Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство\~\~комерційний\~банк«ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву №б/н від 21.10.2010. Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на\~те,\~що\~підписана\~заява разом\~з\~«Умовами\~та правилами\~\~надання банківських\~послуг»\~та \~«Тарифами\~Банку»,\~\~які викладені\~на\~банківському\~сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором. Станом на 28.10.2020 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту та відсоткам, всупереч умов кредитного договору та допустив заборгованість в розмірі 13660,71 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 13660,71 грн, які просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача Кіріченко В.М. в судове засідання не з`явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що станом на сьогоднішній день його заборгованість по кредитному договору від 21.10.2010, з урахуванням часткового її погашення, становить 12660,71 грн. На підтвердження чого надав суду довідку, видану 04.03.2021 АТ КБ «ПриватБанк», про поточний розмір заборгованості. Суд,\~вислухавши\~пояснення відповідача,\~врахувавши заяву\~представника\~позивача,\~дослідивши\~та\~оцінивши письмові\~докази\~по\~справі \~в\~їх\~сукупності,вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 21.10.2010 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.15). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, він підтверджує, що його було ознайомлено та він згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг. При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першої статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За нормами Правил користування платіжною карткою, у редакції, що була чинною на час укладення кредитного договору, пункту 2.1.1.2.3., пункту 2.1.1.2.4 розділу «Умови використання кредитних карт», передбачалося, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 32 зворот). Крім того, відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та пролонгується на цей самий строк, якщо сторони не проінформують один одного про припинення дії (а.с. 26 зворот). Пунктом 2.1.1.2.12 та пунктом 2.1.1.2.13 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню строку дії відповідна Карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту Карти з новим строком дії), відповідно до діючих тарифів, при дотриманні клієнтом умов та правил обслуговування карти, передбачених договором. Для отримання нової картки по закінченню строку дії клієнт має звернутися у відділення банку (а.с. 33). У даній справі сторони погодили, що строк дії договору відповідає строку дії картки. На виконання умов договору банком відповідачу було надано кредитну картку № [NUMBER] із терміном дії до останнього дня жовтня 2015 р., після отримання картки [PERSON] здійснив дії щодо проведення її активації та користувався нею. Так, з виписки банку по картковому рахунку вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами (а.с.49-58). Також встановлено, що [PERSON] в АТ КБ "ПриватБанк" до початку останнього місяця дії картки №\~\~ [NUMBER] \~з письмовою заявою про закриття рахунку не звертався. В подальшому позивачем було перевипущено кредитну картку, яку було приєднано до раніше відкритого карткового рахунку № [NUMBER] . Так, відповідачу було надано кредитні картки № [NUMBER] та № [NUMBER] , остання з яких має термін дії до останнього дня грудня 2019 року, вказане підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.14) та вищезазначеною банківською випискою по картковому рахунку. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За приписами пунктів 3, 6 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі статті 41 Закону України «Про Національний банк України» та частин 1, 2 статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 чинної на час виникнення правовідносин Постанови №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з пункту 5.4. Положення № 254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, пунктом 5.6 зазначеного Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку позичальника, згідно з якою на протязі тривалого часу проводилися операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості, видно, що останній раз відповідач погашав заборгованість 02.07.2020. З огляду на викладене, встановлено, що відповідачем дійсно порушувались умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, правильність нарахування якої має бути перевірена на предмет відповідності нормам матеріального права. Так, розрахунком заборгованості та випискою за картковим рахунком доведено, що станом на 28.10.2020 заборгованість за простроченим тілом кредиту становила 13660,71 грн. В судовому засіданні [PERSON] , спростовуючи заявлений позивачем розмір заборгованості, посилаючись на її часткове погашення, надав суду довідку АТ КБ «ПриватБанку» від 04.03.2021, з якої вбачається, що станом на дату розгляду справи поточний розмір заборгованості складає 12\~660,71 грн. Вказана сума заборгованості визнана відповідачем. Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 12\~660,71\~грн., а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № б/н від 21.10.2010, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №PROM2B6МЕС від 02.11.2020 на зазначену суму (а.с.48). Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, і ця частка складає 93 %, тому з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі\~1954,86 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог ( 2102*93/100 = 1954,86). На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України,

Outcome: partial