Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі -АТ КБ Приватбанк) 02.03.2015р. звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідачу [PERSON] , згідно укладеного договору №VOB0GK0000000001 від 25.04.2008 року, було надано АТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 26732,50 доларів США терміном до 25.04.2023 року. [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до договору, у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: видав відповідачу кредит у розмірі 26732,50 доларів США. В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов`язання не виконав, а саме: не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, оскільки відповідач у порушення норм Закону та умов договору не повертає кредит та кошти за користування кредитом, станом на 15.12.2014 року заборгованість за кредитним договором становила 16358,65 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 13610,99 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 1865,95 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 16,39 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 71,23 доларів США, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 15,86 доларів США штраф (фіксована частина), 778,23 доларів США штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язання за Договором № VOB0GK0000000001 між АТ КБ «ПриватБанк» та фізичними особами [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5. позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором № VOB0GK0000G00001 від 25.04.2008р. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 16358,65 доларів США, що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 15.12.2014 року складає 257812,34 грн. та 2578,12 грн. судового збору. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2015 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 16358,65 доларів США , що за курсом 15.76 відповідно до службового розпорядження Національного Банку України від 15.12.2014 року становить 257812,34 грн.; судові витрати. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року поновлено [PERSON] строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2015 року скасовано та призначено справу до розгляду на 04 березня 2019 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що згідно кредитного договору сторонами встановлено як кінцевий строк повернення кредиту (до 25.04.2023 року) при належному виконанні умов кредитного договору, так і можливість дострокового повернення кредиту у випадку погашення строків сплати щомісячних платежів. Це узгоджується із положенням ч.2 ст. 1150 ЦК України. 19.02.2009 року банком відправлено вимогу за № 2681709984 основному позичальнику [PERSON] . Згідно вимоги вбачається, що станом на 17.02.2009 року позичальник [PERSON] має невиконані перед банком зобов`язання зі сплати заборгованості в розмірі 331,03 долари США. Така вимога отримана позичальником [PERSON] 24.02.2009 року. За умовами вказаної вимоги банк вимагав на підставі ст. 1050 ЦК України повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в тижневий термін з дати одержання цього повідомлення. В такому разі строк виконання основного зобов`язання було змінено в лютому 2009 року з 25.04.2023року на 03.03.2009 року, а відповідно до умов договору поруки строк дії такого закінчився після спливу п`яти років від дати виконання основного зобов`язання, тобто в березні 2014 року, а з позовом в суд до поручителя [PERSON] позивач звернуся тільки в березні 2015 року після закінчення строку дії договору поруки, тому поруку слід вважати припиненою. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя із його закінченням припиняються, а це означає, шо жодних дій щодо реалізації цього права , в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов`язання має бути пред`явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред`явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням зупинилося матеріальне право. Вимогу до поручителя у позасудовому порядку банком було заявлено 15.09.2014р., а з позовом до суду банк звернуся 03.03.2015 року, тобто поза межами строків поруки, тому виходячи з положень частини четвертої статті 559 ЦК України та пункту 12 договору поруки, порука є такою, що припинена. З урахуванням наведеного, представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову, застосувати до вирішення даного спору строки позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу [PERSON] , згідно укладеного договору № VOB0GK0000000001 від 25.04.2008 року, було надано АТ КБ ПриватБанк кредит у розмірі 26732,50 доларів США терміном до 25.04.2023 року. В забезпечення виконання зобов`язання за вищеукладеним договором № VOB0GK0000000001 від 25.04.2008 року, 25.04.2008 року були укладенні договори поруки з поручителями [PERSON] та [PERSON] . Крім того, 27 лютого 2009року між АТ «КБ ПриватБанк» та позичальником [PERSON] , на підставі особистого волевиявлення, було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № VOB0GK0000000001 від 25.04.2008 року, згідно з якою п.8.1 Банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 25-04-2008 р. по 25-04-2023р, включно, у вигляді не поновлювана лінія (далі - кредит) у розмірі 31450.00 доларів США на наступні цілі: у розмірі 26732,50 доларів США на придбання нерухомості у розмірі 518,00 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 185,00 доларів США - страхування майна, 129,50 доларів США - особисте страхування, а також у розмірі 4717,50 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,26% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0-00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, і вигороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. даного Договору. Періодом сплати вважати період з 25 по "30 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 198,05 доларів США згідно графіку погашення кредиту (Додаток 2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Ця додаткова угода від 27 лютого 2009року є невід`ємною частиною кредитного договору №VOB0GK0000000001 від 25.04.2008 року.(а.с.18) Крім цього, 04 лютого 2013року між АТ «КБ ПриватБанк» та позичальником [PERSON] , було укладено іншу додаткову угоду №1 до кредитного договору № VOB0GK0000000001 від 25.04.2008 року (а.с. 169), згідно з якою вирішено суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї додаткової угоди зменшити на 144,18 доларів США, а саме: відсотки у розмірі 0 доларів США, комісія у розмірі 0 доларів США, пеня у розмірі 144,18 доларів США. Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦК України, у разі порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених графіком погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Додаткової угоди) понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 144,18 доларів США. Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки- пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років. Всі інші умови Договору залишаються незмінними. Ця Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання сторонами та діє протягом дії Договору (за умови належного виконання позичальником обов`язків по сплаті відсотків за користування кредитом та винагород, передбачених Договором). З матеріалів справи також вбачається, що 14.02.2013р. між АТ «КБ ПриватБанк», як кредитором, та [PERSON] , як поручителем, було укладено договір поруки, з якого випливає, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, зазначені у п.16 цього договору. (а.с.167) Згідно з ч.2 цього договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання. Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі п`яти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. В особливих умовах договору (п.16) зазначено, що предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] (далі-боржник) зобов`язань за кредитним договором від 25.04.2008р. р№ VOB0GK0000000001(далі- кредитний договір), та додаткової угоди 1 до кредитного договору № VOB0GK0000000001 від 25.04.2008р., згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 32322,43 доларів США, а боржник повинен виконати зобов`язання. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав в повному об`ємі. Однак, [PERSON] не повертає отримані кредитні кошти відповідно до графіків погашення кредитів та відсотків, в зв`язку з чим не виконує зобов`язання належним чином і згідно розрахунку позивача станом на 15.12.2014 року заборгованість за кредитним договором становила 16358,65 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 13610,99 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом 1865,95 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом 16,39 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 71,23 доларів США, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 15,86 доларів США штраф (фіксована частина), 778,23 доларів США штраф (процентна складова). У пункті\~2.3.3 Кредитного договору встановлено право кредитора вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових зобов`язань за цим договором. Зобов`язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 15.09.2014р. були надіслані на адресу відповідачів повідомлення про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. У повідомленні зазначено термін сплати заборгованості - п`ять календарних днів, з дати одержання повідомлення. Отже, такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору і встановив новий строк виконання основного зобов`язання у повному обсязі. Суд приймає як належні та допустимі докази вищевказані повідомлення банку про дострокове виконання зобов`язання, оскільки вони відповідають вимогам для відповідних документів , належним чином завірені їх копії та зареєстровані в реєстрі поштових відправлень у АТ "КБ "ПриватБанк". Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що будь-яких інших повідомлень про дострокове повернення кредитних коштів відповідачем не надсилалось. Наданий представником відповідачів суду лист, адресований відповідачу [PERSON] від 19.02.2009р. суд до уваги не приймає, оскільки він належним чином не завірений, не містить підпису відповідальної особи, а тому не є належним та допустимим доказом. Як випливає із матеріалів справи, позивач звернувся із позовом до відповідачів 20.02.2015р. та зареєстрований такий позов у Луцькому міськрайонному суді 03.03.2015р. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строки позовної давності щодо вимог до основного боржника [PERSON] , та не припинена порука щодо відповідачів, які є поручителями, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначений висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду України у постановах від\~28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження\~№ 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження\~№ 14-318цс18. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з надісланням відповідачам повідомлення про дострокове повернення кредитних коштів 15.09.2014р., після цієї дати нарахування та стягнення передбачених кредитним договором процентів не допускається. Із розрахунку позивача вбачається, що станом на дату закінчення кредитного договору відповідачем не погашено тіла кредиту у розмірі 13610,99 доларів США. Також банком нараховано 1407,61 доларів США процентів за користування кредитом. Таким чином, заборгованими залишилися проценти за користування кредитом у розмірі 1407,61 доларів США , заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 16,39 доларів США. З урахуванням наведеного борг по тілу кредиту та процентах станом на день розгляду справи становить 15034,99 грн. (13610,99 + 1407,61+ 16,39). Також відповідно до вимог\~ст.549 ЦК України\~та умов, передбачених п.4.3 кредитного договору до стягнення із відповідача на користь позивача підлягає штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 15,86 доларів США. Статтею 546 ЦК України\~встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Як випливає з договору поруки, укладеного 25.04.2008р. між АТ «КБ ПриватБанк» , як кредитором, та [PERSON] , як поручителем, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором та виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості, відсотки за дострокове погашення кредиту за цим договором, зазначені у п.16 цього договору. (а.с.19) Згідно з ч.2 цього договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання. Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі п`яти календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. До поручителя, який виконав зобов`язання боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору(ах) застави (іпотеки), укладених з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором за кредитним договором. Аналогічний договір поруки 25.04.2008р. був укладений з відповідачем [PERSON] . Відповідно до вимог ст.ст. 554, 610 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Матеріали справи містять докази виконання банком своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, проте позичальник і поручителі не довели належними та допустимими доказами повернення цих коштів у розмірі та на умовах, визначених договорами та додатковими угодами. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в позовній заяві просить суд стягнути заборгованість за кредитом в сумі 13610,99 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1865,95 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом сумі 16,39 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором в сумі 71,23 доларів США, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 15,86 доларів США штраф (фіксована частина), 778,23 доларів США штраф (процентна складова). Як слідує із змісту статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності, одного виду, за одне й те ж саме правопорушення. Позивач у позовній заяві просить застосувати пеню як вид цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Разом з тим, позивач просить суд стягнути штраф - як вид цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань за договором. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором суперечить вищевказаним положенням статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс 15 і відповідно до положень ч. 1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права. Крім того, визначаючи розмір пені, який підлягає стягненню з відповідачів суд враховує, що пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її нарахування та стягнення має бути здійснене в національній валюті України. Вказані висновки суду узгоджуються з висновками щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19). Тому в стягненні штрафу в сумі 778,23 доларів США та стягнення пені в сумі 71,23 доларів США слід відмовити за безпідставністю. За таких обставин, суд дійшов висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів в користь АТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитом в сумі 13610,99 доларів США, заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1407,61 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом сумі 16,39 доларів США, штрафу відповідно до умов кредитного договору в сумі 15,86 доларів США (фіксована частина). Відповідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачами понесених судових витрат у справі в сумі 2578,12 грн.

Outcome: partial