Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Наталії Василівни та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача комунального підприємства «Бюро нерухомості «Поділля», про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги\~ вмотивовані тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями після смерті батька є позивачка та її брат, [PERSON] . який прийняв спадщину, але не встиг її оформити, оскільки, помер [INFO] . До складу спадщини після смерті нашого батька належить земельна ділянка, кадастровий номер 6825855000:03002:0256 та житловий будинок. Спадкоємцями після смерті брата є його дружина та син, відповідачі у справі. В червні 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу із проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті її батька, але отримала відмову, оскільки, право власності на вказану земельну ділянку, в розмірі частки 1, зареєстровано за її братом, [PERSON] . Тобто, державний реєстратор, зареєструвала право власності за її братом на спадкове майно, за правовстановлюючим документом, який виданий на ім`я спадкодавця, а також без переходу права власності від спадкодавця до спадкоємця, що передбачена чинним законодавством України. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судовому засіданні визнали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті батька є позивачка та її брат, [PERSON] . який прийняв спадщину, але не встиг її оформити, оскільки, помер [INFO] . До складу спадщини після смерті батька належить земельна ділянка, кадастровий номер 6825855000:03002:0256 та житловий будинок. В червні 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу із заявою видати їй свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті її батька, але отримала відмову, оскільки, право власності на вказану земельну ділянку, в розмірі частки 1, зареєстровано за її братом, [PERSON] . Тобто, державний реєстратор, зареєструвала право власності за її братом на спадкове майно, за правовстановлюючим документом, який виданий на ім`я спадкодавця, а також без переходу права власності від спадкодавця до спадкоємця, що передбачена чинним законодавством України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до статті 317 ЦК України право власності складається з права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до п.1) ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до переконання про достатність підстав для задоволення позову, оскільки він є обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved