Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Керівник Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сторожинецької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Сторожинецької центральної районної лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3209, 92 грн., які перерахувати на відповідний рахунок. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області у справі №723/3633/17 від 12.04.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий [PERSON] з 08.09.2017 року по 22.09.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Сторожинецької ЦРЛ. Вартість лікування [PERSON] склала 3209 грн. 92 коп. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує прокурор, який просив задоволити позовні вимоги. Третя особа Сторожинецька ЦРЛ в судове засідання направили письмову заяву, просили справу розглядати у їх відсутності. Виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів проти чого не заперечує прокурор. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області у справі №723/3633/17 від 12.04.2018 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] за ст125 ч.2 КК України, потерпілий [PERSON] в період з 08.09.2017 року по 22.09.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Сторожинецькій ЦРЛ в травматологічному відділенні, і на його лікування витрачено коштів на суму 3209 грн. 92 коп., що підтверджується листом за №103-924-17 від 31.05.2018 р. Сторожинецької ЦРЛ від 04.06.2018 р. (а.с.12). Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 р.оку №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів,що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. судового збору, оскільки, позивач згідно законодавства звільнений від його сплати.

Outcome: approved