Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалась на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2010 року, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 вересня 2014 року. Від спільного життя у них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач з ними не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям, навчанням та розвитком, матеріальної допомоги не надає, не має постійного місця роботи. Відповідач працездатний, працює неофіційно, отримує періодичний дохід, який є мінливим, а тому аліменти належить стягнути в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно з врахуванням того, що дитина потребує значних витрат, пов'язаних з якісним харчуванням, одягом, придбанням різноманітних дитячих речей, аксесуарів, необхідних для розвитку та догляду, товарів, пов'язаних з гігієнічним доглядом. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, представник надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутності у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, суд вважає можними розглянути справу у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки на даний час він не працює, не здійснює підприємницької діяльності, не має доходу. Крім того, у нього є ще донька від першого шлюбу [PERSON], [INFO], на утримання якої аліменти він не сплачує, однак постійно по мірі можливості надає матеріальну допомогу на її утримання. Він як батько сина [PERSON] постійно надає матеріальну допомогу на його утримання, постійно забирає дитину і ходить з ним в дитячі розважальні заклади, а тому твердження позивачки, що він не цікавиться розвитком дитини не відповідають дійсності. Оскільки у нього на утриманні є ще донька, він не працює, тому не має матеріальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн., як просить позивачка. Просить частково задовольнити позовні вимоги та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані частково і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 01 жовтня 2010 року з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12 вересня 2014 року, що підтверджується копією цього рішення (а.с.6). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ПП «Регіон-Центр» від 09 лютого 2015 року (а.с.5). Після припинення сімейних стосунків відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання свого сина, тому позивачка потребує допомоги на утримання дитини з боку відповідача. Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 184 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач працездатний, однак на даний час офіційно не працює, оскільки з 28 липня 2014 року припинив свою підприємницьку діяльність, що підтверджується копією трудової книжки та витягом відомостей з ЄДРПОУ (а.с.27-28, 30), отримує нерегулярний, мінливий дохід, здоровий, що визнав в судовому засіданні, у нього на утриманні, крім сина позивачки, знаходиться ще донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією його паспорта (а.с.31-32), на утримання якої він також надає матеріальну допомогу. Відповідач по закону повинен утримувати свою дитину, в зв'язку з чим, враховуючи те, що у нього на утриманні є ще одна дитина, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, що є половиною встановленого прожиткового мінімуму для дитини віком від 1 до 6 років, передбаченого ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", частково задовольнивши позовні вимоги. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та

Outcome: partial