Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 07.05.2014 р. про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження №43467238. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно кредитного договору № 50-0061004/ФКВ-08 від 22.05.2008 року (надалі за текстом - Кредитний договір), укладеного між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] (надалі за текстом - Позичальник, Іпотекодавець), Позичальнику були надані у користування кредитні кошти. В якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань, щодо погашення Кредитного договору, сплати процентів за користування та можливої неустойки (штраф, пеня) в день укладення Кредитного договору, між ТОВ «Укрпромбанк» та Позичальником, укладено Іпотечний договір № 50-0061004/гфквіп-08 від 22.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., 22.05.2008 року, реєстровий №2786 (далі за текстом - Іпотечний договір), згідно якого було передано в іпотеку ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] (далі за текстом - Предмет іпотеки), яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л. за реєстровим № 428, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за номером 2110950 згідно Витягу з державного реєстру правочинів за номером 4038274 від 25.05.2007 року. Між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] (далі за текстом - Поручитель) було укладено Договір поруки № 50-0061004/Хфпор-08, відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за: Кредитним договором № 50- 0061004/ФКВ-08 від 22.05.2008 року (а також будь-якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо), укладений між Кредитором та Боржником. Згідно Договору №864/К про купівлі-продажу майнових прав від 05.10.2018 року, Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 50-0061004/7фквіп- 08, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., за реєстровим №2786, 22.05.2008 року, Договором відступлення права вимоги за договором поруки від 05.10.2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступило [PERSON] право вимоги до Позичальника, Іпотекодавця та Поручителя за Кредитним договором, Іпотечним договором та Договором поруки. З 05.10.2018 року іпотекодержателем за Іпотечним договором № 50-0061004/Zфквіп- 08 від 22.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., 22.05.2008 року, реєстровий №2786 є [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 140467039 від 05.10.2018 року. На виконання вимог ЦК України, [PERSON] було направлено на адресу [PERSON] повідомлення про заміну кредитора. Проте, [PERSON] не виконувались умови Кредитного договору та була наявна непогашена заборгованість, що станом на 05.10.2018 року складала 2 021 013,44 грн. У зв`язку з цим, [PERSON] , як новий кредитор та Іпотекодержатель звернувся до [PERSON] з вимогою про сплату протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання цієї вимоги заборгованості за Кредитним договором у сумі 2 021 013,44 грн. Крім того, [PERSON] повідомив, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, він, як Іпотекодержатель, має право та намір у відповідності до положень Іпотечного договору та ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки або шляхом продажу Предмета іпотеки третім особам. Через невиконання грошового зобов`язання, після спливу встановленого Законом строку, [PERSON] було звернуто стягнення на Предмет іпотеки та зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2019 року № 186836203. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 184828292 від 15.10.2019 року [PERSON] стало відомо про наявність обтяження квартири [ADDRESS] , а саме: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження 6541770, внесений за постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Згоннік Л.М. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 07.05.2014 року за ВП № 43467238. Як стало відомо [PERSON] , зазначене вище виконавче провадження було закрито державним виконавцем, проте, при закритті виконавчого провадження державним виконавцем не було знято заборону на нерухоме майно, а саме: квартири [ADDRESS] . В даному випадку обтяження, яке було накладено в ході виконавчого провадження №43467238 не було знято, що є порушенням положень законодавства України. Саме тому подальше стягнення на вказану квартиру в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] є неможливим, оскільки вказане майно вибуло з його володіння у передбаченому законодавством порядку, а отже підстави для наявності зазначеного вище обтяження станом на теперішній час відсутні. Станом на теперішній час власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Наявність обтяження квартири, накладеного Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, позбавляє [PERSON] можливості в повному обсязі реалізувати його правомочності власника квартири щодо розпорядження, володіння та користування майном. У зв`язку із чим позивач був змушений звернутись до суду для захисту свого порушеного права. Позивач та представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, справу слухати за відсутності сторони позивача (Вх.№10589). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.43, 47), причини неявки суду не повідомив клопотань від представника відповідача не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву. Своєю сталою практикою Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи неявку належним чином повідомленого представника відповідача в судове засідання, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.05.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та позичальником [PERSON] був укладений Кредитний договір № 50-0061004/ФКВ-08, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 58650,00 доларів США на придбання нерухомості на вторинному ринку строком на 300 місяців. Позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором (а.с.8-15). 22.05.2008 р. між ТОВ «Український промисловий Банк» та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до умов якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, [PERSON] як іпотекодавець, передав в іпотеку ТОВ «Український промисловий Банк» належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-18). 22.05.2008 року між ТОВ «Український промисловий Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 50-0061004/Zфпор-08, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 50-0061004/ФКВ-08 від 22.05.2008 року (а також будь - якими змінами та доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту, тощо). За виконання боржником зобов`язань за кредитним договором («Відновлювальна кредитна лінія на сплату страхових платежів») № 50-0061004/ФК-08 від 22.05.2020 року (19-20). 05.10.2018 р. між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем [PERSON] було укладено договір продажу майнових прав № 864/К, відповідно до якого продавець передає у власність покупцеві майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають зокрема: право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у додатку №1 до цього договору (а.с.21-23). Проте вказаний договір продажу майнових прав не містить переліку договорів, вимоги за яким було відступлено. Позивачем по справі надано копію таблиці з переліком договорів, проте у верхньому правому куті вказаної таблиці міститься нерозбірливий напис, з якого встановити чи відноситься до вище вказаного договору продажу майнових прав даний перелік - неможливо (а.с.24). Окрім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, яким чином та на підставі яких документів ПАТ «Дельта Банк» здійснило продаж позивачу майнових прав по кредитному договору № 50-0061004/ФКВ-08 від 22.05.200 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем (позичальником) [PERSON] . Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.2019 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.32-33). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.10.2019 року існує запис щодо заборони на нерухоме майно, предметом обтяження зазначено: квартиру [ADDRESS] . Підставою виникнення обтяження зазначено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 43467238, виданий 07.05.2014 року Фрунзенським ВДВС ХМУЮ. Окрім того, підставою для обтяження також зазначено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 32651147, 22.06.2012, Ленінський відділ ДВС ХМУЮ (а.с.35-36). Позивачем до позовної заяви не надано копій вказаних постанов державного виконавця, клопотань про їх витребування у відповідача по справі, у зв`язку з неможливістю надати їх особисто - позивачем суду також не заявлено. У зв`язку із чим, суд позбавлений можливості встановити обставини які необхідні для вирішення справи. Позивач у своїй позовній заяві, як на підставу задоволення позовних вимог, посилається на той факт, що виконавче провадження закрито, проте матеріали справи не містять доказів закриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-ІV (далі-Закон) передбачено, що державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону наявність зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно є підставою для відмови у реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають, в зв`язку з їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed