Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

До суду звернувся АТ КБ "ПриватБанк" з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12981,57 грн. та судових витрат у сумі 1921,00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н від 03.11.2011 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», за яким він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 06.08.2019 року становить 12981,57 грн. з яких: 4741,62 грн.- заборгованість за кредитом; 6545,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 600,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн. (Фіксована частина), 594,36 грн. (процентна складова). У зв`язку з викладеним АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даною позовною заявою. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 6 вересня 2019 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Від учасників справи не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н на підставі його заяви від 03.11.2011 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», за яким він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як з`ясував суд, відповідач [PERSON] належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом на 06.08.2019 року становить 12981,57 грн. з яких: 4741,62 грн.- заборгованість за кредитом; 6545,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 600,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500 грн. (Фіксована частина), 594,36 грн. (процентна складова). На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 1094,36 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов`язань на строк більш ніж на 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 1.1.5.22 вказаних умов, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов`язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. Як зазначено у правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, від якої не відступає Верховний Суд, у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В п.п. 1.1.5.22, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 0,1 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] за ст. 525,526, 530 ЦК України був зобов`язаний виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у встановлений договором строк відповідач договірних зобов`язань не виконав. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі ?11 887,21? грн.? Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений АТ КБ« Приват Банк» судовий збір в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial