Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ліпіцька О.Г., третя особа - Станично-Луганська державна нотаріальна контора звернулася до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до відповідача Станично-Луганської селищної ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді нерухомості - квартир, розташована за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10 листопада 2011 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Черняком А.Л., зареєстрований в реєстрі за № 2135, яким вищевказану квартиру заповіла позивачу - [PERSON] . Протягом шести місяців після смерті спадкодавця позивач не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки спадкодавець померла в м. Луганськ Луганської області, що розташоване на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території Луганської області, у зв`язку із чим вона витратила певний час на отримання свідоцтва про смерть спадкодавця шляхом звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. Зазначає також, що в подальшому вона, проживаючи м. Луганськ Луганської області, не мала можливості виїхати на підконтрольну органам державної влади територію України для подання зави про прийняття спадщини, оскільки пункти перетинання лінії розмежування з окупованою територією Луганської та Донецької областей не функціонували з причин введення постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на всій території України карантинних обмежень з 12 березня 2020 року. У зв`язку з цим позивач пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини та не змогла прийняти спадщину у встановленому порядку. 04 вересня 2020 року позивач звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем у визначений законом строк не було подано заяву про прийняття спадщини, а також не були пред`явлені докази реєстрації разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. У зв`язку із наведеним, просить суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця поважними та визначити додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою в якій просили розглядати справу за їх відсутності, заперечень проти позовної заяви не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25 лютого 2020 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 128, слідує, що спадкодавець - [PERSON] , [INFO] , померла - [INFO] в м.Луганськ Луганської області. З копії заповіту, посвідченого 10 листопада 2011 року приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Черняком А.Л., та зареєстрованого в реєстрі за №2135, слідує, що [PERSON] належну їй квартиру, розташовану за адресою - [ADDRESS] , заповіла позивачу - [PERSON] , що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10 листопада 2011 року № 28651269. Зі змісту рішення Старобільського районного суду Луганської області по справі №431/7384/19-ц від 17 січня 2020 року, вбачається, що судом в порядку ст.ст. 315-317 ЦПК України за результатами розгляду заяви [PERSON] було встановлено факт смерті [PERSON] , яка [INFO] померла на тимчасово непідконтрольній органам державної влади України території - м. Луганськ Луганської області. З довідки № 1504, виданої 04 вересня 2020 року Станично-Луганською селищною радою Луганської області вбачається, що на час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] , та за вказаною адресою інші особи зареєстровані не були. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 08 травня 1996 року [PERSON] , слідує, що остання зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . З листа-повідомлення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. № 894/01-09 від 19 листопада 2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася. Із роз`яснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М № 628/02-17 від 04.09.2021 вбачається, що позивач [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак їй було роз`яснено, що у зазначений законом строк у шість місяців нею не було подано заяву про прийняття спадщину, а також не було надано доказів на підтвердження факту реєстрації за однією адресою з померлою, а тому вона є такою, що не прийняла спадщину, та було рекомендовано звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд також погоджується з доводами позивача щодо неможливості ним своєчасного перетину КПП на лінії розмежування з окупованими територіями Луганської та Донецької областей, в зв`язку з тим, що дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на усій території України введено карантин з 12 березня 2020 року, по причині спалаху у світі короновірусу COVID-19, і по території країни були введені обмеження в транспортному сполученні, в т.ч. тимчасово призупинена робота пунктів пропуску. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки остання вчасно не звернулася до нотаріальної контори по причині карантинних обмежень та з тих причин, що вона вимушена була витратити певний час на отримання свідоцтва про смерть спадкодавця, який помер на тимчасово непідконтрольній українській території, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved