Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису №1780 від 20.02.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8709,39 грн. та 1000,00 грн. за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що він не укладав кредитний договір від 07.06.2019 року з відповідачем. Вказує, що нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності усіх передбачених законом документів, а також зазначена заборгованість не є безспірною, він не отримував письмової вимоги (повідомлення) від банку, немає жодної інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Тому змушений звернутись до суду з позовом щодо захисту своїх майнових прав. Сторони в судові засідання 22.07.2021 року, 20.10.2021 року не прибули. Про місце і час розгляду повідомлені належним чином. Позивач в заяві позовні вимоги підтримав повністю. Розгляд справи просив провести без його участі. Не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, свого представника в судове засідання повторно не направив, причини неявки не повідомили. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Треті особи про день розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Заяв та клопотань не надійшло. Зважаючи на викладене суд, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис №1780 від 20.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капілат» заборгованості за період з 31.10.2019 року по 16.02.2021 року в розмірі 8709,39 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 3200,00 грн., заборгованості за відсотками та комісіями 5 509,39грн., а також 1000 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с.6). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. 22.03.2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 8). Вирішуючи справу по суті суд аналізує наступні норми права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року) ? «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів, наданих позивачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Також, враховуючи зміну стягувача у зобов`язанні, суд вважає обґрунтованою позицію позивача, що він не був обізнаний про наявність боргових зобов`язань саме перед ТОВ "Вердикт Капітал". У вказаному випадку відсутні відомості про отримання [PERSON] грошової вимоги від стягувача чи нотаріуса. Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Вердикт Капітал". Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. та 454 грн. за заяву про забезпечення позову на відповідача та стягує їх на користь позивача.

Outcome: approved