Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № б/н від 14.09.2010 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник АТ КБ "ПриватБанк", будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву. в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не зявився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № б/н від 14.09.2010 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 31.05.2018 року він має заборгованість на загальну суму 23490,19 грн., з яких: - 3059,87 грн. - заборгованість за кредитом; - 15786,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3049,50 грн. - заборгованість за пенею; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1094,77 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом та пеня за прострочення строків повернення кредиту нараховані правомірно. На підставі викладеного,

Outcome: approved