Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

Виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що про сім'ю одинокої матері [PERSON] службі у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради стало відомо 06.10.2016 року з листа Володимир-Волинської спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки», які повідомили про те, що остання не належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Її дочка [PERSON], приходить до школи неохайна в брудному одязі, без причин не відвідує заняття. Матір неодноразово забирала дитину в нетверезому стані. За результатами обстежень сім"ї [PERSON] службою у справах дітей та міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, матір неодноразово запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Під час засідання 25.10.2016 членами комісії було вирішено відібрати малолітніх дітей у матері та влаштувати їх терміном на три місяці у Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Ковеля, з метою надати шанс матері покращити житлово-побутові умови, припинити зловживати спиртними напоями та сформувати відповідальне ставлення до батьківства. За час, поки діти перебували на реабілітації, матері вдалося виконати всі рекомендації комісії, вона виправила свою поведінку та змінила відношення до виховання дітей. Однак, після повернення дітей додому ситуація в сім'ї покращилась лише на короткий час. Під час обстежень умов проживання малолітніх дітей неодноразово було зафіксовано , що санітарно-гігієнічний стан будинку був задовільним. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 20.07.2017 року № 229 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] було затверджено висновок про доцільність позбавлення матері її батьківських прав відносно малолітніх дітей. В зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по належному вихованню дітей просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача Дубась О.В. позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Разом з тим ствердила, що останнім часом поведінка відповідача у ставленні до дітей покращилась, а тому при вирішенні питання про позбавлення її батьківських прав посилається на розсуд суду. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що її сім'я перебувала в тяжкому матеріальному становищі, оскільки вона одинока мати і їй не вистачає коштів для належного утримання дітей, однак на даний час вона має роботу, цікавиться навчанням дітей, влаштувала найменшого сина в дитячий садок, а тому вважає, що забезпечить дітям належне виховання. Просить надати їй шанс і не позбавляти її батьківських прав. Заслухавши пояснення та доводи сторін, свідків, дослідивши зібрані по справі матеріали та оцінивши їх в сукупності суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п. 15 вищевказаної постанови, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з"'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Копіями свідоцтв про народження, виданими повторно, [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], стверджується, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Як вбачається з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00017300634, 00017300572, 00017300522 від 08.11.2017 року відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7-9). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 10 жовтня, 11 жовтня, 17 жовтня, 24 жовтня, 20 грудня 2016 року, санітарно-гігієнічні умови проживання дітей частково задовільні, в кімнатах брудно, розкидані речі, матір неодноразово перебувала в стані алкогольного сп'яніння, діти неохайно одягнуті. Постільна білизна не випрана, харчування не збалансоване. За неналежне виконання батьківських обов'язків рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 25.10.2016 року у зв'язку із зловживанням матір'ю спиртними напоями, антисанітарними умовами проживання відібрано неповнолітніх дітей та направлено у «Центр соціально-психологічної реабілітації дитини міста Ковеля» терміном на три місяці. Згідно витягу з протоколу № 12-16 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради від 14.12.2016 року відповідач повідомила, що вона пройшла курс лікування та буде робити усе можливе, для повернення дітей з центру соціально-психологічної реабілітації. Як пояснила представник позивача, що за час, поки діти перебували на реабілітації, матері вдалось виконати всі рекомендації комісії і діти були повернуті в сім'ю, однак після повернення дітей додому матір знову почала нехтувати своїми батьківськими обов'язками. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 01 березня, 10 травня, 17 травня, 26 травня, 15 червня, 19 червня, 26 жовтня 2017 року санітарно-побутові умови проживання дітей лише частково-задовільні, матір зловживає спиртними напоями, не дбає про зовнішній вигляд дітей. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 20.07..2017 року № 229 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], що на даний час поведінка матері змінилась, вона купує дітям речі, вони доглянуті, на зауваження реагує вчасно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона неодноразово відвідувала сім'ю відповідача, яка належним чином не виконувала своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Дочка [PERSON] навчається з першого класу в Володимир-Волинській спеціалізованій школі-інтернат, буває неохайно одягнута та в брудному одязі, школу відвідує систематично. Мати на даний час на зауваження вчителів реагує своєчасно, а тому вважає, що їй доцільно дати шанс виправитись. В судовому засіданні судом була вислухана думка сина відповідача [PERSON], якому виповнилось 10 років. З пояснень останнього вбачається, що мати проявляє турботу до них, забезпечує харчуванням, одягом, цікавиться їхнім навчання і він надалі бажає проживати разом з нею. Характеристикою Володимир-Волинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 ім. А.Кориневського на учня 6-б класу [PERSON] стверджується, що дитина має хороший фізичний розвиток, спокійна та врівноважена, до доручень ставить відповідально, однак не має достатньо розвинутої уваги. Характеристикою учениці 3-А класу Володимир-Волинської спеціалізованої школи-інтернат І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» [PERSON], 2009 року народження, дитина не пропускає уроків без поважної причини, однак не виконує домашніх завдань. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] проявляє своє небайдуже ставлення до дітей. Належними і допустимими доказами в передбаченому законом порядку, які б давали беззаперечні підстави для застосування крайнього заходу до матері, як позбавлення батьківських прав, позивачем не доведено. Крім того, [PERSON] бажає приймати участь у вихованні дітей. А тому суд вважає, що на даний час позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є передчасним. Оскільки, діти залишаються з матір"ю підстав для стягнення аліментів немає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed