Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:72:252:0218) та звільнення земельної ділянки із-під арешту та просив виключити земельну ділянку з акту опису та арешту майна серії АА № 041068 від 27.01.2012 р. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 24.04.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:72:252:0218), у відповідності до якого позивач прийняв у дарунок зазначену земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд, а саме житлового будинку [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 622. 06.02.2012 р. на належну [PERSON] земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON] на підставі акту опису та арешту від 27.01.2012 р. було накладено арешт. Державна виконавча служба України відмовила [PERSON] в задоволенні заяви від 18.10.2012 р. про звільнення земельної ділянки з-під арешту. Відповідно до.ч.1 ст.722 ЦК України право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Частиною 4 ст.722 ЦК України визначено, що прийняття обдаровуваним документів, що посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі є прийняттям дарунка. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ухвалою суду від 18.03.2013 р. в якості відповідача залучено до участі в справі Державну виконавчу служби України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача - Державної виконавчої служби України в судовому засіданні заперечував проти позову та зазначив, що у відділі знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Солом»янським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором. За повідомленням Головного управління земельних ресурсів за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка: кадастровий номер 8000000000:72:252:0218, по [ADDRESS]. З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем описано та арештовано майно боржника, а саме земельну ділянку по [ADDRESS]. На день розгляду справи виконавче провадження не завершено, заборгованість боржниками не сплачена. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та пояснення, що між ним та [PERSON] 24.04.2009 р. було укладено договір дарування земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заперечення проти позову, де зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Оскільки позивачем не отримано державний акт на земельну ділянку, право власності позивача на земельну ділянку не виникло. Представник 3-ї особи: Першої Київської Державна нотаріальна контора в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 03.12.2010 р. стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором № 1239н-09-07 від 25.09.2007 р. в розмірі 5725965,89 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентна 45864986 грн. 68 коп., 1100 грн. штрафу за невиконання зобов"язань та судовий збір. 27.05.2011 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-3722/2010, виданого 20.05.2011 р. про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором № 1239н-09-07 від 25.09.2007 р. в розмірі 5725965,89 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентна 45864986 грн. 68 коп., 1100 грн. штрафу за невиконання зобов"язань. 27.01.2012 р. державним виконавчем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа №3722/2010, виданого 20.05.2011 р. складено акт опису й арешту майна серія АА № 041068, відповідно до якого описано та накладено арешт на майно: земельну ділянку, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:72:252:0218). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 24.04.2009 р. [PERSON] подарував, а [PERSON], прийняв в дар належний дарувальнику на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS]. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 619, також зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 28.04.2009 р. за записано в реєстрову книгу за № 417-154, за реєстровим № 44359. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 24.04.2009 р. [PERSON] подарував, а [PERSON], прийняв в дар належну дарувальнику на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:72:252:0218), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівль і споруд. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 622. Відповідно до ст.120 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України (в редакції, яка діяла на день укладення договору) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю, або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни його цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівля або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на якке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнаннч права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва вд 14.02.2014 р. відмовлено в задоволенні позовної заяви ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» до [PERSON], [PERSON], 3-і особи [PERSON], приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору дарування земельної ділянки фіктивним відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 09.07.2014 р. рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 14.02.2014 р. залишено без змін. Відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 09.07.2014 р. встановлено, що до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку не тільки на підставі договору дарування земельної ділянки, а і у результаті набуття права власності на житловий будинок, який розміщений на земельній ділянці. Встановлено, що [PERSON] не мав можливості зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, оскільки відповідно до протоколу виїмки від 20.03.2009 р. із Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації працівниками податкової міліції були вилучені документи щодо реєстрації права власності на земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS], у тому числі і стосовно спірної земельної ділянки. В подальшому ухвалою Солом»янського районного суду м.Києва від 19.10.2009 р. у забезпечення позову банку до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості на спірну земельну дялінку був накладений арешт. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку, що оскільки позивач [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:72:252:0218), за договорами дарування житлового будинку та земельної ділянки від 24.04.2009 р., тому позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку задоволенню не підлягають. Оскільки позивач є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:72:252:0218), суд приходить до висновку, що майно: земельна ділянка, зазначена в акті опису й арешту майна від 27.01.2012 р. підлягає виключенню з акту опису й арешту майна та звільненню з-під арешту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в рівних частках судовий збір в сумі 229,4 грн.

Outcome: partial