Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування та штрафних санкцій. У позові вказано, що 27.09.2013 року між позивачем та представником відповідача, був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030. ,який діяв з 10.10.2013 року по 09.10.2014 року включно. Позивач придбав автомобіль «Шкода Єті» днз ВІ9191АТ у кредит строком 5 років , а тому вигодонабувачем страхового відшкодування у договорі був вказаний «Правекс-Банк». У березні 2015 року, позивач суму кредиту сплатив повністю, а тому банк не є вигодонабувачем, всі види страхових виплат тепер він має отримувати самостійно. 11.09.2014 року о 15 год. 45 хвл. у м Лубнах Полтавської області із автомобілем "Шкода Єті" днз ВІ9191АТ стався страховий випадок оскільки потрапив в ДТП про що позивач зразу ж по телефону повідомив відповідача. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030 застрахована особа повинна представити страховику необхідні документи про страховий випадок та про розмір завданої автомобілю шкоди, а страховик зобовязаний при настанні страхового випадку (дорожньо-транспортна пригода) протягом 22 днів сплатити застрахованій особі суму страхового відшкодування в розмірі, який визначається на підставі калькуляції СТО щодо відновлювального ремонту. В період з 12.09.2014 року по 29.09.2014 року позивач передав страховику всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, в тому числі і рахунок-фактуру №АЛ-0000785 від 13.09.2014 року від ТОВ «Автоцентр Лубни», відповідно до якого вартість ремонтних робіт по відновленню його автомобіля становить - 15520 грн, а з урахуванням ПДВ у 18624 грн. Всі документи відповідачем були прийняті без заперечень і зауважень. Без урахування розміру ПДВ, розмір шкоди завданої автомобілю (розмір страхового відшкодування) має становити 15520 грн. Даний страховий випадок є ДТП, а тому він відноситься що категорії страхових випадків «А1» (п. 1.2 Договору). Відповідно до п.1.7 Договору, у випадку настання страхового випадку категорії «А1», страховик з суми страхового відшкодування може не доплатити франшизу в розмірі 2293,81 грн. Отже реальний (до сплати) розмір страхового відшкодування від страхової компанії має становити 13226,19 грн (15520 2293,81 = 13226,19). 21.10.2014 року на кредитну картку [PERSON] відповідач перерахував суму страхового відшкодування, але в меншому розмірі 10022,94 грн. з якою позивач не погодився вважаючи, що відповідач здійснив виплату не у повному обсязі, в порушення умов договору, закону не доплативши суму страхового відшкодування в розмірі 3203,25 грн. 22.10.2014 року позивач звернувся до відповідача у письмовій формі з вимогою про проведення допалати суми страхового відшкодування на що 20.11.2014 року отримав від відповідача відповідь , що ніяких доплат він здійснювати не буде, свої розрахунки вважає вірними. При цьому у письмовій відповіді відповідач зазначив, що у матеріалах страхової справи нібито немає документів від СТО, яка підтримує гарантійні зобовязання щодо даної марки автомобіля. Позивач вважає, що ці обставини (відсутність калькуляції СТО, яка підтримує гарантійні зобовязання щодо даної марки автомобіля, сама по собі є підставою для відмови у виплаті всієї суми страхового відшкодування, при цьому не перешкодила провести виплату позивачеві більшої частини страхового відшкодування в розмірі 10022,94 грн. Крім того, це вже була друга страхова виплата відповідачем позивачу за Договором. За першим страховим випадком, що мав місце 25.11.2013 року, страхова компанія йому за абсолютно аналогічними документами від ТОВ «Автоцентр Лубни» (калькуляцією суми ремонту) здійснила повну виплату без будь-яких посилань на те, що цей автоцентр нібито не підтримує гарантійні зобовязання щодо даної марки автомобіля. Таке різне ставлення страхової компанії до одних і тих же документів щодо вартості ремонту автомобіля є вигаданою підставою для відмови у проведені повного страхового відшкодування, є неналежним виконанням свого обовязку. З дня настання обовязку відповідача проведення виплати позивачу страхового відшкодування (з 21.10.2014 року) по дату подання позову минуло 308 днів і тому відповідач має йому сплатити і договірну пеню в розмірі 492,80 грн. за вказаний період. Позивач прохає суд стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування в сумі 3203,25 грн., 492 грн. 80 коп. штрафних санкцій за час затримки розрахунку (договірну пеню) та всі понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали, прохали його задовольнити повністю, обґрунтувавши свої позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві і наданими суду документами, підтвердивши суду, що спір на теперішній час не вирішений, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився повторно, свого представника не направив, ніяких заперечень на позов суду не надав. Суд , враховуючи думку позивача, його представника , достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку , від якого не надійшло ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника , дослідивши письмові матеріали , докази справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно зі ст.11 ЦПКУ, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України , кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідженими у справі доказами встановлено, що автомобіль «Шкода Єті» днз ВІ9191АТ належить на праві власності позивачеві [PERSON] (а.с.18) 27.09.2013 року між позивачем [PERSON] та представником ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030 щодо страхування автомобіля «Шкода Єті» днз ВІ9191АТ (а.с.8-16), який діяв з 10.10.2013 року по 09.10.2014 року включно (п.1.14. Договору). Автомобіль «Шкода Єті» днз ВІ9191АТ був придбаний [PERSON] у кредит строком на 5 років, а тому вигодонабувачем страхового відшкодування до повної сплати кредиту у договорі був вказаний «Правекс-Банк». У березні 2015 року, [PERSON] суму кредиту вплатив повністю . (а.с.17) і тому банк до автомобіля «Шкода Єті» днз ВІ9191АТ та отримання страхових виплат по ній не має ніякого відношення та не є вигодонабувачем, всі види страхових виплат тепер має отримувати сам позивач [PERSON]. 11.09.2014 року о 15 год. 45 хвл. у місті Лубнах Полтавської області із автомобілем Шкода Єті днз ВІ9191АТ стався страховий випадок. Про цей випадок позивач [PERSON], знаходячись на місті ДТП, по телефону зразу ж повідомив відповідача. Згідно ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України - Страховик зобов'язаний , у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до пунктів 1.2, 2.4, 6.1.2, 9.4, 9.5 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030 відповідач зобовязаний при настанні страхового випадку (дорожньо-транспортна пригода) вжити всіх заходів для оформлення всіх документів, які необхідні для своєчасної виплати страхового відшкодування; протягом 10 робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів від застрахованої особи про настання страхового випадку скласти страховий акт та прийняти рішення про виплату; протягом наступних 12 робочих днів здійснити виплату. Отже, виплата має бути проведена не пізніше ніж 22 дня (10+22) після отримання всіх необхідних документів від застрахованої особи. 12.09.2014 року у місті Полтава представником відповідача автомобіль позивача був оглянутий, було складено акт огляду транспортного засобу (а.с.23), від позивача отримані письмові пояснення. Також у цей день [PERSON] подав представникові відповідача письмову заяву на виплату страхового відшкодування, заяву на безготівковий перерахунок страхового (а.с.21.22), відшкодування, довідку про ДТП та висновок про результати медичного огляду. Крім того позивач представнику відповідача на його електронну пошту надіслав і фотографії обставин страхового випадку, фотографії свого паспорту та ідентифікаційного коду. Згідно із пунктом 1.12 вказаного договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030 розмір суми страхового відшкодування розраховується за варіантом розрахунку №3. Відповідно до пункту 10.1.3 договору варіант розрахунку №3 полягає у визначенні розміру страхового відшкодування на підставі калькуляції СТО. 15.09.2014 року позивачем у Полтавське відділення відповідача надано рахунок-фактуру №АЛ-0000785 від 13.09.2014 року від ТОВ «Автоцентр Лубни» (а.с.26), відповідно до якого ремонтні роботи по відновленню автомобіля оцінені у 15520 грн, а з урахуванням ПДВ у 18624 грн. У звязку із тим, що відповідач прийняв без заперечень до оплати вказаний рахунок-фактуру від ТОВ «Автоцентр Лубни», тому у даному випадку дані саме цього документу і є калькуляцією СТО, за якою має визначатися розмір мого страхового відшкодування. 16.09.2014 року позивачем у Полтавське відділення відповідача додатково надано розширену довідку про ДТП №9435152 (а.с.25). 29.09.2014 року на прохання представника відповідача, на його електронну пошту позивачем були передані додаткові дані повні банківські реквізити моєї кредитної картки для безготівкової виплати мені страхового відшкодування. З цієї дати розпочався відлік 22 днів для проведення сплати страховиком страхового відшкодування. Без урахування розміру ПДВ, розмір завданої автомобілю шкоди (розмір страхового відшкодування) має становити 15520 грн. Страховий випадок, що стався із застрахованим автомобілем є ДТП, а тому він відноситься що категорії страхових випадків «А1» (п. 1.2 Договору). Відповідно до п.1.7 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030, у випадку настання страхового випадку категорії «А1», страховик з суми страхового відшкодування має право не доплатити франшизу в розмірі 2293,81 грн. Отже реальний (до сплати) розмір страхового відшкодування від страхової компанії має становити 13226,19 грн (15520 2293,81 = 13226,19). 21.10.2014 року, тобто у межах дозволених Договором 22 днів затримки платежу на кредитну картку позивача [PERSON] від відповідача надійшла сума страхового відшкодування у розмірі 10022,94 грн. Суд вважає, що відповідач, в порушення умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030, сплатив позивачеві суму страхового відшкодування у меншому розмірі. Відповідач, на письмову вимогу позивача провести доплату страхового відшкодування (а.с.30) послався на те, що у матеріалах страхової справи відсутня калькуляція розміру завданої шкоди, яка має бути складена СТО, яка підтримує гарантійні зобовязання щодо даної марки автомобіля (а.с.32) з чим суд не може погодитися , вважаючи таку позицію відповідача безпідставною, надуманою. Сам факт відсутності таких документів у страховій справі є підставою для повної відмови відповідачем у виплаті страхового відшкодування позивачу. Незважаючи на це відповідач провів виплату [PERSON] більшої частини (75,78%) цього відшкодування в розмірі 10022,94 грн. Як вбачається з матеріалів справи це вже була друга страхова виплата за Договором, яка здійснена відповідачем [PERSON] За першим страховим випадком, що мав місце 25.11.2013 року, страхова компанія [PERSON] за аналогічними документами від цього ж СТО (ТОВ «Автоцентр Лубни») здійснила повну виплату, без будь-яких посилань на те, що цей автоцентр нібито не підтримує гарантійні зобовязання щодо даної марки автомобіля. Таке різне ставлення страхової компанії до документів від одного і того самого СТО щодо суми на ремонт суд розцінює як вигадану підставу для відмови у проведені повного страхового відшкодування і розцінює такі дії відповідача як умисне не виконання ним свого обовязку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Суд вважає, що відповідач в порушення умов договору, закону, безпідставно не доплатив позивачеві страхове відшкодування в розмірі 3203,25 грн. (13226,19 10022,94 = 3203,25), а тому вказана сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Згідно із п.6.1.3 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу (КАСКО) №3153/219/007030 у випадку несвоєчасного проведення розрахунків, відповідач, крім суми страхового відшкодування, повинен сплатити застрахованій особі і пеню в розмірі 0,05% від належної до виплати суми за кожен день прострочення платежу, але не більше ніж 10% розміру страхового відшкодування. З часу настання у відповідача обовязку проведення виплати страхового відшкодування (з 21.10.2014 року) по дату подання позову у суд минуло 308 днів. Розрахунок договірної пені: - обмеження розміру договірної пені становить 1322,62 грн (13226,19 х 10%), - сума недоплаченого страхового відшкодування 3203,25 грн., - 0,05% від недоплаченого страхового відшкодування становить 1,60 грн., (3203,25 :100:х 0,05) - сума договірної пені за час прострочення платежу становить 492,80 грн (1,6 грн х 308 днів). таким чином сума договірної пені становить 492,80 грн. За час прострочення виконання обовязку зі сплати позивачеві відповідачем повної суми страхового відшкодування на користь позивача з відповідача має бути стягнута і пеня в розмірі 492,80 грн. розмір якої і порядок нарахування якої був визначений сторонами у договорі. Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтерсів відповідає умовам ст. 16 ЦК україни. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з витрат на правову допомогу, яку прохає стягнути позивачка. Факт надання правової допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON] підтверджується письмовими документами, а саме: ордером, квитанцією, договором на представництво та надання правової допомоги у цивільній справі. У відповідності із ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно квитанції за надання правової допомоги [PERSON] здійсни оплату адвокату [PERSON] 7000 грн. Згідно ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" . Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. На час розгляду справи вартість однієї години праці адвоката складала - 487,2 грн. (1218*40:100=487,2) Згідно журналів судових засідань, адвокат [PERSON] , як представник позивача [PERSON] приймав участь у судових засіданнях 08.10.2015р. -3 хвл., 19.11.2015р. 47 хвл, а всього 50 хвл. Загальна вартість наданої правової допомоги адвокатом [PERSON] позивачу [PERSON] з урахуванням наведеного в судових засіданнях становить - 406 грн. ( 487,2 * 50 :60= 406) Крім того представник позивача [PERSON] надавав позивачу [PERSON] допомогу поза судового засідання , а саме: у наданні консультацій , підготовці та складанні позову, підготовці та складанні заяви про збільшення розміру позовних вимог, що з урахуванням вартість однієї години праці адвоката складає 5846 грн.40 коп. ( з наданим розрахунком суд погоджується). Всього вартість компенсації за надання правової допомоги адвокатом [PERSON] позивачу [PERSON] поза судових засідань та участі в судових засіданнях складає 6252 грн.40 коп. ( 406+5846,4=6252,4) Враховуючи надані письмово підтверджуючі документи вартості сплаченої суми за надання правової допомоги позивачем, адвокату [PERSON] 7000 грн. згідно наданої квитанції , а вартість компенсації за надану правову допомогу в судових засіданнях та поза судових засідань 6252 грн. 40 коп. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] вказану суму , як компенсацію за надання правової допомоги.

Outcome: approved