Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Чугуївського міського суду Харківської області із вищезазначеним позовом. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № НАYWGА00000028 від 17 липня 2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.07.2016 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] 17 липня 2007 року уклали договір іпотеки № НАYWGА00000028. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 63,81 кв.м., житловою площею 37,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 21 лютого 2006 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 63 000 грн. У зв'язку з чим станом на 01.09.2013 року була заборгованість за кредитним договором в сумі 196 704,06 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 45749,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 62212, 37 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом в сумі 5000,00 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 74136,79 грн., а також штраф (фіксована частина) в сумі 250.00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 9354,96 грн. Просив на підставі ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України виселити відповідачів з житла, яке є предметом іпотеки, посилаючись на те, що вимоги ст. ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення боржника (іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення позивачем виконані в повному обсязі. Також просив стягнути з відповідачів понесені ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили, у раніше наданих запереченнях зазначили, що умовою кредитного договору HAYWGA00000028 від 17 липня 2007 року зазначено, що банк має право змінювати відсоткову ставку, попередньо повідомивши позичальника, однак цього не було зроблено, також банк не надав доказів відправлення листа саме з текстом про зміну відсоткової ставки, таким чином порушивши ст. 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки не направив письмового повідомлення про запровадження нової відсоткової ставки. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити судове рішення. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що уточнений позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Встановлено, що 17.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № HAYWGA00000028, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 54336, 55 грн ( 50 000 грн.- на ремонт квартири та 4336,56 грн. - на сплату страхових платежів) на умовах строковості, повернення та оплатності зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.07.2016 року. Відповідно до умов цього договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати( п. 3,7 договору). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На порушення цих норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому утворилась прострочена заборгованість. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] та [PERSON] 17 липня 2007 року уклали договір іпотеки № НАYWGА00000028. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 63,81 кв.м., житловою площею 37,10 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 21 лютого 2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з наведеним суд вважає, що відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» позов в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню шляхом реалізації предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання положень, встановлених ч.2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із вищевказаного житлового приміщення, на яке здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» одночасно з цим рішенням не можуть бути задоволені, так як на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя щодо звільнення відповідачами квартири. Також, умовою кредитного договору HAYWGA00000028 від 17 липня 2007 року зазначено, що банк має право змінювати відсоткову ставку, попередньо повідомивши позичальника, однак цього не було зроблено, та банком не доведено. Крім того, суд звертає увагу на те, що банк не надав доказів відправлення листа саме з текстом про зміну відсоткової ставки, а тільки надав копію реєстру про відправлення кореспонденції. Навіть якщо слідувати висновкам банку про відсутність необхідності відправляти такого роду листи без корінця про його отримання, то принаймні має бути засвідчено представником поштового відділення, що саме такий лист і саме такого змісту був направлений адресатові. Такі дії з боку Банку суперечать ст.. 56 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки Банк не направив письмового повідомлення про запровадження нової відсоткової ставки. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу Банку з « 17» липня 2007 року і терміном погашення по « 12» липня 2016 року включно у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у сумі 54336,56 грн. Відповідно до п. 7.1 Позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1,17 % річних, що нараховується на фактичний залишок заборгованості за кредитом, за фактичний період користування кредитними коштами. Також в матеріалах справи міститься лист-відповідь від Банку за підписом провідного спеціалісту з юридичної роботи, що з його боку не здійснювалися жодні дії щодо зміни в бік підвищення відсоткової ставки. Жоден з представників банку під час судових засідань даний факт не спростували. Жодних додаткових угод до даного договору сторони спору не надали. Таким чином вимоги банку щодо розрахунку заборгованості за кредитом не відповідають поданому розрахунку. Враховуючи це сторонам необхідно скласти акт звіряння взаємних розрахунків в частині нарахованих відсотків та оплати по тілу кредиту та відсотках, виходячи із відсоткової ставки, що встановлена в кредитному договорі. На підставі наведеного та

Outcome: partial