Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив ухвалити рішення про стягнення з Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» виплату страхового відшкодування, пеню, 3% річних та витрати на експерта в розмірі 16821 грн. 19 коп.; стягнути з [PERSON] на його користь витрати на експерта в розмірі 800 грн., а також стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказав, що 28 березня 2014 року за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 61 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ягуар», номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач та автомобіля «Вольво 760», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП був пошкоджений його автомобіль. 30 квітня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська була винесена постанова, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала чинності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/0827658 в Акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50000 грн. На виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він 27 травня 2014 року письмово повідомив відповідача-1 про настання страхового випадку та надав усі передбачені Законом документи. 28 квітня 2014 року він звернувся до експерта-автотоварознавця про проведення автотоварознавчої експертизи. Згідно висновку експерта № 1504/14/14 розмір матеріального збитку завданий автомобілю «Ягуар», номерний знак [NUMBER] складає 47754 грн. 28 коп. 30 вересня 2014 року на адресу відповідача-1 була надіслана заява з проханням здійснити виплату страхового відшкодування. Таким чином, відповідач-1 в строк до 27 серпня 2014 включно повинен був здійснити страхове відшкодування в розмірі 47754 грн. 28 коп., проте всупереч Закону, відповідач-1 не здійснив виплату страхового відшкодування вчасно. На його рахунок були перераховані кошти: 17 вересня 2014 року 2000 грн.; 18.10.2014 року 9853 грн.; 20.10.2014 року 20\~000 грн.; 21.10.2014 року -1089 грн. 50 коп., а всього 31853 грн. Таким чином, відповідач-1 прострочив виплату страхового відшкодування. За період з 27 серпня 2014 року по 28 жовтня 2014 року пеня складає 1770 грн. 06 коп. У звязку з тим, що відповідач-1 частково сплатив пеню, заборгованість по пені складає 680 грн. 56 коп. Позивач вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача-1 слід стягнути 3% річних у розмірі 239 грн. 35 коп. Таким чином, відповідач-1 зобовязаний сплатити йому 16821 грн.19 коп. Також вважає, що понесені витрати на проведення додаткової експертизи повинен відшкодувати відповідач-2 в розмірі 800 грн. 00 коп. У судове засідання позивач та його представник не зявився, але від представника позивача надійшла заява, у якій він просив розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримв у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судове засідання представник відповідача-1 Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З наданих до суду заперечень вбачається, що відповідач-1 позовні вимоги не визнає та просять у їх задоволенні відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечення вказали, що відповідач-1 сплатив страхове відшкодування в розмірі 31853 грн. 00 коп., шляхом перерахування частини коштів з 17.09.2014 року по 21.10.2014 року на підставі звіту про визначення матеріального збитку № 432/14 від 16.06.2014 року, страхового акту № 14201/1 від 21.10.2014 року, розрахунку суми страхового відшкодування від 26.06.2014 року. Про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 31853 грн.00 коп. було повідомлено позивача шляхом надсилання листа № 6204 від 10.07.2014 року. Жодних зауважень від позивача щодо прийнятого рішення та вимоги про перегляд виплаченого страхового відшкодування не надходило. Отже, позивач погодився з відповідною сумою страхового відшкодування. Крім того, в звязку з затримкою у виплаті страхового відшкодування відповідач сплатив пеню в розмірі 1089 грн. 50 коп. Таким чином. Відповідач виконав свої зобовязання по виплаті страхового відшкодування. Також вважає. що звіт № 1504/14/14 від 28.04.2014 року не може бути взятий до уваги, оскільки позивач проводив огляд пошкодженого транспортного засобу без виклику відповідача, що є грубим порушенням п. 5.2 [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 145/5/2092 та відповідач не мав змоги переконатися у наявності відповідних пошкоджень, тому у відповідача відсутні підстави для оплати понесених витрат та проведення експертизи у розмірі 800 грн. Також вважає, що позивач порушив вимоги п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки самостійно за участю судового експерта провів авто товарознавче дослідження 16.04.2014 року, тобто після звернення з повідомленням про настання страхового випадку, з яким позивач звернувся 04.04.2014 року. Позивач мав право обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, якщо представник страхової компанії не направив свого експерта протягом 10 днів з моменту подання заяви про настання страхового випадку, який припадав на 18.04.2014 року, проте, відповідач направив свого представника в межах 10-го строку та провів акт огляду транспортного засобу. Про що було складено акт від 16.04.2014 року Вважає, що єдиним належним доказом, який підтверджує розмір спричиненого збитку автомобіля марки «Ягуар», номерний знак [NUMBER] є звіт на підставі якого відповідач розрахував розмір страхового відшкодування та сплатив його позивачу. У звязку з тим, що цивільні права і обовязки сторін у спірних правовідносинах виникли з договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а не з договору добровільного страхування, то приписи ст. 625 ЦК України не поширюються на відповідні правовідносини, що виникли у звязку із завданням шкоди. У судове засідання відповідач-2 [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що автомобіль «Ягуар», номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 996153 (а.с.7). 28.03.2014 року близько 14 год. 40 хвл. відбулася дорожньо-транспортна пригода по пр. Пушкіна, 61 у м. Дніпропетровську між автомобілем «Ягуар», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобілем «Вольво 760», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок того, що під час руху водій [PERSON] відволікся від керування та скоїв наїзд на попереду зупинившийся автомобіль «Ягуар», номерний знак [NUMBER]. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративного стягнення. Постанова суду не оскаржувала ся та набрала законної сили 12.05.2014 року (а.с.8). Відповідно до \~ст. 61 ЦПК України,\~постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/0827658 застрахована в АТ «Українська охоронно-страхова компанія», правонаступником якого є ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50\~000 грн. Дорожньо-транспортна пригода спричинена на момент дії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно до ч. І\~ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно з п.п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Пунктами 34.1., 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 12.04.2014 року відповідача-1 та відповідача-2 були надіслані телеграми з проханням зявитися особисто або забезпечити явку представника для участі в огляді пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Ягуар», номерний знак [NUMBER],який відбудеться 16.04.2014 року, що підтверджується відповідними копіями телеграм та фіскальними чеками. Дана телеграма була отримана уповноваженим представником відповідача-1 14.04.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення телеграми. Тобто, ствердження відповідача-1 про те, що 16.04.2014 року проводився огляд пошкодженого транспортного засобу без виклику відповідача не відповідають дійсності і спростовуються доказами долученими до матеріалів справи. Таким чином, акт огляду транспортного засобу від 16.04.2014 року складений відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 16.04.2014 року був складений протокол огляду транспортного засобу, де були відображені пошкодження транспортного засобу (а.с.18-19). 18.04.2014 року була складена калькуляція № 1504/14/14, де зазначена вартість ремонту, яка складає 82 450 грн. 88 коп.(а.с.20-21). 28.04.2014 року судовим експертом, автотовароведом [PERSON], було складено висновок № 1504/14/14, згідно якого величина матеріального збитку, причиненого власнику транспортного засобу автомобіля «Jaguar Х-Туре 2.5», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП складає 47\~754 грн. 28 коп. (а.с. 14-17). Згідно квитанції з оплати наданих послуг від 28.04.2014 року [PERSON] сплатив надані експертні послуги у розмірі 800 грн. Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, а також документи, перелік яких визначений у п. 35.2. вказаної статті Закону. Позивач [PERSON] 27.05.2014 року направив відповідачу-1 заяву на виплату страхового відшкодування та надіслав усі, передбачені Законом документи для виплати страхового відшкодування, що підтверджується експрес-накладною № 59000059858062 (а.с. 8об). 30.05.2014 року [PERSON] звернувся до АТ «Українська охоронно-страхова компанія» про здійснення виплати страхового відшкодування по страховому випадку та надіслати детальний розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.9). У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 9 Закону України від 07.03.1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» - розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхова сума може бути встановлена по окремому страховому випадку, групі страхових випадків, договору страхування у цілому. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Проте, ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у строк визначений Законом не виплатила розмір страхового відшкодування, а 16.06.2014 року провів оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу автомобіля «Jaguar Х-Туре 2.5», реєстраційний номер [NUMBER], згідно якого вартість майнової шкоди на дату оцінки 16.04.2014 року складає - 37671 грн. 84 коп. Згідно повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 28.03.2014 року датованого 10.07.2014 року за № [NUMBER] «Українська охоронно-страхова компанія» повідомила позивача про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 31 853 грн. 20 коп., де було вираховано суму ПДВ. Франшиза по даному полісу становить 1\~000 грн. 00 коп. Проте, відповідач-1 не надав доказів відправлення та отримання позивачем даного повідомлення, оскільки позивач звернувся 29.09.2014 року зі скаргою до Голови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з вимогою дати йому письмову відповідь стосовно того, що на дату даної скарги страхове відшкодування не сплачено та зобовязання відповідача-1 надати детальний розрахунок суми страхового відшкодування (10-11). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки, ані позивач ані відповідач не спростовують той факт, що відповідач-1 перерахував позивачу у період з 17.09.2014 року по 21.10.2014 року суму страхового відшкодування у розмірі 31 853 грн., то ця обставина не підлягає доказуванню. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 26.08.2014 року вартість ремонту автомобіля «Jaguar Х-Туре 2.5», реєстраційний номер [NUMBER] складає 81610 грн. Згідно квитанцій до приходного касового округу [PERSON] сплатив вартість ремонту автомобіля у розмірі 81610 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач просить стягнути різницю між сумами страхового відшкодування, визначеною висновком експерта № 1504/14/14 від 28.04.2014 року у розмірі 47\~754 грн. 28 коп. а не сумою відновлювального ремонту та фактично перерахованою йому відповідачем-1 у розмірі 31853 грн., то слід стягнути з відповідача-1 на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 15901 грн. 28 коп. Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно розрахунку, наданим позивачем сума прострочки виплати страхового відшкодування за період з 27.08.2014 року по 28.10.2014 року складає 1770 грн. 06 коп. Відповідачем-1 визнано факт того, що страхове відшкодування було виплачено позивачу з порушенням строків визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки 21.10.20114 року ними було складено страховий акт № 14201/1 відповідно до якого розрахував суму пені у розмірі 1089 грн. 50 коп. Позивачем визнано той факт, що відповідач-1 сплатив йому пеню у розмірі 1089 грн. 50 коп., у звязку з чим, слід стягнути різницю несплаченої пені, яка складає 680 грн. 56 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 239 грн. 35 коп. то дані вимоги також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.\~526, ч. 2 ст.\~625 ЦК України). При цьому, суд повністю погоджується з розрахунком суми 3% річних обрахованих позивачем. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача-2 на користь позивача витрати на експерта в розмірі 800 грн., то ці вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова компанія відшкодовує лише витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках в сумі по 121 грн. 80 коп. з кожного на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved