Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позо-вом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що між АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем була підписана заява б/н від 30.09.2005р. про надання банківських послуг. Заява відповідача на отримання кредиту разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які розміщені на банківському сайті, що є доступним для загального користування, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві. Відповідач виконувала зобов`язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 13 серпня 2020 року у неї виникла заборгованість за договором в сумі 13017 грн. 57 коп., яку просили стягнути з відповідачки. Крім того, просить про покладення на відповідачку судового збору в сумі 2102 грн., попередньо оплаченого позивачем. Ухвалою судді від 21.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у відповідності до ст. 178 ЦПК України не надала. В зв`язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ст.ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За згодою позивача і у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допо-могою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допусти-мості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач виконував перелічені зобов`язання неналежним чином, внаслідок чого станом на 13 серпня 2020 року у нього виникла заборгованість за договором в сумі 13017 грн. 57 коп. (а.с.15 зворотня сторона). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання, не повернув кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивіль-ного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved