overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про повернення позики в сумі 8000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач 23.03.2014 року позичив в нього 5000 гривень, які зобов»язувався повернути до 01 жовтня 2014 року, однак станом на сьогоднішній день грошей не повернув і відмовляється їх повернути, тому просить стягнути зазначену суму в примусовому порядку та по 500 гривень - 10 % щомісяця за 6 місяців простроченого виконання зобов»язання, а разом 5000 + (500 х 6)=8000 гривень. В судове засідання позивач не з"явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, слухати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з"явився, хоч був належним чином повідомлений в порядку п.5 ст.74 ЦПК України про час та місце розгляду справи, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, проти позову не заперечив. У зв»язку з чим та враховуючи заяву позивача судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За договором позики укладеним між сторонами 23.03.2014 р. відповідач [PERSON] зобов"язувалась повернути позивачу 5000 гривень до 01 жовтня 2014 року. В разі несвоєчасного повернення ним боргу, зобов»язувався сплачувати по 10 % суд суми позики за кожен місяць користування коштами від 01 жовтня 2-14 року. Відповідно до ст.1049 ЦК України встановлено, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики (що має місце у даній справі) або цей строк визначений моментом пред»явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Однак відповідач не виконав цієї умови, порушивши вимоги ст.833 ЦК України про обов"язок повернути позику у встановлений договором строк, тому згідно до ст.836 ЦК України позивач вправі вимагати примусового повернення грошей та відшкодування завданих збитків. Стягненню підлягає сума позову - 5000 гривень та по 500 гривень - 10 % щомісяця за 6 місяців простроченого виконання зобов»язання, а разом 5000 + (500 х 6)=8000 гривень, відповідно до ст.1049-1050 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що по вул. Шевченка , будинок 270 в селі Висипівці Зборівського району Тернопільської області. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримують, мотивуючи їх тим, що [PERSON] колишня дружина позивача, залишила сімю та більше трьох років в житловому будинку, що по вул. Шевченка , будинок 270, в селі Висипівці Зборівського району Тернопільської області не проживає. Відповідач, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, відзиву не надала, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, будинок №270, в селі Висипівці Зборівського району Тернопільської області належить на праві власності позивачу. Згідно рішення Зборівського районного суду від 03 березня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано. Відповідачка вдруге зареєструвала шлюб та змінила прізвище з "Сопель" на "Новаринська". Згідно довідки про склад сім'ї № 460 від 14 вересня 2018 року [PERSON] зареєстрована за місцем проживання [INFO]. Факт відсутності відповідачки за місцем реєстрації більше трьох років підтверджується актом комісії Висиповецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області від 14 вересня 2018 року. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що відповідачка без поважних причин не проживає по місцю реєстрації більше року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача - Нестерівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права на спадкове майно. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом право власності на майновий пай,а також право на земельну частку (пай), яке належало його бабусі, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - бабуся позивача, якій належав майновий пайв КСП "Нива" (с. Нестерівці Зборовіського району Тернопільської області), згідно майнового сертифікату серії [NUMBER], виданого Нестерівською сільською радою 25 серпня 2001 року, а також право на земельну частку (пай) розміром 3,02 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) із земель КСП "Нива"(с. Нестерівці Зборовіського району Тернопільської області.), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Зборівською райдержадміністрацією 10 січня 2018 року . У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Однак, позивач вступив в управління спадковим майном, що засвідчує довідка Нестерівської сільської ради, отже прийняв спадщину. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачу в отриманні свідоцтво про право на спадщину нотаріусом відмовлено, однак позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина ), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 01 серпня 2007 року в Угриньківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №03. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, поваги, довіри, підтримки, через що виникають постійні сварки. За час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують півроку, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву, просить справу розглядати без неї, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 серпня 2007 року в Угриньківській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №03. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 02 травня 1993 року в Давидківській сільській раді Чортківького району Тернопільської області актовий запис № 02. Від шлюбу є повнолітні діти. Подружніх відносин сторони не підтримують та спільно не проживають на протязі п"яти років. Відповідач залишив сім'ю і має намір одружитися з іншою жінкою. Позивач [PERSON].позов підтримує, миритися не бажає, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнає, миритися не бажає, суду пояснила, що з відповідачем дійсно не проживає на протязі п"яти останніх років. Він залишив її з дітьми. Сім"я фактично розпалась, просить позов задовольнити, прізвище міняти не бажає. Вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 02 травня 1993 року в Давидківській сільській раді Чортківького району Тернопільської області актовий запис № 02. Від шлюбу є повнолітні діти. Подружніх відносин сторони не підтримують та спільно не проживають на протязі п"яти років. Відповідач залишив сім'ю і має намір одружитися з іншою жінкою. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Сторони настоюють на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, шлюб уклали 19 липня 2005 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин з 2014 року та спільно не проживають з січня 2015 року. Позивач [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає. Просить позов задовольнити, суду пояснив, що подружніх відносин не підтримують з 2014 року та спільно не проживають з січня 2015 року. Непорозуміння, розбіжність поглядів. Сім"я фактично розпалась. Дітей залишити проживати з матір"ю. Відповідачка [PERSON] позов визнає, просить задовольнити, суду пояснила, що сім"я фактично розпалась, це вже повторне звернення до суду з аналогічним позовом. Непорозуміння між нею та чоловіком, несумісність характерів привели до розпаду. Дітей залишити проживати з нею.Прізвище змінювати не бажає. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 19 липня 2005 року. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин з 2014 року та спільно не проживають з січня 2015 року.Непорозуміння, розбіжність поглядів. Сім'я фактично розпалась, примирення не можливе. Сторони настоюють на розлученні.Дітей залишити проживати з матір"ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, який укладений 18 вересня 2008 року у виконкомі Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 6. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] 31.12.2009 року на родження та син [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя у сторін не склалося через різні харатери, погляди на життя, між ними часто виникають сварки, непорозуміння, що фактично привело до розпаду сім"ї. В даний час шлюб існує формально в зв"язку з чим позивач просить його розірвати. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви в яких зазначили, що підтримують позовні вимоги та просять шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] також в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 18.09.2008 року у виконкомі Матіївської сільської ради Виноградівського району за актовим записом №6. Від спільного життя народили двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не розуміли один одного, що призводило до сварок, в результаті чого сторони припинили спільне проживання. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Наданий судом строк для можливого примирення позитивних результатів не дав. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них та їхніх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Дочірнього підприємства Національна акціонерна компанія "Надра України" "Західукргеологія" про стягнення кінцевого розрахунку при звільненні та про виплату середнього заробітку за час затримки по деь фактичного розрахунку. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У підтвердження заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] померла матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався через важкий пригнічений стан у зв`язку з втратою близької людини, а також не був обізнаний із правами і обов"язками спадкоємця, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Розгляд справи здійснювався за правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, яка за життя - 02.03.2000 р. все своє майно заповіла сину [PERSON]. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову доцільно прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Територіальної громади в особі Загірочківської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. На час смерті матері проживав і на даний час проживає у спадковому будинку, хоч зареєстрований у м. Ходорові. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не звертався через необізнаність із правами й обов"язками спадкоємця, а коли в жовтні 2015 р. звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому відмовили у зв"язку з тим, що пропустив піврічний термін для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, так як пропустив 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що він є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved