Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.09.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладенні договору відповідач підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою, які викладені на офіційному сайті банку http://privatbank.ua складають укладений кредитний договір. За умовами цього договору власник картрахунку, тобто відповідач, надала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою банку та зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, яким визнається короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме : надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що відображено у складеному АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунку заборгованості. За умовами договору погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями повинно було здійснюватися в наступному порядку: з "1" по "25" число кожного місяця відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) на погашення заборгованості за кредитом, однак відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України зобов`язання за вказаним договором не виконала, оскільки не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 17.06.2019 року у розмірі 12266,01 грн. та складається з : 1617,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7338,67 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2250 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 560,29 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921грн. Відомостей про звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 08.08.2019 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 21.08.2019 року, ухвалою суду від 22.08.2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У судові засідання відповідач не з`являвся по невідомим причинам, хоча належно сповіщався про час і місце їх проведення, що підтверджується поштовими конвертами, які направлялися за місцем проживання відповідача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, але повернулися не врученими з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», «не проживає». Відзиву, пояснень щодо позову чи будь-яких заяв та доказів відсутності у нього боргу перед банком, відповідач суду не надав. Частина ч.7 ст. 128 ЦПК України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи іншої адреси судова повістка надсилається фізичній особі, яка не має статусу підприємця, за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не значиться. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленою про судові засідання. Представник позивача Савіхіна А.М. до суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Просила справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та не заперечувала проти заочного розгляду справи(а.с. 4,34). Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене вище, з письмової згоди представника позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Судом були встановлені такі обставини справи і відповідно до них правовідносини. Встановлено, що у анкеті-заяві б/н від 27.09.2010 року [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну карту в «ПРИВАТБАНКу» та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.7). Відповідно до вищезазначеної анкети-заяви [PERSON] 27.09.2010 року ознайомлений та згодний із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою, Тарифами банку та Пам`яткою клієнта банку. Зазначив, що отримав їх та ознайомився з їх змістом, висловив свою згоду, що зазначена вище заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, а також зобов`язався періодично ознайомлюватися з ними на сайті банку http://privatbank.ua. Положеннями Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку http://privatbank.ua, визначено, що форма договору, яка укладається між банком та держателем платіжної картки складається з заяви, пам`ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів. Борговими зобов`язаннями визначено виконання держателем платіжної картки перед банком зобов`язань по договору про надання банківських послуг, а саме: зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, зобов`язання по сплаті винагороди банку. Простроченим кредитом визначено кредитні кошти, які були надані держателю платіжної картки та не були повернуті банку у строк, визначений договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, Умовами та Правилами надання банківських послуг визначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і позичальник, підписуючи їх, дає свою згоду на право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом на підставі п.2.1.1.12.2.1 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Умови нарахування штрафів визначені п.2.1.1.7.6, положеннями якого визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» з 01.01.2013 всі картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якими визначено: базову % ставку в місяць 2,5 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 - 3,6%; обов`язковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів становить 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня становить 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с. 8). Згідно з розрахунком, складеним АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість [PERSON] за договором № б/н від 27.09.2010 року станом на 17.06.2019 року утворилася у розмірі 12266,01 грн. та складається з : 1617,05 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7338,67 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2250 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 2100 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 1060,29 грн. - штрафи (а.с.5-6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, за положеннями статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є завищеною, не відповідає передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. З огляду на приписи частини третьої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення повернення кредиту. У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч.3 ст.551 ЦК України). Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Разом з цим, матеріали справи не містять доводи позивача про наявність негативних для нього наслідків через прострочення виконання відповідачем зобов`язань. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимога про нарахування та сплату пені за договором, є явно завищеною та такою, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. При цьому, судом враховується, що розмір кредитного ліміту при укладенні кредитного договору становив лише 2000 грн., прострочене тіло кредиту станом на 17.06.2019 року складає 1617,05 грн., а отже нарахована банком пеня в розмірі 7338,67 грн. та 2250 грн. значно більша від розміру боргового зобов`язання. Беручи до уваги встановлену неспівмірність, враховуючи засади справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 2000 грн., що кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у справі № 61-6520 св 18 від 07.03.2018 року. Щодо позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення штрафів суд зазначає таке. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не виконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Оскільки вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача штрафів у сумі 500 грн. та 560,29 грн. не ґрунтуються на законі, вони задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 1617,05 грн. та 2000 грн. - пені. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 04.07.2019 у розмірі 1921 грн. (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у сумі 566,66 грн.

Outcome: partial