Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права на житловий будинок в порядку спадкування за законом.В позовній заяві вона зіслалася на те, що 06.05.2004 року помер її батько, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, у склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вул. Горького, 22 с. Малинівка Покровського району Дніпропетровської області. На випадок смерті [PERSON] заповіту не залишив. Позивач являється єдиним спадкоємцем майна, яке належало померлому. [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса Покровської районної Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак, отримала відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку з чим, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Горького, 22 с. Малинівка Покровського району Дніпропетровської області, що залишилися після смерті [PERSON], померлого 06.05.2004 року. Ухвалою суду від 30.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання сторони не зявилися, надіславши до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, у зв'язку з визнанням позову представником відповідача. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області та третя особа державний нотаріус Покровської районної Державної нотаріальної контори [PERSON] проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом \~встановлено, \~що відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІII-ЯР №666548, [PERSON] є батьком позивачки, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №473186, виданого Покровським районним відділом РАГС Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.11.1989 року, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Ракова» (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії I-КИ №558050, виданого 06.05.2004 року виконкомом [PERSON] сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер 06.05.2004 року (а.с.9). З копії технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Малинівка, вул. Горького, 22 Покровського району Дніпропетровської областівидно, що [PERSON] являвся власником даного житлового будинку з господарчими спорудами (а.с.11-13). Відповідно до листа, складеного Начальником КП «Синельниківське БТІ» - згідно архівних даних КП «Синельниківське БТІ»: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Горького, 22 с. Малинівка Покровського району Дніпропетровської області належить [PERSON]. Підстава свідоцтво про право власності, видане виконкомом Покровської районної ради 16.06.1989 року за № 34 ( в свідоцтві про право власності № будинку відсутній, так як на дату оформлення № будинку не був присвоєний). Станом на 18.12.2017 року на вищезазначеній земельній ділянці розташовано: А-1 житловий будинок загальною площею 33,3 кв.м., житловою площею 11,5 кв.м., сарай Б-1, літня кухня Г-1, сарай Д-1, погріб В-1, гараж Ж-1, вбиральня Е-1, колодязь №1, огорожа №2 (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька, [PERSON], померлого 06.05.2004 року, однак, державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 19.01.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з ненаданням [PERSON] правовстановлюючого документу на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Горького, 22 с. Малинівка Покровського району Дніпропетровської області (а.с.14). Так, згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними правилами міжнародного права. Відповідно до ст. ст.\~1217,\~1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 9 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом достовірно встановлено, що не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивачки, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Відповідно до\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому 06.05.2004 року [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: вул. Горького, 22 с. Малинівка Покровського району Дніпропетровської області. За життя спадкодавець набув права власності на будинок, однак відсутні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим позивачка не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до\~ст. 346 ЦК України, а відповідно до\~ст. 1296 ЦК України, а згідно із\~ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачкою спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинок розташований за адресою: вул. Горького, 22 с. Малинівка Покровського району Дніпропетровської області та господарські будівлі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved