Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із названим позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частку земельної ділянки кадастровий номер 3224684400:03:006:0006, розміром 1,9011 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області, вартістю 57725 грн., в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання представник позивача адвокат Неживок І.В. не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Тетіївської міської ради Балагура Б.О. в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Факт родинних відносин позивача і померлої підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача та її батька (а.с.9-10) та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачем (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається зокрема з Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер 3224684400:03:006:0006, розміром 1,9011 га., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області, що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2009 року посвідченого державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 772 (а.с. 13). Позивач претендує на успадкування вказаної Ѕ частки земельної ділянки як спадкоємець за заповітом( а.с.11). З метою оформлення спадщини на спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, звернулась до Тетіївської державної нотаріальної контори Київської області, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану частку земельної ділянки в нотаріальній конторі їй було відмовлено. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 660/02-31 від 12.09.2020 року вбачається, що поданий позивачем документ - свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.03.2009 року посвідчене державним нотаріусом Тетіївської районної державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 772 на Ѕ частку земельної ділянки для оформлення вищевказаної спадщини не є правовстановлюючим документом, оскільки при житті спадкодавець [PERSON] , не здійснила реєстрацію права власності на належну їй Ѕ частку земельної ділянки в органах Держкомзему та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зареєстрованого права власності на земельну ділянку на спадкодавця, що є необхідним для вчинення нотаріальних дій та передбачено вимогами п.п. 4.15, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та ст. 182 Цивільного кодексу України "про державну реєстрацію прав на нерухомість", ст.ст. 2-4,9,15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (а.с.21). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. При цьому ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, тому необхідно визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно, в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , що настала [INFO] .

Outcome: approved