Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішенням , яким встановити факт смерті , яка настала [INFO] громадянки України [PERSON], [INFO], місце народження м. Кременчук Полтавської області , місце реєстрації - [ADDRESS], місце смерті - Україна АР Крим м. Алушта , причина смерті - алкогольна кардиоміопатія . На обгрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є її донькою , яка померла [INFO] . Даний факт підтверджений документами, які складені без урахування вимог чинного законодавства України. Звернула увагу на те, що дата народження доньки в довідці про смерть зазначена не вірна, оскільки дана довідка складалася зі слів співмешканця доньки. Правильна дата народження доньки зазначена в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 18 липня 2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, а саме [INFO] . З даного приводу вона звернулася до Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть доньки - [PERSON] Вказала, що встановлення факту смерті доньки їй необхідно для оформлення спадщини та отримання допомоги на поховання . З урахуванням викладеного , просила заяву задовольнити. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Кременчуцького міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у судове засідання не з»явився, направив на адресу суду листа, відповідно до якого просить справу розглядати у його відсутності. Суд, вислухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності , приходить до наступних висновків. Судом встановлено , що [PERSON], [INFO], є донькою заявниці [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії [NUMBER] та світлокопією паспорту [PERSON] серії [NUMBER].. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується світлокопією довідки про смерть № 850, виданою Алуштинським міським відділом актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. 01.08.2017 року заявниці Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], яка померла [INFO] у зв»язку з відсутністю документів, на підставі яких можливо було б вчинити вказану дію, оскільки наявні документи видані на окупованій території, а саме свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 30.12.2015 року Алуштинським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Згідно з ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, територія АРК визнана тимчасово окупованою територією. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов'язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права, а саме. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території. Таким чином, надані заявником докази - довідка про смерть № 850 від 30.12.2015 року , яка видана Алуштинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та довідка про поховання , видана23.06.2017 року Управління капітального будівництва і житлово-комунального господарства м. Алушти , суд сприймає як належні докази, на підставі яких можливо зробити висновок про смерть особи. В довідці про смерть [PERSON] зазначено, що вона народилася [INFO]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою померлої [PERSON] Її мати - [PERSON] протягом тривалого часу мешкала та працювала в м. Алушта на початку 2016 року їм зателефонував з м.Алушта чоловік, у якого мешкала її мати та повідомив, що вона померла. Вона (свідок) разом з бабусею (заявницею) виїхали до м. Алушта та побачили могилу , де захована мати. Поховання влаштував чоловік, у якого мешкала її мати. Отримавши довідку про смерть матері, помітили, що невірно зазначена дата народження матері - замість [INFO] зазначено [INFO]. Вказала, що дата народження матері у довідці про смерть була записані зі слів чоловіка, у якого померла мешкала і який не знав точної дати її народження , так як вона загубила свій паспорт. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила,що вона є рідною сестрою померлої [PERSON] Її сестра проживала та рацювала у м. Алушті. На початку 2016 року їм зателефонував чоловік з м. Алушти, у якого мешкала сестра та повідомив про її смерть. Вказала , що її мати (заявниця) та донька помрелої - [PERSON] їздили до м. Алушти та отримали там довідку про смерть [PERSON] Однак, в цій довідці невірно зазначена дата народження сестри, замість [INFO] зазначено [INFO]. Як їй відомо дата народження сестри у свідоцтві про її смерть була записана зі слів співмешканця, який не знав дати її народження. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення даного факту заявниці потрібне для оформлення спадщини. Отже, заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] , що настала [INFO] є такою, що підлягає до задоволення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved