Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 16,4 кв. м., загальною площею 30,3 кв.м., що є підставою для реєстрації права власності в органах державної реєстрації. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову вказала, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є вона, донька померлої, [PERSON] . У встановленому законом порядку вона звернулась до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, надавши нотаріусу необхідні документи. Але, постановою державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. від 04 вересня 2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадкова квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржою, що суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, відповідно до якої встановлена обов`язкова нотаріальна форма посвідчення договорів купівлі-продажу. При цьому їй було роз`яснено, що вона може захистити своє право на отримання спадщини в судовому порядку. Квартира за адресою [ADDRESS] , належала матері на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №22 від 24 липня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на Правобережній товарній біржі м. Дніпродзержинська. В ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на ім`я матері було зареєстровано 30 липня 2001 року у реєстровій книзі №118, за реєстровим № 21022. Складається квартира із однієї кімнати, житловою площею 16,4 кв. м., загальною площею 30,3 кв.м. З моменту набуття права власності на нерухоме майно, а саме: безперешкодної реєстрації в органах державної реєстрації, мати вважала, що виконані всі вимоги законодавства та укладений договір купівлі-продажу не потребує подальшої реєстрації в нотаріальному порядку. Сторонами всі умови договору були виконані і ніяких претензій один до одного вони ніколи не мали. До того ж, при укладенні договору сторонам було роз`яснено, що він має законну силу. В самому тексті договору вказано, що: «Згідно зі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», даний Договір зареєстрований на Правобережній товарній біржі і не підлягає нотаріальному посвідченню. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.(а.с.48) Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, про що вказала у заяві. Просить розглянути справу у її відсутність. Представник Другої кам`янської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Надали до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю їх представника. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено,\~що \~ [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Баглійським відділом РАЦС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області від 10.01.2006 року, актовий запис № 34.(а.с.13) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Дніпровським районним у м. Кам`янське відділом ДРАЦС ГУТЮ у Дніпропетровській області від 12.03.2018 року, актовий запис № 194.(а.с.14) \~ \~ \~ \~Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого міськ. бюроЗАГС м.Дніпродзержинськ від 01.02.1969 року, актовий запис № 86, [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .(а.с.9) \~ \~ \~ \~28 листопада 1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.(а.с.10) \~ \~ \~ \~Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом ЗАГС Баглійського МВК м.Дніпродзержинська від 05.04.1993 року, актовий запис № 167, [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] .(а.с.11) \~ \~ \~ \~09 лютого 2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.(а.с.12) \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №22 від 24 липня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на Правобережній товарній біржі м. Дніпродзержинська. В ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на ім`я [PERSON] було зареєстровано 30 липня 2001 року у реєстровій книзі №118, за реєстровим № 21022. Складається квартира із однієї кімнати, житловою площею 16,4 кв. м., загальною площею 30,3 кв.м. (а.с.15,18,19-20) \~ \~ \~ \~Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2018 року, виданої державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Бурдік С.С. - [PERSON] відмовлено у\~здійсненні нотаріальної\~дії -\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~після смерті\~ [PERSON] \~у зв`язку\~з тим,\~що спадкова квартира належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржою, що суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, відповідно до якої встановлена обов`язкова нотаріальна форма посвідчення договорів купівлі-продажу.(а.с.17) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно із ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Згідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею І черги по закону після смерті матері та згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України), та є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-ІV,передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що до розгляду справи по суті відповідач [PERSON] позовні вимоги про визнання права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом визнала. Тому позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved