Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 14 травня 1994 року Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 615. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 травня 1994 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] Протягом останніх років шлюбні відносини між сторонами поступово погіршилися, на даний час між ними відсутнє взаєморозуміння, повага та нормальне спілкування. Вказує, що майнових спорів між ними немає, спільно нажите майно поділене згідно Договору про поділ майна подружжя, укладеного 21.08.2017 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дудко О.О. 21.08.2017 за реєстровим № 677. Враховуючи наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя та примирення є неможливим, таке суперечить інтересам сторін, сім'я існує формально, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище "[PERSON]". Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить такі задовольнити. У зв'язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 травня 1994 року, зареєстрований Відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 615. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 5137, виданою ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» від 25.10.2017. Враховуючи те, що сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, поваги та розуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ст.113 Сімейного кодексу України, небажання позивача змінювати прізвище на дошлюбне, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved