Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія II ДП № 16296 від 02.02.2001 року позивач являється власником земельної ділянки площею 4,190 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:0016. 20.10.2004 року позивач уклав з відповідачем договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років. 22.06.2011 року між сторонами укладено додаткову угоду, якою визначено термін дії договору до 31.12.2021. 19.06.2017 року між сторонами укладено «Договір про внесення змін до договору оренди зазначеної земельної ділянки», яким визначено розмір орендної плати за кожен рік користування землею в розмірі 12 050 грн. Сплачується орендна плата до 30 листопада кожного року дії договору оренди. Проте, в порушення умов договору оренди, відповідач не виплачує орендну плату за 2019 - 2020 рік. Таким чином, борг відповідача за договором оренди земельної ділянки площею 4,190 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:0016 становить 12 050 грн. х 2 роки = 24 100 грн. Відповідно до умов Договору Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. Позивач неодноразово з`являлася до відповідача за орендною платою, проте представники відповідача клжного разу відмовляли у видачі орендної плати мотивуючи тим, що не має коштів в орендаря. Ухвалою суду від 21.05.2021 року було відкрито провадження у справі. 09.08.2021 року представник позивача Лисий В.В., просив надав суду заяву, в якій з врахуванням часткового погашення боргу просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» орендну плату за користування земельною ділянкою за 2020 рік загальною сумою 12050 грн. та судові витрати по справі. Позивач та представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань та відзиву не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія II ДП № 16296 від 02.02.2001 року позивач являється власником земельної ділянки площею 4,190 га, кадастровий номер 1224280500:01:001:0016 (а. с. 10). 20.10.2004 року позивач уклав з відповідачем договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років (а.с. 6-7). 22.06.2011 року між сторонами укладено додаткову угоду, якою визначено термін дії договору до 31.12.2021 (а.с. 8). 19.06.2017 року між сторонами укладено «Договір про внесення змін до договору оренди зазначеної земельної ділянки», яким визначено розмір орендної плати за кожен рік користування землею в розмірі 12 050 грн (а.с. 9). Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, дане положення передбачено ст.1 5 Закону України «Про оренду землі». Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із ст. 612 Цивільного кодексу України вбачається, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконня зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконаї вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання по сплаті орендної плати за землю не виконав. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 050 грн. (дванадцять чотири тисячі сто гривень). Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, ЗК України. Приписами ст. 96 ЗК України встановлено, що землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України). Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Ознайомившись з договором оренди, суд дійшов висновку, що орендна плата за 2020 рік орендодавцю згідно умов договору, повинна бути виплачена. Доказів сплати орендної плати за цей період відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, судові витрати у розмірі 908 грн. слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved