Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Комунальний заклад «Дубенська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради звернувся до суду даним позовом мотивуючи тим, що на підставі направлення № 84 від 28.03.2013 року управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації до них було направлено на навчання та виховання [PERSON] , [INFO] , оскільки рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 16.10.2018 року її батько - [PERSON] та рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03.11.2017 року її мати позбавлені батьківських прав щодо дочки та розпорядженням голови Дубенської РДА від 07.02.2019 року за № 64 неповнолітній надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, тому просили в судовому порядку стягнути з нього на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 23.07.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Комунальний заклад «Дубенська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, позові вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області, позов підтримують в повному обсязі. На підставі ст. 280 ЦПК України та суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, директор Комунального закладу «Дубенська спеціальна загальноосвітня школа - інтернат І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, правонаступником якого з 19.06.2019 року є Комунальний заклад «Дубенська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради на підставі рішення Рівненської обласної ради № 1389, [PERSON] , [INFO] , яка діє на підставі Статуту комунального закладу та контракту № 177 від 10.12.2018 року, укладеного з Рівненською обласною радою в особі голови Данильчука Олександра Юрійовича, звернулася до суду з даним позовом з метою захисту прав неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , яка згідно із довідкою від 11.06.2019 року за № 313, навчається у 8 класі Комунального закладу «Дубенська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 4-8,14,45-64). Також, з матеріалів справи (а.с. 9-13,64) вбачається, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.11.2017 року та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2018 року, батько та мати неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] , позбавлені батьківських прав щодо дочки, тому розпорядженням голови Дубенської РДА від 07.02.2019 року за № 64 дитині надано статус, позбавленої батьківського піклування і на підставі направлення № 84 від 28.03.2013 року управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації її було направлено на навчання та виховання до Комунального закладу «Дубенська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Встановлено, що неповнолітня - [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному утриманні та потребує матеріальної допомоги батька, оскільки коштів, які надає держава, їй недостатньо на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , за віком працездатна особа, в добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає, як і не подав до суду відзив на позов з доказами в спростування доводів позивача, отже не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дочку. За положеннями ч.2 ст. 165 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Встановлено, що Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 07.11.2019 року мешканці Комунального закладу «Дубенська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради [PERSON] , [INFO] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , для зарахування аліментів. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку по стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , на особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий 07.11.2019 року в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», аліментів в розмірі 1/3 частина з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.07.2019 року і до повноліття дитини, а саме до [INFO] , оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя та розвитку. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved