Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради Кіровоградської області, Служба у справах дітей Виконавчого комітету Бобринецької міської ради Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] у її племінниці - [PERSON] (відповідач у справі) народилась донька - [PERSON]. Відразу після народження [PERSON] проживає з позивачем - [PERSON], повністю перебуває на її утриманні, про яку остання піклується як про свою дитину. [PERSON] мала можливість приймати участь у вихованні, утриманні і розвитку своєї дитини, проте без достатніх на те підстав, цих обов'язків не виконувала, не відвідувала доньку, не цікавилась її вихованням, розвитком, станом здоров'я. Крім того, [PERSON] 04.12.2017 року написано нотаріально завірену заяву про те, що вона погоджується про позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Позивач вважає, що вказані обставини у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки, а також просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила суду, що не має можливості доглядати належно за донькою, дитина з народження проживає біля позивача. Вона інколи провідує дитину, однак участі у її вихованні не приймає, а тому вважає, що її проживання біля [PERSON] буде краще для [PERSON]. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради Кіровоградської області [PERSON], проти задоволення позову з підстав зазначених у ньому не заперечувала, та пояснила, що відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки, з самого народження залишила свою доньку [PERSON] на виховання тітки [PERSON], участі у її вихованні не брала, не спілкувалась. Органом опіки та піклування вживалися заходи, спрямовані на врегулювання ситуації, проводилися бесіди з матір'ю дитини. Першочергово був негативний висновок щодо необхідності позбавлення батьківських прав. Відповідач жодним чином не намагалася змінити батьківські обов'язки до дитини, тому було прийняте рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бобринецької міської ради від 22.02.2018 року № 31 щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що гр. [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Після виписки з пологового будинку [PERSON] разом з новонародженою донькою проживала у своєї тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З січня 2015 року мати доньку залишила, перестала займатися її утриманням та вихованням. На даний час дівчинка знаходиться на утриманні [PERSON], про що свідчить довідка від 06 грудня 2017 року №94, видана директором ДНЗ №1 (а.с. 12). [PERSON] не має власного житла і постійного місця роботи, утриманням та вихованням малолітньої доньки не займається. Мати усунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не бере участі у її фізичному та духовному розвитку, вихованні, не піклується про її стан здоров'я. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Бобринецької міської ради Кіровоградської області до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від представника Служби у справах дітей будь-які заяви чи клопотання не надходили. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження, [NUMBER] виданого 04.12.2014 року Червонодолинською сільською радою, Бобринецького району Кіровоградської області. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. ( а.с.9, 10). Відповідно довідки №94 від 06 грудня 2017 року Бобринецького ДНЗ №1 «Сонечко», дитина [PERSON], проживає разом з [PERSON]. До закладу приводить її [PERSON] або [PERSON], який проживає разом з ними. [PERSON] приймає участь в заходах, які проводяться в закладі: батьківські збори, надання допомоги в створені ігрових осередків. Платить за харчування дитини (а.с.12). З Акту обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] вбачається, що умови проживання добрі, дівчинка має окреме спальне ліжко, шафу для одягу, дитячий письмовий стіл зі стільцем. Одягом, взуттям, засобами особистої гігієни забезпечена. Забезпечена також іграшками, книжками, розвиваючими іграми. Стосунки у сім'ї добрі (а.с.13-14). Згідно довідки №1371 Бобринецької міської ради від 16.04.2018р. виданої на ім'я [PERSON], разом з [PERSON] проживають: співмешканець [PERSON] та онука [PERSON], 2014 року народження (а.с.15). Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, визначених ст. 180 Сімейного кодексу України щодо виховання малолітньої [PERSON], [INFO], не піклується про її здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримує, не виявляє інтересу для належного виховання своєї дочки, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150 -157 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, що відповідає приписам ч. 4 ст. 155 СК України. Згідно вимог ст. 180 СК України, діти мають право на утримання батьками до досягнення повноліття, а позбавлення батьківських прав не звільняє батьків, згідно з ч.2 ст.166 СК України, від обов'язку щодо утримання дітей. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а тому суд задовольняє позов повністю і стягує з відповідача [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі заяви, з 18 квітня 2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття - [INFO]. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачкою у сумі 704 гривні 80 копійок, підлягає стягненню з відповідача на її користь в повному обсязі.

Outcome: approved