Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, зазначивши, що 20 квітня 2007 року між ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNISGA00000001, згідно умов якого позивач надав кредит в розмірі 500\~000 гривень. В забезпечення виконання умов укладеного кредитного договору 20 квітня 2007 року між сторонами був укладений іпотечний договір №DNISGA00000001, згідно п.п.35.3,35.4 якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 393,30 кв.м, житловою площею 118,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 3\~500 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, Слолонянський район, с. Василівка, вул. Шевченка, буд 15, які належать на праві власності [PERSON] 17 квітня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Солонянського РУЮ при примусовому виконанні виконавчого документу, виданого на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» було накладено арешт на все майно відповідача, в тому числі і на вказану нерухомість. Позивач з посиланням на норми Законів України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження» звертається до суду та просить звільнити з-під арешту майно, що належить [PERSON] а саме: будинок загальною площею 393,30 кв.м, житловою площею 118,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 3\~500 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, Слолонянський район, с. Василівка, вул. Шевченка, буд 15. Представники позивача, відповідача ПАТ «Брокбізнесбанк», які про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, згідно поданих заяв просили здійснювати розгляд справи без участі їхніх представників. ПАТ «Брокбізнесбанк» також в своїх поясненнях зазначив, що не заперечує проти звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить [PERSON] (а.с.63-70,76-79). Відповідач [PERSON], який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.74), в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд ували здійснювати розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, за письмовою згодою позивача, у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між ПАТ КБ\~«ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNISGA00000001, відповідно до якого позивач зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти на строк до 20 квітня 2017 року у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 500\~000 гривень 00 копійок, а також 56\~250 гривень на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості (а.с. 7-9). В забезпечення виконання умов укладеного кредитного договору між сторонами 20 квітня 2007 року був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки (а.с.10-12), згідно умов якого [PERSON] надав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 393,30 кв.м, житловою площею 118,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 3\~500 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, Слолонянський район, с. Василівка, вул. Шевченка, буд 15, та який належать [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16 липня 2005 року приватним нотаріусом Солонянського районного нотаріального округу за реєстровим №978 (а.с.12). Постановою від 17 квітня 2013 року ВП № 36489602 ВДВС Солонянського РУЮ було накладено арешт на майно боржника [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого документа, виданого на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» (а.с.13,64-65). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 50028421 від 16 грудня 2015 року, існують наступні обтяження, а саме: арешт нерухомого майна. Згідно Інформації про виконавче провадження від 09 березня 2016 року постановою державного виконавця, виконавчий документ був повернутий стягувачу ПАТ «Брокбізнесбанк» у звязку з відсутністю у боржника майна (а.с.65). Відповідно до ч. 3\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»\~у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Судом було встановлено, що договір іпотеки був укладений 20 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON], а заборона на відчуження майна, яке належить [PERSON] за постановою державного виконавця була накладне 17 квітня 2013 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Норма ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.\~\~\~\~\~\~ Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.\~\~ Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За даних обставин, враховуючи право позивача на спірне майно як іпотекодержателя, взявши до уваги позицію сторін, а саме пояснення ПАТ «Брокбізнесбанк», згідно яких він не заперечував проти звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить [PERSON], а саме: будинку загальною площею 393,30 кв.м, житловою площею 118,20 кв.м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 3\~500 кв.м за адресою: Дніпропетровська область, Слолонянський район, с. Василівка, вул. Шевченка, буд 15, та який належать [PERSON] на праві власності, то суд вважає, що позовні вимоги в частині звільнення заставленого майна з-під арешту є обґрунтованими. Наявність арешту, накладеного державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» щодо врегулювання інших спірних правовідносин не повинні порушувати права та інтереси іпотекодержателя, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про заборону органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії повязані з обмеженням прав позивача як іпотекодержателя відносно вище вказаного нерухомого майна відсутні, оскільки на час подачі позову до суду та на час розгляду справи доказів порушення прав позивача в цій частині суду не надано, а відділ державної виконавчої служби Солонянського РУЮ Дніпропетровської області не є відповідачем в даній справі в той час як позивач просить заборонити вчиняти дії не конкретному відділу ДВС, а органам Державної виконавчої служби. На підстав наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у звязку з чим відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог в рівних частках з кожного.

Outcome: partial