Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що його батько [PERSON] в 1960 року отримав всі дозвільні документи та збудував новий будинок в с. Люта на земельній ділянці де був розташований старий будинок. В січні 1961 року новий будинок батько зареєстрував за собою, як приватну власність в погосподарській книзі №3 Лютянської сільської ради. Будинок був збудований з двома окремими входами в одній частині проживали його батьки в іншій - старший брат з дружиною [PERSON] . Після смерті батька в 1977 року та матері [PERSON] в 1984 року він як спадкоємець першої черги прийняв спадщину, як це було передбачено чинним на той час законодавством УРСР шляхом вступу у володіння та управління майном та користувався предметами домашнього вжитку та обстановки в тій частині будинку де проживали його батьки,ключі від вхідних дверей знаходились у нього. Також у нього в наявності є всі оригінали дозвільних документів виданих його батькові для будівництва будинку. Отже, він прийняв спадщину відповідно до чинного на той час законодавства УРСР, жодних спорів з приводу його права власності на спадковий будинок [ADDRESS] не було. Однак, 30.03.2007 року виконавчий комітет Лютянської сільської ради прийняв рішення №58 про надання дозволу на оформлення свідоцтва про право власності на будинок в [ADDRESS] [PERSON] та п.2 цього рішення зобов`язано В.Березнянське районне БТІ зареєструвати будинок [ADDRESS] за [PERSON] та видати свідоцтво на право власності на її імя. 26 червня 2007 року сільський голова видав свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] без будь-яких законних підстав [PERSON] яка 23.09.2008 року укладає договір куплі-продажу зі своїм близьким родичем -племінником [PERSON] . Позивач [PERSON] вважає рішення №58 від 30.03.2007 року є незаконним та суперечить Конституції України, а тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення № 58 від 30.03.2007 року виконавчого комітету Лютянської сільської ради про надання дозволу [PERSON] на виготовлення свідоцтва про право власності на будинок [ADDRESS] Великоберезнянського району та видання свідоцтва про право власності на її ім`я. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явився,позов підтримав повністю. У судове засідання представник Лютянської сільської ради Великоберезнянського району не зявився, однак від сільського голови до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] також в судове засідання не з`явилися. Подали до суду відзив на позов, в якому просили застосувати позовну давність. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] ,дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням №58 від 30.03.2007 року виконавчого комітету Лютянської сільської ради надано дозвіл [PERSON] на оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] та Комунальному підприємству " В.Березнянське районне бюро технічної інвентаризації" зареєструвати житловий будинок в с. Люта,№ 349 за [PERSON] , видати свідоцтво про право власності на її ім`я. Також в матеріалах справи є архівна виписка виконавчого комітету Лютянської сільської ради депутатів трудящих, Великоберезнянського району Закарпатської області УРСР ,де зазначено, що протокол №13 засідання виконкому Лютянської сільської ради депутатів трудящих від 16.07.1960 року рішили дозволити будівництво нової хати на старому місці [PERSON] мешканцю [ADDRESS] . Також Дозвіл № 249 виконавчий комітет Великоберезнянської районної ради депутатів трудящих Закарпатської області дозволяє: [PERSON] будівництво житлового будинку на дільниці главній села Люта. План-схема земельного участка, для будівництва житлового будинку [PERSON] . Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.І ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Видача свідоцтва про право власності передбачена пунктом 6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), що регулює оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, яке здійснюється місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, державними органами приватизації, Державним управлінням справами на житлові та нежитлові об`єкти на підставі відповідних рішень. З аналізу вищевказаних законодавчих положень слідує, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно є лише документом, яким оформлюється та підтверджується відповідне право, але не є підставою набуття права власності на нерухомість у розумінні ст. 328 ЦК України. Таке свідоцтво не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано достатньо доказів для задоволення позовних вимог, крім того суд не вбачає законних підстав для визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Лютянської сільської ради. Відповідно до п.15 ст. 26 Закону України " Про місцеві самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: зокрема, скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. Також позивачем не надано суду доказів того, що він після смерті батьків прийняв спадщину за законом, а саме шляхом вчинення дій передбачених ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), або прийняв її після втрати чинності ст. 549 ЦК України. Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доводів сторін по справі та доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч.1 ст. 386 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається яка на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Також не є доказом набуття позивачем права власності на житловий будинок його твердження про те що він користувався предметами домашнього вжитку та обстановки в тій частині будинку де проживали його батьки ,оскільки ніякими доказами це не підтверджено. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає що позов до задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed