Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №61107С18, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 152000 грн. для придбання нерухомості на строк до 31.10.2022 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: облікова ставка НБУ + 8,50%, але не менше 16,50% річних. Проценти нараховуються за вказаною процентною ставкою щомісяця на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.08.2017 року становить 124794,75 грн., з яких: 68616,72 грн. заборгованість за основним боргом; 56178,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 124794,75 грн., а також понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 1871,92 грн.. 06.03.2018 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №61107С18, укладеним 01.11.2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» сплинув, оскільки заборгованість за кредитом утворилася 01.08.2018 року, проте банк звернувся до суду з позовом лише 24.10.2017 року. У зв'язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі (а.с.95-97). 12.04.2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що строк позовної давності, який встановлюється тривалістю у три роки та обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, повинна відраховуватися з моменту настання кожного окремого платежу. Відповідач прострочив сплати платежів за процентами, починаючи з 15.10.2014 року та платежів за основним боргом з 15.02.2016 року. Банк звернувся до суду з позовом 09.10.2017 року, тобто, в межах строку позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поясненням, викладеним у відзиві на позов, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на позовну заяву обставини та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір №61107С18, згідно відповідач отримав кредит у розмірі 152000 грн. для придбання нерухомості на строк до 31.10.2022 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення кредиту у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредит, а також сплачувати проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: облікова ставка НБУ + 8,50%, але не менше 16,50% річних. Проценти нараховуються за вказаною процентною ставкою щомісяця на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця, що передбачено п.п.2.2.1., 2.5.1 договору. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісії (а.с. 5-22). Згідно виписки по рахунку №2233101004800 з 01.11.2007р. по 17.06.2016р. останнє погашення основного боргу згідно кредитного договору від 01.11.2007р. №61107С18 здійснене 16.02.2016 року, останнє погашення відсотків згідно кредитного договору від 01.11.2007р. №61107С18 здійснене 17.09.2014 року (а.с.25-46). Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримав вимогу/повідомлення про дострокове погашення заборгованості 09.03.2016 року (а.с.47-50). Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.08.2017 року становить 124794,75 грн., з яких: 68616,72 грн. заборгованість за основним боргом; 56178,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. (а.с. 23-24). Згідно ст. 1054 ЦК України „за кредитним договором банк ... зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 256 ЦК України Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На підставі ст. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. В даному випадку строки виконання зобов'язання за кредитним договором №61107С18 від 01.11.2007 року встановлено в додатку №1 до кредитного договору - Графіку погашення кредиту за договором та в додатку № 2 - Таблиці сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, згідно яких передбачене щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користуванням до 15 числа кожного місяця (а.с.12-15, 17-20). Тобто, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних ануїтетних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із статтею 253 ЦК України спливає 15 числа кожного місяця. Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. В судовому засіданні встановлено, що останнє погашення основного боргу згідно кредитного договору від 01.11.2007р. №61107С18 здійснене 16.02.2016 року. Прострочення погашення основного боргу виникло з 16.03.2016 року. Саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності, який складає три роки, та закінчується 16.03.2019 року. Останнє погашення процентів за користування кредитом згідно кредитного договору від 01.11.2007р. №61107С18 здійснене 17.09.2014 року. Прострочення погашення відсотків виникло з 16.10.2014 року. Саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності, який складає три роки, та закінчується 16.10.2017 року. З зазначеною позовною заявою до Білокуракинського районного суду Луганської області позивач звернувся 09.10.2017 року (згідно поштового штемпелю на конверті), тобто, в межах строку позовної давності. Таким чином, оскільки до теперішнього часу заборгованість по кредитному договору не сплачено, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1871,92 грн. понесені витрати на судовий збір, сплачені останнім при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved