Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач 07.08.2019 звернувся в суд з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 8 лютого 2016 року у цивільній справі №702/37/16-ц, стягнуто з нього на користь [PERSON] кошти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів мого доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, починаючи з 18.01.2016 до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду вказаної вище цивільної справи предметом розгляду якої було стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, він не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини доходів (заробітку) щомісячно, що підтверджується вищевказаним судовим рішенням. Його позиція як батька була спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачем щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання їхнього спільного малолітнього сина. На той час, він мав стабільний дохід (з березня 2014 року він перебував на службі ЗСУ та приймав участь в АТО і отримував за це винагороду), якого було достатньо для того щоб утримувати не лише себе, але й свою неповнолітню дитину, і він з радістю готовий був сплачувати аліменти на матеріальне та духовне забезпечення своєї дитини, про що він відкрито заявив суду, у такий спосіб визнавши позов та розмір аліментів, яких просила мати дитини. З червня місяця 2016 року його було звільнено зі служби, у зв`язку з чим його доходи значно зменшились, а тому він був позбавлений можливості сплачувати той розмір аліментів, який було йому присуджено судом. Окрім того, під час служби він дістав сечокам`яну хворобу, внаслідок чого йому протипоказано роботу з фізичними навантаженнями. А саме така робота могла б дати йому достатній рівень заробітку. В зв`язку з вищевикладеним, до червня 2016 року він справно сплачував аліменти, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина [PERSON] . Проте, з часу звільнення та хвороби, подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою. Його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти розмірі 1/3 частини доходів (заробітку) щомісячно, оскільки змінився його матеріальний стан як платника аліментів, оскільки його доходи значно зменшились, на даний час він безробітній та не має можливості на даний час влаштуватись на нову роботу із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе але й свого сина. Як наслідок він не отримує протягом більш як півроку заробітку чи будь-якого іншого доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі в якому вони були встановлені судовим рішенням. Крім того, повідомляє суд про те, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі автомобіля, квартири, будинку, а лише засоби для щоденного проживання. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду його матеріальний стан суттєво змінився, оскільки він не отримує дохід, який на момент визначення розміру аліментів був достатнім для забезпечення нормального життя, а тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений судовим рішенням №702/37/16-ц від 08.02.2016 року. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму до 1/5 частини доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 28.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач відзив до суду не надіслав. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце підготовчого розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Заявлені позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що підготовчий розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та виходить з наступного. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08.02.2016 з позивача стягнуто на користь [PERSON] кошти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку, починаючи з 18.01.2015 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Згідно наданих позивачем доказів, у нього погіршився стан здоров`я (а.с.5-7). Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що позивач надав докази, що на даний час виникли певні обставини, які є підставою для перегляду розміру стягнутих з нього аліментів в сторону їх фактичного зменшення. Вказані обставини не спростовуються та не заперечуються відповідачем, а тому суд вважає, що позивач навів суду обставини, які є достатніми, з урахуванням позиції відповідача, для зменшення розміру аліментів. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки обов"язок утримувати неповнолітню дитину є обов"язком як матері так і батька, новий розмір аліментів передбачає їх стягнення в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає нормам діючого законодавства, суд приймає визнання відповідачем позову та доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. При цьому, при розподілі судових витрат суд враховує, що оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, а тому із відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в розмірі 50% розміру судового збору за подання даної позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved