Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя, посилаючись на те, що він працював в\~шкідливих умовах на підприємстві\~відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. За висновком МСЕК від 14.08.2018 року позивачу первинно встановлено 20% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням,безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває задуху, турбує постійний кашель, стан здоровя не покращується, хвороба викликає сильні душевні переживання. У зв'язку із отриманим професійним захворюванням йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати. 12.10.2018 року ухвалою суду відкрите провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження. 06.11.2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. \~В судове засідання позивач не зявився, його представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав, що вказані в позові. Представник відповідача [PERSON] "Суха Балка" в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в позові з підстав, викладених у відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони, встановивши між сторонами правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом\~встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] з 18.12.1997 року до 01.08.2017 року працював підземним гірничим майстром, на посадах підземного заступника начальника дільниці, начальником дільниці ш. « Фрунзе» [PERSON] «Суха Балка», був звільнений з роботи із виходом на пенсію, відповідно до копії трудової книжки. Згідно до висновку МСЕК від 14.08.2018 року, йому первинно було встановлено 20% втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням, безстроково. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного\~відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,\~1167 ЦК України\~\~моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер\~і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини\~наступили у\~\~[PERSON] \~у зв'язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення 20 % втрати професійної працездатності, безстроково, що було встановлено судом, тому, суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 20 000,00 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката по конкретній справі, адресований клієнту. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між позивачем та адвокатом [PERSON] 27 вересня 2018 року був укладений договір про надання правової допомоги адвокатом. Відповідно до акту-квитанції на оплату послугш адвокат за договором №27/18 від 27.09.2018, позивачем було сплачено 5000 грн. адвокату за надання правової допомоги. Однак, на підтвердження відповідності понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги не було надано жодних належних та допустимих доказів, окрім договору та квитанції, зокрема, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, як того вимагає\~ст. 137 ЦПК України. Відсутність відповідних доказів не дає можливості суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування витрат на правову допомогу немає, а тому у цій частині позову повинно бути відмовлено. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial