Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний заклад комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] була госпіталізована 08 листопада 2016 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення про госпіталізацію, виданого Комунальною установою «Малиженський психоневрологічний інтернат», після чого оглянута лікарем-психіатром [PERSON], яка за результатами такого огляду та па підставі відомостей, які надійшли від опікуна хворого - [PERSON], зробила висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного стану, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. 08 листопада 2016 року о 10 годині 45 хвилин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з медичної частини лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], завідувача 4 відділення лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] та завідувача 9 відділення лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON]- [PERSON], який є опікуном хворої, у судове засідання не з'явився, надав до суду телефонограму, відповідно до якої наполягав на госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу. Прокурор Болотніков В.В. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2010 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] та завідувача відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2010 року [PERSON] визнано недієздатною /а.с. 6/. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року [PERSON] визнано опікуном [PERSON] /а.с. 8/. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], 08 листопада 2016 року о 10 годині 45 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON] остання народилася в сім'ї робочих та була єдиною дитиною. В школу пішла з 7 років, закінчила 11 класів. Працювала на заводі гранулировщиком. Перебувала на обліку в центрі зайнятості. Розлучена, має сина, якому 16 років, мешкає з батьком. З перенесених захворювань відмічає простудні, дитячі інфекції, ЧМТ (впала з гойдалки). Твс, б. Боткіна заперечує. Палить. Хворіє психічними захворюваннями з 2008 року. Неоднарозово знаходилася на лікуванні в ХОКПБ №3. Вдома була неврегульована в поведінці, цілими днями лежала в ліжку, уходила із дому. У зв'язку з чим оформлена в будинок - інтернат. З квітня 2016 року є підопічною Комунальної установи «Малиженський психоневрологічний інтернат». В ОПБ №1 поступає вперше. Госпіталізація пов'язана з погіршенням псих стану, а також для представлення на МСЕК для повторного огляду групи інвалідності. Хвора страждає хронічним прогредиєнтним психічним захворюванням в формі: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. Змішаний тип дефекту. F 20.00. Соціально дезадаптована. Відмічаються часті загострення психосимптоматики. Виявляє ознаки інвалідності. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON] страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого вона не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання їй психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, [PERSON] у зв'язку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою її законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved