Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про захист честі та гідності , посилаючись на наступні обставини. 12.06.2016 року на установчих зборах її було обрано головою правління ОСББ "Троїцька 63", яке складається з мешканців б. 63 по вул.Троїцькій у м.Маріуполі, особисто вона проживає у кв. 48 вказаного будинку. [PERSON] цією адресою проживає з дитинства, усі сусіди її знають, підтримує дружні стосунки, тому мешканці будинку запропонували їй займатися оформленням ОСББ з наступним обранням головою, на що вона погодилася та 12.06.2016 року ОСББ було зареєстрованим, укладено договір про наміри від 17.06.2016 року на капитальний ремонт електромереж будинку за рахунок місцевого бюджету, подано заяву на участь у проекті міського конкурсу на встановлення пластикових вікон. 21.06.2016 року позивач отримала лист від мешканців будинку з пропозицією в триденний строк ознайомити їх із змістом протоколу установчих зборів та протоколами голосування, листами опиту, статутом. 23.06.2016 року нею було надано відповідь та запрошено усіх бажаючих ознайомитися із документами 31.07.2016 року з 15.00до 15.15. 31.07.2016 року о 15.00 у дворі будинку 63 по вул.Троїцькій у м.Маріуполі виникли збори мешканців будинку та членів правління та її, як голови ОСББ, під час яких виникла сварка та відповідачі на зборах стали виказувати на її адресу образливі висловлювання та повідомляли відомості, які не відповідають дійсності, звинувачували її у скоєнні кримінальних правопорушень, підробці документів - протоколів зборів, підписів мешканців будинку. Вказаними діями відповідачі принизили її честь та гідність, оскільки будь-яких кримінальних злочинів вона не скоювала. Просила зобов'язати відповідачів спростувати перед мешканцями будинку розповсюджену недостовірну інформацію. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити та надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Позивач наполягала, що відповідачі ображали її кажучи, що вона підробила підписи, протокол установчих зборів, висловлювали образи у брутальній принизливій і непристойній формі. Вважає вказані дії відповідачів неправомірними, оскільки її діяльність як Голови ОСББ ґрунтується тільки на законних засадах. В подальшому позивач та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] заперечували проти позову та у судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивачки є недоведеними, а вказані у позові обставини не відповідають дійсності. Недостовірної інформації, яка б порочила честь, гідність та ділову репутацію стосовно позивача вони не розповсюджували. Дійсно підтвердили факт існування деяких спірних питань між головою ОСББ та відповідачами, однак вирішення цих питань стосується виключно обставин створення ОСББ та обрання його голови, оскільки виникли сумніви щодо правільності оформлення документів та підрахунку голосів мешканців будинку, не усі мешканці підтримали створення ОСББ, тому на цей час в судовому порядку оскржується рішення загальних зборів щодо утвеорння ОСББ. Нецензурних висловлювань на її адресу ніколи не висловлювали. Сама позивач також на зборах поводила себе некоректно. В подальшому відповідачі та їх представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутність. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона займалася оформленням ОСББ у своєму будинку та просила [PERSON] їй допомогти заповнити документи, тому 31.07.2016 року вона підійшла до будинку [PERSON] та мешканці будинику підходили до неї та питали, хто вона така та що вона тут робить, виказували свої незадоволення до неї, погрожували їй, тому вона стала знімати все на камеру телефону. Потім приїхала поліція. [PERSON] виказувала незадоволення до свідка. Під час цих зборів кричали та висловлювалися нецензурною лайкою. На зборах усі присутні звинувачували [PERSON] про підробку підписів та за те, що без відома мешканців провела реєстрацію ОСББ, зробила все назаконно, нікого не повідомівши, намагається отримати кошти. На ціх зборах говорила більше усіх [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] її повністю підтримували , казали що вони підписи не ставили та [PERSON] підписи підробила. Свідок [PERSON] суду пояснив, що у липні 2016 року був присутній при зборах мешканців б. 63 по вул.Троїцькій у м.Маріуполі, оскільки потребував досвід у питаннях ОСББ, відповідачі були на цих зборах та ображали позивача, називали непристойними словами, називали її шахрайкою, що вона не заслуговує бути головою, нецензурно висловлювалися. Мешканці викликали [PERSON] на ці збори, оскільки були незадоволені. Оскільки були погрози до свідка , то він викликав поліцію. Мешканці казали, що [PERSON] підробила підписи, намагається привласнити гроші. Присутніми на зборах було 20-30 чоловік. Свідок [PERSON] суду пояснила суду, що [PERSON] призначила збори на звернення [PERSON] від імені усіх мешканців. Ніхто з присутніх на зборах не ображав [PERSON], мешканці лише просили пояснити все, що відбувається по оформленню ОСББ. А свідки позивача лише заважали проводити збори та викликали поліцію. На зборах було 25-30 осіб. Присутні пенсіонери просили дівчину, яка є свідком, припинити знімати фото. Відповідачі ніяких притензій, образ на адресу [PERSON] не виказували, нецензурно не лаялись та ні у чому не звинувачували. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був присутній на зборах у дворі будинку № 63 по вул.Троїцькій, люди просили показати документи [PERSON], а вона на це вимагала паспорти від людей, що вони проживають у будинку, було всього 30-35 чоловік. Люди були обурені та на підвищених тонах усі спілкувалися, нецензурної лайки не чув. Хтось викликав поліцію, але поліція нічого не встановила, ніяких порушень не було та поїхали. Відповідачі були присутні на зборах. Виказувалися сумніви мешканцями щодо чесності збору підписів для утворення ОСББ. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним відносини. Згідно протоколу зборів мешканців б. 63 по вул.Троїцька у м.Маріуполі від 12.06.2016 року прийнятке рішення про створення ОСББ та затверджено Статут ОСББ "Троїцька 63", головою правління ОСББ обрано [PERSON] Відповідачі мешкають за вказаною вище адресою: м.Маріуполь, вул.Троїцька, б. 63, [PERSON] у квартирі № 58, [PERSON] у квартирі № 79, [PERSON] у квартирі № 68. Листом від 21.07.2016 року на адресу [PERSON] від голови правління ОСББ [PERSON] повідомлено про можливість ознайомитися із документами щодо створення ОСББ 31.07.2016 року з 15.00. до 15.15 за адресою м.Маріуполь, вул.Троїцька, 63. Згідно свідоцтва про шлюб відповідач [PERSON] уклала шлюб 14.06.2016 року із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно пояснень сторін та свідків, що не спростовується сторонами, 31.07.2016 року у дворі б. 63 по вул.Троїцькій у м.Маріуполі відбулися збори мешканців будинку з метою ознайомитися із зазначеними документами. Конституція України визначає, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3). Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (стаття 68). [PERSON] змістом ч.1 ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Згідно із ч.1 ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.У відповідності з положеннями ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно з статтями 297 та 299 ЦК України честь, гідність та ділова репутація фізичної особи є недоторканими. [PERSON] змістом диспозиції цих норм Закону, цивільно-правова відповідальність у виді покладення обов'язку спростування та відшкодування моральної шкоди настає лише при одночасній наявності трьох складових: інформації, що не відповідає дійсності, або викладеній неправдиво, факту її поширення та наслідків поширення такої інформації - опорочена честь, гідність, ділова репутація особи або спричинено шкоду її інтересам. З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, Пленум Верховного Суду України видав Постанову № 1 від 27 лютого 2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова). В зазначеній постанові зокрема вказується, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що сторони не заперечували, що на ґрунті недосягнення взаєморозуміння з приводу утворення ОСББ між ними склалися неприязні відносини, і відповідачі прилюдно висловлювали на адресу позивача, як особи, що займає посаду Голови ОСББ, критичні зауваження, оскільки бажали ознайомитися із змістом документів щодо утворення ОСББ, робили припущення щодо наявності порушень законодавства. Виходячи з цього, намагання позивача спростувати інформацію не про самі факти її поведінки, а лише окремі висловлювання відповідачів, на думку суду не відповідають самій меті «спростування недостовірної інформації», оскільки в даному випадку інформація, на яку звертає свою увагу позивач є висловлювання людей, які надають характеристику діяльності позивача, тобто є лише оціночними судженнями, які базуються на фактичних обставинах та індивідуальній оцінці вчинків позивача. Саме, виходячи з цього, суд враховує п. 20 Постанови, яким зазначено, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Як зазначено п. 19 Постанови, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на свободу вираження поглядів. Тож, за своїм змістом висловлена на зборах відповідачами позиція щодо діяльності Голови ОСББ [PERSON], яку позивач вважає завідомо недостовірними відомостями та такими, що підлягають спростуванню, фактично являються їх оціночними судженнями, висновками та припущеннями. Таким чином, суд вважає, що висловлювання відповідачів, які є мешканцями будинку ОСББ, на адресу позивача, як посадової особи ОСББ, було викликано наміром захистити свої права та законні інтереси, пов'язані із створенням ОСББ у будинку, в якому вони мешкають. При цьому суд враховує особливий статус позивача як посадової особи юридичної особи на час виникнення правовідносин, у зв'язку з чим межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. У відповідності з Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основних свобод, Рішеннями Європейського суду з прав людини право на поширення власних поглядів, оцінок, суджень має кожна особа. При цьому свобода вираження поглядів є однією з основ демократичного суспільства і її здійснення по формі та змісту може навіть викликати почуття образи, обурення, переживання (такими є вимоги плюралізму). Крім того, необхідно розмежовувати факти, наявність яких можна доказувати, та оціночних суджень, правдивість яких доказати неможливо, а вимога доказування правдивості оціночних суджень є порушенням самої свободи поглядів. Щодо образливих висловлювань відповідачів на адресу позивача, то згідно із п. 19 Постанови, якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Проте докази щодо брутальної, принизливої чи непристойної форми висловлювань з боку відповідачів по справі відсутні. Відповідно до п. 25 Постанови спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. При цьому, суд в будь-якому випадку не вправі зобов'язувати відповідача вибачитись перед позивачем у тій чи інший формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а відповідно і в стягненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed