Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

В січні 2021 року ТОВ «Фінтаргет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №19818 від 11.12.2018 року в розмірі 92 304 грн. 00 коп., судові витрати та витрати на провову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта)) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» за умовами програми «Microcash» за № 19818. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кошти в розмірі 3500,00 грн., строк надання кредиту з 11.12.2018 по 10.01.2019 на 30 (тридцять) календарних днів, проценти нараховуються на суму кредиту (а у разі часткового погашення - на непогашену частину) та встановлюються у розмірі 1.7 процентів в день, процентна ставка є фіксованою, додаткові проценти за прострочення заборгованості за Кредитом встановлюються у розмірі 3.4 проценти в день, повернення Кредиту здійснюється не пізніше останнього дня користування кредитом, а саме: 10.01.2019 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 19818 від 11.12.2018 року, виникла заборгованість в сумі 92 304 грн. 00 коп, яка складається з наступного: 3 500 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту; 1 785 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках; 86 513 грн. 00 коп. - заборгованість по прострочених відсотках; 208 грн. 85 коп. - 3% річних від простроченої суми та 297 грн.15 коп. - індекс інфляції. Ухвалою судді від 22.02.2021 року відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою суду від 05.05.2021 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала, справу просила слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов суду не направив. Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що 11 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта)) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» за умовами програми «Microcash» за № 19818. Відповідно до п. 1.1. Примірного Договору кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит в тимчасове, строкове, платне користування у національній валюті України на загальну суму, яка визначається в Додатку № 1, а позичальник зобов`язується повернути вчасно кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірах, що визначені у Додатку № 1. Згідно п.1.2. Договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця. У відповідності до розділу 4 Додатку №1 до Договору, підписанням цієї Заяви-Приєднання у відповідності до положень ч.6 ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» [PERSON] підтвердила укладення Договору на наступних умовах: сума кредиту (загальний розмір наданого кредиту) - 3500,00 грн.; строк надання кредиту з 11.12.2018 по 10.01.2019 на 30 (тридцять) календарних днів, проценти нараховуються на суму кредиту (а у разі часткового погашення - на непогашену частину) та встановлюються у розмірі 1.7 процентів в день, процентна ставка є фіксованою, додаткові проценти за прострочення заборгованості за Кредитом встановлюються у розмірі 3.4 проценти в день, повернення Кредиту здійснюється не пізніше останнього дня користування кредитом, а саме: 10.01.2019 року. Згідно п.7 Додатку №1 до Договору підписанням цієї Заяви-приєднання, [PERSON] стверджує, що до моменту підписання цієї Заяви-приєднання до Договору ознайомилась з Внутрішніми правилами, умовами, викладеними в Договорі на веб-сайті Кредитодавця microcash.com.ua, положеннями Законів України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; отримав(ла) інформацію передбачену частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зміст вищезазначених законів України та статей 6, 207, 526, 527, 529, 530, 536, 549, 611, 612, 627, 633, 634 та параграфу першого Глави 71 Цивільного Кодексу України їй зрозумілий та надає згоду щодо письмової /електронної форми Договору. Інформаційною довідкою Вих. №142/12 від 29.12.2020 р. підтверджується виконання кредитодавцем обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 3500,00 грн. позичальнику. Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на невиконання умов договору відповідачем у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті суми кредиту, процентів за користування ним та процентів за прострочення терміну повернення коштів. Станом на 06.01.2021 року заборгованість за договором № 19818 від 11 грудня 2018 року становить 92 304 грн. 00 коп, яка складається з наступного: 3 500 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту; 1 785 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках; 86 513 грн. 00 коп. - заборгованість по прострочених відсотках; 208 грн. 85 коп. - 3% річних від простроченої суми та 297 грн.15 коп. - індекс інфляції. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Входячи з наведеного, Договір № 198183 від 11.12.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. На виконання цього договору ТОВ «Фінтаргет» надало відповідачу кошти в сумі 3500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності: на 30 днів зі сплатою 1.7% за кожен день користування позикою, а [PERSON] зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування нею. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінтаргет» перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3500,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою Вих. №142/12 від 29.12.2020 р. через платіжний сервіс «Platon». У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частини 1статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки (пункти 1 та 3 частини 1статті 611 ЦК України). Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 19818 від 11.12.2018 року, станом на 06.01.2021 року становить 92 304 грн. 00 коп, яка складається з наступного: 3 500 грн. 00 коп. - заборгованість по кредиту; 1 785 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках; 86 513 грн. 00 коп. - заборгованість по прострочених відсотках; 208 грн. 85 коп. - 3% річних від простроченої суми та 297 грн.15 коп. - індекс інфляції. При цьому, як вбачається із розрахунку позивач, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) просить стягнути з відповідача 86 513 грн. 00 коп. - заборгованість по прострочених відсотках; 208 грн. 85 коп. - 3% річних від простроченої суми та 297 грн.15 коп. - індекс інфляції. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ " ФІНТАРГЕТ" в частині стягнення з [PERSON] заборгованості, яка складається із суми позики 3500,00 грн., заборгованості по відсотках в сумі 1785 грн. 00 коп., 3% річних від простроченої суми в сумі 208 грн.85 коп., і індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 297 грн. 15 коп.. При цьому, суд не в повній мірі погоджується із вимогами позивача в частині стягнення заборгованості по простроченим відсоткам, виходячи з наступного. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, Крім того, у відповідності до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, та висновку Верховного Суду у постанові від 08.05.2019 у справі №520/16880/14-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає відсутніми підстави для нарахування позивачем процентів за період з 11.01.2019 року по 06.01.2021 року, згідно умов договору від 11.12.2018 року, оскільки ТОВ "Фінтаргет" не доведено належними доказами про продовження договірних відносин після дати зазначеної в заяві - приєднанні № 19818 від 11.12.2018 р. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача процентів, передбачених договором за час кредитування з 11.12.2018 по 10.01.2019 в розмірі 1 785 грн. 00 коп. Крім того, позивач просить вирішити питання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. Суд відмовляє в частині стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надані відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконання робітта їх вартості. Зокрема суду не наданий акт про надання правової допомоги, складання якого передбачено п.п.4.11-4.13 Договору про надання правової допомоги від 10.07.2020 року № 10-07/1. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 98 грн. 52 коп. відповідно до ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: partial