Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме що державний акт на право приватної власності на землю № 00000001 на земельну ділянку площею 0,25 га, розташованої по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку виданий 07.04.1994р. на ім`я [PERSON] , за життя належав [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Заява мотивована тим, що після смерті матері, заявник, як спадкоємець за заповітом, звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, де отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через наявні розбіжності у прізвищі спадкодавця, в свідоцтві про смерть спадкодавця "Долга" із прізвищем, зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю № 00000001 від 07.04.1994 р. - як "Довга". У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Після оголошення перерви в судовому засіданні на 10.04.2020 року на 14 год. 00 хв., заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою (вх. № 2031 від 07.05.2020 року) про закінчення розгляду справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи - Врадіївської селищної ради Миколаївської області Москаленко М.Л., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 1362 від 27.03.2020 року) про розгляд справи у відсутність представника селищної ради та не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Судом встановлено наступні факти: - [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 04.01.2011 року, показання в якості свідка [PERSON] ); - за життя, 21.01.1991 року, [PERSON] набула право власності на житловий будинок по[ADDRESS] (державний акт на право приватної власності на землю № 00000001 від 07.04.1994 р., свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 21.01.1991р., видані Врадіївською селищною радою на ім`я [PERSON] , показання заявника в якості свідка); 07.04.1994 року на ім`я [PERSON] було видано державний акт на земельну ділянку площею 0,25 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] (державний акт на право приватної власності на землю № 00000001 від 07.04.1994 р., свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 21.01.1991р., видані Врадіївською селищною радою на ім`я [PERSON] , показання заявника в якості свідка); - 05.03.2009р., [PERSON] заповіла заявнику все майно, яке буде належати її на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і на що за законом матиме право, а саме житловий будинок та земельну ділянку площею 0,25 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] ( заповіт від 05.03.2009р., посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненко М.І., зареєстровано в реєстрі № 209, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі 3 18864995 від 05.03.2009р.) - після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 22/2011 Врадіївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] ( постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії від 17.10.2019р., пояснення заявника в якості свідка); - 29.01.2016 року на підставі рішення сесії Врадіївської селищної ради № 21 змінено назву вулиці з «Калініна» на «Грушевського» (довідка № 4876 від 11.10.2019р.); - 12.06.2018р. державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори Поплужною К.А. відмовлено заявнику [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі на вказану земельну ділянку ( постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2019р., пояснення заявника в якості свідка). - за даними Врадіївської селищної ради - по [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , 1929 р.н., який помер [INFO] та дружина [PERSON] , 1929 р.н., яка померла [INFO] , заявниця [PERSON] , [INFO] . Інші особи на прізвище ім`я та по батькові, в т.ч. як [PERSON] , за вказаною адресою зареєстровані не були та не проживали ( облікова картка та довідка Врадіївської селищної ради від 22.04.2020р. № 286/04/06, виписка з погосподарської книги домогосподарства, довідка № 4878 від 11.10.2019 року Врадіївської селищної ради, Миколаївської області, показання заявника в якості свідка); При прийнятті рішення, суд керується: Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Виправлення помилки є неможливим шляхом виготовлення нового державного акту, оскільки на даний час державні акти на право власності на земельну ділянку не виготовляються та не видаються. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним, що вказаний державний акт, виданий на ім`я [PERSON] належать [PERSON] , яка померла [INFO] , в іншому порядку, крім судового, заявник не може встановити цей факт, приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved