Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Заявник направленим позовом просить суд ухвалити рішення про визнання відповідачів такими, які втратили право на користування [ADDRESS]. В обґрунтування заявленого зазначає наступне. Позивач є власником згадуваної нерухомості. Відповідачі рахуються як зареєстровані у такому житлі, однак з 1997 року там не проживають. Такими діями відповідачі чинять перешкоди у користуванні власністю та у зв'язку із цим позивач просить позов задовольнити. Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього та в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового [ADDRESS] (а.с. 7-8). Як убачається з довідки, виданої 27 липня 2018 року виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, однак з 1998 року за нею не проживають. Згідно акту №60 комісії Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 29.08.2017 року встановлено, що відповідачі з 1997 року не проживають за вищевказаною адресою. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, зокрема, на підставі остаточного рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, беручи до уваги наступне. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірному та належному позивачеві житловому будинку, однак тривалий час у ньому не проживають, що, в свою чергу, порушують права заявника, зокрема, щодо вільного розпорядження такою нерухомістю. За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею та документально підтверджений судовий збір в сумі 704,80 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved