Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що з 26.06.2010 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом за № 242. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, оскільки останнім часом їх сумісного подружнього життя вони не знаходили спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , зареєстрований 26 червня 2010 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом за № 242. Судові витрати в розмірі 1840,80 грн. покласти на відповідача. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив проводити судове засідання за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.06.2010 року у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом за № 242, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Позивач разом з дитиною мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією акту про проживання (не проживання) від 07.07.2020 року КП КМР "УКОЖФ"(а.с.18). Судом встановлено, що між сторонами припинені подружні стосунки, вони не мешкають разом, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені та не поновлювались, від шлюбу сторони мають малолітню доньку, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, відповідач не заперечує проти розірваня шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, стягнути з відповідача у розмірі 420,40 грн., у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України відносить на рахунок позивача. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надала договір про надання правової допомоги № 23 від 23.06.2020 року з Додатком № 1, та квитанцію №23 від 23.06.2020 року, відповідно до яких витрати на правову допомогу складають - 1000 грн., які були сплачені позивачем адвокату Сафронову О.С., та які відповідно до п.1 ч.3 ст. 133, ст. 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню також з відповідача.

Outcome: approved