Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

До суду з заявою про встановлення факту смерті звернулась [PERSON]. В обґрунтування заяви вказала, що 18 листопада 2016 року в м. Донецьк померла її мама [PERSON]С . Заявниця поховала її на міському кладовищі на території м. Донецька, яке на разі є тимчасово окупованою територією, за бажанням померлої. Родинні відносини підтверджуються відповідними актовими записами про народження та зміну цивільного стану як заявниці та і її матері.. В результаті смерті на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, заявнику було видано Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки від 18.11.2016 року свідоцтво про смерть її мами - [PERSON] . У видачі свідоцтва про смерть [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заявниці було відмовлено і вона змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. На підставі ст. 256 ЦПК України заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті . В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву прохає її задовольнити. Повідомила, що її мати [PERSON] під час хвороби висловила волю відвести її у м. Донецьк де вона проживала більше 50 років і поховати її саме там. 18.11.2016 року мати померла і вони поховали її на міському кладовищі м. Донецька поруч з могилою її онука як вона прохала. Через те, що всі довідки та свідоцтво про смерть матері отримані у м. Донецьку Українське свідоцтво про смерть матері отримати вона не може і прохає суд встановити факт смерті матері. Представник [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав суду письмову заяву в якій не заперечують проти задоволення заяви та прохають справу розглянути у їх відсутність. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] мати заявниці тимчасово проживала [INFO] і коли захворіла донька відвела її у м. Донецьк де та померла 18.11.2016 року. Вислухавши заявницю, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що Заявниця є донькою [PERSON] яка померла у м. Донецьку 18.11.2016 року, що підтверджується письмовими доказами вивченими в судовому засіданні та фото знімками з місця поховання [PERSON] Заявниці 18 листопада 2016 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області було видано свідоцтво про смерть, ДНР № 044704 у якому зазначено, що [PERSON] померла 18 листопада 2016 року.. Того ж дня тобто 18 листопада 2016 року було видано витяг про смерть для отримання допомоги на поховання. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №595 від 07.11.2014р. на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади з 01.12.2014р. не функціонують. Документи видані органами державної влади з територій. які непідконтрольні українській владі, не підлягають виконанню. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. В перелік таких населених пунктів входить м. Донецьк. Так як смерть [PERSON] зареєстрована Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області 18.11.2016 року, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій території, то проведення реєстрації смерті на території не підконтрольній владі України, свідчить про те, що реєстрацію смерті проведено не територіальним органом Міністерства юстиції України. Відповідно до повідомлення [PERSON] районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2016 року, заявниці було відмовлено в реєстрації смерті на підконтрольній території в зв'язку з відсутністю даних в державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного етапу» та п. 7 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації заклад охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 1 глави 5 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації факту смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545. зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за «№ 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерті, (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545. зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1)якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня остання смерті: 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Згідно з гі.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно з лікарською довідкою про смерть до форми №106/404 [PERSON] померла 18 листопада 2016 року у віці 84 років від хронічної мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу ІІ ступеня, м. Донецьк, Україна. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян га правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим па тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа мас право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ст. ст. 257-1, 367 п.8.ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Outcome: approved