Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким\~встановити факт її постійного проживання разом із її батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила 12 листопада 2014 року та визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 12 листопада 2014 року, право на земельну частку (пай) площею 2,26 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померлий мав право на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №4675, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №313 від 21 травня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку(пай) що видаються Жидачівською РДА по Жирівській сільській раді 23 травня 1997 року за №177. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 12 листопада 2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна частка (пай) площею 2,26 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померлий мав право на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №4675, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №313 від 21 травня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку(пай) що видаються Жидачівською РДА по Жирівській сільській раді 23 травня 1997 року за №177. За життя померлий заповіту не склав, відтак спадкування відбувалось за законом. Вона, як дочка померлого входить до спадкоємців першої черги. Відтак, вона, як єдиний спадкоємець за законом(оскільки інші спадкоємці відсутні), що виявила бажання прийняти спадщину, яку формально прийняла, оскільки на момент її відкриття спільно проживала із спадкодавцем, звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви , а також у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому та є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ходорівської обєднаної територіальної громади [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд,\~за правилом\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 12 листопада 2014 року, в с. Бородчиці Жидачівського району Львівської області, у віці 69 років, помер [PERSON], про що 13 листопада 2014 року зроблено відповідний актовий запис №28 та виконавчим комітетом Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, від 13 листопада 2014 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №371595 /а.с. 8/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадщина померлого складається із права на земельну частку (пай) площею 2,26 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на яку померлий мав право на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №4675/а.с. 11/. Так, згідно із витягу №212/104-18, виданого відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05 березня 2018 року, сертифікат на право на середню земельну частку (пай) серії ЛВ №4675 виданий [PERSON], зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів по Жирівській сільській раді за №177, розміром 2,26 умовних кадастрових гектарів. Така перебуває у колективній власності ССП «Ходорівське» і її вартість становить 41037,46 грн. Державний акт на право власності на землю взамін на сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався /а.с. 12/. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 28 листопада 2017 року за вих. №1031 /а.с. 10/. Відповідно до ч.ч. 2 та 3\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії І-АВ №126038 від 18 жовтня 1969 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №362334 від 08 серпня 1987 року, що позивач є рідню дочкою [PERSON]М.(спадкодавця). Відтак, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців вказаної черги в судовому засіданні не встановлено /а.с. 7/. Згідно із\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] пояснила, що протягом останніх років і до дня його смерті спільно проживала зі спадкодавцем [PERSON], оскільки останній був її батьком та потребував стороннього догляду та допомоги. Вказані обставини підтвердили суду, наданими письмовими поясненнями, свідки [PERSON] та [PERSON], з яких вбачається, що позивачка дійсно проживала з своїм батьком [PERSON] до дня його смерті спільно, вели спільне господарство, опікувалася ним, доглядала та після смерті поховала його. У суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Окрім того, факт проживання позивачки зі спадкодавцем додатково підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 28 листопада 2017 року за вих. №1031, згідно якої: до дня смерті і на день смерті [PERSON] у будинку №49 по вул. Шевченка в с. Бородчиці Жидачівського району Львівської області дійсно, спільно з померлим без реєстрації, проживала дочка [PERSON], яка здійснювала за ним догляд та вела спільне господарство /а.с. 10/. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як у відповідності до\~ч.3\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року№ 7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання про те, що позивач дійсно постійно проживала з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила 12 листопада 2014 року. Відтак позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], як така, що постійно проживала разом із ним, на час відкриття спадщини. Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №263/02-31 від 13 квітня 2018 року, виданою завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 12 листопада 2014 року, у звязку з тим, що вона пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви , а також у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому та є спадковим майном /а.с. 13/. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно із ст.ст. 81,126\~ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно(земельну частку(пай), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved