Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря Вовк Є.І. звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] був госпіталізований 02 лютого 2017 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 02 лютого 2017 року лікарем-психіатром КУ «Богодухівський психоневрологічний інтернат» [PERSON], після чого оглянутий завідувачем 3 відділення лікарем-психіатром [PERSON], який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, 02 лютого 2017 року об 11 годині 00 хвилин [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи [PERSON], завідувача 5 відділення лікаря-психіатра [PERSON], завідувача 14 відділення врача-психіатра [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON], який є опікуном хворого, у судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглядати питання, щодо госпіталізації [PERSON] за його відсутності /а.с. 9/. Прокурор Кас'яненко Р.В. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 липня 2011 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] та завідувача 5 відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] /а.с. 6/ Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 липня 2011 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна - [PERSON] /а.с. 7/. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], 02 лютого 2017 року об 11 годині 00 хвилин його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби №358/17 [PERSON], 1957 року народження, який є мешканцем [ADDRESS], ПНІ. Скарги «тривога». Уродженець Приморського краю, старший з трьох дітей. Мешкав з матір'ю, закінчив 10 класів, два курси льотного училища. В армії служив повний строк. За спеціальністю слюсар - збирач. Працював в ХАІ, на різних заводах, муляром. Недієздатний, опікун брат. Шизофренієй хворий з 1979 року, коли вперше лікувався в 24 п/о в ХОКПБ №3 з галлюцінаторною симптоматикою «були голоси», а потім спостерігався в ПНД. Неоднарозово знаходився на лікуванні в ОПБ №1. Інвалід 2 групи безстроково. Являється підопічним Богодухівського ПНІ з 14 серпня 2012 року. Дане надходження обумовлено погіршенням психічного стану. Свідомість збережена. Орієнтування в часі неточне. Контакт недостатній. Емоції сплощили. В мисленні структурні порушення. Пам'ять знижена, інтелект змінений. Поведінка неврегульоване. Інструкції виконує вибірково. Випробовує слухові галюцинації коментуючого характеру. Періодично бувають тривоги. Критики до хвороби немає. Згоду на госпіталізацію отримано. Діагноз: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. F-20.00. /а.с. 5/. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], 1957 року народження, страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому медичної психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, [PERSON] у зв'язку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію /а.с. 4/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатним, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved