Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу з яким має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться у неї на утриманні. Відповідач не проживає разом із ними з січня 2009 року, який в порушення вимог статей 150, 180 СК України, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на її утримання не надає, з дитиною не спілкується, місце проживання його їй невідомо. На теперішній час вони разом із дитиною мають статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, зареєстрованим місцем проживання яких є [ADDRESS], фактично мешкає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] Вона самостійно піклується про стан здоров'я їх дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З серпня 2014 року відповідач не виявляє батьківської турботи щодо своєї малолітньої дитини, не цікавиться станом здоров'я та розвитком дитини, не приймає участі в її вихованні, підготовці до самостійного життя. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини. Дитина фактично виховується тільки нею, відповідач же свідомо на протязі тривалого часу ухиляється від обов'язків з виховання дитини, покладених на нього СК України. Фактично вони з дитиною мешкають на підконтрольній Україні території, однак у них виникає необхідність на короткий термін виїжджати на територію проведення АТО для відвідування та гостювання у її старшої дочки [PERSON], яка мешкає за адресою її реєстрації: [ADDRESS], і повернутися назад на територію України. На підставі наведеного позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснивши суду, що з 2007 по 2009р.р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з [PERSON] має дочку [PERSON], [INFO] разом з [PERSON] проживали разом в м. Донецьку до січня 2009 року, після чого він переїхав мешкати до своїх друзів. Батько дитини вихованням дитини не займався, не цікавився її духовним та фізичним розвитком, лише обіцяв відвести до цирку та аквапарку, але так і не виконав своїх обіцянок. З 2012 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], і проживала разом із ним та дитиною в м. Донецьку. У зв'язку з початком бойових дій на Донбасі всі разом у серпні 2014 року переїхали проживати в м. Димитров, де прожили до грудня 2014 року, після чого повернулися додому. У вересні 2014 року був зареєстрований офіційний шлюб з [PERSON], від якого у 2016 році у неї народилась спільна дочка [PERSON]. В травні 2017 року всі разом знову переїхали проживати у м. Димитров, де орендують житло. Вихованням дочки [PERSON] займається її теперішній чоловік, якого вона вважає та називає «батьком». [PERSON] водить дитину до театру, на прогулянки. Біологічний батько не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не відвідує та не спілкується із нею. Відповідачу відомо місце проживання дитини, яке вона йому повідомила, а сама вона ніколи не перешкоджала спілкуванню колишнього чоловіка з дитиною. Дочка навчалась в школі-інтернаті м. Димитрова з вересня 2014р. по грудень 2014 року, з січня 2015 року по 25.05.2017р. навчалась в ЗОШ № 150 м. Донецька, а також на теперішній час з 1 вересня 2017 року навчається в ЗОШ № 17 м. Мирнограда. За весь час навчання батько в школу не приходив, успіхами дитини та станом її здоров'я не цікавився, Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.48-50). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за відсутність її представника. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази допитавши свідків та з'ясувавши думку дитини з питання позбавлення батьківських прав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії свідоцтва про розірвання шлюбу сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2007 року по 16 листопада 2009 року (а.с.5, 26). Позивачка є матір'ю, а відповідач - батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). 29 травня 2017 року позивач та малолітня [PERSON], [INFO], взяті на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання яких є [ADDRESS] (а.с.7, 9). Згідно рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 23 вересня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку з 17.08.2009 року до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Згідно акту контрольного обстеження умов життя неповнолітньої [PERSON] від 16.09.2017р. за адресою: [ADDRESS] проживає сім'я з чотирьох чоловік: [PERSON], 1975р.н., [PERSON], 1970р.н., малолітня [PERSON], 2016р.н. Квартира охайна, мебльована, має побутову техніку. Житло відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини відведена окрема кімната, де знаходяться два ліжка, шафа платяна, стіл письмовий, книжкові полиці, підлога застелена ковдрою, на вікнах - гардини зі шторами. Дитина в родині забезпечена м'яким інвентарем: постільною білизною, подушкою, сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування, набором посуду та приладдям для навчання. Комісія прийшла до висновку про те, що для навчання та виховання дитини створені всі необхідні умови, сім'я матеріально забезпечена (а.с.42). З довідки Загальноосвітній школи-інтернату 1-П ступенів Мирноградської міської ради Донецької області від 09.08.2017р. № 154 вбачається, що за період навчання в ній [PERSON] з 01.09.2014р. по 12.01.2015р. батько [PERSON] участі у вихованні дитини не брав, її навчанням та здоров'ям не цікавився (а.с.12). Згідно інформації ЗОШ 1-П ступенів № 17 Мирноградської міської ради про виконання батьківських обов'язків [PERSON], батьком учениці 4-Б класу [PERSON] від 19.09.2017р. № 346 [PERSON], учениця 4-Б класу, навчається в ЗОШ 1-П ступенів з 1 вересня 2017 року. Мати дівчинки [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дочки. Взаємовідносини в родині теплі, близькі, довірливі, конфліктних ситуацій не виникає. З вересня 2017 року [PERSON] жодного разу не прийшов у школу, дочкою не цікавиться, не телефонує, не створює умов для її фізичного та психічного розвитку, вихованням не займається, класний керівник не бачила його жодного разу, контакту із сім'єю не має, аліменти не сплачує (а.с.40). Відповідно до характеристики учениці 4-Б класу ЗОШ 1-П ступенів № 17 [PERSON] остання за місцем навчання характеризується позитивно. Мати [PERSON]. та вітчим [PERSON] часто відвідують школу, цікавляться успіхами [PERSON], справами класу. У сім'ї [PERSON] отримує багато любові та уваги і відповідає тим же, в позаурочний час відвідує шкільний кружок вокалу (а.с.41). Свідок [PERSON] показала, що її син [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2012 року, яка має від першого шлюбу дитину [PERSON]. Син з 4 років виховує дитину як свою рідну, приділяє їй достатньо уваги. Весь цей час вона не бачила, щоб біологічний батько дитини піклувався про [PERSON]. Свідок [PERSON] показав, що на протязі п'яти років спільного проживання з [PERSON] він не бачив, щоб батько [PERSON] відвідував її, окрім одного разу в м. Донецьку до початку військових дій на Донбасі, не бере участі в її житті, матеріально їй не допомагає. Вихованням [PERSON] займаються йог дружина [PERSON] та він. Він водить дівчинку у басейн, на тренування, театральний кружок, займається з нею вокалом, відвідує батьківські збори, Малолітня [PERSON], [INFO], опитаний у судовому засіданні з питання позбавлення батьківських прав її батька [PERSON] у присутності психолога, пояснила суду, що мешкає разом із мамою, вітчимом та молодшою сестрою [PERSON], навчається в 4 класі ЗОШ № 17 м. Мирнограда. В сім'ї склалися добрі, довірливі взаємовідносини. Для неї створені всі умови в квартирі. Саме вітчим якого вона називає «татом», навчає її життю, водить в басейн, займається з нею фізичними вправами. Має епізодичні спогади про свого біологічного батька, з яким не спілкується. Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися по здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 2 листопада 2017 року № 038 позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]., відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO], доцільне і відповідає інтересам дочки. Таким чином, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору. Відповідно до ст. ст. 150, 164, 166, 180 СК України,

Outcome: approved