Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України, в якій просила суд встановити юридичний факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року [PERSON] (матері [PERSON] ), [INFO] , з якою [PERSON] , [INFO] в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, та факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що вона, [PERSON] , [INFO] , народилася в м. Верхньодніпровськ, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Її батьками є: мати - [PERSON] та [PERSON] . З дня її народження її батьки не зареєстрували її народження та не отримали свідоцтво про народження дитини у відповідності до закону. Батьки пиячили, вели не зовсім правильний спосіб життя, часто змінювали місце проживання в Україні, за межі України не виїжджали. До дитячого садку та школи вона не ходила у зв`язку з відсутністю у неї свідоцтва про народження. Влаштуватись на роботу не має можливості через відсутності паспорту. На 1991 рік проживала постійно з матір`ю, [PERSON] , яка вже на той час з її батьком не проживала. Мати, [PERSON] , померла [INFO] . Згідно довідки Верхньодніпровського районного відділу у місті Верхньодніпровськ від 07.12.2018 року за проведеною перевіркою її особу було встановлено, але не встановлено її належності до громадянства будь-якої держави та те, що вона справді зверталася до Верхньодніпровського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області із заявою щодо оформлення паспорта вперше після досягнення нею 18-річного віку. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року, яке набрало законної сили 14.06.2018 року встановлено факт її, [PERSON] , народження [INFO] в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області Україна, її батьками є: мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , шлюб яких зареєстрований 27 квітня 1985 року, актовий запис № 4, виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. На підставі вище зазначеного рішення вона 18 липня 2018 року у перше отримала свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року встановлено факт, що вона - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , фактично проживаюча та той час: [ADDRESS] , станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України. Рішення суду набрало законної сили 17.10.2019 року. Зі свідоцтвом про її народження та рішеннями суду, вона 08.04.2020 року звернулась до Південного РВ у м. Кам`янському ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з заявою про встановлення належності до Громадянства України пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» в редакції від 18.01.2001 року та документування паспортом громадянина України. Листом Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області від 17.07.2020 року їй було роз`яснено наступне: питання набуття громадянства України регулюються Законом України «Про громадянство України» та Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень». Згідно доручення міграційної служби України № Д/5/3-15 від 13.01.2015 її матеріали справи було направлено до Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України. Під час розгляду її справи Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, було встановлено, що надані нею матеріали не відповідають вимогам пункту 10 Порядку, оскільки до справи долучено рішення суду про факт її постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року, однак станом на 24.08.1991 рік вона не досягла повноліття тому їй необхідно звернутись до суду з іншою вимогою та встановити юридичний факт її постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Таким чином, їй необхідно встановити факт свого постійного проживання на території України станом на [INFO] в неповнолітньому віці, оскільки це має ґрунтовне значення для подальшого проходження процедури встановлення її належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заявлені в заяві вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованих осіб: Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області та Південного районного відділу Державної міграційної служби у м. Кам`янському - Пополітов І.М. в судовому засіданні, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є її племінницею, т.я. батько [PERSON] , її рідний брат. До народження [PERSON] її батьки жили у с. Бородаївці, потім вони переїхали в с. Акимівка (Якимовка) Дніпропетровської області. Свідоцтво про народження [PERSON] , батьки не зробили, т.я. вони пиячили. Батько покинув родину, коли [PERSON] було 2-3 роки і [PERSON] на території України проживала разом з матір`ю [PERSON] , переважно у м.Верхньодніпровську. Заявник звернувся до суду з вимогами у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Верхньодніпровського районного відділу ДМС у місті Верхньодніпровськ від 07.12.2018 року № 1243/2670 виданої [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Верхньодніпровськ, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] справді зверталася до Верхньодніпровського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з заявою, щодо оформлення паспорта вперше після досягнення 18 річного віку, проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (ар.с.8). Відповідно до акту про проживання без реєстрації № 224 від 24.07.2020 року затвердженого директором КП КМР «УКОЖФ» Щебетовою Т.І., за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації з 2018 року (ар.с.9). Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року, яке набрало законної сили 14.06.2018 року встановлено факт народження [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області Україна, батьками якої є: мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] , шлюб яких зареєстрований 27 квітня 1985 року, актовий запис № 4, виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (ар.с.11-12). На підставі вище зазначеного рішення заявниця [PERSON] отримала свідоцтво про народження (запис поновлено), згідно якого заявник [PERSON] , народилася [INFO] у м. Верхньодніпровську Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про що Верхньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області видано свідоцтво від 18 липня 2018 року за актовим записом № 3 (ар.с.10). Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року, яке набрало законної сили 17.10.2019 року, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , фактично проживаюча та той час: [ADDRESS] , станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України (ар.с.13-15). Згідно свідоцтва про смерть, мати заявниці - [PERSON] померла [INFO] (ар.с.16); Листом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, [PERSON] було роз`яснено, що питання набуття громадянства України регулюються Законом України «Про громадянство України» та Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень», згідно доручення Державної міграційної служби України № Д/5/3-15 від 13.01.2015 її матеріали справи було направлено до Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України. Під час розгляду її справи Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, було встановлено, що надані нею матеріали не відповідають вимогам пункту 10 Порядку, оскільки до справи долучено рішення суду про факт її постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року, однак станом на 24.08.1991 рік вона не досягла повноліття тому їй необхідно звернутись до суду з іншою вимогою та встановити юридичний факт її постійного проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року (ар.с.18). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. За нормою ст. 9 Закону України «Про громадянство України» всі громадяни Союзу PCP, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Згідно з п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Пунктом 10 Порядку визначено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на-території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991р; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або-на 1-3 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991р ; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому вітті постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні. Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на піших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Таким чином, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. В своїй заяві [PERSON] просить встановити юридичний факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року [PERSON] (матері [PERSON] ), [INFO] , з якою [PERSON] , [INFO] в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, та факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заявлених вимог, оскільки такі факти знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, і відповідно до Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень та ст. 315 ЦПК України можуть бути встановлені судом. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, з огляду на те, що доводи, якими вона обґрунтована знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на отримання паспорта громадянина України.

Outcome: approved