Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, на обгрунтування якої посилався на те, що [INFO] у м. Донецьк, померла мати її чоловіка (свекруха) [PERSON], яка була зареєстрована та мешкла за адресою: [ADDRESS]. Свекруха померла в медичному закладі - Донецьке обласне клінічне територіальне об*єднання, про що видано лікарське свідоцтво про смерть № 24 від 14.01.2016 року та завірено печаткою. У довідці про причину смерті зазначено, що причина смерті рак ободової кишки. 26.04.2016 року [PERSON] звернулася доФрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції із заявою про отримання свідоцтва про смерть, але їй відмовили, посилаючись на те, що лікарське свідоцтво № 24 від 14.01.2016 року не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Крім цього, відомості про смерть [PERSON] відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану України. За таких обставин [PERSON] вимушена звертатися до суду з вищевказаною заявою Заявник [PERSON] у судове засідання надала заяву про слухання справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі. Представник Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався за допомогою направлення телефонограми, в якій повідомив про бажання слухати справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.12.1990 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецьк на підставі актового запису № 1124, [PERSON] є дружиною [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.01.1961 року на підставі актового запису № 195 [PERSON] є матір*ю [PERSON]. [INFO]померла [PERSON]. На підтвердження факту смерті [PERSON] з боку заявника надано Лікарське свідоцтво про смерть № 24 від 14.01.2016 року видане Донецьким обласним клінічним територіальним об*єднанням та завірене печаткою. Причиною смерті [PERSON] є рак ободової кишки . Відповідно до листа Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції № 804/13-04-05 від 26.04.2016 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки лікарське свідоцтво про смерть № 24 від 14.01.2016 року не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. Крім цього, відомості про смерть [PERSON] відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану України. У відповідності з ч. ч. З, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно ч. З вищезазначеного Закону, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть видане закладами та установами «ДНР» є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1. ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, відповідно до Закону України № 1680-УІІ «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцеве самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року.Разом з тим, м. Донецьк з 2014 р. м. контролюється самопроголошеною "ДНР". Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014року №1207-УП будь - яке рішення видане органом чи посадовою особою на тимчасово не підконтрольній Україні території є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк, де померла [PERSON], є тимчасово не підконтрольною територією. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення її заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України (заявником) свідоцтва про смерть [PERSON] українського зразка.

Outcome: approved