Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором купівлі-продажу з розстрочкою платежу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 2012 року вона здійснює підприємницьку діяльність у сфері роздрібної торгівлі меблями в магазині «[INFO]», що розташований у [ADDRESS]. Вищевказану діяльність вона здійснює на підставі Свідоцтва на право зайняття підприємницькою діяльністю серії [NUMBER], виданого державним реєстратором та зареєстрованому в єдиному державному реєстрі. 08.08.2013 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу товару в розстрочку, згідно якого вона надала відповідачу у власність ліжко «Антоніна» кольору яблуня лак, камелії дерев'яні розміром 1,60х2,00 та матрац «Токіо+», розміром 1,60х2,00, загальна вартість яких складає 2960 грн., а відповідачка по справі зі свого боку зобов'язалася сплатити суму в розмірі 2960 грн. за придбаний нею товар у порядку визначеному у договорі купівлі-продажу від 08.08.2013 року. Згідно умов договору ( п.п.2.1,2.2,2.3,2.4) Покупець отримує від продавця розстрочку на оплату товару на строк до 4 місяців з моменту укладання договору; при укладанні договору, але до передачі товару покупець сплачує 25% від загальної вартості товару. Після отримання товару покупець здійснює оплату за товар згідно графіку платежів, право власності на товар переходить до покупця тільки після оплати ним повної вартості товару. Згідно п.5 Договору між нею та відповідачкою було затверджено наступний графік оплати вартості товару, з розрахунку, що загальна вартість товару складає 2960грн., відповідач сплатила 25%- 750грн., а залишок суми зобов»язалася оплачувати частинами у наступній пропорції: до 08.09.2013 року суму у розмірі 740грн., до 08.10.2013 року- 740грн., до 08.11.2013 року- 730грн. На момент підписання договору відповідачка сплатила першочерговий внесок у розмірі 750грн., далі відповідачкою по справі було сплачено з порушенням строків сплати наступні суми: 24.10.2013 року- 500грн.; 12.11.2013 року- 150грн., 21.10.2014 року- 150грн. До теперішнього часу відповідачкою не виконані зобов»язання за придбаний нею товар у розстрочку, сума боргу складає 1410грн. Згідно п.2.6 Договору у випадку прострочки оплати товару покупець зобов»язаний сплатити продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від неоплаченої суми за кожний день прострочки платежу. Сплата пені не звільняє покупця від обов»язку оплати по договору. Сума неустойки, згідно розрахунку, за період часу з 08.09.2013 року по 05.10.2016 року за 715 днів складає 8013,25грн. Просить стягнути з відповідачки на її користь 1410 грн. боргу за придбаний товар та неустойку в розмірі 8013,25грн., а всього 9423,25грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 551,20грн. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені вимоги, просить задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явилася повторно, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Як встановлено у судовому засіданні, 08.08.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу товару в розстрочку, згідно якого позивач, як фізична особа підприємець, надала відповідачу у власність ліжко «Антоніна» кольору яблуня лак, камелії дерев»яні розміром 1,60х2,00 та матрац «Токіо+», розміром 1,60х2,00, загальна вартість яких складає 2960грн., а відповідач внесла 25% його вартості-750грн., а залишок суми зобов»язалася оплачувати частинами у наступній пропорції: до 08.09.2013 року суму у розмірі 740грн., до 08.10.2013 року- 740грн., до 08.11.2013 року- 730грн. Згідно договору купівлі-продажу товару в розстрочку від 08.08.2013 року приватний підприємець [PERSON], що діє на підставі виписки з єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців, свідоцтво [NUMBER], видане виконкомом Красноармійської міської Ради від 27.02.2012 року № 22710000000006574 (а.с.10-11) та [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS] уклали договір з розстрочкою про купівлю ліжко «Антоніна» кольору яблуня лак, камелії дерев»яні розміром 1,60х2,00, вартістю 1400грн, та матрац «Токіо+», розміром 1,60х2,00, вартістю 1560 грн., загальна вартість яких складає 2960грн. . Згідно умов договору ( п.п.2.1,2.2,2.3,2.4,2.6) Покупець отримує від продавця розстрочку на оплату товару на строк до 4 місяців з моменту укладання договору; при укладанні договору, але до передачі товару покупець сплачує 25% від загальної вартості товару. У разі прострочки оплати товару покупець зобов»язаний сплатити продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочки платежу. Сплата пені не звільняє покупця від обов»язка оплати за договором. Згідно п.5 Договору між нею та відповідачкою було затверджено наступний графік оплати вартості товару, з розрахунку, що загальна вартість товару складає 2960грн., відповідач сплатила 25%- 750грн., що підтверджено прибутковим касовим ордером №134 від 08.08.2013 року (а.с.8) а залишок суми зобов»язалася оплачувати частинами у наступній пропорції: до 08.09.2013 року суму у розмірі 740грн., до 08.10.2013 року- 740грн., до 08.11.2013 року- 730грн. Договір підписаний сторонами та вказані паспортні дані відповідачки (а.с.7). Згідно контрольних відміток про сплату за договором (п.5.4 Договору, а.с.7), відповідачем [PERSON] сплачено наступні суми: на момент укладання договору -750грн., 24.10.2013 року- 500грн.; 12.11.2013 року- 150грн., 21.10.2014 року- 150грн., а всього: 1550грн.., несплачена сума боргу складає 1410 грн (2960грн.-1550грн.), а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно розрахунку позивача сума неустойки за період з 08.09.2013 року по 08.10.2013 року складає 30 днів та 111грн.; сума неустойки за період з 08.10.2013 року по 08.11.2013 року складає 31 день та 151,90грн.; сума неустойки за період з 08.11.2013 року по 12.11.2013 року складає 4 дні та 34,20грн.; сума неустойки за період з 12.11.2013 року по 21.10.2014 року складає 343 дні та 2675,40грн.; сума неустойки за період з 21.10.2014 року по 05.10.2016 року складає 715 днів та 5040,75грн., а всього сума неустойки складає 8013,25грн. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порущив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України, а саме: боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу с урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Перебіг строку починається наступного дня після відповідної календарної дати або настання подіє, з якої пов'язано його початок. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили строки виконання боржником зобов'язання частинами, тобто внесення періодичних платежів - розстрочку. Періодичні платежі повинні були сплачені відповідачкою у такі строк:740 грн. - у строк до 08.09.2013 року; 240 грн. - до 08.10.2013 року та 730 грн. - до 08.11.2013 ( а. с. 7). Відповідно до п. 2.6 Договору від 08.08.2013 року в разі прострочки оплати товару покупець зобов»язаний сплатити продавцю неустойку у виді пені в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочки платежу. Уплати пені не звільняє покупця від обов'язку оплати товару за договором. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України), тобто з моменту невиконання боржником обов'язку щодо оплати товару періодичними платежами. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові лише в разі наявності заяви зацікавленої сторони про застосування строків позовної давності. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню пеня за порушення виконання зобов'язання у наступному розмірі : 59,20 +1328,40+129,50+3121,10+1266,55+2073,50 = 7978,25 грн., та залишок несплаченої суми за товар - 1410 грн., а всього 9388,25 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 549,15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial