Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 19 листопада 2005 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 637. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що сторони фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 19.11.2005 серія [NUMBER] , актовий запис № 637. Від спільного подружнього життя сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіє свідоцтва про народження виданого Виконкомом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22.07.2006, серія [NUMBER] , актовий запис № 34. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved