Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 17.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до якого 07.08.2017 року надала заяву про уточнення вимог, залишивши позовні вимоги тільки до відповідача [PERSON] та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт неприйняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 07.10.2020 року позивач [PERSON] надала уточнену позовну заяву про визнання недійсними заяв [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , 10.04.2009 року, визнання недійсною заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , та визнання за нею, [PERSON] , права власності на 1/2 частину домоволодіння у [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 30.05.2017 року відповідач [PERSON] надала зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на 3/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 23.01.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року зупинено провадження у справі №520/2032/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Третя одеська державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради, [PERSON] , про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, до набрання законної сили судовим рішенням в справі №520/6412/17 за позовом [PERSON] до Третьої одеської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування посвідчувального напису нотаріуса. Ухвалою суду від 26.05.2020 року провадження у справі поновлено. 09.07.2020 року позивачем за первісним позовом [PERSON] надано до суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть відповідача по справі [PERSON] ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть та копію свідоцтва про смерть відповідача по справі [PERSON] . Правонаступники [PERSON] дружина [PERSON] та син [PERSON] подали до суду заяву, відповідно до якої вони заперечують проти задоволення позову [PERSON] та про визнання в повному обсязі зустрічних позовних вимог [PERSON] [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у заяві вона підтримує зустрічний позов в повному обсязі та просить його задовольнити, а також просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . До суду від Третьої Одеської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, розгляд справи залишено на розсуд суду. Київською державною нотаріальною конторою в м. Одеса було подано заяву про розгляд справ за відсутності її нотаріальної контори, розгляд справи залишено на розсуд суду Представник КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не відомі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач за первісним позовом [PERSON] посилається на те, що вона є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину домоволодіння у [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м. За життя померла [PERSON] не склала заповідальне розпорядження, а тому спадкування здійснюється за законом. Єдиними спадкоємцями на майно [PERSON] , померлої [INFO] , були її онуки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які мають право на отримання спадщини у вигляді 1/8 частини будинку у [ADDRESS] , кожний. 25.05.2009 року [PERSON] звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л., реєстровий № 395. На підставі вказаної заяви державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. була заведена спадкова справа № 768/09 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . 31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] . 31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , на користь [PERSON] 14.08.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , на користь [PERSON] . Позивач за первісним позовом вважає, що заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому саме вона є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] ,померлої [INFO] , оскільки нею одною була подана заява про прийняття спадщини, яка повністю відповідає вимогам діючого законодавства. 08.10.2009 року, своєю постановою, державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У позивача за первісним позовом відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно, крім того, на сьогоднішній день існує спір про право між спадкоємцями на майно [PERSON] , померлої [INFO] , а тому [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. 30.05.2017 року відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON] , в якій просить визнати за нею право власності на 3/8 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться у [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтуванні своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що після смерті її бабусі [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частини домоволодіння у [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м. Право на спадкування вказаного майна мають четверо онуків померлої, по 1/8 частині кожному. Всі онуки своєчасно, в рамках встановленого чинним законодавством строку звернулися до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] , [PERSON] відмовились від спадщини після смерті [INFO] [PERSON] на користь [PERSON] , а тому позивач за зустрічним позовом має право на 3/8 частини домоволодіння у [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м. 06.06.2017 року [PERSON] звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до Листа №3381/02-14 від 09.06.2017 у видачі вказаного свідоцтва їй було відмовлено на підставі того, що вже існує постанова про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, оформити свої спадкові права вона не може, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, а тому змушена звернутися до суду для захисту своїх майнових прав. 04.01.2018 року [PERSON] подала відзив на зустрічний позов, відповідно до якого вказаний позов вона не визнає в повному обсязі, та вважає його таким що не підлягає задоволенню. [PERSON] зазначає, що на момент відмови [PERSON] від своєї долі у спадковому майні, його паспорт був недійсним, а тому нотаріус не мала підстав встановити його особу за документом, який не мав чинності. На той момент [PERSON] було 47 років, але фотографія по досягненні ним 45 років в паспорті була відсутня. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [INFO] померла [PERSON] , про що 11.04.2009 року складено відповідний актовий запис № 611 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /т.1., а.с.18/ Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя померла [PERSON] не склала заповідальне розпорядження, а тому спадкування здійснюється за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права власності на 1/2 частину домоволодіння у [ADDRESS] , що знаходиться на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м. Домоволодіння у [ADDRESS] знаходилося у спільній власності [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , по 1/2 частини у кожного. Право власності [PERSON] та [PERSON] на вказаний будинок підтверджується договором на право забудови від 18.10.1940 року, який укладено між відділом комунального господарства Одеської міської ради та [PERSON] , [PERSON] /т.1., а.с.26-27/. Подружжя мало двох дітей: -сина [PERSON] , [INFO] , про що 02.03.1936 року складено відповідний актовий запис № 10 Великою Фонтанською сільрадою Одеського району Одеської області, що вбачається з свідоцтва про народження № [NUMBER] /т.1., а.с. 31/ -доньку [PERSON] , [INFO] , про що 20.04.1949 року складено відповідний актовий запис № 648 Кагановичським райЗАГСом м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] /т.1., а.с. 118/ У [PERSON] під час шлюбу з [PERSON] народилось двоє дітей: -донька [PERSON] , [INFO] , про що 08.01.1961 року складено відповідний актовий запис № 51 Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] /т. 1, а.с. 16/, -син [PERSON] , [INFO] . У [PERSON] народилось двоє дітей: - син [PERSON] , [INFO] , - донька [PERSON] , [INFO] , про що 09.10.1973 року складено відповідний актовий запис № 2475 Київською районною сільською радою ЗАГС м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] /т.1., а.с. 121/ [INFO] помер [PERSON] , про що 08.10.1963 року складено відповідний актовий запис № 4653 Міським бюро ЗАГС м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /т.1., а.с.33/ [INFO] помер [PERSON] , про що 09.09.1983 року складено відповідний актовий запис № 6650 Жовтневим ЗАГСом м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /т.1., а.с.33/ [INFO] померла [PERSON] , про що 31.07.2006 року складено відповідний актовий запис № 7016 Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, що вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /т.1., а.с.19/ Таким чином, на момент подання первісного позову єдиними спадкоємцями на майно [PERSON] , померлої [INFO] , були її онуки: [PERSON] (позивач за первісним позовом) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі за первісним позовом), які мають право на отримання спадщини у вигляді 1/8 частини будинку у [ADDRESS] , кожний. Відповідно до ч. 5 ст. 1266 ЦК України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно із ч. 2 та 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. 18.05.2009\~року [PERSON] \~звернулася до\~приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Андрющенко Л.Л.\~щодо посвідчення\~справжності підпису\~на заяві\~про прийняття\~спадщини.\~Після чого\~вказана заява\~була відправлена\~до Третьої\~Одеської державної\~нотаріальної контори,\~з метою\~заведення спадкової\~справи.\~25.05.2009\~року заява\~надійшла на\~адресу Третьої\~Одеської державної\~нотаріальної контори./т.1., а.с.25/ Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. 25.05.2009 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В.на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 768/09 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . 31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , що була зареєстрована за №2996 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09./т.1, а.с.24/ 31.07.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , на користь [PERSON] , що була зареєстрована за № 2995 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09. /т.1, а.с.23/ 14.08.2009 року до нотаріальної контори була подана заява від [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , на користь [PERSON] , що була зареєстрована за № 3253 та долучена до матеріалів спадкової справи № 768/09./т.1, а.с.22/ Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивач за первісним позовом вважає, що заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: не викладені на спеціальних бланках, на них відсутній ідентифікаційний номер та відсутня печатка нотаріуса Різой Н.В., а такохж заявниками не сплачено державне мито, а тому заяви відповідачів є недійсними. крім того, на момент складання заяви про відмову від спадщини [PERSON] мав недійсний паспорт (відсутнє фото по досягненню 45 років), тобто його особистість не могла бути встановлена нотаріусом на підставі недійсного документу. З огляду на наведене, позивач за первісним позовом вважає, що саме вона є єдиним спадкоємцем на майно [PERSON] ,померлої\~ [INFO] ,\~оскільки нею\~одною була\~подана заява\~про прийняття\~спадщини,\~яка повністю\~відповідає вимогам\~діючого законодавства,\~а тому\~вона має\~право на\~спадкування всього\~майна бабусі,\~що складає\~1/2\~частину домоволодіння\~у [ADDRESS] ,\~що знаходиться\~на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м. Відповідно до абзацу 1 п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 від 03.03.2004 року (чинної на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ) (надалі Інструкція), письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Інших вимог до заяв про прийняття та відмову від спадщини, які подані безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса, вказаною Інструкцією не визначено. Інструкція не передбачає обов`язкової наявності ідентифікаційного коду заявника у подібній заяві, засвідчення її печаткою нотаріуса або викладення її на спеціальному нотаріальному бланку. Відповідно до п. 5 Глави 1 Загальних положень Інструкції, тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документа з однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису, за винятком заяв у електронній формі та тих примірників, що залишаються у справах нотаріуса, а також дублікатів нотаріальних документів, викладаються на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотного боку цих бланків. Зразок, опис, порядок витрачання, зберігання, обігу та звітності спеціальних бланків нотаріальних документів установлюються Кабінетом Міністрів України.Зазначені нотаріальні дії, вчинені без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, є нечинними. Вчинення інших нотаріальних дій здійснюється без використання спеціальних бланків нотаріальних документів. Відповідно до вказаної норми, заяви про прийняття спадщини та відмову від неї, які подаються спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, не входять до переліку нотаріальних дій, що вчиняються на нотаріальних бланках. Згідно із абзацом 1 п. 216 Інструкції, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Справжність підпису\~на таких\~заявах має\~бути нотаріально\~засвідченою. (тобто на заяві надісланою поштою, а не поданою особисто) Таким чином, проаналізувавши практику національного законодавства, суд зазначає, що ні в ЦК України, ні в Законі України «Про нотаріат» та Інструкції чітких вимог до змісту заяви про прийняття або відмову від спадщини не встановлено, але виходячи з юридичної практики та теорії нотаріального процесу рекомендується зазначати у заяві такі відомості: - назву державної нотаріальної контори (атрибути нотаріуса); - прізвище, ім`я, по батькові спадкоємця, місце його проживання (доцільно вказувати номери засобів зв`язку); - прізвище, ім`я, по батькові спадкодавця, дату смерті, місце його проживання - підстави закликання до спадкування з відповідними документами; - відомості, відомі спадкоємцю-заявнику, про інших спадкоємців; - відомості, відомі спадкоємцю-заявнику, про належність конкретногомайна до спадщини, а також докази, що підтверджують дану обставину (правовстановлюючі документи на майно спадкодавця); - якщо спадщину на момент подання заяви ще не відкрито, подається оригінал свідоцтва про смерть спадкодавця; - законні представники (опікуни) мають підтвердити належними документами свій статус та особу; - у разі необхідності спадкоємець-заявник може просити про вжиття заходів до охорони спадкового майна. Заява про прийняття спадщини або відмову від неї подається спадкоємцем особисто. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. На всіх заявах зазначаються дата їх надходження та номер спадкової справи. Заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] від 31.07.2009 року № 2995; заява [PERSON] \~про прийняття\~спадщини від 31.07.2009 року № 2996; заява від [PERSON] \~про відмову\~від прийняття\~спадщини на користь [PERSON] від 14.08.2009 року № 3253, мають реєстраційний номер, номер спадкової справи, на них зазначена дата надходження, мають відмітку про встановлення особи заявника та підпис нотаріуса, а тому є такими, що відповідають вимогам законодавства тобто є дійсними. Підстави для визнання їх недійсними відсутні. Стосовно наполягання позивача за первісним позовом, про обов`язковість сплати державного мита за подання вищевказаних заяв, суд роз`яснює, що перелік та розмір ставок державного мита за вчинення нотаріальних дій, передбачений ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито», подання заяв про прийняття та відмову від спадщини до вказаного переліку не входить. Відповідно до п. 216 Інструкції (чинної на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ) - Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 08.10.2009 року, своєю постановою, державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Крім того, у постанові було повідомлено, що згідно Листа КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 14.08.2009 року за вих. № 98110.70 за [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване./т.1. а.с.28/ Однак 26.03.2010 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» було надано новий Лист /т.1. а.с.30/ про зміну Листа вих. № 98110.70 від 14.08.2009 року, та повідомлено, що станом на 26.03.2010 року домоволодіння у [ADDRESS] зареєстроване: -1/2 частина за [PERSON] на підставі договору про право забудови від 19.10.1940 року за № 15224, на підставі акту приймання 1/2 частини будинку в експлуатацію, затвердженого рішенням Виконкому Київської райради від 15.02.1980 року, № 204. -1/4 частина за [PERSON] ( [INFO] ) на підставі дублікату свідоцтва про право спадкування за законом, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 31.08.2007 р., за № 5-1465. -1/4 частина за [PERSON] ( [INFO] ) на підставі дублікату свідоцтва про право спадкування за законом, виданого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 31.08.2007 р., за № 5-1468. Суд вважає, що зазначення у Листі КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 14.08.2009 року за вих. № 98110.70 про відсутність даних про зареєстроване право власності [PERSON] є таким, що не має правого значення, оскільки дані відомості були зазначені на підставі помилкового повідомлення КП «ОМБТІ та РОН», до якого в подальшому були внесені уточнення, з яких вбачається наявність зареєстрованого нерухомого майна за спадкодавцем [PERSON] . Таким чином, факт наявності зареєстрованого права власності на 1/2 частку домоволодіння у [ADDRESS] , за [PERSON] є підтвердженим. Згідно п.1, 2 ч.1ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2012 року по справі № 1512/2807/2012 за позовом [PERSON] до Третьої Одеської державної нотаріальної контори, КП «ОМБТІ та РОН», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління юстиції в Одеській області про відновлення пропущеного строку на прийняття спадщини за законом, визнання пропуску строку поважним, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину, встановлено, що після отримання відповіді нотаріуса від 08.10.2009 року [PERSON] в подальшому не зверталася до нотаріальної контори із документами, що підтверджують право власності [PERSON] на нерухоме майно та із документами, які підтверджують родинний зв`язок із померлою. Також до нотаріуса не надавалися заяви про витребування витягу з Реєстру прав власності. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18.09.2015 року, та набрало законної сили 18.09.2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. від 08.10.2009 року про відмовуу видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно [PERSON] , померлої [INFO] ,є законною та виданою з дотриманням норм чинного законодавства України. 18.10.2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради, Третьої Одеської державної нотаріальної контори, за участю третьої особи Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про визнання права власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 799 кв.м. 18.05.2009 року у встановленому законом порядку [PERSON] звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа була заведена, але відповіддю від 08 жовтня 2009 року за № 6099 нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 799 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року, вказаний позов було задоволено. /т.1, а.с. 43-45/. Однак рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.10.2013 року будо задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , а рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 року скасовано, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено./т.1., а.с. 46-47/ У своєму рішенні суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції в порушені вимог процесуального і матеріального права не встановив, що крім [PERSON] на спадкове майно [PERSON] є інші спадкоємці, що вбачається із спадкової справи, та вказано в самому рішенні суду, не вирішив питання про залучення до участі у справі інших спадкоємців, не залучив їх до участі у справі, не з`ясував питання, пов`язані з наявністю або відсутністю спору між спадкоємцями на майно померлої [PERSON] . Рішенням суду від 21.02.2013 року були зачеплені інтереси інших спадкоємців, оскільки вони не були залучені до участі по справі. Судом апеляційної інстанції також було роз`яснено, що позивач [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду з даним позовом з залученням до участі у справі усіх належних відповідачів, усіх спадкоємців, інших зацікавлених осіб. 11.05.2011 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із позовною заявою про відсторонення [PERSON] від спадщини після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] . Вказана позовна заява подавалась як зустрічна до позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом. [PERSON] наполягла на тому, що останні роки життя [PERSON] , за нею доглядала особисто позивач, яка на власні кошти, за допомогою братів [PERSON] та [PERSON] здійснила поховання бабусі та поминальний обід. [PERSON] , яка також є онучкою [PERSON] , ніколи не цікавилась станом здоров`я бабусі, не приходила до неї, не спілкувалась із нею, ніякої допомоги на її утримання не надавала і навіть не прийшла на поховання. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 року по справі № 1512/2-18/11, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відсторонення [PERSON] від спадщини після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.02.2015 року дане рішення було залишено без змін. Позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання право власності у порядку спадкування за законом була залишено без розгляду ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.02.2013 року, на підставі заяви позивача. 14.06.2016 року [PERSON] звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Але постановою держаного нотаріуса Пінігіної Т.М., заявнику було відмовлено на підставі відсутності правовстановлюючих документів на зазначене майно. 01.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Третьої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа [PERSON] про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування посвідчувального напису нотаріуса, цивільна справа за № 520/6412/17. [PERSON] просила визнати неправомірними дії державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори та скасувати посвідчувальний напис про встановлення справжності підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини, вчинений 14.08.2009 року державним нотаріусом Різой Н.В. При цьому позивач посилається на те, що державний нотаріус неправомірно зазначила, що нею встановлено особу [PERSON] при поданні ним заяви про прийняття спадщини, на підставі паспорта серії [NUMBER] , оскільки у вказаному паспорті була відсутня фотокартка особи, яка підлягає вклеюванню при досягненні особою 45-річного віку. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.09.2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. Рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.12.2017 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів\~Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.04.2020 року. Відмовляючи у позові суд першої інстанції взяв до уваги рішення Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року, по цивільній справі № 520/12856/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Третя Одеська державна нотаріальна контора, про визнання заяви про прийняття спадщини недійсною, яким відмовлено у задоволені позову [PERSON] . Дане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27.06.2017 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.07.2018. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року встановлено, що 14.08.2009 року [PERSON] звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері. Особа [PERSON] була встановлена державним нотаріусом за паспортом громадянина України, який не містив фотокартку при досягненні 45-річного віку. Заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого ст.\~1270\~ЦК України\~ [PERSON] до нотаріальної контори не надав. Заява про прийняття спадщини [PERSON] подана особисто і ця заява відповідає його волевиявленню, а встановлення особи державним нотаріусом за паспортом громадянина України, який не містив фотокартку при досягненні 45-річного віку, є фактично підставою для застосування дисциплінарного стягнення до нотаріуса, а не підставою для визнання даного правочину недійсним. Суд зазначає, що у період з 2009 року по 2017 рік [PERSON] постійно зверталася до Київського районного суду м. Одеси з різноманітними позовними заявами, предмет яких стосувався визнання за неї права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та усунення інших спадкоємців за законом від спадкування. Таким чином, суди в різних інстанціях вже неодноразово розглядали спори щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦПК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання недійсними заяв [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини після смерті [PERSON] 10.04.2009 року, визнання недійсною заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , та визнання за нею, [PERSON] , права власності на 1/2 частину домоволодіння у [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 25.05.2009 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В. на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 768/09 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ході розгляду справи судом були дослідженні документи, які підтверджують право власності померлої [INFO] [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння у [ADDRESS] , на земельній ділянці, площею 799,00 кв.м.. Вимогами Глави 86 ЦК України регламентується, черговість спадкування за законом та коло спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є рідними онуками [PERSON] , померлої [INFO] , а тому відносяться до спадкоємців п`ятої черги за законом. Вказанні обставини визнаються сторонами по справі, а тому не підлягають доказуванню. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1266 ЦК України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на час відкриття спадщини, мали право на отримання спадщини у вигляді 1/8 частини будинку у [ADDRESS] , кожний. При цьому нормами ЦК України роз`яснено, що спадкоємці наділені правом прийняти або не прийняти спадщину. Реалізацію своїх спадкових прав особи здійснюють на свій розсуд та

Outcome: approved