Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 985/08-079 від 22.07.2008 у розмірі 75 520,26 доларів США та 505 840,95 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.07.2008 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк» було укладено договір кредиту № 985/08-079 ( з урахуванням додаткової угоди № 985/08-079-1 від 10.10.2008 договору про внесення змін № 985/08-079-1 від 17.04.2009 додаткової угоди №1 від 14.01.2009), відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 39 302,32 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,0 % річних з кінцевим терміном повернення 21.07.2033 на умовах, визначених Договором. Проте, зобовязання щодо повернення кредиту та нарахованих процентах за Договором кредиту [PERSON] не виконує. Станом на 02.03.2016 заборгованість відповідача [PERSON] по договору кредиту становить 75 520,26 долари США та 505 840,95 грн. 22.07.2008 з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №935/09-512, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе зобовязання у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов щодо сплати суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також інших платежів у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. [PERSON] звернувся до первісного позивача з зустрічним позовом, в якому просить визнати припиненим договір поруки № 935/09-512 від 22.07.2008, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] щодо забезпечення споживчого кредиту № 985/08-079 від 22.07.2008, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] Посилаючись на норми ст. 559 ЦК України вважає, що оскільки сплинув строк користування кредитом, як це випливає з п.4.4 кредитного договору і протягом 6 місяців банком не було предявлено вимогу до поручителя, просить визнати договір поруки припиненим. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти позову, просили застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Вказують на те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з п.4.4. кредитного договору від 22.07.2008, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8. цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Вважають, що у звязку з пропуском строку позовної даності, позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі. З цих підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] Відповідач та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.07.2008 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укросоцбанк», було укладено договір кредиту № 985/08-079, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 39 302,32 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 21.07.2033 на умовах, визначених Договором кредиту. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору (а.с. 5-8). 22.07.2008 з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON], між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №935/09-512, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе зобовязання у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов щодо сплати суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також інших платежів у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту ( а.с. 13-14). 10.10.2008 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк», була укладена додаткова угода № 985/08-079-1 про внесення змін до договору № 985/08-079 від 22.07.2008, якою було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14 % річних (а.с.10). 17.04.2009 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк», був укладений договір про внесення змін № 985/08-079-1 до договору кредиту № 985/08-079 від 22.07.2008, яким сторони прийшли згоди щодо відстрочки по погашенню тіла кредиту, а саме з 17.04.2009 графік погашення заборгованості по кредиту буде здійснюватися відповідно до 20 числа (включно) кожного місяця (а.с. 11). 14.01.2009 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк», була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору № 985/08-079 від 22.07.2008, якою було визнано недійсним п 4.6 кредиту № 985/08-079 від 22.07.2008: «у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п.3.3.8., 3.3.9. цього Договору, протягом більше ніж 7 календарних днів, кредитор має право збільшити процентну ставку визначену п.п. 1.1. цього Договору на 4 пункти річних» ( а.с. 12). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, а позичальник зобовязання щодо повернення кредиту та нарахованих процентах за Договором кредиту належним чином не виконує. Відповідно до розділу 4 Договору кредиту у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та сплати процентів, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобовязань за Договором кредиту, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Станом на 02.03.2016 заборгованість відповідача [PERSON] по договору кредиту відповідно розрахунку вимог банку становить 75 520,26 долари США, в тому числі сума заборгованості за кредитом 38 215,35 долари США, сума заборгованості за відсотками 37 304,91 долари США та 505 840,95 грн. пені, в тому числі розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 137 917,39 грн. та розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 367 923,56 грн. ( а.с. 15-18). Останній платіж [PERSON] по сплаті відсотків було здійснено 21.09.2010 ( а.с. 15). 05.11.2009 ПАТ «Укрсоцбанк» направив [PERSON] повідомлення про наявність заборгованості станом на 05.11.2009 в розмірі 3338,47 доларів США та необхідність її погашення до 20.11.2009, а також роз'яснило, що у разі непогашення заборгованості вони будуть зобов'язані достроково повернути наявну заборгованість по кредиту та сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції в сумі 41226,03 доларів США, а справу буде передано до судових органів (а.с.60). Заборгованість ані боржником, ані поручителем добровільно погашена не була. З позовом ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся 22.03.2016 ( відмітка на поштовому конверті (а.с. 30). Згідно з пунктом 4.4. кредитного договору від 22.07.2008, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8. (своєчасне та в повному обсязі погашення кредиту зі нарахованими процентами за фактичний час його використання) цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вказувалося вище, пунктом 4.4. кредитного договору №985/08-079 від 22.07.2008 сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором відповідач [PERSON] здійснив 21.09.2010, тому відповідно до п. 4.4. договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 календарних днів, тобто з 21.12.2010. Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено, то саме з цього моменту тобто з 21.12.2010 в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся з зазначеним позовом лише 22.03.2016, тобто зі спливом строку позовної давності. Відповідач [PERSON] та його представник в суді подали заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). У звязку з заявленим відповідачем [PERSON] клопотанням про застосування строків позовної давності, представник позивача послався на правову позицію ВСУ від 02.12.2015 у справі 6-249цс15 та надав розрахунок заборгованості відповідно до якого заборгованість по процентам за кредитом за період за період з 21.03.2013 по 21.03.2016 становить 16303 долари США 09 центів.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 5052. 43 долара США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.03.2016 становить 134398,15 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 8544,63 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.03.2016 становить 227292,97 грн. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Зазначені висновки відповідають правовій позиції ВСУ від 02.12.2015 у справі 6-249цс15. З огляду на це з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ «Укрсоцбанк» проценти за кредитом в розмірі 16303 доларів США 09 центів за період з 21.03.2013 по 21.03.2016. Також підлягає стягненню пеня за процентами за період з 23.03.2015 по 21.03.2016 в розмірі 200186 грн. 62 коп., розрахована виходячи з курсу НБУ на дату нарахування пені ((4 293,15х21,4)+(684,73х21,5)+(3566,75х26,24). Підстави для стягнення суми боргу з поручителя [PERSON] відсутні, а його зустрічний позові підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 559 ч.4 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Умови договору поруки №935/09-512 не визначають часу його дії, проте повністю дублюють зміст забезпеченого порукою зобов'язання за кредитним договором №985/08-079, про що вказано в п.1.1. договору. В цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Крім того, суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. З огляду на викладене вище, слід зазначити, що порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Вказане відповідає правовим висновкам ВСУ висловленим в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року (справа № 6-28цс14) та в постанові від 20.04.2016 (справа №6-2662цс15). Як вказано вище, за умовами п. 4.4 Договору кредиту №985/08-79 строк виконання основного зобов'язання було змінено - на 21.09.2010. Саме з цього моменту у позивача виникло право на пред'явлення протягом шести місяців вимоги до поручителя. Цим правом позивач скористувався тільки 22.03.2016, тобто за межами строку, що встановлений ст. 559 ч.4 ЦК України. З огляду на це, підстави для стягнення суми боргу з поручителя відсутні, а договір поруки № 935/09-512 від 22.07.2008, укладений між Публічним акціонерним товариством ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] необхідно визнати припиненим. Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] пропорційно задоволеним позовним вимогам ( (633860,08 грн.:2551324,50)х 38269,87) = 9507,90), суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України. Крім того, оскільки судом було задоволено зустрічний позов [PERSON] про припинення договору поруки, з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial