Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 26.03.2018 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що вона є дочкою [PERSON]. Після розірвання шлюбу між її батьками, позивач залишилась проживати разом з матір'ю, а батько виплачував аліменти на її утримання до її повноліття. [INFO] року позивач досягла повноліття і виплата аліментів припинилась, однак вона продовжує навчатись у вищому навчальному закладі Одеськиму державниму екологічному університеті на природоохоронному факультеті. Як зазначає позивач, [PERSON] працездатний та здоровий, працює у комунальному підприємстві «Міські дороги» і отримує заробітну плату, аліменти нікому не сплачує. На підставі вищезазначеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на період її навчання у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. [PERSON] вимоги визнав частково, а саме згоден сплачувати аліменти на період навчання позивача в розмірі ? частини від усіх видив доходу / заробітку/, оскільки як вказує відповідач на його утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей. На підставі письмової заяви позивача та відповідача суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.09.1999 року Василівка, сільрада Кілійського району Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис про народження № 09 від 09.09.1999 року, /а. с. 5/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 10.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеській області встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10.04.2002 року зроблено запис № 53. Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишено без змін, /а. с. 6/. Довідкою за вих. № 187 від 07.11.2017 року наданою Одеським державним екологічним університетом встановлено, що [PERSON] дійсно є студентом ІІ курсу природоохоронного факультету Одеського державного екологічного університету (денної форми навчання), /а. с. 7/. Згідно довідки про доходи наданої Одеським державним екологічним університетом за вих. № 3632 від 12.02.2018 року встановлено, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року складає 21 697, 60 гривень, /а. с. 8/. Довідкою за вих. № 02-10/79 від 20.04.2018 року наданою КП "Міські дороги" встановлено, що [PERSON] працює на посаді водія КП "Міські дороги", за період з 01 серпня 2017 року по 31 березня 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 33 716, 44 гривні, /а. с. 20/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 12085 від 17.12.2013 року, /а. с. 28/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 12086 від 17.12.2013 року, /а. с. 29/. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як зазначено у ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вонизможутьнадати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зі ст. 200 Сімейного кодексу України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або)у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач, будучи батьком повнолітньої дочки, яка на теперішній час є студентом вищого навчального закладу, повинен надавати їй матеріальну допомогу - аліменти, оскільки дочка потребує відповідної матеріальної допомоги. На підставі письмових доказів, враховуючи, що на утриманні відповідача перебувають дві неповнолітні дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі ? частки від усіх видів доходу/заробітку/. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 704, 80 гривень в дохід держави.

Outcome: partial