Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В січні 2018 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], ПрАТ «Європейський страховий альянс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він має в користуванні автомобіль «Mitsubishi Spase Star», 2004 р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER]. 11.07.2017 року о 11.50 в м.Черкаси по вул.Руставі, 4 [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. Л6234 ЧК, скоїв зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi Spase Star, 2004 року, д.н.з. [NUMBER], яким позивач керував на законних підставах. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, а також позивач отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Постановою судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та його притягнуто до адміністративної відповідальності. Для відшкодування збитків звернувся із заявою до ПрАТ «Европейський страховий альянс», проте страхова компанія відмовилась у відшкодуванні матеріальної шкоди, яка згідно висновку №1518/17/50/ЦВ04/01/0 складає 119531,50 грн. 04.01.2018 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» у відповіді повідомили, що у позивача відсутнє право на отримання страхового відшкодування, оскільки власником пошкодженого автомобіля відповідно до свідоцтва про реєстрацію «Mitsubishi Spase Star», 2004 р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], який помер 06.03.2016 року. Вважає таку відмову незаконною, так як керував транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п.2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб). Просив, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 24.04.2018 року, стягнути солідарно на користь позивача з [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий альянс» суму майнової шкоди, яка складає 119\~531, 50 грн., стягнути на користь позивача з [PERSON] суму відшкодування моральної шкоди 50\~000 грн., стягнути солідарно з відповідачів суму витрат на правничу допомогу 5\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити. Представник ПрАТ\~«Європейський страховий\~альянс» [PERSON]\~в судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~позову.\~Вказувала,\~що разом\~із повідомленням\~про ДТП\~Позивач надав\~свідоцтво про\~реєстрацію транспортного\~засобу Mitsubishi\~Spase\~Star,\~2004\~року,\~д.н.з.\~[NUMBER] Відповідно\~до даного\~свідоцтва власником даного автомобіля є громадянин [PERSON], який і має право на отримання страхового відшкодування. У відповідності до п. 35.1. статті 35 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. При цьому, п.п. «б» та "г" п. 35.2. статті 35 Закону передбачено, що до заяви додається документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником, а також документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну. Тобто,\~обовязковою умовою\~для виплати\~страхового відшкодування\~є надання\~особою,\~що подала заяву на здійснення страхового відшкодування документів, що підтверджують право такої особи на отримання страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~ Для підтвердження наявності у Позивача права на отримання страхового відшкодування Позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував таке право, тому він не є потерпілим в контексті п. 1.3 ст.1 Закону. Крім цього, Позивач надав копію свідоцтва про смерть власника транспортного засобу [PERSON] від 10.03.2016\~р.,\~тоді як\~ДТП було\~11.07.2017\~р„ тобто\~майже за\~півтора роки\~до настання\~ДТП. Частиною першою\~ст.\~1272\~ЦК України\~передбачено,\~що якщо\~спадкоємець протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи факт\~смерті власника\~пошкодженого транспортного\~засобу Mitsubishi Spase Star, 2004 року, д.н.з. [NUMBER] [PERSON], з метою отримання страхового відшкодування Позивач повинен був надати Відповідачу 2 докази переходу до останнього права власності на даний транспортний засіб в порядку спадкування, а саме свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, заявлена позивачем вимога про стягнення майнової шкоди не підтверджена належними та допустимими доказами, тому вимоги про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу не підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вказувала, на відсутність підстав для задоволення позову , оскільки позивач не має доказів переходу до нього речових прав на транспортний засіб, які б в розумінні Цивільного кодексу України давали право на отримання страхового відшкодування. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини та дослідивши подані сторонами докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд в межах позовних вимог (ст.13 ЦПК України) установив наступне. 11.07.2017 року о 11.50 в м.Черкаси по вул.Руставі, 4 [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. Л6234 ЧК, скоїв зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi Spase Star, 2004 року, д.н.з. [NUMBER], якмим позивач керував на законних підставах. Постановою судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф. 29.11.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий альянс» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0545599.Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ, д.н.з. Л6234ЧК. Автомобіль Mitsubishi Spase Star, 2004 р.в., державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував позивач отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку аварійного комісара станом на 11.08.2017 року ринкова вартість КТЗ до пошкодження складала 119\~531,50 грн., ринкова вартість КТЗ після пошкодження від дорожньо-транспортної пригоди складає 51888,92 грн. Відповідно до частини 1 ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», (Закон) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 20 пункту 3 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик повинен здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Крім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлена у межах вартості майна на момент укладення договору. Згідно частини 1 статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). Згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961- IV (далі - Закон) потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Згідно з п. 1.6 ст. 1 Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. У відповідності до п. 35.1. статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. При цьому, п.п. «б» та "г" п. 35.2. статті 35 Закону передбачено, що до заяви додається документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником, а також документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну. Суд погоджується із твердженнями представників відповідачів, що обовязковою умовою для виплати страхового відшкодування є надання особою, що подала заяву на здійснення страхового відшкодування документів, що підтверджують право такої особи на отримання страхового відшкодування відповідно до п.35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Mitsubishi», державний реєстраційний номер [NUMBER], власником даного транспортного засобу є громадянин [PERSON] Крім того, позивачем надано свідоцтво про смерть власника транспортного засобу [PERSON] від 10.03.2016 року, який помер за півтора роки до настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем не було надано до суду доказів переходу до останнього права власності на транспортний засіб або іншого документу, що б підтверджував його право на отримання страхового відшкодування внаслідок пошкодження такого транспортного засобу. Посилання позивача та його представника на те, що позивач володіє транспортним засобом на підставі документа, який визначений пунктом 2.1. Правил дорожнього руху (посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб) суд оцінює критично, оскільки після смерті власника право власності [PERSON] на транспортний засіб припинене, в подальшому права на даний транспортний засіб підлягають оформленню в порядку спадкування. Таким чином, права вимоги страхового відшкодування належить спадкоємцям власника транспортного засобу, які після оформлення спадкового майна мають на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги або до особи, яка завдала шкоди або шляхом звернення до страховика. Також, позивач просить стягнути моральну шкоду, завдану внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яку оцінює в 50\~000 гривень. В обґрунтування посилається на те, що йому та членам його родини довелось користуватись громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Справи, що було заплановані раніше довелось відкласти, можливість виїхати всією сімєю за місто також була втрачена. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, між іншим, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи обставини справи, винність відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що є підставі для стягнення моральної шкоди з останнього. Тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволенню. З урахуванням обставин справи, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В звязку з частковим задоволенням також на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати по наданню правничої допомоги згідно договору б/н від 27.12.2017 року в сумі 500 грн., пропорційно задоволеними позовним вимогам.

Outcome: partial