Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та призначення піклувальника посилаючись на те, що відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки [PERSON] [INFO] Опікою, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається позивачка, а тому вона просила позбавити [PERSON] батьківських прав по вихованню її неповнолітньої доньки та призначити піклувальником неповнолітньої [PERSON] - [PERSON]. Позивачка [PERSON] та представник служби у справах дітей Дишлюк В.О. в судовому засіданні позов підтримали. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не сповістила, відзиву на позовну заяву не направила. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. За ст.. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України). Так, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, допитавши свідків та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 12/. Відомості про батька дівчинки записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері дитини). Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], хоча фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю онукою - неповнолітньою [PERSON] та понад три роки займається її вихованням. Відповідачка [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, не спілкується з нею, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, рівнем навчання, не створює умов для отримання освіти. Крім цього відповідачка не забезпечує дівчинці необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Про ці обставини ствердила позивачка в судовому засіданні, а також підтвердили допитані свідки [PERSON] та [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно, має високу успішність, здібна, комунікабельна, займається спортом, веде здоровий спосіб життя. За період навчання, вихованням дівчинки займалась бабуся [PERSON], створювала для неї необхідні умови проживання, забезпечувала необхідними для життя та розвитку речами. Мати [PERSON] до навчальних закладів, у яких навчалась її донька не навідувалась, життям дівчинки не цікавилась. Наведені обставини підтверджуються характеристиками з навчальних закладів /а.с. 23-24/. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р., Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", яка не втратила чинність, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Частиною 4 статті 167 СК України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Для надання висновку про доцільність встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] з боку її бабусі [PERSON], начальником відділу опіки та піклування були обстежені умови проживання позивачки та її онуки. В ході обстеження було встановлено, що для дівчинки створені усі необхідні умови для проживання та навчання. За даними медичного обстеження позивачка має задовільний стан здоров'я для виховання дитини /а.с. 18-20/. Таким чином, встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки, не забезпечує її усім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку та не виявляє інтересу до внутрішнього світу дівчинки. Її вихованням та матеріальним забезпеченням займається позивачка. Тому суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по вихованню її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначити піклувальником неповнолітньої [PERSON], її бабусю [PERSON] При цьому суд приймає до уваги рішення виконкому Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та висновок служби у справах дітей Білоцерківської міської ради про доцільність встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] з боку її бабусі [PERSON] Разом з цим, суд враховує зміст ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. А тому з відповідачки слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], в розмірі ? частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2018 р. і до повноліття дитини. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути судовий збір на користь позивачки та на користь держави, у розмірі по 704,80 грн. Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачці, що відповідно до ст. 169 СК України вона має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни її поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved