Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитинуу розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 02.12.2015 року. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, проте достатніх коштів на утримання дитини позивач не має, при цьому відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Разом з тим зазначає, що відповідач є працездатний, однак не відомо де працює, інших аліментних зобов`язань немає, тому просить стягнути аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання дитини щомісяця. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 14 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, при цьому врахувати, що отримує мінімальну заробітну плату, дитина постійно хворіє та потребує коштів на лікування. Проти винесення заочно рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ст. 280 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , зазначено: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2006 року. Згідно матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02 грудня 2015 року, що підтверджується копією рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або отримувача аліментів. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що зазначається у приписах постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Відповідно до ч.1,2ст.179 ЦПК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною людиною, відсутність на його утриманні інших дітей або непрацездатних осіб. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є достатньо молодою, працездатною людиною та зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000 грн. щомісяця. Суд зазначає, що згідно положень ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, тобто з 08.09.2021 року . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved