Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Заступник прокурора Одеської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради, [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до [PERSON], в якому просив зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 91,4кв.м., вартістю 127 349,00грн., яка розташована в м. Одесі по вулиці Адміральський проспект, 31, шляхом знесення самочинно збудованої будівлі загальною площею 91,4кв.м., яка складається з приміщень: 1 зал 63,7кв.м., 2 коридори 13,4кв.м., 3 кухні 13,1кв.м., 4 санвузли 1,1кв.м., та повернути її Одеській міській раді. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2014року, за фізичною особою - підприємцем [PERSON] визнано право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 91,4кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект, 31. На підставі заяви про перегляд заочного рішення, поданою Одеською міською радою, вищезазначене заочне рішення скасоване, а позовна заява [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю залишена без розгляду. Разом з тим, як зазначає прокурор, в ході розгляду вищезазначеної позовної заяви судом встановлено, що нежитлова будівля, загальною площею 91, 4 кв.м., яка розташована по вул. Адміральський проспект, 31, у м. Одесі, самочинно збудована за власний рахунок фізичною особою - підприємцем [PERSON] Відповідно до інформації управління держземагентства у м. Одесі Одеської області від 28.05.2015 №10-1505-0.15-3874/2-15, департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 27.05.2015 № 01-19/1845-09-02, право власності чи користування на земельну ділянку по вул. Адміральський проспект, 31 у м. Одесі, не реєструвалось та рішення про передачу у власність чи користування вказаної земельної ділянки не приймались. Таким чином, прокурор зазначає, що [PERSON] проведені будівельні роботи, в м. Одесі по вул. Адміральський проспект, 31, на земельній ділянці, яка йому у власність чи користування не передавалась. Згідно із інформацією управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 27.05.2015 № 01-15/360 п, останнім не надавались містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка розташована в м. Одесі по вул. Адміральський проспект, 31. Крім того, відповідно до інформації [PERSON] ДАБІ в Одеській області від 03.06.2015 № 05/1-5412, документи дозвільного характеру на проведення будівельних робіт за вищевказаною адресою не видавались, що свідчить про проведення [PERSON] будівельних робіт без належного дозволу. Таким чином, прокурор вказує, що дії [PERSON] з будівництва нежитлової будівлі в м. Одесі по вул. Адміральський проспект, 31, на земельній ділянці, яка йому не була відведена для цієї мети та за відсутності дозволу на проведення таких робіт є самочинним будівництвом. Додатково прокурор вказував на те, що посилання третьої особи на те, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні у третьої особи та насправді обєкти про знесення яких подано позов є тимчасовими спорудами, що розміщені на спірній земельній ділянці відповідно до вимог закону, є неналежними, оскільки на його думку матеріали справи однозначно вказують на наявність на такій земельній ділянці обєктів капітального будівництва, збудованих відповідачем самочинно. Відповідач, [PERSON], звернувся до суду з письмовими поясненнями, у яких вказав, що спірну земельну ділянку ним було передано у користування третій особі за договором про право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, та на час розгляду справи третьою особою на виконання такого договору на земельній ділянці за адресою м. Одеса, Адміральський проспект, 31, розміщено тимчасові споруди, а не капітальні будівлі. Представник третьої особи у поданих заявах наголошував на тому, що спірні начебто капітальні будівлі та споруди насправді є тимчасовими обєктами, що розміщені відповідно до приписів закону, та належать [PERSON], а тому підстави для задоволення позову відсутні. У судовому засіданні 08 серпня 2016 року прокурор з посиланням на положення ст.ст. 14, 121, 142 Конституції України, ст. 376 ЦК України, ст.ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст. 34, 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наполягав на задоволенні позову. У судовому засіданні 08 серпня 2016 року представник Одеської міської ради позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві та довідки з відділу адресно довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, надав письмові пояснення. Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову з наведених у наданих до суду письмових заявах. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2014року за фізичною особою - підприємцем [PERSON] було визнано право власності на обєкт нерухомості нежитлову будівлю загальною площею 91,4кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект, 31. 07.04.2015року Одеська міська ради звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд вказаного заочного рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2014року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2015року заяву Одеської міської ради про перегляд заочного рішення по справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю було задоволено, скасовано заочне рішення від 12.11.2004року по справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю, та призначено судове засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2015року позовну заяву [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю, загальною площею 91,4кв.м., розташовану в будинку №31 по Адміральському проспекту в м. Одесі, було залишено без розгляду. Згідно з інформацією управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 27.05.2015 № 01-15/360 п, [PERSON] не надавались містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка розташована в м. Одесі по вул. Адміральський проспект, 31. Відповідно до інформації [PERSON] ДАБІ в Одеській області від 03.06.2015 №05/1-5412, документи дозвільного характеру на проведення будівельних робіт за вищевказаною адресою не видавались, що свідчить про проведення [PERSON] будівельних робіт без належного дозволу. При цьому суд окремо наголошує на тому, що на підтвердження вимог позову додатково свідчать складені [PERSON] державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.03.2016 року Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, Протокол про адміністративне правопорушення та Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил, з яких вбачається, що [PERSON] виконано будівельні роботи з влаштування нежитлових приміщень кафе-бару «Вимпел» за адресою: пр.-т Адміральський, 31 у м. Одесі, без права їх виконання, та йому було встановлено строку для усунення вказаного порушення до 17.04.2016 року. Постановою [PERSON] ДАБІ в Одеській області №241 від 31.03.2016 року, складеною на підставі наведених документів, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.7 ст. 96 КУпАП, що виявилось у виконанні будівельних робіт нежитлових приміщень кафе-бару «Вимпел» за адресою: пр-т Адміральський, 31 у м. Одесі без права їх виконання. Додатково до матеріалів справи долучено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, Протокол про адміністративне правопорушення та Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил, що складені [PERSON] ДАБІ в Одеській області від 08.06.2016 року, зі змісту яких вбачається, що станом на вказану дату [PERSON] порушення містобудівного законодавства, як того вимагав припис, не виконано, будь-яких звернень від [PERSON] до [PERSON] щодо набуття права на виконання будівельних робіт за вказаною адресою не надходило. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". До того ж, зазначеним Законом визначено, що фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом об'єкта архітектури. Згідно із статтею 29 Закону України «Про планування і забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; облік державних і суспільних інтересів при плануванні й забудові територій; врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок і будинків, що оточують місце будівництва; захист прав громадян і громадських організацій відповідно до законодавства. Таким чином, [PERSON] був повинен перед тим як розпочати будівельні роботи з будівництва нового об'єкту містобудування одержати дозвіл на виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку відповідно до Закону України «Про планування і забудову територій» чого ним зроблено не було. Відсутність у забудовника ([PERSON]Н.) затвердженого проекту й дозволу на проведення будівельних робіт свідчить, що таке будівництво є самочинним. Окрім викладеного, згідно ч.2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 Конституції України є земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до інформації Управління держземагентства у м. Одесі Одеської області від 28.05.2015 за №10-1505-0.15-3874/2-15, [PERSON] комунальної власності Одеської міської ради від 27.05.2015 №01-19/1845-09-02, право власності чи користування на земельну ділянку по вул. Адміральський проспект, 31 у м. Одесі, не реєструвалось та рішення про передачу у власність чи користування вказаної земельної ділянки не приймались. Таким чином судовим розглядом встановлено, що земельна ділянка по вул. Адміральський проспект, 31 у м. Одесі, на якій [PERSON] здійснювалися будівельні роботи, в порушення вище перелічених норм використовується за відсутності правовстановлюючих документів на землю. Відповідно до частин 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Отже, правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право на звернення до суду з таким позовом закон надає, зокрема, й відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] документи, що підтверджують право користування самовільно захопленою земельною ділянкою не оформив та вчиняє дії, спрямовані на набуття права власності на самочинну споруду, суд вважає позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому пояснення третьої особи що кореспондують долученим до матеріалів справи документам про те, що на підставі договору ТС-1336/15 на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 15.10.2015 року третя особа, [PERSON], укладеним між ним та Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, третя особа отримала у користування місце під розташування групи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності загальною площею 102,7 кв.м. за адресою: м. Одеса, просп. Адміральський 31 на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси. Так, матеріали справи містять копію листа Управління архітектури та містобудування №01-06/1079 від 25.08.2015 року, адресований ФОП [PERSON]Х.О., про те, що управлінням було розглянуто його заяву від 11.08.2015 року про відповідність намірів, щодо розміщення групи тимчасових споруд за адресою: м. Одеса, пр-т Адміральський, 31, та погодження місця розміщення тимчасових споруд (павільйонів) площею 102,70 кв.м. За текстом листа зазначено, що він не є підставою або дозволом для установки (монтажу) тимчасових споруд. Крім того до матеріалів справи надано паспорт привязки групи стаціонарних тимчасових споруд р.№01-06/1079 від 06.10.2015 року вбачається, що група складається з 4-х павільйонів прямокутної форми, загальною площею 102,7 кв.м. Таким чином вбачається, що тимчасові споруди площею 102,7 кв.м, на які вказує представник третьої особи у своїх запереченнях проти позову та обєкт самочинного будівництва, що побудовано відповідачем на тій самій земельній ділянці №31 по проспекту Адміральському в м. Одесі, площею 91,4 кв.м., є різними обєктами, що обєктивно вбачається з зазначених вище фактичних обставин справи, а тому суд критично оцінює такі заперечення третьої особи та не вважає їх такими, що є підставою для відмови у позові про зобовязання [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 91,4 кв. м. яка розташована в м. Одесі по вул. Адміральський проспект, 31, шляхом знесення самочинно збудованої будівлі загальною площею 91,4 кв. м., та повернути її Одеській міській раді.

Outcome: approved