Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на той факт, що [INFO] неї народився син [PERSON]. Місцем народження дитини є місто Сімферополь, що є тимчасово окупованою територією. Заявником отримано медичне свідоцтво про народження від 22.12.2015 року. Коли заявник звернулась до Суворовського районного у м. Херсоні ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою реєстрації народження сина [PERSON], їй було відмовлено в державній реєстрації в зв'язку з тим, що медичне свідоцтво про народження дитини видано на тимчасово окупованій території АР Крим є недійсною і не створює правових наслідків. З даних підстав заявник звернулась до суду та просить суд встановити факт народження [PERSON], [INFO], в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, у матері [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених в заяві та просила суд їх задовольнити. Представник Суворовського районного у м. Херсоні Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Херсонській області в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи без участі представника. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] [PERSON] народила сина, що зазначено у медичному свідоцтві від 22.12.2015 року (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Заявник звернулась до Суворовського районного у м. Херсоні ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою реєстрації народження [PERSON], [INFO], проте їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що медичне свідоцтво про народження видано на території АР Крим є недійсним і не створює правових наслідків та запропонували звернутись до суду(а.с.8). Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Як зазначено в п.п.1,2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Крім того відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З матеріалів справи судом встановлено,що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її дитини. Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно дост.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що мати дитини є громадянами України та вона не перебуває у шлюбі. У закладі охорони здоров'я м. Сімферополь АР Крим [PERSON], народила дитину, про що їй було видано медичне свідоцтво про народження дитини яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України свідоцтво про народження його дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved