Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 м.Луцька звернулась в суд із заявою про примусове лікування\~\~ [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] до психіатричного закладу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з дитинства [PERSON] У 1972 році переніс важку черепно-мозкову травму, і з того часу неадекватний, у поведінці спостерігається маячення, галюцинації, агресивність (на фоні розумової відсталості). На обліку у ВОПЛ №1 м. Луцька перебуває з 1979 року, багаторазово лікувався стаціонарно. [PERSON] поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька 05.03.2016р., доставлений сестрою-опікуном, у звязку з різким погіршенням стану, з діагнозом Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, рецидив. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений змішаний (емоційно-вольовий та параноїдний) тип дефекту у особистості з легкою розумовою відсталістю. Згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 23.06.2016 року [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад та потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.03.2009 року [PERSON] був визнаний недієздатним та його опікуном, на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2009 року, призначено його сестру [PERSON] Посилаючись на викладене, заявник просить суд задовольнити заяву про подальше лікування у психіатричному закладі порядку недієздатної особи [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні лікар-психіатр відділення № 1 заяву підтримав з підстав, в ній зазначених. Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про подальше лікування у психіатричному закладі недієздатної особи [PERSON] Заінтересована особа в судовому засіданні заяву підтримав. Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, в звязку із станом здоровя, суд вважає за можливе розглядати справу без нього. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №596 від 23.06.2016 року, [PERSON], 05.03.1966р.н., мешканець м.Луцька, вул.Корольова, 19/4, поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні м. Луцька 10.03.2016р., доставлений сестрою-опікуном, в звязку з погіршенням стану: втік з дому, був збуджений, агресивний, дратівливий, з діагнозом Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу; галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений змішаний (емоційно-вольовий та параноїдний) тип дефекту у особистості з легкою розумовою відсталістю. Обєктивний стан на час огляду: орієнтований грубо. Не знає імен своїх рідних. Контакт непродуктивний. Мова розірвана, не по суті, лихословить. Мислення конкретно-предметне. Осмислення різко затруднене. Увагу сконцентрувати не спроможний. Емоційно-нестійкий, сміється, плаче, кричить, імпульсивнообіймає медперсонал, скаче по ліжках. Інструкцій не виконує. Некритичний, інтелект та пам'ять недорозвинені. Викрикує окремі слова до голосів, розмовляє з ними. З наявної медичної документації: медичної карти амбулаторного хворого №45731, медичної карти стаціонарного хворого № 721 та заяви опікуна [PERSON] від 10.03.2016р. слідує, що в картині психічного розладу присутні небезпечні для хворого прояви: дезорганізація психічної сфери, емоцій та поведінки - негативізм, некерованість, імпульсивність, злобність, агресивність до оточуючих. Виходячи з даних анамнезу та обєктивного стану, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, рецидив. Галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно-вольовий та параноїдний) тип дефекту у особистості з розумовою відсталістю, який позбавляє його здатність адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку та внаслідок якого неспроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. (а.с.6). Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.03.2009 року [PERSON] був визнаний недієздатним. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2009 року опікуном [PERSON] призначено його сестру [PERSON] (а.с.3). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Таким чином, аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що наявні підстави для продовження госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару [PERSON]

Outcome: approved