Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

ПАТ "БМ Банк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості . У судове засідання представник позивача не зявився, проте звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка вкотре у судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причину неявки. За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін та їх представників, з врахуванням особливостей цивільного процесу, передбачених ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що між АТ «БМ БАНК» та [PERSON] 02.07.13 року був укладений кредитний договір № 12/66/020713. Згідно умов кредитного договору АТ «БМ БАНК» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового користування грошові кошти в сумі в сумі 216 658,00 грн., а позичальник взяв на себе обов'язок повернути отриманий кредит та сплати відсотки в розмірі 16,99 на рік за користування кредитом в порядку та на умовах визначених даним договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 01.07.2020 року. Кредит надавався для купівлі автомобіля на первинному ринку. Згідно п. 3.1, 3.2 кредитного договору, кредит видається з позичкового рахунку на поточний рахунок пПозичальника в АТ «БМ Банк» в безготівковій формі з подальшим перерахуванням коштів в автосалон. Сторонами погоджено, що погашення заборгованості за кредитним договором за кожний поточний кредитний місяць здійснюється позичальником рівними платежами згідно з графіком погашення заборгованості за кредитом, що відображений в додатку №1 кредитного договору. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надаї грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користувані чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше і встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштам встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідачка не у повному обсязі виконувала взяті на себе зобовязання, внаслідок чого станом на 02.09.14 року утворилася заборгованість по сплаті тіла кредиту та відсотків з користування кредитними коштами. Пунктом 8.1 Кредитного договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користуванн кредитом у визначені договором строки. Позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за коже день прострочення. У зв'язку з порушенням відповідачем строків повернення кредиту, відсотків і комісій, банк, з врахуванням вказаного пункту договору, нарахував пеню в розмір 1559,14 грн. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором станом на 02.09.2014 року, згідно поданого банком розрахунку, становить 226647,38 грн., зокрема: строкова сума заборгованості по кредиту - 196200.69 грн.; прострочена сума заборгованості за кредитом - 12872,98 грн.; строкові проценти за користування кредитом - 295,26 грн.; прострочені проценти за користування кредитом - 15719,31 грн.; пеня - 1559,14 грн. Пунктом 9.3 кредитного договору передбачено, що будь-яке невиконання позичальником зобов'язання у строк визначений договором, надає банку право вимоги дострокового повернення кредиту, про що банк направляє позичальнику повідомлення в порядку визначеному договором. З метою досудового врегулювання спору, в зв'язку з невиконанням боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, позивачем 15.01.14 року на адресу відповідача направлено вимоги про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередження про можливість дострокового стягнення заборгованості в повному обсязі у разі невиконання цієї вимоги. Станом на 02.09.14 Позичальник не усунув порушення зобов'язаннь за кредитним договором і не погасив заборгованість по кредиту та нарахованим процентам і у повному обсязі кредит банку не повернув. Невиконання позичальником своїх грошових зобов'язань за кредитним договором призвело до порушення ним прав та охоронюваних законом інтересів банку. І Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З огляду на порушення Відповідачем зобов'язань щодо повернення Кредиту та інших платежів, визначених договором, невиконання ним вимог, викладених в листах від 18.04.14, виходячи з положень ст. 1050 Цивільного кодексу України, п. п. 6.1.3, 9.3 кредитного договору, Відповідно до змісту ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як вже зазначалося, у зв'язку з порушенням позичальником грошового зобов'язання. Банк, на підставі договору та чинного законодавства нарахував пеню, яка також підлягає стягненню на підставі рішення суду. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до переконання про підставність позовних вимог ПАТ "БМ Банк", відповідно, задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved