Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають за адресою: [INFO] та користуються послугами КП Водоканал, а тому зобовязані щомісяця провадити оплату за спожиту воду і послуги каналізації. Однак, відповідачі всупереч вимогам ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України), не у повному обсязі здійснювали оплату за послуги, внаслідок чого за період з 1 жовтня 2014 р. по 30 червня 2016 р. в них виникла заборгованість у розмірі 27\~700,29 гривень. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання повторно не прибули, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причин неявки не повідомили. Як вбачається з довідок поштового відділення на конвертах із поштовими відправленнями судових повісток на судові засідання, призначені на 07.02.2017 та 10.03.2017, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову відповідачів від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Позивачем надавались відповідачам послуги з водопостачання і каналізації у житлове приміщення за адресою: квартира [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку суми позову, відповідачі у період з 01.10.2014 по 30.06.2016 оплату за надані послуги здійснювали не в повному обсязі, у звязку із чим за відповідачами рахується заборгованість у розмірі 27\~700,29 гривень, з яких заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2014 року по червень 2016 року у розмірі 6\~592,75 грн. та заборгованість станом на 01 жовтня 2014 року у розмірі 21\~107,54 грн. Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суми заборгованості, проте ухвалою суду від 30.08.2016 відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання\~\~або одностороння зміна\~\~його умов\~\~не допускається, якщо\~\~інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки. За рішенням Запорізької міської ради № 54б від 28.10.1999 збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП "Водоканал". Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідачі мали змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги, так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористалися цією можливістю. Оскільки відповідачі свої зобовязання з оплати послуг за спожиту воду і послуги каналізації виконували неналежним чином, внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~378,00 гривень, що документально підтверджені.

Outcome: approved