Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом УПФУ) про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказала, що вона є спадкоємцем своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Пірог Ю.С. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії померлої у сумі 186810,15 грн. Вона звернулась до відповідача з заявою виплатити їй спадкові кошти, зазначені у вищевказаному свідоцтві про право на спадщину від 12.06.2020 року. Після звернення позивача до відповідача, останній виплатив відповідно до вказаного свідоцтва про спадщину недоотриману пенсію померлої [PERSON] у розмірі 1694787,62 грн. Однак, на теперішній час залишається невиплаченою недоотримана пенсія у розмірі 17322,53 грн, яка вираховується як різниця недоотриманої пенсії, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом у сумі 186810,15 грн та виплаченою сумою у розмірі 169487,62 грн. Не погоджуючись з таким рішенням УПФУ, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 17322,53 грн, тобто недоплачену суму спадкових грошових коштів, які належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.06.2020 року. Відповідач - Добропільське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, не погоджуючись із заявленими вимогами [PERSON] направило відзив від 09.03.2021 року, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи свою позицію відповідач посилався на те, що [PERSON] 18.06.2020 року звернулась до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії померлої [PERSON] 21.09.2020 року останній, з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі ЗУ № 1058), було виплачено недоотриману пенсію за період з 17.06.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 169487,62 грн. При цьому відповідач зазначає, що розмір недоотриманої пенсії в сумі 186810,15 грн, який зазначений в свідоцтві про спадщину був зменшений на 17322,53 грн, оскільки відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ № 1058, датою звернення за отриманням пенсії є день звернення саме спадкоємця з усіма необхідними документами, а ні надходження запиту державного нотаріуса про наявність заборгованості з пенсії. Крім того, у відзиві відповідач посилався на висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, від 14.04.2020 року у справі 431/6232/18-ц і вважав, що суд до вказаних правовідносин повинен застосувати вказані правові позиції. Ухвалою судді від 23.02.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.03.2021 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. В матеріалах справи міститься заява останньої, яка свідчить, що позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача Добропільського об`єднаного УПФУ Донецької області - Головко О. (а.с.40) до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність (а.с.47). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Пірог Ю.С., витягу № 60538014 від 12.06.2020 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі, вбачається, що 12.06.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Пірог Юлією Сергіївною було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 846 (спадкова справа № 02-2020), за яким [PERSON] , [INFO] , як онука [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , отримала у спадщину недоотриману [PERSON] пенсію за період з 25.02.2017 року по 31.12.2019 року в розмірі 186810,15 грн (а.с.7-8). В судовому засіданні встановлено, що на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.06.2020 року, позивачу була виплачена недоотримана [PERSON] пенсія за період з 17.06.2017 року по 31.12.2019 року у розмірі 169487,62 грн. Вказані обставини сторонами не оспорювались і знайшли своє підтвердження в поясненнях останніх, викладених у позові, відзиві на позов. Факт отримання позивачем від відповідача вказаної суми також підтверджується службових чеком АТ «Укрпошта» від 24.09.2020 року(а.с. 10). З відзиву на позов вбачається, що відповідач, здійснюючи виплату недоотриманої суми пенсії, що належала [PERSON] , зазначену в свідоцтві про право на спадщину за законом, керувався ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і вважав, що датою звернення за отриманням недоотриманої пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами до відповідача за отриманням цієї суми. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного Кодексу України про спадкування і тому вказана справа повинна розглядатися за нормами цивільного судочинства. Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера встановлено статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Згідно з вимогами ч. 2 ст.52 Закону № 1058-IV члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно з вимогами пункту 2.26 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 р. № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень статей 1216, 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як вбачається з матеріалів справи, недоотримана [PERSON] за життя пенсія в сумі 186810,15 грн після її смерті увійшла до складу спадщини, право власності на яку в порядку спадкування за законом набула [PERSON] , яка є онукою померлої. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НОН 657753 (а.с.7), що зареєстровано у реєстрі 12.06.23020 року за № 846. Свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено право власності позивача на вказані грошові суми, в розумінні ст. 66 Закону України «Про нотаріат» є процесуальним нотаріальним актом, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, тобто правовстановлюючим документом. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.06.2020 року не оспорене та є чинним (а.с.7). За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). В судовому засіданні достовірно встановлено, що вказаний у свідоцтві про право на спадщину за законом від 12.06.2020 року розмір недоотриманої пенсії [PERSON] (186810,15 грн) є недоотриманою пенсією за період з 25.02.2017 року по 31.12.2019 року. Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача були відсутні. Враховуючи наведене, суд вважає, що дії відповідача щодо зменшення позивачу розміру недоотриманої пенсії, зазначеної в свідоцтві про право на спадщину як спадкове майно, в залежності від дати звернення спадкоємця з вказаним свідоцтвом до управління ПФУ є незаконними, а посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що «… нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії …» є в даному випадку недоречними, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на [INFO] (день смерті [PERSON] ), а в ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» йдеться річ про вину саме пенсіонера, а не його спадкоємців. Крім того сам період, за який [PERSON] не одержала пенсійні виплати, станом на день її смерті ( [INFO] ) не перевищує трьох років. Враховуючи зазначене, суд вважає, що дії відповідача щодо невиплати позивачу недоотриманої суми пенсії [PERSON] в розмірі 17322,53 грн, яка нарахована за період з 25.02.2017 року по 31.12.2019 року та є спадковим майном згідно свідоцтва про право на спадщину від 12.06.2020 року, є незаконними і тому, позовні вимоги підлягають задоволенню. Посилання відповідача у відзиві на висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, як на аналогічну правову позицію, суд вважає безпідставним, оскільки у вказаній справі були інші обставини, а саме позивачу не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на страхові суми, оскільки вони не були нараховані спадкодавцю за життя і нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотримані страхові виплати. В той же час предметом розгляду даної справи є суми, які увійшли в склад спадкового майна, на які позивач [PERSON] отримала право на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а відповідач при виплаті вказаних сум самостійно зменшив суму виплати, зазначену у свідоцтві про право на спадщину, вважаючи, що діє відповідно до діючого законодавства. Також є безспідставними і посилання відповідача на висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 14.04.2020 року у справі № 431/6232/18-ц, оскільки в зазначеній справі позивачу було відмовлено у стягненні сум, бо за життя спадкодавцю не здійснювались нарахування страхових виплат, а тому суд вважав, що спадкоємець не набув право на отримання ненарахованих, та невиплачених страхових виплат. Крім того зі змісту даної постанови вбачається, що предметом розгляду даної справи також було правомірність винесення нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом, на підставі якого спадкоємець просив стягнути суми, зазначені у вказаному свідоцтві, але нотаріальне свідоцтво рішенням суду було визнано недійсним, оскільки зазначені в ньому страхові суми, які увійшли в обсяг спадкового майна, не були нараховані за життя спадкодавцю. Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні відповідачем не доведено перед судом, що свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] має право на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала [PERSON] в сумі 186810,15 грн, визнано недійсним, суд вважає, що посилання відповідача на вищевказану постанову є безпідставним. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн .

Outcome: approved