Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про відшкодування матеріальної шкоди, вказуючи на те, що працівник відповідача [PERSON] 22.03.2006 та 19.03.2007 року прийняла від її чоловіка [PERSON] 165 доларів США (що по курсу НБУ складало 833 грн. 25 коп.), та 30 доларів США відповідно (що по курсу НБУ складало 151 грн. 50 коп.), всього 195 доларів США (що становило 984 грн. 75 коп.) для внесення згідно договору № [NUMBER] на вклад «Вільні кошти» на рахунок № [NUMBER], про прийняття яких зробила відмітку в договорі № [NUMBER]. Однак ввірене їй чуже майно [PERSON] не внесла, а умисно розтратила, незаконно передавши в приміщенні Новотроїцького відділення ХОД ВАТ «[PERSON] [PERSON]» у вищевказану дату, невстановленим слідством клієнтам банку в якості належних їм виплат відсотків по вкладу, спричинивши у такий спосіб чоловіку позивачки матеріальну шкоду в сумі 195 доларів США. Вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, яким [PERSON] та [PERSON] засуджено за ст. 191 ч. 5 КК України. Було визнано що дані особи вчинили розкрадання коштів чоловіка позивачки при виконанні своїх службових (трудових) обовязків під час перебування на посадах відповідача. Позивачка просить стягнути з ПАТ «[PERSON] [PERSON]» суму коштів у розмірі 195 доларів США. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану позивачу по курсу долара США на день розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з відсутністю права позивача звертатися з позовом від імені померлої особи, зокрема у звязку з відсутністю у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є вимога про відшкодування збитків, завданих відповідачем у звязку із неналежним виконанням трудових обовязків його працівниками, що призвело до втрати грошей позивача, переданих цим працівникам в якості депозитних вкладів. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 173382 від 08.01.2014 року [PERSON] помер 04.01.2014 року. Відповідно до копії свідоцтва про одруження ІІ-ЯК серії № 0355237 від 23.06.1967 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка набула прізвище «Голуб». Згідно довідки № 292 від 27.08.2015 року виданої державним нотаріусом Новотроїцької державної нотаріальної контори, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], документи в стадії оформлення. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається зі змісту ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивач [PERSON] є належним позивачем по справі, оскільки прийняла спадщину після смерті [PERSON], котрому працівники відповідача своїми злочинними діями завдали майнової шкоди, яка до цих пір не відшкодована. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. З роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" п. 9 вбачається: «Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну». Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Станом на момент розгляду справи встановлений НБУ офіційний курс гривні до долара США становить 1 долар США = 22, 42 грн. Виходячи з даного розрахунку, відповідач повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі 4\~371, 90 грн. (195 ? 22, 42 = 4\~371, 90). Враховуючи вищевикладене суд вважає належним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, то суд вважає необхідним віднести судові витрати в сумі 243, 60 грн. за рахунок відповідача. На підставі зазначеного, ст.ст. 1167, 1172, 1216, 1218, 1228 ЦК України, п. 9 Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" і

Outcome: approved