Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

В травні 2017 р. позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що діє від себе та як законний представник в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просили: 1) встановити факт проживання в гуртожитку (в подальшому після 2006 р. - в будинку з ізольованими кімнатами) за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; 2) зобов`язати відповідача поновити позивачів на квартирному обліку з 27.06.1988 року; 3) зобов`язати відповідача видати ордери на кімн. [ADDRESS] ; 4) постановити на квартирний облік [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що згідно повідомлення на ім`я [PERSON] з Відділу обліку і розподілу житлової площі виконавчого комітету Подільської районної Ради народних депутатів від 04.03.1991 р. №10211 рішенням виконкому №211 від 25.02.1991 р. [PERSON] затверджений на квартирний облік разом із сім`єю з 4-х чоловік (він, дружина, дочка 1986 р.н., син 1990 р.н.) на пільгову чергу як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 25.02.1991 Поставлений на загальну чергу з 27.06.1988 р., квартирна справа №10211. Як повідомлено позивачу [PERSON] Подільською районною адміністрацією в листах за 2009, 2010 р.р. вся їх сім`я перебувала на квартирному обліку з 27.06.1988 р. на загальних підставах без вказування причин зняття з пільгової черги [PERSON] як ліквідатора аварії на ЧАЕС. [INFO] [PERSON] помер. Як випливає з витягу з облікової справи №10211 рішенням від 23.09.2013 року їх сім`ю, а саме: [PERSON] та членів його сім`ї: його дружину [PERSON] , дочку [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] знято з обліку як таку, що не пройшли перереєстрацію. У відповідь на їх звернення до депутата Київської міської ради VII скликання [PERSON] та на його депутатський запит від 21.07.2015 р. стосовно порушення їх житлових прав, а також звернення позивачки [PERSON] від 21.04.2016 р. до КБУ «Контактний центр міста Києва» щодо оформлення права користування та володіння житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з Подільської РДА позивачка отримали листи від 31.07.2015 р. №106- 6066 і від 25.04.2016 р. №УК-10263/1. У вказаних листах зазначається, що у зв`язку з ненаданням оновлених документів (довідка по формі №3, копії паспортів, коди) для внесення інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов квартирний облік призупинено. Станом на 06.04.2016 р. необхідні документи до відділу обліку та розподілу житлової площі не подані, тому у Подільської районної в місті Києві державної адміністрації законних підстав для видачі родині [PERSON] ордера на займане житлове приміщення немає. Для вирішення питання права користування та володіння жилим приміщенням за вказаною вище адресою та поновлення на квартирному обліку нам рекомендовано звернутись до суду. Така сама по змісту відповідь на аналогічне звернення надійшла і з Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради від 12.04.16 №058/4/3-Д- 394-3674. Як вбачається з наших паспортних даних, вся сім`я зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а постійно проживаємо в колишньому гуртожитку в кімнатах №46, 69 , які надано [PERSON] адміністрацією Першого Київського виробничого об`єднання «Авторемонт» Республіканського промислового об`єднання Укравторемонт» (в подальшому ВАТ «Перший Київський авторемонтний завод», зараз ліквідований), де з 1982 р. по 2000 р. працював померлий. Як зазначено з відповіді на письмове звернення позивачки [PERSON] Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення Спецжитлофонд» від 12.12.2013 р. №056/24-8559 після реконструкції змінився статус будинку [ADDRESS] з гуртожитку на житловий будинок, тому в КП «Спецжитлофонд» відсутні правові підстави для задоволення її заяви. Крім того, на запит від 11.01.2014 №66 заступника начальника управління-начальника відділу контролю за призначенням всіх видів соціальних допомог Подільської в місті Києві державної адміністрації Безпалько Н. комунальне підприємство «Спецжитлофонд» повідомило листом від 21.01.2014 р. №056/24-287, що оскільки гр. [PERSON] із дочкою [PERSON] 2006 р.н. зареєстровані на [ADDRESS] по гуртожитку, надати довідку по формі № 3 немає можливості, так як по будинку проведена реконструкція, а його мешканці мають реєстрацію на ізольовані квартири. Тому з огляду на вищевказане, Довідку за формою №3 надати не може, оскільки адміністрація КП «Спецжитлофонд», у віданні якого перебуває колишній гуртожиток по [ADDRESS] і в якому позивачі зареєстровані, відмовляється її надати, оскільки вони там не проживають. В свою чергу адміністрація КП «Куренівське», яке обслуговує колишній гуртожиток по [ADDRESS] , не надає вказану вище довідку, так як вони в кімнатах № 46 , 69 не зареєстровані. Відсутність вказаної довідки є причиною того, що позивачі не змогли надати відповідні документи до відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської РДА в 2013 році в зв`язку з формуванням Єдиного державного реєстру та необхідністю оновлення документів по їх квартирі обліковій справі для їх оновлення. В їх розпорядженні є Акт від 11.03.2014 р. про проживання їх сім`ї в квартирі №5 в кімнатах 46,69 в житловому будинку [ADDRESS] . З цього Акту та даних про реєстрацію в їх паспортах вбачається, що позивачі постійно проживають та зареєстровані в Подільському районі м.Києва. З наведеного вище вбачається, що їх сім`я незважаючи на те, що її члени, крім дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 22.05.2017 р. (суддею Богінкевич С.М.) вищевказаний позов був залишений без руху з наданням позивачам строку для усунення недоліків, які були усунуті позивачами у встановлений законом строк. Провадження у справі відкрито ухвалою від 03.07.2017 р. (суддя Богінкевич С.М.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 09.11.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку загального позовного провадження. В січні 2019 р. Подільська районна в місті Києві державна адміністрація звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення, в якому позивач за зустрічним позовом просить виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітніх [PERSON] , [PERSON] в інтересах яких діє [PERSON] із кімнат № 46 та №69, яка знаходиться в будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Зустрічний позов мотивований тим, що Подільська районна в місті Києві державна адміністрація вважає, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] без правомірних підстав зайняли кімнати [ADDRESS] (далі - спірні кімнати), а відповідно підлягають виселенню, у зв`язку з чим і подано даний зустрічний позов. Згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10,12.2010 р. № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» будинок [ADDRESS] ) передано до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Окремо, необхідно зазначити, що будинок [ADDRESS] під час передачі до комунального власності територіальної громади м. Києва та до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації змінив статус з «відомчого гуртожиток» на «житловий будинок». Відповідно до листа відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.01.2019 № 13 Подільська районна в місті Києві державна адміністрація видавала ордери серії Б мешканцям будинку [ADDRESS] , в зв`язку з передачею вищезазначеного будинку та зміною його статусу, але слід зазначити, що Відповідачам ордер на спірні кімнати не видався. Відповідачі по справі, своїми протиправними діями, а саме самоправним зайняттям спірних кімнат № 46 , 69 по [ADDRESS] , не дають можливості Позивачу забезпечити схоронність житлового фонду в частині спірних кімнат Згідно з листом відділу з питань майна комунальної власності від 17.01.2019 № 106/25-10 кімнати № 46 та 69 в будинку [ADDRESS] не приватизовані. Відповідно до листа відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування особи від 18.01.2019 № 11-35/19 в кімнатах № 46 та 69 по [ADDRESS] відсутні зареєстровані особи, а відповідно до інформаційної системи «Реєстр територіальної громади міста Києва» Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з листом відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.01.2019 № 13 Відповідачі у складі 4 осіб ( [PERSON] , його дружина, дочка, син) перебували на квартирному обліку в Подільському районі м. Києва з 27.06.1988 на загальній черзі, але в зв`язку з тривалим не поновленням документів, а саме з 2005 року родина Відповідачів була знята з квартирного обліку в Подільському районі в м. Києві як така, що не пройшла перереєстрацію. В підготовчому засіданні 17.04.2019 р. на підставі ст.193 ч.3 ЦПК України протокольною ухвалою вищевказана зустрічна позовна заява прийнята до провадження суду та об`єднана в одне провадження з первісним позовом. Під час підготовчого провадження позивачами було збільшено позовні вимоги та Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.04.2019 р. нова редакція позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє від себе та в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] , до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання вчинити дії залишений без руху, та надано строк для усунення недоліків, а саме: доплата судового збору. 27.05.2019 року на вищевказану ухвалу від 17.04.2019 року подано апеляційну скаргу позивачами [PERSON] та [PERSON] 02.07.2019 року Київським апеляційним судом апеляційну скаргу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діє від себе та в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 17 квітня 2019 року повернуто особам, що її подали. 13.08.2019 року позивачами вимоги ухвали Подільського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року виконані, судовий збір доплачено. В серпні 2019 р. представником позивачів за первісним позовом та відповідачів за зустрічним позовом - адвокатом Храпійчук В.О. - подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому сторона відповідачів за зустрічним позовом просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що Відповідачем по справі подано зустрічну позовну заяву 23.01.2019 р., тобто через один рік і три місяці. Як зазначено в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12,06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідач має право пред`явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (частина перша статті 123 ЦПК в старій редакції, ст.ст.193, 194 ЦПК в новій редакції). Враховуючи зазначені вище вимоги закону відповідач пропустив строки подання зустрічної позовної заяви, а тому вона не може розглядатися судом першої інстанції по суті і повинна бути йому повернута. Що стосується суті позовних вимог, викладених відповідачем в зустрічній позовній заяві, то вони суперечать вимогам чинного законодавства та наданим позивачами доказам в первинному позові він стверджує, що відповідачі за зустрічним позовом самоправно зайняли кімнати №46 , 69 по [ADDRESS] . Однак, ці твердження не відповідають дійсності та наданим позивачами документам. Так, згідно повідомлення на ім`я чоловіка і батька позивачів [PERSON] з Відділу обліку і розподілу житлової площі виконавчого комітету Подільської районної Ради народних депутатів від 04.03.1991 р. №10211 рішенням виконкому №211 від 25.02.1991 р. він затверджений на квартирний облік разом із сім`єю з 4-х чоловік (він, дружина, дочка 1986 р.н., син 1990 р.н.) на пільгову чергу як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 25.02.1991 р поставлений на загальну чергу з 27.06.1988 р., квартирна справа №10211. Як повідомлено позивачу [PERSON] Подільською районною адміністрацією в листах за 2009, 2010 р.р. її сім`я перебувала на квартирному обліку з 27.06.1988 р. на загальних підставах без вказування причин зняття з пільгової черги нашого чоловіка і батька як ліквідатора аварії на ЧАЕС. [INFO] [PERSON] помер. Як випливає з витягу з облікової справи №10211 рішенням від 23.09.2013 року сім`ю померлого, а саме [PERSON] та членів його сім`ї: його дружину [PERSON] , дочку [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] знято з обліку як таку, що не пройшли перереєстрацію. У відповідь на звернення позивачів до депутата Київської міської ради VII скликання [PERSON] та на його депутатський запит від 21.07.2015 р. стосовно порушення наших житлових прав, а також звернення позивачки [PERSON] від 21.04.2016 р. до КБУ «Контактний центр міста Києва» щодо оформлення права користування та володіння житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з Подільської РДА вони отримали листи від 31.07.2015 р. №106-6066 і від 25.04.2016 р. №УК-10263/1. У вказаних листах зазначається, що у зв`язку з ненаданням оновлених документів (довідка по формі №3, копії паспортів, коди) для внесення інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов квартирний облік призупинено. Станом на 06.04.2016 р. необхідні документи до відділу обліку та розподілу житлової площі не подані, тому у Подільської районної в місті Києві державної адміністрації законних підстав для видачі родині [PERSON] ордера на займане житлове приміщення немає. Для вирішення питання права користування та володіння жилим приміщенням за вказаною вище адресою та поновлення на квартирному обліку їм рекомендовано звернутись до суду. Така сама по змісту відповідь на аналогічне звернення надійшла і з Департаменту житлово- комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради від 12.04.16 №058/4/3- Д-394-3674. Як вбачається з паспортних даних позивачів, їхня сім`я зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а постійно вони проживають в колишньому гуртожитку в кімнатах №46, 69 , які надано їхньому чоловіку і батьку [PERSON] адміністрацією Першого Київського виробничого об`єднання «Авторемонт» Республіканського промислового об`єднання «Укравторемонт» (в подальшому ВАТ «Перший Київський авторемонтний завод», зараз ліквідований), де з 1982 р. по 2000 р. працював померлий. Як зазначено з відповіді на письмове звернення позивачки [PERSON] Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» від 12.12.2013 р. №056/24-8559 після реконструкції змінився статус будинку [ADDRESS] з гуртожитку на житловий будинок, тому в КП «Спецжитлофонд» відсутні правові підстави для задоволення її заяви. Крім того, на запит від 11.01.2014 №66 заступника начальника управління-начальника відділу контролю за призначенням всіх видів соціальних допомоги Подільської в місті Києві державної адміністрації Безпалько Н. комунальне підприємство «Спецжитлофонд» повідомило листом від 21.01.2014 р. №056/24-287, що оскільки гр. [PERSON] із дочкою [PERSON] 2006 р.н. зареєстровані на [ADDRESS] по гуртожитку, надати довідку по формі №3 немає можливості, так як по будинку проведена реконструкція а його мешканці мають реєстрацію на ізольовані квартири. Тому з огляду на вищевказане, Довідку за формою №3 позивачі надати не мали можливості, оскільки адміністрація КП «Спецжитлофонд», у віданні якого перебуває колишній гуртожиток по [ADDRESS] і в якому вони зареєстровані, відмовляється її надати, оскільки позивачі там не проживають. В свою чергу адміністрація КП «Куренівське», яке обслуговує колишній гуртожиток по [ADDRESS] , не надає вказану вище довідку, так як позивачі в кімнатах № №46 , 69 не зареєстровані. Відсутність вказаної довідки є причиною того, що вони не змогли надати відповідні документи до відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської РДА в 2013 році в зв`язку з формуванням Єдиного державного реєстру та необхідністю оновлення документів по нашій квартирній обліковій справі для їх оновлення. На підтвердження позовних вимог суду було надано письмові докази, перелічені в позовній заяві і в додатках до неї. Крім того, в матеріалах справи є Акт від 11.03.2014 р. про проживання сім`ї позивачів в квартирі №5 в кімнатах 46,69 в житловому будинку [ADDRESS] . З цього Акту та даних про реєстрацію в наших паспортах вбачається, що вони постійно проживають та зареєстровані в Подільському районі м. Києва. Крім того, факт проживання позивачів в кімнатах, 46, 49 колишнього гуртожитку по [ADDRESS] підтверджується доказами (документами), наданими суду в додатках до позовної заяви. В підготовчому засіданні 14.08.2019 року представником позивачів подано уточнену позовну заяву, в якій представник позивачів просив: 1) встановити факт проживання в гуртожитку (в подальшому після 2006 р. - в будинку з ізольованими кімнатами) за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; 2) зобов`язати відповідача поновити позивачів на квартирний облік з 27.06.1988 року; 3) зобов`язати відповідача видати ордери на кімн. 46, 69 за адресою: [ADDRESS] ; 4) постановити на квартирний облік [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В серпні 2019 р. представником Подільської районної в місті Києві державної адміністрації подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник зазначає, що 06.04.2018 року до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від Відповідачів надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Подільська районна в місті Києві державна адміністрація проти даного відзиву заперечує та вважає його не обґрунтованим виходячи з наступного. В зв`язку з тим, що Подільською районною в місті Києві адміністрацією було зареєстровано 11.01.2019 судову повістку та отримано 15.01.2019 копію позовної заяви разом із додатками згідно вказаного у ній переліку, а зустрічний позов був поданий 23.01.2019 тому вважаємо, що строк для подачі зустрічної позовної заяви не був пропущений. Згідно додатку № 7 (таблиця № 6) розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 р. № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» будинок [ADDRESS] ) передано до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідачі- по справі, своїми протиправними діями, а саме самоправним зайняттям спірних кімнат № 46 , 69 по [ADDRESS] , не дають можливості Позивачу забезпечити схоронність житлового фонду в частині спірних кімнат. Крім того, через протиправні дії Відповідачів Подільська районна в місті Києві державна адміністрація не має змоги розпорядитися своїм правом, передбаченим ст. 15 ЖК УРСР, щодо надання спірного приміщення згідно черги осіб, що потребують поліпшення житлових умов, або надати як службове та видати відповідний ордер. Дані норми ЖК УРСР прямо встановлюють підстави для набуття права користування житлом, а саме - ордер та спільне рішення. Однак, ні ордеру, ні спільного рішення Відповідачі не надали для підтвердження підстав набуття права користування. Будь-які правовстановлюючі документи, які б надавали Відповідачам право користування спірними приміщеннями у них відсутні, що свідчить про те, що Відповідачі зайняли спірні квартири самоправно, тобто з порушенням установленого порядку. Окремо, необхідно зазначити, що будинок [ADDRESS] під час передачі до комунального власності територіальної громади м. Києва та до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації змінив статус з «відомчого гуртожиток» на «житловий будинок», тому твердження та посилання Відповідачів на практику застосування норм житлового законодавства Верховного Суду та ЄСПЛ стосовно службового житла в гуртожитку є хибними і не відповідають дійсності. Отже, аналізуючи все вищезазначене, Подільська районна в місті Києві державна адміністрація вважає, що Відповідачі на даний момент займають спірну квартиру без наявності на те законних підстав і підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні позивач-2 [PERSON] , яка діє від себе та як законний представник малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила його задовольнити, зустрічний позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Додатково пояснила, що в 2002 р. їй відмовили в прописці за даною адресою, її батьку видали кімнати №№ 46 та 69, але документів про надання цих кімнат нема, їм сказали, зо архів згорів. Представник позивачів - адвокат Храпійчук В.О. - в судовому засіданні підтримав первісний позов, заперечував проти задоволення зустрічного позову, надав пояснення, аналогічні викладеним в первісному позові та відзиві на зустрічний позов обставинам. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Додатково пояснила, що зазначений будинок вже давно не є гуртожитком, а має статус житлового будинку; вказавши, що в разі визнання за позивачами їх права, їм би був виданий ордер на спірне житлове приміщення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Подільської райради народних депутатів № 211 від 25.02.1991 р. [PERSON] затверджений на квартирний облік для надання житлової площі у пільговій черзі (з 25.02.1991 р.) як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС разом із сім`єю з 4-х чоловік: [PERSON] , [PERSON] - дружина, [PERSON] , 1986 р.н., - дочка, [PERSON] , 1988 р.н., - син; на загальній черзі - з 27.06.1988 р., квартирна справа № 10211, що підтверджується довідкою відділу обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Подільської районної Ради народних депутатів від 04.03.1991 р. № 10211. Вищевказана довідка була видана на ім`я [PERSON] із зазначенням його адреси: [ADDRESS] . Згідно наданих документів, [PERSON] , [INFO] , з 05.11.1992 р. має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , з 05.11.1992 р. також має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , з 05.11.1992 р. також зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 01.08.2013 року, актовий запис № 12821. Згідно акту від 11.03.2014 р. складеного посадовими особами житлового органу - КП «Куренівське», комісією у складі майстрів тех.дільниць було проведено обстеження квартири № 5 кімнат №№ 46-69 в житловому будинку [ADDRESS] та встановлено, що в кімнаті № 46 проживає [PERSON] , [INFO] , зі своєю цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] , та матір`ю [PERSON] , [INFO] , а в кімнаті № 69 проживає [PERSON] , [INFO] , зі своїми малолітніми дочками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказані особи проживають без дозвільних документів, без реєстрації, квартиронаймач помер. Листом виконавчого органу Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 26.11.2009 року було повідомлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.08.2005 р. № 1532 «Про прийняття-передачу будинку на [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва» гуртожиток по [ADDRESS] визнаний жилим будинком з загальними квартирами. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010 р. № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» будинок [ADDRESS] ) передано до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Окрім цього, будинок [ADDRESS] під час передачі до комунальної власності територіальної громади м. Києва та до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації змінив статус з «відомчий гуртожиток» на «житловий будинок. Згідно з листа відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.01.2019 року № 13 Подільська районна в місті Києві державна адміністрація видавала ордери серії Б мешканцям будинку [ADDRESS] , в зв`язку з передачею вищезазначеного будинку та зміною його статусу. [PERSON] був один зареєстрований в кімнаті № 46 на [ADDRESS], його дружина з родиною із 4-х осіб були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але перебували на квартирному обліку разом з чоловіком з 27.06.1988 р. на загальних підставах. У зв`язку з тривалим не поновленням документів, а саме з 2005 року, та неможливістю внесення інформації до Єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, рішенням громадської комісії з квартирного обліку як така, що не пройшла перереєстрацію. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який проживає в кімнаті 24 гуртожитка є сусідом [PERSON] . Працював разом з [PERSON] на заводі. Зазначив, що позивачі постійно проживали в гуртожитку на 3-му поверсі, однак як встановлено судом позивачі проживали на 4-му поверсі, що не співпадає зі свідченнями [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є сусідом позивачів та проживає в 43-й кімнаті гуртожитка. В своїх поясненнях вказав, що він проживає в гуртожитку з 1981 року на 4-му поверсі так само як і [PERSON] , а дружина [PERSON] проживає з 1985 року. Однак судом встановлено, що позивачі проживають в гуртожитку з 1995 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що в гуртожитку проживає з 1989 року в кімнаті 87 на 5 поверсі. В своїх поясненнях зазначила, що позивачі дійсно проживають в гуртожитку. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] є сусідкою з 81 кімнати, яка проживає в гуртожитку з 1972 року, а [PERSON] проживав з 1980 років. Вказала, що вона проживає на 5-му поверсі, а [PERSON] проживав на 4-му. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] є сусідкою з 62 кімнати, яка переїхала в гуртожиток в 90-х роках, як зазначила [PERSON] сім`я [PERSON] вже там проживали. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі за первісним позовом до теперішнього часу проживають в гуртожитку. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно до ст. 52 Житлового кодексу Української РСР, жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРС, - за спільними рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Статтею 58 Житлового кодексу УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Отже, дані норми ЖК УРСР прямо встановлюють підстави для набуття права користування житлом, а саме - ордер. Однак, ні ордеру, ані спільного рішення про надання [PERSON] спірних кімнат позивачі за первісним позовом не надали для підтвердження підстав набуття права користування, окрім цього позивачів за первісним позовом було знято з квартирного обліку в Подільському районі в м. Києві як таких, що не пройшли перереєстрацію. Підстави взяття та перебування осіб на квартирному обліку для поліпшення житлових умов чітко регламентовані чинним законодавством України, а саме: ст.ст.38-40 ЖК Української РСР та Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 р. № 470. До підстав взяття на облік як громадян, що потребують поліпшення житлових умов, визначених вищевказаними нормативними актами, така підстава як встановлення факту проживання не належить. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.55 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За нормами чинного ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зокрема і вибором способу захисту свого права. Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту, який має юридичне значення, позивачі посилаються на те, що за відсутності належного встановлення факту того, що вони проживали в гуртожитку (а після 2006 р. в будинку з ізольованими квартирами) за адресою: [ADDRESS] , вони не можуть оформити своє право та перебування на квартирному обліку. Отже, зміст їх вимог направлений на встановлення та підтвердження юридичного факту, який, на думку позивачів, є підставою для видачі їм ордера на житлове приміщення та підставою перебування на квартирному обліку для поліпшення житлових умов. Відповідно до ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, встановлення юридичних фактів у позовному провадженні пов`язане із спором про право. Між тим, встановлення факту проживання позивачів у вказаному житловому приміщенні, при обраному ними способі судового захисту, не породжує для них правових наслідків, оскільки встановлення такого факту не є підставою для видачі ордеру позивачам та перебування їх на квартирному обліку. Таким чином, оскільки відсутні підстави для зобов`язання відповідача поновити позивачів на квартирному обліку та видати ордер на кімнати, то відсутні правові підстави для встановлення факту проживання позивачів в гуртожитку в зв`язку з тим, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про житлове право позивачів. При цьому стороною позивача не заявлялось вимог про визнання права на проживання. Вказані обставини дають суду підстави для висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання факту проживання та зобов`язання вчинити дії (поновити на квартирному обліку, видати ордер та постановити на квартирний облік) не підлягають задоволенню, оскільки не засновані на законі. Розглядаючи зустрічні позовні вимоги, суд дійшов до таких висновків. Приймаючи до провадження відповідно до вимог ч.2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов про виселення позивачів за первісним позовом без надання іншого жилого приміщення, суд виходив з того, що правовідносини між сторонами по первісному та зустрічному позовам виникли з приводу кімнат № 46 та № 69, які знаходяться в будинку [ADDRESS] , між тими ж сторонами, є взаємопов`язаними та їх спільний розгляд є доцільним. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] без правомірних підстав зайняли кімнати [ADDRESS] . Відповідно до листа відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.01.2019 Подільська районна в місті Києві державна адміністрація видавала ордери серії Б мешканцям будинку [ADDRESS] , в зв`язку з передачею вищезазначеного будинку та зміною його статусу, але слід зазначити, що Відповідачам ордер на спірні кімнати не видався. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української PCP, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад народних депутатів у межах і в порядку, встановленому законодавством Союзу PCP, цим кодексом та іншими актами законодавства Української PCP, на території району, міста району в місті здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду. Стаття 30 Житлового кодексу Української PCP вказує на обов`язок місцевої державної адміністрації забезпечувати контроль за використанням державного житлового фонду України та його схоронністю на відповідній території. Згідно з листом відділу з питань майна комунальної власності від 17.01.2019 № 106/25-10 кімнати № 46 та 69 в будинку [ADDRESS] не приватизовані. Відповідно до листа відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування особи від 18.01.2019 № 11-35/19 в кімнатах № 46 та 69 по [ADDRESS] відсутні зареєстровані особи, а відповідно до інформаційної системи «Реєстр територіальної громади міста Києва» Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (копія додається). Згідно з листом відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.01.2019 № 13 Відповідачі у складі 4 осіб ( [PERSON] , його дружина, дочка, син) перебували на квартирному обліку в Подільському районі м. Києва з 27.06,1988 на загальній черзі, але в зв`язку з тривалим не поновленням документів, а саме з 2005 року родина Відповідачів була знята з квартирного обліку в Подільському районі в м. Києві як така, що не пройшла перереєстрацію. Будь-які правовстановлюючі документи, які б надавали відповідачам за зустрічним позовом право користування спірними приміщеннями у них відсутні, що свідчить про те, що відповідачі зайняли спірні квартири самоправно, тобто з порушенням установленого порядку. Згідно з ч, З ст. 116 ЖК УРСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 4 ст. 311 Цивільного кодексу України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст. 109 Житлового кодексу УРСР встановлено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Оскільки на час розгляду справи позивачі не мають документа, який надавав би їм право на вселення до спірного житлового приміщення і право користування цим житловим приміщенням за позивачами за первісним позовом не визнано у встановленому законом порядку судовим рішенням, то [PERSON] , [PERSON] разом з дітьми та [PERSON] підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що зустрічний позов Подільської районної в місті Києві державної адміністрації підлягає повному задоволенню, оскільки його вимоги є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а в первісному позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не засновані на законі. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову, то на підставі ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачами за первісним позовом судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст.47 Конституції України, ст.15,58, 109, 116 ЖК УРСР України,

Outcome: dismissed