Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить збільшити розмір аліментів стягнутих за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровограда, проживаючого та зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, до її повноліття, тобто до [INFO] , які підлягають індексації відповідно до закону шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] , починаючи стягнення з дня подання заяви до суду. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.05.2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, до її повноліття, тобто до [INFO] , які підлягають індексації відповідно до закону. З часу винесення вказаного вище рішення спільна дитини позивача з відповідачем виросла, тому суттєво змінилось її потреби. Також змінилась економічна ситуація в державі, матеріальний та сімейний стан позивача, внаслідок сума аліментів в розмірі 400 грн на утримання десятирічної дитини є недостатніми та не забезпечують елементарних потреб дитини. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач добровільно не бажає збільшити розмір аліментів. Позивач у судовому засіданні підтримала позов із зазначених у ньому підстав. Наголосила на тому, що перебуває у декретній відпустці, виховує двох дітей, а також проживає з матір`ю-пенсіонеркою, якій також має допомагати. Також пояснила, що надання відповідачем згоди на усиновлення не позбавляє обов`язку сплачувати аліменти, рішення суду про усиновлення немає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, оскільки у випадку задоволення позову він не матиме змоги сплачувати аліменти у розмірі більше тисячі гривень. Згоден на збільшення аліментів до 700 грн. Стверджує, що не має доходу та майна, перебуває на утриманні батьків, оскільки зламав ногу і проходить лікування, надав епікриз. Також повідомив що за вмовлянням позивача подав згоду на усиновлення. Заслухавши сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2010 року до 23 червня 2014 року. Це підтверджується рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . Це підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 6 серпня 2010 року, актовий запис № 469. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Це підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №764. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 травня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у сумі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Також суд встановив, що у позивача на утриманні перебуває дві неповнолітні дитини, а саме [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] не працює та займається доглядом двох дітей.. 19 січня 2018 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . Це підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Олександдрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 16. Позивач разом з дітьми проживає у квартирі своєї матері [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Відповідач у період з 19 грудня 2019 року по 28 грудня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом "3/уламковий перелом обох кісток н/3 лівої гомілки зі зміщенням". Виписаний у задовільному стані для подальшого амбутаторного лікування. Це підтверджується епікризом-випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 11193, виданого лікуючим лікаром [PERSON] КЗ "Поліклінчне об`єднання м. Кіровограда" Поліклінічне відділення № . 31 липня 2018 року відповідач надав нотаріально посвідчену заяву про згоду на усиновлення дитини,зареєстровану в реєстрі за № 617, а саме малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] . Сторони повідомили, що рішення суду про усиновлення дитини не виносилось. Також суд враховує те, що відповідач частково визнав позовні вимоги та. незважаючи на роз`яснення суду і пропозицію надати відповідні докази, не надав жодних доказів на підтвердження розміру свого доходу, наявності або відсутності у нього рухомого або нерухомого майна, транспортних засобів, а також неможливості офіційного працевлаштування. Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 143 цс 13, відповідно до якою з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи встановлені у справі обставини і зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Суд керується ч.3 ст.181 СК України, відповідно до якої саме позивачу [PERSON] належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Суд також бере до уваги те, що доводи відповідача щодо відсутності у нього доходів не підтверджені жодними доказами. Відповідач незважаючи на роз`яснення і пропозицію суду наджати відповідні докази, не не надав доказів щодо розміру його доходів, наявності рухомого, нерухомого майна та/або транспортних засобів. Також надані відповідачем докази на підтвердження його стану здоров`я, а саме епікриз-виписка підтверджує лише те, що він у грудні 2018 року упродовж 9 днів перебував на стаціонарному лікуванні та виписаний для подальшого лабораторного лікування. У викладених у епікризі рекомендаціях не зазначено про наявність обмежень працездатності або протипоказань до певної роботи. При цьому відповідач не є безробітним, оскільки не стоїть на обліку у центрі зайнятості. Відсутність на ринку праці роботи для людини з його фізичними можливостями і обмеженнями не підтверджена жодними доказами. Натомість наявні у справі докази дають можливість чітко визначити потреби дитини, які зросли за шість років після прийняття рішення Олександрійським міськрайонним судом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. Так, відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Станом на час розгляду справи розмір аліментів, які стягуються за ріщшенням суду з відповідача [PERSON] у розмірі 400 гривень на місяць є у два з половиною рази меншим від мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який у 2019 році становить 1059 грн і ьільше ніж у п`ять разів менший ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Тому присуджених аліментів недостатньо для забезпечення потреб дитини. При цьому батько не надав достатніх доказів того, що він з поважних причин не має об`єктивної можливості забезпечувати потреби дитини на необхідному рівні. Таким чином, оскільки потреби дитини зросли і перевищують присуджений розмір аліментів 400 грн, і відповідно до зміненої 17.05.2017 році редакції ч.3 ст. 181 СК України стягувач аліментів вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці), суд вважає обґрунтованим і задовольняє позовні вимоги про змісту способу стягнення аліментів та вважає необхідним стягувати у подальшому з відповідача аліменти у частці від його доходу. При визначенні розміру цієї частки суд виходить із встановлених під час судового розміру потреб дитини та відсутності достатніх доказів неможливості відповідача з поважних причин забезпечити такі потреби. Вирішуючи спір, суд керується пріоритетом інтересів дитини. Обґрунтованим розміром аліментів за таких обставин є ј від доходу відповідача. Навіть за умови отримання відповідачем мінімальної заробітної плати, перешкод для чого під час судового розгляду не встановлено, розмір аліментів на час винесення рішення буде у такому випадку становити близько 1000 гривень, що, враховуючи встановлені у справі потреби дитини, забезпечуватиме її потреби на мінімальному рівні, чого дитина внаслідок недостатності присуджених аліментів на цей час позбавлена. Враховуючи встановлені обставини справи і наведені норми права, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved