Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Департамент служб у справах дітей ХМР звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , перебувають на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Матір'ю дітей є відповідач по справі - [PERSON]. Відомості про батьків дітей у свідоцтві про народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач зловживає спиртними напоями, на запрошення до дитячої поліклініки вона не реагує, діти мешкають в антисанітарних умовах, вихованням дітей не займається. На теперішній час, діти знаходяться у КЗ « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» де відповідач дітей не відвідує. Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням інтересів малолітніх дітей, позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей. Ухвалою суду від 22.06.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та вказана ну справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача, не з»явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с.11,12). Відомості про батька дітей у свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. З матеріалів справи вбачається, що малолітні [PERSON] та [PERSON] народження перебувають на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Згідно листа начальника Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області від 20.11.2017 року встановлено, що до відділу поліції в листопаді 2017 року зверталася [PERSON], в якій просила прийняти міри до [PERSON] та його співмешканки - [PERSON], які знаходячись вдома вчинили бійку, внаслідок чого діти які з ними мешкали втікли. По приїзду поліції за вказаним викликом , мати дітей вдома не було, у квартирі був повний безлад та антисанітарні умови для проживання дітей. Встановити місцезнаходження матері дітей не вдалося та діти були госпіталізовані до ХЛМЛ № 18. ( а.с.15) Згідно акту обстеження умов проживання за адресою : [ADDRESS] де мешкають малолітні діти [PERSON] та [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] та її співмешканцем - [PERSON], умови проживання є незадовільними , квартира дуже потребує ремонту, шпалери брудні та обідрані, в квартирі не прибрано, на стелі у кухні грибок та пліснява ( а.с.23) Згідно з характеристикою наданою старшим інспектром ЮПСП Слобідського ВП , [PERSON] зі слів сусідів характеризується негативно, постійно вживає алкогольні напої , за дітьми не слідкує та із сусідами ніяких відношень не підтримує. Також [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст..184 КУпАП, а саме : за невиконання своїх батьківських обов'язків. ( а.с.24) Відповідно до листа КЗОЗ « Обласний наркологічний диспансер» від 28.11.2017 року , [PERSON] в період з 23.11.2017 року по 28.11.2017 року знаходилась на стаціонарному обстежені у вказаному медичному закладі та їй було встановлено діагноз : Синдром залежності від вживання алкоголю та бензодіазепінів, активне вживання. ( а.с.27) Крім того, згідно до листа КЗОЗ « Обласний наркологічний диспансер» від 21.02.2018 року , [PERSON] самостійно звернувшись для проходження курсу терапії , в період з 08.02.2018 року по 19.02.2018 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі з діагнозом : Синдром залежності від вживання алкоголю та бензодіазепінів. Виписана з відділення по закінченню курсу лікування в задовільному стані.( а.с.32) Актами прийому дітей від 07.12.2017 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були передані до Комунального закладу « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ( а.с.30,31) Відповідно до заяви [PERSON] від 06.04.2018 року , остання відмовилась від соціального супроводу. ( а.с.36) Виходячи з інтересів дітей , Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с.7) Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства ", кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов'язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав відповідача буде підставою для визначення статусу дітей та надання їм державних гарантій соціального захисту, виходячи з інтересів дітей, суд вважає, що позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, частиною 3 ст. 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, яка не працює та положення ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідної якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення розвитку дитини та не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи матеріальний стан відповідача - яка не працює, вік дітей , їх місце знаходження на теперішній час у КЗ « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та норми Закону України « Про державний бюджет України» на 2018 рік, яким встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , суд приходить до висновку , що з відповідача на користь КЗ « Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» підлягають стягненню аліменти в твердій грошовій сумі на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. 00 щомісяця до його повноліття та на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн. 00 щомісяця до її повноліття, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Розмір аліментів підлягає стягненню з дня пред'явлення даного позову , тобто з 22.05.2018 року. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved