Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дергачівської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за його батьком [PERSON] та матір'ю [PERSON] на праві власності зареєстровано житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], згідно довідки, виданої Дергачівською державною нотаріальною конторою № 2128/02-14 від 10.11.2016 року, який було збудовано і прийнято в експлуатацію згідно акта про завершення будівництва від 19.10.1976, №482 на ім'я [PERSON] та [PERSON], але за життя вони право власності на нього не оформили. Його мати [PERSON] померла [INFO] Після її смерті батько фактично прийняв спадщину. Також у власності його батька [PERSON] знаходиться кооперативна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки правління житлово-будівельного кооперативу від 01.10.2018 року його батько був членом кооперативу, є власником вищевказаної квартири. За життя він її не зареєстрував та право власності на неї не оформив. [PERSON] помер [INFO]. Після смерті батька спадкоємцем першої черги є він- його син . На момент відкриття спадщини він звернувся в 6 місячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.09.2018, виданої Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], на квартиру за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкуваня за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, згідно заяви позов підтримує, просить розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача- Дергачівської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, згідно заяви позов визнає, просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], збудовано та прийнято в експлуатацію згідно акта про завершення будівництва від 19.10.1976 № 482 на ім'я [PERSON], [PERSON] - батьків позивача, але право власності не оформлено, що підтверджується довідкою № 8520 КПТІ «Інвенрос». Згідно технічного паспорта від 08.11.2018, складеного КПТІ «Інвенрос», власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS], є [PERSON], [PERSON] в рівних частинах - по Ѕ. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] Після її смерті фактично прийняв спадщину її чоловік-батько позивача [PERSON] Дані відомості не спростовані представником відповідача в заяві про визнання позову від 18.03.2019. Згідно технічного паспорта від 03.11.2015, складеного КПТІ «Інвенрос» квартира за адресою: [ADDRESS], знаходиться у власності [PERSON]. Згідно довідки правління житлово-будівельного кооперативу від 01.10.2018 року [PERSON] був членом кооперативу, є власником вищевказаної квартири. За життя [PERSON] квартиру не зареєстрував на своє ім'я та право власності на неї не оформив. Згідно довідки № 8519 від 15.11.2016, виданої КПТІ «Інвенрос» квартира за адресою: [ADDRESS], в КП Інвенрос» не зареєстрована, право власності на неї не оформлено. На момент відкриття спадщини позивач звернувся в 6 місячний строк до Дергачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.09.2018, виданої Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області, оскільки на спадкове майно право власності не оформлено. З даної постанови не вбачається, що крім позивача інші особи звертались із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.16, 1216-1218, 1220-1223,1261,1268, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved