Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 08 червня 2002 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 94. Позивач [PERSON] зазначила, що сторони фактично розірвали між собою шлюбні відносини, оскільки, через розбіжність у поглядах на життя припинили спільне проживання та, відповідно, не ведуть спільне господарство. Від спільного подружнього життя сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 08 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , актовий запис № 94. Від спільного подружнього життя сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02 квітня 2012 року виданого Виконавчим комітетом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 1, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 03 грудня 2002 року виданого Ходосівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 12. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем і відповідачем виявилось неможливим внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, суперечливості характерів, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство між ними не ведеться, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Сім`ю зберегти сторони не бажають, строк на примирення не потрібен. Спору про поділ майна подружжя немає. Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved