Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 21.07.2021 року до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. У позовній заяві [PERSON] вказано, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 12.04.2018 року у цивільній справі № 543/111/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту що має юридичне значення, позовні вимоги позивачів задоволені повністю, було встановлено юридичний факт, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області, шляхом вступу в управління та володіння її майном. Позивач вказує, що на підставі вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, та досягнутої згоди між спадкоємцем, який прийняв спадщину (відповідачем [PERSON] ), та іншими спадкоємцями щодо перерозподілу спадщини між ними та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, виданих [PERSON] після померлих [PERSON] , [PERSON] та видачі свідоцтв про право на спадщину. Через відмову нотаріуса у внесенні змін у порядку ст. 1300 ЦК України до свідоцтв про право на спадщину, виданих [PERSON] після померлих [PERSON] та [PERSON] та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті вказаних спадкодавців, позивач була змушена звернутися до суду за захистом свого права. Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 21.12.2020 року визнано незаконною та скасовано постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 травня 2019 року та внесено зміни до свідоцтв про право на спадщину, виданих 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області, зареєстрованих в реєстрі за № 1-988, №1-990, [PERSON] [INFO] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що державний акт та запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я [PERSON] не скасовано. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯМ № 847394 виданий 28.12.2012 року відділом Держземагентства в Оржицькому районі Полтавської області на ім`я [PERSON] та припинити речове право, а саме запис про державну реєстрацію про право власності [PERSON] за номером 10106545 від 19.06.2015 на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку площею 3,07 га, кадастровий номер 5323680800:00:009:0110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району (на даний час Оржицької селищної ради) Полтавської області. Ухвалою суду від 29.07.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не з`явився. Відповідач [PERSON] в судове засідання 28.10.2021 року повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву щодо позову не подав. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в с. Денисівка Оржицького району Полтавської області померла [PERSON] . 13.08.2012 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №1-988. Спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] на 1/2 частку, та чоловік [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку у вказаній частці видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, що належала померлій згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,07 га. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки видане [PERSON] . У вказаному свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку земельної ділянки ще не видане (а.с. 11). [INFO] в с. Чмихалове Оржицького району Полтавської області помер [PERSON] . 13.08.2012 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області 07.06.2007 року, видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за №1-990. Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, що належала померлому згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610163, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області та із 1/2 (одної другої) частки земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради, Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії Р2 №610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,07 га (а.с. 11 зворот ). В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,07 га, кадастровий номер 5323680800:00:009:0110 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про державну реєстрацію про право власності 10106545 від 19.06.2015 року (підставою для державної реєстрації вказаний Державний акт на право приватної власності на землю серія ЯМ № 847394 виданий 28.12.2012 року відділом Держземагентства в Оржицькому районі Полтавської області (а.с. 14). Оржицький районний суд Полтавської області своїм рішенням від 21.12.2020 року (справа №543/783/20, номер провадження 2/543/245/20), вніс зміни до Свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-988, [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що спадкоємцями указаного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , є її чоловік [PERSON] , 1929 року народження, на 1/6 (одну шосту) частку, дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/6 (одну шосту) частку, дочка [PERSON] , [INFO] , на 1/6 (одну шосту) частку, син [PERSON] , [INFO] , на 1/6 (одну шосту) частку, та вніс зміни до Свідоцтва про право на спадщину, виданого 13 серпня 2012 року Оржицькою державною нотаріальною конторою Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-990, [PERSON] , [INFO] , як спадкоємиці [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] зазначивши, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: 1/6 (однієї шостої) частки земельної ділянки, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 610164, виданого 14 січня 2003 року Денисівською сільською радою Оржицького району Полтавської області (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, кадастровий номер відсутній, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,07 (три цілих сім сотих) гектара) (а.с. 5-8). Державний нотаріус Оржицької державної нотаріальної контори Полтавської області постановою від 11.03.2021 року відмовив [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину на 1/6 частку майна кожному після померлої [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, площею 3,07 га, кадастровий номер: 5323680800:00:009:0110, яка розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району, Полтавської області. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що хоч рішенням суду і були внесені зміни до Свідоцтв про право на спадщину, виданих Оржицькою державною нотаріальною конторою 13.08.2012 року за реєстровим №1-988, №1-990, але державний акт та запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився без змін, таким чином власником цієї земельної ділянки є [PERSON] (а.с. 13). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд приходить до наступних висновків. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 847394, виданий 28.12.2012 року відділом Держземагентства в Оржицькому районі Полтавської області на ім`я [PERSON] , був виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину, до якого пізніше рішенням суду були внесені зміни щодо осіб, які успадкували спадщину та щодо розміру часток успадкованого спадкоємцями майна, тому зміст вказаного акту на даний час суперечить об`єктивним обставинам, а наявність чинного державного акта на право власності на земельну ділянку вказаного змісту перешкоджає реалізації права спадкоємця, який є позивачем у справі, на спадкування майна, яке залишилось після смерті її матері і батька. За таких обставин вимога позивача про визнання недійсним спірного державного акта про право на земельну ділянку підлягає задоволенню. У постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, зазначено, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Близькі за змістом висновки містяться і у постанові Верховного суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2824цс15, де зазначено, що у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Висновок суду про те, що визнання державного акта про право власності на земельну ділянку недійсним є одним з належних способів захисту порушеного права узгоджується і з висновками, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 540/861/16-ц (провадження № 14-660цс19). Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оскільки законодавцем встановлена імперативна норма, за якою визнання судом недійсним документа, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, допускається виключно з одночасним припиненням цим рішенням речових прав, зареєстрованим відповідно до законодавства, позовна вимога про припинити право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку, площею 3,07 га, кадастровий номер 5323680800:00:009:0110, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була розташована на території Денисівської сільської ради Оржицького району Полтавської області, а в цей час розташована на території Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області (запис про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 10106545 від 19.06.2015) також підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Таким чином, позовна вимога про припинення запису про державну реєстрацію відповідного права власності задоволенню не підлягає. Законодавством не передбачений такий спосіб судового захисту прав позивача, крім того проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав - це дискреційні повноваження державних реєстраторів та посадових осіб Міністерства юстиції України, і не можуть бути перекладені на суд.

Outcome: partial