Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернувся [PERSON] з позовом до Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області про визнання права власності на самовільне будівництво. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником житлової квартири у будинку [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області № 137 від 13.11.1998 р. «Про дозвіл на добудову до житлового будинку», йому надано дозвіл на добудову до житлового будинку згідно заключення про можливість будівництва та зобов`язано виготовити технічну документацію на добудову в районному проектному бюро. \~ \~ \~ \~Здійснивши прибудову до житлового будинку, з метою введення прибудови в експлуатацію, позивач 12.12.2018 року подав до органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України декларацію про готовність об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Однак, дана декларація була повернена 20.12.2018 року №40-1019-36/2315-18 без реєстрації в зв`язку з її оформленням з порушенням установлених вимог: в п.3 відсутня інформація про повідомлення про початок виконання будівельних робіт; в п.5 інформація щодо документів, на підставі яких використовується земельна ділянка, зазначена не в повному обсязі; в п.7 не в повному обсязі зазначена інформація щодо характеристики індивідуальних житлових, садових, дачних будинків (за результатами технічної інвентаризації). Усунути вказані недоліки не можливо, а тому позивач просить визнати за ним право власності на самовільне будівництво прибудову до житлової квартири [ADDRESS] площею 21,10 м.кв., позначені на плані будівлі цифрами 1-4. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Чаус С.В. в судове засідання не з`явились, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно копії паспорта №339 на забудову садиби в сільських населених пунктах України, забудівнику [PERSON] в [ADDRESS] , виділено земельну ділянку під забудову площею 34,2 м2 для добудови до житлового будинку (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області № 137 від 13 листопада 1998 року «Про дозвіл на добудову до житлового будинку» надано дозвіл жителю [ADDRESS] [PERSON] , на добудову до житлового будинку, згідно заключення про можливість будівництва та зобов`язано виготовити необхідну документацію на добудову в районному проектному бюро (а.с.8). Згідно заключення про можливість будівництва добудови І поверху до 8 квартирного житлового будинку (квартири приватизовані) в [ADDRESS] , [PERSON] на підставі його заяви поданої виконкому Лановецької селищної Ради народних депутатів про надання дозволу на добудову до житлового будинку (І поверху) розміром 3х11,4 м2, надано дозвіл на проведення добудови згідно генплану забудови селища (а.с.9-11). Позивачем 12.12.2018 року подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта (а.с.13-14). Як вбачається з листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області 20.12.2018 року №40-1019-36/2315-18, за результатами перевірки даних, зазначених в поданій позивачем Декларації, встановлено оформлення останньої з порушенням установлених вимог, а саме: в п.3 відсутня інформація про повідомлення про початок виконання будівельних робіт; в п.5 інформація щодо документів, на підставі яких використовується земельна ділянка, зазначена не в повному обсязі; в п.7 не в повному обсязі зазначена інформація щодо характеристики індивідуальних житлових, садових, дачних будинків (за результатами технічної інвентаризації). Крім того, відповідно до п.1.2. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 05.07.2011 №103, Будівельний паспорт забудови земельної ділянки визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 м2 , господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці. Для здійснення реєстрації вказані недоліки необхідно усунути згідно встановленого законодавством порядку (а.с.15). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду складеного Лановецьким районним БТІ 14.11.2000 р., [PERSON] є власником 11/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.16-17). Згідно копії Рішення Лановецької селищної Ради народних депутатів двадцять першого скликання дев`ятої сесії від 13.03.1992 року, вулицю [ADDRESS] перейменовано на вулицю Вишнівецька (а.с.12). Як вбачається з копії реєстраційного посвідчення, виданого 07.09.1992 року Кременецьким міжрайонним БТІ, житлова квартира [ADDRESS] та зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Лановецькою Держнотконторою 18.08.1992 року Р№1973 (а.с.18). Даний факт також підтверджується копією договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Сенюх М.З. 18.08.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за №1973 (а.с.19). Як вбачається з копії листа Лановецької дільниці Шумського управління з експлуатації газового господарства №136-08 від 25.10.2018 року, газифікація багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] проводилася у 1999 році, а добудова на першому поверсі восьмиквартирного житлового будинку за адресою [ADDRESS] згідно заключення виконавчого комітету Лановецької районної Ради народних депутатів Тернопільської області було збудовано в 1998 році. За газопровід, який проходить по зовні та всередині даного будинку несуть відповідальність та експлуатацію мешканці даного будинку (а.с.21). Згідно копії довідки №458, виданої 12.11.2018 року Комунальним підприємством «Лановецьке районне БТІ», інвентарна вартість квартири [ADDRESS] станом на 12.11.2018 року становить 15464 грн. 20 коп. (а.с.22). Як вбачається з заяв від 01.11.2018 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мешканців [ADDRESS] , дані громадяни не заперечують проти здійснення [PERSON] прибудови до належної йому квартири [ADDRESS] (а.с.23-25). Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Як вбачається ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, можливо узаконити самочинно збудований об`єкт за рішенням суду у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту. Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року № 6, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Згідно із пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина 2 статті 376 ЦК України). Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина 2 статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина 5 статті 376 ЦК України). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. У пункті 14 зазначено, що на підставі частини 3 статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Як вбачається з Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 09.07.2014 року № 294, основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати або відмовляє у їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію) Згідно ст.ст.9, 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а такою з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи. Згідно із пунктами 7-9 статті 4 Положення про Державну архітектурно- будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 09.07.2014 року № 294 Державна архітектурно-будівельна інспекція отримує повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, здійснює внесення змін до них, а також скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення; видає дозволи на виконання будівельних робіт, повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт; приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати або відмовляє у їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію). Відповідно до ч. 4\~ст.\~26\~Закону України\~"Про\~регулювання містобудівної\~діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Відповідно до статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має\~право виконувати\~будівельні роботи\~після подання\~замовником повідомлення\~про початок\~виконання будівельних\~робіт відповідному\~органу державного\~архітектурно-будівельного\~контролю -\~щодо об`єктів\~будівництва,\~які за\~класом наслідків\~(відповідальності)\~належать до\~об`єктів з\~незначними наслідками\~(СС1),\~та щодо\~об`єктів,\~будівництво яких\~здійснюється на\~підставі будівельного\~паспорта та\~які не\~потребують отримання\~дозволу на\~виконання будівельних\~робіт згідно\~з переліком\~об`єктів будівництва,\~затвердженим Кабінетом\~Міністрів України.\~Форма повідомлення\~про початок\~виконання будівельних\~робіт та\~порядок його\~подання визначаються\~Кабінетом Міністрів\~України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із\~Законом України\~"Про оцінку впливу на довкілля". Згідно із ч.9 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Згідно ч. 2ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі і є правові підстави для визнання за [PERSON] право власності на самовільне будівництво прибудову до житлової квартири [ADDRESS] площею 21,10 м.кв., позначені на плані будівлі цифрами 1-4. На підставі наведеного та

Outcome: approved