Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON] , котра померла [INFO] право власності нажитловий будинок, господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] ; на земельну ділянку площею 0,1337 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області та належала [PERSON] на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; на земельну ділянку площею 1,2551 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області та належала [PERSON] на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; на земельну ділянку площею 0,2252 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; на земельну ділянку площею 0,4299 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області та належала [PERSON] на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року та визнати за нею право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Дружба» у розмірі 2,04 в умовних кадастрових гектарах, яке належало їй на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Млиниської сільської ради від 17 травня 1996 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що [INFO] у селі Голешів Жидачівського району Львівської області помер чоловік її тітки по лінії батька - [PERSON] . На випадок своєї смерті останній склав заповіт на користь своєї дружини [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла Ѕ частина житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] , а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Дружба» у розмірі 2,04 в умовних кадастрових гектарах. Його дружина - [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а на саме на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Дружба» у розмірі 2,04 в умовних кадастрових гектарах та на його підставі їй 27.10.2008 року було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Також вона, проживаючи у спадковому будинку, вступила у володіння та управління спадковим майном, однак своїх спадкових прав у встановленому законом порядку на частину житлового будинку не оформила та не отримала свідоцтва про право спадщину за законом, хоча стала фактичним власником, належного спадкодавцю [PERSON] спадкового майна (1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд). [INFO] у селі Голешів Жидачівського району Львівської області померла її тітка по лінії батька - [PERSON] . На випадок своєї смерті остання 18.02.1999 року склала заповіт відповідно до якого, вона все належне їй майно заповіла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов належний спадкодавцю [PERSON] цілий житловий будинок, господарські будівлі і споруди у [ADDRESS] , з яких Ѕ частина цього будинку, господарських будівель і споруд, належала їй відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, а Ѕ частину цього будинку вона успадкувала, не оформивши своє право на спадкове майно після смерті свого чоловіка [PERSON] . Також до складу спадкового майна увійшли належні їй на праві власності: земельна ділянка площею 0,1337 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії0 [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; земельна ділянка площею 1,2551 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; земельна ділянка площею 0,2252 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; земельна ділянка площею 0,4299 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Дружба» у розмірі 2,04 в умовних кадастрових гектарах та на його підставі їй 27.10.2008 року відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] . Після смерті спадкодавця [PERSON] , вона, як спадкоємець за заповітом у встановлений шестимісячний строк, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, проте, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Голешів особі Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області- Бережанська С.С. подала заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника міської ради, оскільки позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO] , в віці 63 років, в с. Голешів Жидачівського району Львівської області, помер [PERSON] , про що 20 липня 1996 року виконавчим комітетом Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області, від 20 липня 1996 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ( арк. справи 8). Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Спадщина відкрилася в цей же день, 19 липня 1996 року відповідно до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин). Судом встановлено, що спадщина померлого складається із Ѕ частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами у [ADDRESS] , що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке видано Млиниською сільською Радою Жидачівського району Львівської області 22.11.2000 року ( арк. справи 17). Відповідно до частини 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що [INFO] , у віці 83 роки, в с. Голешів Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON] , про що 08 грудня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 28 та виконавчим комітетом Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області, від 08 грудня 2015 року, видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (арк. справи 9). Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадщина померлої складається з: цілого житлового будинку з надвірними спорудами, що в у [ADDRESS] (1/2 - як співласнику та 1/2 - успадкована після смерті чоловіка), а також: земельної ділянки площею 0,1337 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; земельної ділянки площею 1,2551 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; земельної ділянки площею 0,2252 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року; земельної ділянки площею 0,4299 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі Державного акта серії [NUMBER] , який виданий Жидачівською РДА Львівської області 16.10.2009 року та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ "Дружба" у розмірі 2,04 в умовних кадастрових гектарах та на його підставі їй 27.10.2008 року, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] (арк. справи 17, 23, 28, 33, 39, 44). З наявної в матеріалах справи копії заповіту від18 лютого 1999 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті, і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON] ». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований (арк. справи 10, 15). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43759582 від 04.05.2016 року встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом у встановлений шестимісячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (арк. справи 12). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ст. ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї тітки, як така, що виявила бажання прийняти спадщину та фактично її прийняла, оскільки у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про її прийняття. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. № 7 від 25 квітня 2017 року, встановлено факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно( житловий будинок, земельні ділянки, земельну частку(пай))( арк. справи 45). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно (1/2 частку житлового будинку), в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved