Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110161 від 24.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 125282,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Договір № DN81AR03110161 від 24.09.2007 року позивачем виконані у повному обсязі, відповідач у свою чергу не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення зазначених норма закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим [PERSON] станом 13.03.2014 року має заборгованість - 576414,99 гривень, яка складається: 81770,06 гривень - заборгованість за кредитом; 174192,36 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28535,19 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 291917,38 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 576414,99 гривень та судові витрати в розмірі 3654,00 гривні. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 576414,99 гривень та судові витрати в розмірі 3654,00 гривні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що за сімейними обставинами немає можливості погасити борг. Звернувся до суду з усною заявою та просив звільнити його від сплати пені у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Судом встановлено, що між позивачем, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та відповідачем [PERSON], 24.09.2007 року було укладено договір № DN81AR03110161, відповідно до якого відповідач, як позичальник отримав кредит у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 125282,00 гривень з 24.09.2007 по 23.09.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач допустив порушення умов договору по поверненню суми кредиту та сплати процентів за його користування, в результаті чого станом на 13.03.2014 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі - 576414,99 гривень, яка складається: 81770,06 гривень - заборгованість за кредитом; 174192,36 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 28535,19 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 291917,38 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконував умов кредитного договору № DN81AR03110161 від 24.09.2007 року і добровільно не сплачував суму заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом, тому у суду є підстави для стягнення боргу з [PERSON] в примусовому порядку. Разом з тим, суд звертає увагу на вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України і вважає за можливе застосувати її у даній справі. Відповідно до частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Враховуючи, що згідно розрахунку по кредиту, заборгованість за кредитом складає 81770 гривень 06 копійки, а нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 291917 гривні 38 копійки, що значно перевищує суму боргу, суд, виходячи з засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, а також майнового стану відповідача, його платоспроможності, крім того беручи до уваги, той факт, що позивач звернувся з позовом до суду лише в 2014 році, хоча прострочення платежів почалося в 2008 році, що стало наслідком збільшення розміру заборгованості , вважає можливим на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням заборгованості за кредитом - зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором до тіла кредиту, а саме 81770 гривень 06 копійок . Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 3654,00 гривні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 366267 гривень 67 копійок, а також 3654,00 гривень судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial