Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а в разі продовження навчання до досягнення ним 23- річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що 25 липня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстраці цивільного стану Дубровицького районного управлінням юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №56. За період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач про матеріальне становище дитини не дбає і гроші на її утримання не надає. До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. До початку судового засідання від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, а також заперечення проти позову, оскільки починаючи з дня народження сина і по теперішній час, він не припиняв утримувати сина і надавати йому матеріальну допомогу. Крім того зазначив, що незважаючи на те, що із сином спільно проживає, проте приймає участь у його вихованні, доглядає за ним, намагається надати йому повноцінне батьківське піклування та турботу. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] від 16.04.2010 року, судом встановлено, що його батьком, є відповідач - [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з довідки про склад сім'ї №1682 від [INFO], виданої КП "Будинкоуправління", до складу сім'ї [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], входять: син - [PERSON], [INFO]; батько - [PERSON], [INFO]; мати - [PERSON], [INFO]; брат - [PERSON], [INFO]; племінник - [PERSON], [INFO] та дружина брата - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 05.11.2014 року, шлюб [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Малолітню дитину: сина - [PERSON], залишено проживати разом з матір'ю (а.с.6). Як вбачається з довідки №2849 виданої 21.08.2015 року виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, на утриманні [PERSON], [INFO] перебуває син - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Із наданого відповідачем заперечення проти позову не вбачається, що відповідач є нездоровою, чи непрацездатною особою, а також, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Суду не надано жодних доказів того, що відповідач є нездоровим чи непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів відповідачу, слід призначити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а не до 23 років, тому позовна вимога в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання сина - [PERSON] до досягнення ним 23-х років, не підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, на підставі викладеного,

Outcome: approved