Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області , [PERSON] в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказав, що спадкоємцем за заповітом є також його сестра, відповідачка по справі, яка не бажає приймати спадщину після смерті батька та нотаріально відмовилася на його користь. Він фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки періодично проживає та користується житловим будинком, розпоряджається речами, які знаходяться в ньому, доглядає за будинком, обробляє присадибну ділянку. Звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О., але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, в зв,язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Територіальної громади в особі виконавчого комітету Хотинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з,явилась, направила до суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . За правилами ч.3ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] в м. Коростень Житомирської області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , а.с. 8). 20.04.2010 року головою Хотинівської сільської ради посвідчено заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядкеження, яким належний йому на праві особистої власності житловий будинок, що знаходиться в с. Хотинівка Коростенського району Житомирської області і все його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він, за законом матиме право , заповів своїм дітям в рівних частинах: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 5. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. ( а.с. 9). [PERSON] 11.01.2013 року звернулася з заявою до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О. , в якій відмовилася від належної їй спадщини , яка залишилась після смерті [PERSON] , на користь свого брата [PERSON] .(а.с.42). Таким чином позивач по справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, відповідно до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України. З довідки № 192 від 11.03.2019 року, виданої Хотинівською сільською радою, слідує, що [PERSON] на праві особистої власності належить житловий будинок та надвірні будівлі в [ADDRESS] . ( а.с. 18). З довідки № 67 від 11.01.2019 року, виданої Коростенським міжміським бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, слідує, що державна реєстрація права власності КП « Коростенське МБТІ» житлового будинку [ADDRESS] не проводилась. ( а.с. 15). Позивач [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О., проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. ( лист відома а.с.16) На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право власності на таке нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 "Особиста власність" цього ж кодексу не пов"язувала наявність такого права з його обов"язковою державною реєстрацією. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством.За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності є такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного та

Outcome: approved