Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що в отримала кредит у розмірі 300.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами наданн банківських послуг", Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 06 листопада 2016 року має заборгованість - 13840 грн., яка складається з наступного: 299.68 грн. - заборгованість за кредитом; 9305.62грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100.00 грн. - заборгованість за пенею та комісієюа також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 635.27 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився про що належним чином повідомив суд про причини неявки, просив суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась про дату розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до норм ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], виникли договірні кредитні правовідносини відповідно до яких [PERSON] 06.12.2013 року отримала кредит у розмірі 300.00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 06 листопада 2016 року має заборгованість - 13840 грн., яка складається з наступного: 299.68 грн. - заборгованість за кредитом; 9305.62грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100.00 грн. - заборгованість за пенею та комісієюа також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 635.27 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Норми ст.ст. 509, 526, 623 - 625 ЦК України зазначають, що зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Укладений сторонами кредитний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України. За порушення зобов'язання у сторони настають наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Позичальник [PERSON], взявши на себе передбачені договором зобов'язання, скориставшись кредитними коштами на власний розсуд, порушив їх перед банком, чим допустив прострочення боржника (ст.612 ЦК України), що свідчить про грубе, систематичне порушення ним договірних зобов'язань та повне ігнорування взятими на себе зобов'язаннями перед банком. Право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту шляхом стягнення суми заборгованості та судових витрат.

Outcome: approved