Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] з 18 лютого 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з відповідачем припинили ведення спільного господарства та як подружжя разом не проживають близько одного року. З того часу відповідач не приділяє належної уваги вихованню та утриманню дитини. Їй, позивачу важко самостійно утримувати дитину, оскільки її матеріальне становище незадовільне, в даний час офіційно не працює має лише тимчасові заробітки. Зазначає, що проживає з батьками пенсіонерами у їх будинку , власної нерухомості чи іншого цінного майна не має. Вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання їх сина щомісячно в розмірі 4000 грн. так як є молодою, здоровою працездатною людиною, як їй, позивачу відомо, працює електриком на фірмі «Юмас» в м. Коломия та має високий дохід, а крім того володіє автомобілем БМВ. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задоволити , дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2021 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років становить 2013 гривень; де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2015 року року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбних відносин у сторін народилися син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Батьком дитини є відповідач [PERSON] . Суд зазначає, що сторонами у справі не надано докази про їх майновий стан (зокрема, довідки з місця роботи про розмір заробітної плати, про наявність земельного паю та доходу від його передання в оренду тощо), тому при розгляді даної справи суд виходить з тих документів, які наявні в матеріалах справи та з усталеної практики розгляду справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача. Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 4000,00 грн. щомісячно є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Зокрема, покликання позивача, що відповідач отримує офіційні доходи не підтверджені жодними доказами. При таких обставинах, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 900 грн. до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. В решті позову слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved