Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає в Ямпільському районі, с. Цекинівка по вул. Леніна, 87, в примусовому порядку без його згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] 28.09.2016 року госпіталізований за направленням чергового лікаря-психіатра диспансерного відділення ВОПНЛ ім.О.І.Ющенка [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і суттєву шкоду його здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] не може дати усвідомленої згоди в звязку з його психічним станом, визнаний недієздатним (рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2010 року), має опікуна мати [PERSON] (рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2010 року). 28.09.2016 року об 11.35 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просив заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надав. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.09.2016 року об 11.35 год. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] страждає на психічне захворювання у формі важкої деменції внаслідок епілепсії (F02.803), потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. З матеріалів справи вбачається, що вперше епіднапад у [PERSON] спостерігався в 6 місячному віці, спостерігався дитячим неврологом. Останні роки перебував на диспансерному обліку в епілептолога за останнім місцем проживання (м. Запоріжжя), приймав терапію в різних комбінаціях, суттєвого поліпшення не було. Багаторазово лікувався стаціонарно у Запорізькій обласній психіатричній лікарні з приводу почастішання нападів. В 2002 році встановлено діагноз «Деменція внаслідок епілепсії з порушеннями емоційно-вольової сфери, частими поліморфними нападами». З 2010 року визнаний інвалідом І Б групи б/т. З 2011 року неодноразово стаціонарно лікувався у ВОПНЛ ім.акад. [PERSON]. Остання госпіталізація до ВОПНЛ була з 11.04.2016 року по 27.05.2016 року, після виписки отримував підтримуюче лікування: вальпроком, карбамазепін. Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану: порушився сон, став агресивним, турбує головний біль, почастішали судомні напади (до 9 на місяць), у звязку з чим у супроводі матері-опікуна доставлений в ВОПНЛ та примусово госпіталізований до 14 відділення ВОПНЛ. Враховуючи дані медичної документації (Акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, направлення на госпіталізацію, заява матері) [PERSON] страждає на психічне захворювання у формі важкої деменції внаслідок епілепсії (F02.803), неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, враховуючи його психічний стан, неможливість самообслуговування та необхідність оформлення ІПР потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними). Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved