Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , яка померла в м.Антрацит Луганської області. В обгрунтування заяви зазначено, що [INFO] в м.Антрацит Луганської області, Україна, померла [PERSON] , [INFO] , громадянка України, останнє місце проживання якої було: Україна, Луганська область, м. Антрацит. [PERSON] , доводиться йому тещею, матір його дружини [PERSON] . На момент смерті [PERSON] та видачі лікарського свідоцтва про смерть (не встановленого зразка) на території міста Антрацит вже проводилась ООС та державні та комунальні установи розташовані на території проведення ООС, в тому числі відділи ДРАЦС були відключені від Державного Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть. За таких підстав, про смерть [PERSON] , немає можливості внесення відомостей до Державного Реєстру та надання Свідоцтва про смерть встановленного зразка. 26 червня 2020 року він звернувся до Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану міста Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення до Державного реєстру актового запису про смерть [PERSON] та отримання свідоцтва про смерть. 26 червня 2020 року він отримав відмову Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану міста Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у внесенні відомостей до Державного реєстру та видачі йому свідоцтва про смерть. Отримання свідоцтва про смерть необхідно для прийняття спадщини після померлої [PERSON] . В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Дніпровський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився. Письмово просили розглядати справу за відсутністю представника відділу. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги заявника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець м.Антрацит Луганської області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданий Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області 25 квітня 2000 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 18 травня 1974 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16 листопада 1955 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, теща заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженка Хутір Морський Тормосинівського району Волгоградської області, померла [INFO] у місті Антрацит Луганської області, про що вказано у копії свідоцтва про смерть, виданого 05 травня 2020 року. Дніпровський районний у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 26.06.2020 року відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки документ, який надав [PERSON] для підтвердження факту смерті, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків пов`язаних зі смертю, серед яких вступ у спадщину, що залишилась після померлого, можливість встановлення опіки над його дітьми, що залишились без батьківського піклування та інші. Згідно п.1 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (надалі Правил), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.1 підрозділу V розділу ІІІ Правил, підставою для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно п.15 підрозділу V розділу ІІІ Правил, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно абз.2 ст.317 ЦПК України, Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. В постанові Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 року зазначено, що тимчасово окупованими територіями визначені окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (далі - окремі райони Донецької та Луганської областей) Враховуючи, що на даний час заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть своєї тещі, тому як свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Цивільно-процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» визначення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлює суд, а тому суд вважає необхідним встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та проживала по день смерті за адресою: [ADDRESS] , місце смерті Україна, Луганська область м.Антрацит, на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, яка визначає порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved