Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: \~ Позивач [PERSON], проживає [INFO] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON], проживає за адресою [INFO], - про стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2011 року у селишній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 35. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за місцем проживання та реєстрації позивача: [ADDRESS]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу син [PERSON] проживає із позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина, не несе жодних додаткових витрат повязаних з доглядом, розвитком та вихованням дитини. Відповідач відмовляється надати добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість. Позивач зазначає, що проживає сама із сином, можливості піти на роботу на повний робочий день немає. Також зазначає, що син навчається в першому класі в школі, у звязку із чим виникають постійні витрати, які позивач не в силах здійснювати самостійно, а тому позивач вимушена звертатись до суду. При визначенні розміру аліментів, просить врахувати вік дитини та потреби на його утримання повязані з навчанням та розвитком його здібностей (з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік»), матеріальне становище сторін та інші обставини та факти. Просить стягнути з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою [INFO] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також всі судові витрати покласти на відповідача. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Будь-яких інших заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Заяви (клопотання) учасників справи: На адресу Шевченківського районного суду м. Львова позивач [PERSON] подала: 09.04.2019 року клопотання про проведення заочного розгляду справи. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 22.02.2019 року (а.с.9-10); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по сутті на 21.03.2019 року (а.с.17-18); Судове засідання 21.03.2019 року відкладено на 09.04.2019 року. В судове засідання призначене на 09.04.2019 року відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримане 29.03.2019 року (а.с.25). Причини не явки суду не відомі. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.04.2019 року призначено заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: у сторін від спільного шлюбу є дитина : - неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 329387 про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 252 (а.с.3). - рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 07.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був укладений 17.12.2011 року в Івано-Франківській селишній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 35 розірвано (а.с.27); - згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №5120 від 10.01.2019 року за адресою [ADDRESS] зареєстровано пятеро осіб (а.с.5): - [PERSON] (співвласник), [INFO]; - [PERSON] (співвласник), [INFO]; - [PERSON] (співвласник), [INFO]; - [PERSON], [INFO]; - [PERSON] (співвласник), [INFO]; Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства". Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно ч.1 ст. 182 СК України визначений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 11.01.2019 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до ст. 192 СК України визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини збереження певного матеріального рівня утримання.Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII). У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги що відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідача, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: \~ \~ \~\~Відповідно\~до\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. \~Оскільки позивача відповідно до Закону України\~\~«Про\~судовий\~збір» \~звільнено\~від\~сплати\~судового\~збору\~за\~подачупозовної\~заяви\~про\~стягнення аліментів,\~\~\~та\~позовні вимоги\~\~задоволенні в\~\~повному обсязі,\~\~то\~він\~ має\~бути\~стягнутий\~із\~відповідача\~на\~користь\~держави у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved