Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має рідного брата [PERSON] , [INFO] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , проте ухиляються від батьківських обов`язків по вихованню сина. Піклування про неповнолітнього [PERSON] , його виховання та матеріально-побутове забезпечення здійснює позивач. А тому, уточнивши позовні вимоги, він просив суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , призначити його піклувальником [PERSON] та стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.05.2019 р. і до повноліття [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 5/. Позивач [PERSON] є рідним братом неповнолітнього [PERSON] по матері., що підтверджується свідоцтвом про народження позивача /а.с. 7/. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм братом, неповнолітнім [PERSON] та тривалий час займається його вихованням і матеріальним забезпеченням. Допомогу у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини здійснюють також його дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] Відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина [PERSON] , не цікавляться його навчанням, фізичним та духовним розвитком, не забезпечують хлопчику необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Встановлено, що на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частки квартири, загальною площею 88,80 кв. м. В ході обстеження умов проживання, уповноваженим служби у справах дітей було встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає у задовільних житлово-побутових умовах. При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України; ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р., Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року. Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України. Положення статті 141 СК України, визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готування її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Однією з підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України, є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", яка не втратила чинність, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Частиною 4 статті 167 СК України передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] працевлаштований, отримує дохід, має задовільний стан здоров`я, а тому може піклуватися про [PERSON] . Таким чином, встановлені по справі обставини свідчать про те, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків по вихованню свого сина, не забезпечують його усім необхідним для нормального розвитку та не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини. Його вихованням та матеріальним забезпеченням займається позивач. А тому суд, з урахуванням наведеного, вважає за можливе позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] , 2002 р.н., та призначити його піклувальником [PERSON] . При цьому суд приймає до уваги висновок Органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та про доцільність встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] з боку його рідного брата [PERSON] . Разом з цим, суд враховує зміст ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. А тому, з відповідачів слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , в розмірі по 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.05.2019 р. і до повноліття дитини. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що відповідно до ст. 169 СК України вони мають право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни їхньої поведінки та обставини, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав. В силу п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved