанню. Ухвалою від 18 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.23-25). Копію ухвали суду від 18 травня 2021 року було направлено відповідачу АТ «БАНК ФОРВАРД» та отримано ним, що підтверджується розпискою в «Повідомленні про вручення рекомендованого відправлення…» (а.с.126). Зокрема, копію ухвали суду від 18 травня 2021 року було направлено третім особам, які не заявляють самостійних вимог: Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганюк Євдокії Юріївні та Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, яка ними отримана, що підтверджується розпискою в «Повідомленні про вручення рекомендованого відправлення…» (а.с.125,127). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем відзив на повну заяву та зустрічний позов до суду не подався. Крім того, від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог пояснення щодо позовної заяви до суду не надходили. У судове засідання 09 вересня 2021 року сторони по справі не з`явилися. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була повідомлена належним чином. При цьому, 09 вересня 2021 року позивачка надала через канцелярію суду письмове клопотання (а.с.130), в якому просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРВАРД» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином (а.с.126). будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, причини своєї неявки суду не повідомляв. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганюк Євдокія Юріївна у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення була сповіщена належним чином (а.с.127). Проте, 28 серпня 2021 року на адресу суду надійшло від третьої особи клопотання (а.с.128), в якому вона просить суд слухати справу у її відсутність. Крім того, у судове засідання не з`явилася у судове засідання третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином (а.с.125). Однак, будь-яких заяв та клопотань на адресу суду від третьої особи не надходило, причини своєї неявки не повідомляла. Враховуючи викладене, положення ч.3 ст.223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи, заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи. У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, при цьому у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1 та 2 частини 1 статті 280 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Ананьїв Другої дільниці, Ананьївського району, Одеської області, та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 11 грудня 2001 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.6). Відповідачем у справі є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 34186061, розташоване за адресою: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.105, що підтверджується позовною заявою та іншими матеріалами справи. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог позивач зазначила: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганюк Євдокію Юріївну та Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллу Вікторівну. Як вбачається з позовної заяви, що позивачка просить суд визнати виконавчий напис №4160 від 02 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 56735,31 грн., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії заяви [PERSON] (а.с.45-46), вбачається, що між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт» 22 жовтня 2012 року було укладений кредитний договір №100927614. Судом встановлено, що 02 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4160, яким нотаріусом звернуто стягнення з громадянки України, якою є [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: 2-а дільниця с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, місце роботи: Пенсійний Фонд України - пенсіонер, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт: [NUMBER] виданий 11.12.2001 року, органом: Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, яка є боржником за Кредитним договором №100927614 від 22.10.2012 року, укладеним нею із «ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса:01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 105. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2020 року по 22.01.2021 року. Сума повної заборгованості складає 55635,31 гривень в тому числі: - заборгованість за сумою кредиту становить 43087,91 гривень; - заборгованість за процентами становить 12547,4 гривень; - плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 гривень. З копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №65236359 (а.с.8), вбачається, що 21 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було відкрито виконавче провадження. Зокрема, судом було враховано надані позивачкою до клопотання про приєднання доказів: - графік платежів; - довідку про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту; - копії квитанцій (а.с.56-58, 62-112). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно із пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2, 3.1., 3.2. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». В свою чергу при вчиненні вище вказаного виконавчого напису нотаріус керувався п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, проте, при вчинені виконавчого напису нотаріусом не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час його застосування, а саме 02 квітня 2021 року, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З наведеного вище вбачається, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору. Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису приватний нотаріус керувався нечинними положеннями нормативно-правового акту, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, доведені належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - покладається на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, у виді судового збору в сумі 908,00 грн. за подачу позову та 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову, а всього 1362,00 грн. Крім того, ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області року було вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №4160 від 02 квітня 2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. Частиною 7 статті 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, а вмотивованих клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову на час ухвалення судового рішення до суду не надходило, то такі заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Outcome: approved