Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , 2005 року народження та дочки [PERSON] , 2010 року народження в розмірі по 1000 грн на кожну дитину зокрема щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Посилаючись на те, що відповідач останнім часом, з 2018 року не бере участі у вихованні та утриманні їхніх спільних дітей. Вона одна не може забезпечити належний рівень життя дітей. Позивач є фізично здоровим, інших утриманців немає, є працездатним, має нерухоме майно, два транспортні засоби, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому останній має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Ухвалою Борщівського районного суду від 21 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 13.03.2018 року розірвано (справа №594/1368/17). Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 10 лютого 2005 року та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 17 грудня 2010 року. Судом встановлено, що неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем [PERSON] , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання № 64 від 24.05.2019 року та довідкою №609 від 24.05.2019 року виданих Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Згідно довідки про доходи, виданої «Скала-Подільським територіальним медичним об`єднанням» Скала-Подільської селищної ради, [PERSON] працює молодшою медсестрою та загальна сума її доходу за період 01 листопада 2018 року по 31 квітня 2019 року становить 26346 грн 73 коп. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дітей між сторонами не досягнуто. За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи вищенаведене, при визначенні розміру аліментів стягуваних з [PERSON] , суд враховує прожитковий мінімум встановлений для дитини відповідного віку, матеріальне становище дітей, які проживають з позивачкою. Також суд враховує матеріальне становище відповідача, який не бере матеріальної участі в утриманні дітей, однак, є особою працездатного віку та не є інвалідом, що могло б обмежити його фізичну діяльність, а тому має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільних з позивачем дітей. Суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн на кожну дитину зокрема з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 07 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дітей. З огляду на те, що згідно ЗУ "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved