Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 224 083, 57 грн, у тому числі: суму страхового відшкодування у розмірі 195 483, 49 грн; 3% річних у розмірі 10 987, 02 грн; інфляційні збитки у розмірі 17 613, 06 грн, в якості сплати страхового відшкодування згідно договору № 06?07.21.17.00044 добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку від 11.12.2017, судові витрати, а саме: судовий збір та витрати на правову допомогу у сумі, з урахуванням уточнень, 9 000, 00 грн покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.12.2017 між ТОВ «Профхім» та ПрАТ «Страхова компанія «Перша» укладено договір добровільного комплексного страхування, яким, зокрема, застраховано транспортний засіб Honda Accord д.н.з. [NUMBER] . Вигодонабувачем за договором є позивач [PERSON] 24.12.2017 за участю вищевказаного застрахованого транспортного засобу трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого автомобіль отримав механічні пошкодження. У зв`язку з чим 26.12.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору наземного страхування (КАСКО). 23.04.2018 відповідач частково сплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 191 869, 06 грн. Однак загальна сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті позивачу становить 387 352, 54 грн. Позивач зазначив, що у ході спілкування з відповідачем щодо виплати страхового відшкодування йому стало відомо, що у період з 16.02.2018 по 19.02.2018 ПрАТ «СК «Перша» на площадці ТОВ «Аудатекс» було проведено торги з продажу автомобіля Honda Accord та переможцем торгів став [PERSON] , який запропонував найвищу ціну, а саме 283 130, 00 грн. З огляду на що страхову відшкодування, що підлягає до виплати позивачу було зменшено страховиком на суму 283 130, 00 грн. Проте переможець торгів битий автомобіль Honda Accord так і не викупив, на зв`язок не виходив. З метою визначення вартості транспортного засобу після ДТП та розміру матеріальної шкоди позивач звернувся до ХНДІСЕ ім. М. С. Бокаріуса, де отримав висновок експертизи, яким величину спричиненої шкоди визначено на рівні 526 068,69 грн, а ринкову вартість автомобіля Honda Accord д.н.з. [NUMBER] після ДТП у розмірі 87 646, 51 грн. З огляду на вказане позивач просить стягнути невиплачену частину суми страхового відшкодування розмірі 195 483, 49 грн, яку розраховує наступним чином: 499 999,00 грн (страхова сума визначена договором) - 24 999, 95 грн (франшиза) - 87 646, 51 грн (вартість придатних залишків ТЗ) - 191 869, 06 грн (фактично сплачена страхова сума) = 195 483, 49 грн, а також 3 % річних та інфляційні збитки. 10.04.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова було відкрито загальне позовне провадження у справі. 23.06.2020 до суду надійшов відзив ПАТ «СК «Перша», в якому представник відповідача просив відмовити у задоволені позову та зазначив, що згідно п. 9.9 загальної частини договору страхування при конструктивній загибелі транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається як дійсна ринкова вартість транспортного засобу на момент настання страхового випадку (у межах страхової суми) за вирахуванням вартості придатних залишків застрахованого транспортного засобу (його складових та деталей), франшизи за договором та несплачених на момент настання страхового випадку чергових страхових платежів. При цьому вартість транспортного засобу в пошкодженому стані (придатних залишків ТЗ) за рішенням страховика визначається або шляхом експертної оцінки, або визначенням ціни реалізації цих залишків. Страхова сума (ринкова вартість до ДТП) застрахованого ТЗ відповідно до п. 1.6 основної частини договору становила 499 999, 00 грн. Розмір франшизи відповідно до п. 1.4 договору за випадками конструктивної загибелі ТЗ сторонами встановлено у розмірі 5%страхової суми. Визначення вартості застрахованого транспортного засобу в пошкодженому стані (придатних залишків ТЗ) було здійснено у порядку п. 9.9. договору страхування, а саме ПрАТ «СК «Перша» було розміщено інформацію щодо застрахованого ТЗ з описом пошкоджень на інтернет-ресурсі «Автоонлайн Україна». Станом на 19.02.2018 найвищою запропонованою ціною щодо купівлі пошкодженого автомобіля була ціна у 283 130, 00 грн. Зазначену вище суму було взято страховиком у якості вартості автомобіля у пошкодженому стані при розрахунку суми належного страхового відшкодування. За вирахуванням вищеокреслених сум розмір належного до сплати страхового відшкодування склав 191 869, 05 грн. Страхове відшкодування у відповідній сумі було перераховано позивачу 23.04.2018, у зв`язку з чим представник відповідача вважав, що відповідачем виконано свої зобов`язання за договором страхування, тому позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. 30.06.2020 до суду надійшла відповідь позивача [PERSON] на відзив на позовну заяву, у якому позивач зазначив, що «зобов`язуюча пропозиція» на інтернет-ресурсі «Автоонлайн Україна» не є належним та допустимим доказом визначення вартості пошкодженого ТЗ, оскільки така інформація є неофіційною, сумнівною, а «потенційні покупці» не надають гарантій оплати, а з пропозиціями продажу пошкодженого ТЗ до позивача (власника) ніхто не звертався. Тому позивач вважає, що визначення ціни можливого придбання автомобіля у такий спосіб здійснене з метою штучного зменшення розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу. Також позивач зазначив, що наданий відповідачем звіт про розрахунок ринкової вартості пошкодженого ТЗ № 374/03/18 від 06.03.2018 не може підтверджувати відповідність інформації «зобов`язуючої пропозиції» з інтернет-ресурсу «Автоонлайн Україна», оскільки зроблений на підставі цієї ж самої інформації, до того ж він складений з порушенням вимог законодавства, без огляду оцінювачем КТЗ з метою встановлення його пошкоджень, а тому є неналежним та недопустимим доказом. 30.06.2020 до суду також надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «Профхім», у яких представник третьої особи просив позов задовольнити та зазначив, що визначення вартості придатних залишків ТЗ у спосіб, який було здійснено відповідачем, суперечить положенням договору. 30.06.2020 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду. 27.07.2020 до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких представник відповідача проти задоволення позову заперечував, заявлену позивачем до стягнення суму витрат на правову допомогу вважав непоґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 08.10.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Поліщук Д. В. про долучення доказів, а саме: копій договору про надання правової допомоги з додатком, акту виконаних робіт та квитанції. 15.10.2020 протокольною ухвалою суду клопотання позивача про долучення доказів на підтвердження витрат на правову допомогу задоволено. 15.10.2020 протокольною ухвалою суду до матеріалів справи долучено заперечення на відзив на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити повністю, а також стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, а також відмовити у стягненні судових витрат. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приходить до наступного. 11.11.2017 між ТОВ «Профхім» та ПрАТ «Страхова компанія «Перша» укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності експлуатанту наземного транспорту, водія та пасажирів від нещасного випадку (транспортний засіб Honda Accord д.н.з. [NUMBER] ) № 05?07.21.17.0044, відповідно до якого страхових зобов`язався в разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувчу. Вигодонабувачем відповідно до п. 1.10. договору страхування є позивач [PERSON] . За випадком конструктивної загибелі ТЗ сторони погодили страхову суму у розмірі 499 999, 00 грн (п. 1.6. договору) та франшизу у розмірі 5% (п. 1.4. договору). 24.12.2017 за участю вищевказаного застрахованого транспортного засобу трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого автомобіль отримав механічні пошкодження. В результаті вказаної пригоди застрахований транспортний засіб було фізично знищено (конструктивна загибель ТЗ), що підтверджується доказами по справі та визнається обома сторонами. 26.12.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору наземного страхування (КАСКО). 08.02.2018 на замовлення відповідача ФОП [PERSON] було розроблено звіт про оцінку № 18039-66460, яким визначено вартість відновлювального ремонту ТЗ. 06.03.2018 на замовлення відповідача ФОП [PERSON] було розроблено звіт № 374/03/18, відповідно до якого ринкову вартість пошкодженого ТЗ Honda Accord д.н.з. [NUMBER] (вартість придатних залишків застрахованого ТЗ) визначено на рівні 283 130, 00 грн. При цьому оцінювач дійшов висновку, що оскільки об`єктом оцінки є пошкоджений транспортний засіб (після ДТП), оцінка вартості стандартним підходом (аналіз пропозицій до продажу ідентичні КТЗ з подальшим коригуванням) не є можливим, оскільки відсутні ідентичні пошкоджені КТЗ. У зв`язку з цим, вартість досліджуваного КТЗ було визначено за найбільш вигідною (вищою) «зобов`язуючою пропозицією» на платформі AUTOonline компанії Audatex, а саме: 283 130, 00 грн. 23.04.2018 відповідач листом вих № 21-4724/1/2 повідомив позивача про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування та сплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 191 869, 06 грн, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» та платіжним дорученням № 65369. 15.05.2018 позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» з заявою, якою повідомив про незгоду з визначеною відповідачем сумою страхової виплати, оскільки вартість придатних залишків ТЗ була визначена на аукціоні, за результатом якого не було укладено відповідний договір купівлі-продажу, та повідомив про свій намір провести незалежне експертне оцінювання. Вказана заява відповідно до відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення була отримання страховиком 21.05.2018. Листом від 19.06.2018 вих. №1153/с ПрАТ «Страхова компанія «Перша» повідомило позивача [PERSON] , що страховик не брав на себе зобов`язань щодо реалізації пошкодженого транспортного засобу, а лише зобов`язався визначити вартість залишків загиблого ТЗ за допомогою інтернет-аукціону, що і було здійснено страховиком, тому підстав для перерахунку страхового відшкодування не вбачає. 05.06.2019 на замовлення позивача Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса було підготовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 11977, з якого вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу Honda Accord д.н.з. [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП 24.12.2017(вартість придатних залишків застрахованого ТЗ) становить 87 646, 51 грн. Зі змісту експертного висновку вбачається, що його було виконано у відповідності до Методики № 142/5/2091 з використанням витратного підходу. 20.08.2019 на замовлення позивача Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса також було підготовлено № 15476, яким визначено розмір майнового збитку позивача. 23.12.2019, відповідно до канцелярського штемпеля пошти на описі вкладення у цінний лист, страхувальник ТОВ «Профхім» звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» з претензією до договору страхування, у якій страхувальник повідомив, що переможець торгів свої зобов`язання не виконав, на зв`язок не виходив, битий автомобіль так і не викупив. До претензії страхувальник додав, зокрема, висновок експертизи № 11977 від 05.06.2019. Суд зауважує, що сторони не оспорюють факт настання страхового випадку, факт конструктивної загибелі ТЗ, тому суд приймає вказані обставини як такі, які визнаються учасниками справи й не підлягають доказуванню. Так само між сторонами немає спору щодо розміру франшизи. І звіт про оцінку № 18039-66460 від 08.02.2018, розроблений на замовлення відповідача, і висновок експертизи № 15476 від 20.08.2018, розроблений на замовлення позивача, визначають дійсну ринкову вартість застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку на рівні більше погодженої сторонами страхової суми (а саме 499 999, 00 грн), тому у суду не виникає сумніву щодо прийняття під час визначення суми страхової виплати саме страхового ліміту, визначеного договором страхування. Натомість між сторонами існує спір стосовно визначення вартості придатних залишків ТЗ після ДТП, який впливає на розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу. Для визначення вартості придатних залишків пошкодженого транспортного засобу оцінювачем на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Перша» було проведено онлайн-аукціон на інтернет-ресурсі «Автоонлайн Україна» ТОВ «Аудатекс» з продажу автомобіля, яким була визначена його найвища ціна - 283 130, 00 грн. Проте, як зазначалося, переможець аукціону пошкоджений автомобіль фактично не викупив. Згідно із розрахунком страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Перша» його було здійснено за формулою: 499 999, 00 грн (сума страхового відшкодування за договором) - 24 999, 95 грн (франшиза) - 283 130, 00 грн (найвища пропозиція на інтернет-ресурсі «Автоонлайн Україна»). Зазначену вище суму було взято страховиком у якості вартості автомобіля у пошкодженому стані при розрахунку суми належного страхового відшкодування. За вирахуванням вищеокреслених сум розмір належного до сплати страхового відшкодування склав 191 869, 05 грн. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса на замовлення позивача визначено ринкову вартість застрахованого автомобіля після ДТП у розмірі 87 646, 51 грн. Зважаючи на вказане позивач розраховує розмір страхового відшкодування наступним чином: 499 999, 00 грн (сума страхового відшкодування за договором) - 24 999, 95 грн (франшиза) - 87 646, 51 грн (вартість придатних залишків ТЗ). З огляду на що позивач просить стягнути різницю між розрахованою позивачем страховою виплатою 387 352, 54 грн - 191 869, 05 грн (фактично сплачена позивачу частина страхової виплати) = 195 483, 49 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування згідно п. 2 ч. 1 ст. 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Згідно ч. 1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Добровільне страхування (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування") - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання (ст. 8 Закону). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п. 9.9. договору страхування при конструктивній загибелі ТЗ розмір страхового відшкодування визначається як дійсна ринкова вартість ТЗ на момент настання страхового випадку (у межах страхової суми) з вирахуванням вартості придатних залишків застрахованого ТЗ (його складових та деталей), франшизи за договором та несплачених на момент настання страхового випадку чергових страхових платежів. При цьому вартість ТЗ в пошкодженому стані (придатних залишків ТЗ) за рішенням страховика визначається або шляхом експертної оцінки або визначенням ціни реалізації цих залишків. Договір страхування не містить визначення поняття «ціна реалізації залишків» та/або порядок затвердження/визначення такої ціни. Згідно п. 9.18 у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитків (витрат на відновлення транспортного засобу) кожна із сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Таким чином, право позивача у випадку незгоди з сумою визначеної страховиком страхової виплати провести незалежне експертне дослідження передбачене договором. Надання позивачем в момент підписання заяви про здійснення страхової виплати згоди на визначення ринкової вартості транспортного засобу у пошкодженому стані за допомогою інтернет-аукціону не зобов`язує позивача в подальшому автоматично погодитися з розрахунком страхової виплати, адже на вказаному етапі правовідносин розмір страхової виплати не визначено та між сторонами ще не може виникнути спору щодо її вартості. Підписання позивачем такої заяви про виплату не позбавляє його права у подальшому, після проведення такого визначення вартості пошкодженого ТЗ, не погодитися з розрахунком страхової суми визначеної в такому порядку, ініціювати проведення експертизи та відстоювати власну позицію. Відповідно до розділу «терміни та визначення» договору страхування акт автотоварознавчої експертизи - документ, складений суб`єктом оціночної діяльності, в якому наведено оцінку вартості ТЗ та/або визначено розмір матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна № 142/5/2092 від 24.11.2003. Відповідно до ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Матеріали справи не містять доказів відмови позивача від продажу пошкодженого транспортного засобу за ціною «пропозиції» запропонованою на інтернет-ресурсі «Автоонлайн Україна» ТОВ «Аудатекс». Так само матеріали справи не містять доказів фактичної реалізації позивачем ТЗ за вказаною ціною переможцю аукціону або будь-якій іншій особі. Наданий позивачем висновок № 11977 від 05.06.2019, підготовлений Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса у відповідності до Методики № 142/5/2091 з використанням витратного підходу, що відповідає вимогам чинного законодавства та розділу 1 договору страхування. Натомість відповідно до звіту про оцінку № 374/03/18 від 06.03.2018, оцінювач дійшов висновку, що оскільки об`єктом оцінки є пошкоджений транспортний засіб (після ДТП), оцінка вартості стандартним підходом (аналіз пропозицій до продажу ідентичні КТЗ з подальшим коригуванням) не є можливим, оскільки відсутні ідентичні пошкоджені КТЗ. У зв`язку з цим, вартість досліджуваного КТЗ було визначено за найбільш вигідною (вищою) «зобов`язуючого пропозицією» на платформі AUTOonline компанії Audatex. Вказаний висновок не містить обґрунтування неможливості використання інших (окрім такого методу порівняльного підходу як метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ), передбачених методикою № 142/5/2092 від 24.11.2003. Також висновок не містить письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, потенційний негативний вплив цих факторів на результати оцінки. Інших доказів на підтвердження вартості залишків ТЗ відповідач до суду не надавав, клопотань про проведення експертизи не заявляв. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 195 483, 49 грн підлягають задоволенню. В частині заявлених позиваче6м 3% річних та інфляційних витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивач у своїй позовні заяві розраховує 3% річних за період з 23.04.2018 по 06.03.2020, а інфляційні збитки до січня 2020. Тобто з моменту сплати відповідачем страхової виплати у розмірі, визначеному відповідачем. Натомість положення п. 10.5. договору страхування строк виконання страховиком його зобов`язання по виплаті страхової виплати повзується з моментом затвердження сторонами страхового акту. Інший строків перерахування суми страхової виплати, в тому числі у випадку незгоди страхувальника (вигодонабувача) з проведеним страховиком розрахунком, і залучення в такому випадку незалежного експерта, договір не містить. До того ж експертні висновки, на які посилається позивач, і якими він обґрунтовує наявність підстав для збільшення розміру страхової виплати, виготовлені після 23.04.2018. Таким чином, суд вважає, що позивачем помилково обраховано 3% річних та інфляційні збитки прочиняючи з 23.04.2018. Рзрахунок вказаних сум має проводитися починаючи з 8го дня від дня пред`явлення вимоги. Вимога про сплату вказаної суми була заявлена до відповідача у претензії від 19.12.2019. Вказана претензія відповідно до трекінгу поштового відправлення за номером, визначеним у поштовій накладеній та описі вкладення у цінний лист була отримана відповідачем 26.12.2019. Таким чином, починаючи з 02.01.2020 у відповідача почалося прострочення. Отже суд вважає, що 3% підлягають стягненню з відповідача за період з 02.01.2020 по 06.03.2020, а саме: 1 028, 00 грн. Інфляційні витрати за вказаний період позивачем не заявлялися. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а саме - пропорційно розміру задоволених позовних. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивач надав копії: договору про надання правової допомоги № 05/11-19/1 від 05.11.2019 з додатком № 1, акту виконаних робіт № 1 від 19.08.2020 та квитанції від 19.08.2020. Акт виконаних робіт містить детальний опис наданих адвокатом послуг. Посилання відповідача, що документи по справі (позовна заява, відповідь на відзив) підписані позивачем, а не адвокатом не можуть бути доказом самостійного складання позивачем вказаних документів. Обсяг обов`язків адвоката та порядок надання ним правової допомоги регулюється договором між сторонами. Отже позивачем надано достатні докази на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, та їх розміру, а тому такі витрати повинні бути покладені на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial