Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Чернівецького обласного центру з гідрометеорології, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів: Чернівецька обласна профспілкова організація працівників державних установ у особі Охрімовського О.В. про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Позовні вимоги позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мотивують тим, що вони працювали у відділі аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології на різних посадах. Зокрема, - [PERSON] згідно наказу №74/к-1 від 01.12.2009 року працював начальником відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ; - [PERSON] згідно наказу №32/к-1 від 06.04.2018 року працював інженером - електронніком І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ; - [PERSON]., згідно наказу №7/к-1 від 10.01.2017 року працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ; - [PERSON] за наказом №21-1/к-1 від 27.05.2014року працював техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ; - [PERSON] згідно наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014року працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ№ - [PERSON] відповідно до наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014 року, працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ та [PERSON] згідно наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014 року, працював газогенераторником II розряду відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ. Зазначають, що наказом №40/к від 31.10.2018 року начальника Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] їх було звільнено, відповідно з займаних посад із скороченням штату працівників по ст. 40 п.1 КЗпП України. Вважають, даний наказ про їх звільнення з займаних посад вищенаведених таким, що грубо порушує права кожного з позивачів; є незаконним та підлягає скасуванню. При цьому, посилаються на те, що наказом №24/3 від 17.04.2018 року, для працівників відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, в якому працювали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було оголошено з 19.04.2018 року простій, який відбувся не з вини працівників. Вказаний наказ було винесено начальником Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] , на підставі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Чернівецьким міським відділом Управління ДСНС України у Чернівецькій області №1 від 13.04.2018 року, в якому, п. 13 було вказано про заборонену експлуатації будівлі газогенераторної, для використання хімічної промисловості. Вказують, що 17.04.2018року, комісією Чернівецького обласного ЦГМ у складі заступника - [PERSON] , начальника відділу організації роботи та кадрового забезпечення - [PERSON] та завідувача сектору - головного бухгалтера - [PERSON] було розглянуто припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ЧМВ УДСНС України у Чернівецькій області від 13.04.2018 року та його результатами, комісія прийшла до висновку про необхідність оголошення простою, не з вини працівників, у відділі аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ з 19.04.20018 року до усунення недоліків, про що був складений акт від 17.04.2018 року і саме з цього часу, усі звільнені в подальшому, працівники означеного відділу, а це саме позивачі, перебували в простої не з їх вини. Мотивують вимоги і тим, що позивачем [PERSON] оскаржувався наказ про оголошення простою, з підстав порушення Чернівецьким обласним центром з гідрометеорології умов оплати праці під час простою. На їх думку, як позивачів, відповідачем Чернівецьким обласним центром з гідрометеорології, в особі керівника [PERSON] , при звільненні за ст. 40 ч.1 КЗпП України були порушені їх права, оскільки даною нормою закону і пп. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, передбачено, що звільнення працівника по скороченню штату, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, що не було дотримано; при цьому, зазначають, що керівником Чернівецького обласного центру з гідрометеорології [PERSON] не було виконано і рішення Наукової - технічної ради Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України №5 від 08.06.2018 року, у якому чітко було вказано, що начальнику Чернівецького обласного центру з гідрометеорології, необхідно забезпечити дотримання вимог чинного законодавства України при здійсненні заходів, пов`язаних із скороченням штату і вивільненням працівників. Натомість, вказують, що згідно постанови президії Чернівецької обласної профспілкової організації працівників державних установ № п-6 від 17 листопада 2016 року, було створено первинну профспілкову організацію працівників Чернівецького обласного центру з гідрометеорології та взято на профобслуговування; вказана первинна профорганізація не надала згоду на звільнення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з займаних посад та постановою президії Чернівецької обласної профспілкової організації працівників державних установ №П-15-1 від 16.10.2018 року не було надано згоду і на звільнення начальника відділу аерологічного спостереження Чернівецького обласного центру з гідрометеорології, голову первинної профспілкової організації [PERSON] з підстав порушення вимог ст. ст. 22, 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ст. 6 Закону України «Про охорону праці». В обґрунтування позовних вимог посилаються, окрім наведеного і на те, що рішеннями загальних зборів первинної профспілкової організації працівників Чернівецького обласного ЦГМ, відповідно за №40/10-76, №40/10-77, №40/10-78, №40/10-79, №40/10-81, №40/10-82 від 11.10.2018 року, не було надано і згоди на розірвання трудового договору із позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Зазначають, при цьому, що їм не було доведено до відома наказ про скорочення ВАС про зміни в організації та виробництва праці Чернівецького обласного ЦГМ; не було доведено до їх відома також і новий штатний розпис Чернівецького обласного ЦГМ; не було їм повідомлено про причини скорочення (реорганізації чи ліквідації) відділу в якому вони працювали, а акти відповідача про відмову від отримання, під підпис попередження про їх вивільнення та акти про відмову від отримання пропозиції їм іншої роботи, були складені не в присутності працівників, а поза межами ВАС; фактично працівники з відповідними актами не були ознайомлені. Вказують в позові, що в означених актах не зазначено причини відмови працівників від підпису, хоча не погодження із звільненням керівництву надавалися; при цьому, первинна профспілкова організація Чернівецького обласного ЦГМ зверталися до начальника ДСНС України, начальника Чернівецького ЦГМ та до інших з пропозиціями щодо припинення та скасування заходів пов`язаних із звільненням працівників відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології № 40/10-46 від 27.07.2018 року на які не отримали відповіді. Позивачі [PERSON] та [PERSON] вказують, що є подружжям і одночасне їх звільнення з роботи призвело до вкрай скрутного матеріального становища їх матеріального становища. Щоб запобігти цьому, вони в день звільнення 31.10.2018 року одразу ж звернулися до керівництва Чернівецького обласного ЦГМ із заявами про прийняття їх на будь-яку іншу роботу: охоронця, опалювача, прибиральника, сторожа в підрозділ ЦГМ на що адміністрація жодним чином не відреагувала. Позивач [PERSON] зазначає що також зверталася до керівництва Чернівецького обласного ЦГМ із аналогічною заявою про прийняття її на роботу, яка залишилася адміністрацією без розгляду проте, в день звільнення, 31.10.2018 року в Чернівецький обласний ЦГМ були прийняті сторонні особи на 4 посади охоронців території та споруд аерологічної станції. Позивачі в різні періоди зверталися до лікарів з скаргами на погане самопочуття, безсоння та пригнічений стан у зв`язку із їх звільненням, що підтверджується довідкою Обласної клінічної лікарні м. Чернівці виданою [PERSON] та виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №19161/2402 виданого [PERSON] , виписками з медичних карт амбулаторного хворого [PERSON] № 60 та [PERSON] № 35, випискою з медичної карти [PERSON] від 20.11.2018 року та копією амбулаторної медичної карти [PERSON] , у зв`язку з чим вважає є підстави для стягнення моральної шкоди. Просять, визнати незаконним та скасувати наказ Чернівецького обласного центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій за №40/к від 31.10.2018 року про їх звільнення; поновити їх; стягнути на їх користь спричинену моральну шкоду в розмірі по 5000,00 грн. кожному та понесені ними витрати на правову допомогу та сплату судового збору. Рух справи, доводи сторін. Відповідач, - Чернівецький обласний центр з гідрометеорології подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позовні вимоги не визнали, вважали, що скорочення штату працівників було проведено в установленому законом порядку і відсутні будь-які порушення законодавства, на які посилаються позивачі (том 1 а.с.205-208). Позивачі, - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду уточнені позовні вимоги, відповідно до яких просили поновити їх у штаті Чернівецького обласного центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рівнозначних посадах. Допустити негайне виконання судового рішення в цій частині; стягнути на їх користь недоотриману ними середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.11.2018 року до винесення судового рішення; стягнути на їх користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. кожному; стягнути на їх користь понесені ними витрати на правову допомогу в сумі 2015 ,00 грн. кожному та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір (том 2 а.с.48-51). Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та в їх інтересах представник, адвокат Федін В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Так, зокрема, позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він як профорганізатор ППО працівників Чернівецького ЦГМ проводили разом з головою ППО Чернівецького ЦГМ [PERSON] , начальником відділу організації робіт та кадрового забезпечення [PERSON] , начальником ЦГМ [PERSON] , заступником начальника [PERSON]. засідання представників адміністрації Чернівецького ЦГМ, керівників профспілкових організацій та працівників ВАС 31.07.2018 року, 15.08.2018 року, 02.10.2018 року, де були присутні позивачі, їм не вказували причини на звільнення, а в трудовій книжці невірно записано. Вони ознайомилися з наказом про простій. Він звертався до пожежників із заявою та був встановлений термін для відновлення станції. Припис не було виконано взагалі, у зв`язку з чим було закрито пункт спостереження. Вважає його звільнення незаконним та його права порушено як порушено і інших позивачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працював інженером-електроніком І категорії ВАС та був присутній під час проведення засідання представників адміністрації Чернівецького ЦГМ, керівників профспілкових організацій та працівників ВАС від 15.08.2018 року, під час засідання обговорювалися питання попередження про скорочення працівників відділу аерологічних спостережень та пропонували іншу роботу працівникам ВАС, що підлягають скороченню, проте вони відмовилися від підпису. Крім того, йому виплатили компенсацію за невикористану відпустку, з приводу чого він звертався до бухгалтерії. Йому відомо що інші позивачі писали заяви бажаючи працювати охоронцем та на інші посади, проте потрібно підтвердити свою кваліфікацію при переході на іншу посаду. Вважає його звільнення незаконним та його права порушено як порушено і інших позивачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, на зборах дізналася, що їх всіх позивачів звільняють у вересні 2018 року, а відділ закривають, та скорочують її посаду. Їй ніякої іншої посади не пропонували. Вона з власної ініціативи написала заяву на посаду нижчеоплачувану, на охоронця та прибиральницю, тільки би не залишитися без роботи. Вважає її звільнення незаконним та її права порушено як порушено і інших позивачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він працював газогенераторником II розряду відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, їх про звільнення не повідомили, були збори де він дізнався з виступу [PERSON] , пропонували роботу на посадах, із умовою здачі технічного мінімуму, проте йому як газогенераторнику запропоновано не було посади рівнозначної. Вважає його звільнення незаконним та його права порушено як порушено і інших позивачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, про звільнення дізналася на зборах, рівноначну посаду не пропонували, наказу про звільнення не бачила, з ним її не ознайомлювали. Вона не давала згоди на звільнення. У відділі кадрів також її з наказом про звільнення не ознайомили. На іншу посаду потрібна була відповідна кваліфікація, яку необхідно було підтвердити. Вважає її звільнення незаконним та її права порушено як порушено і інших позивачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, пропрацювала приблизно 24 роки, при проведенні процедури звільнення було допущено порушення трудового законодавства по відношенню до неї, а саме було порушено право збереження посади на протязі всієї процедури звільнення, вона була ізольована від отримання інформації. З наказами про звільнення пропонували ознайомитись про попередження та про звільнення. Їй пропонували посаду прибиральниці, що була в переліку, але вона відмовилася. Вважає її звільнення незаконним та її права порушено як порушено і інших позивачів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що працював техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ від [PERSON] він дізнався про три вакантні вакансії без перекваліфікації, тільки двоє людей не могли претендувати на вакантні посади. Накладений припис для усунення не був виконаний та слугував основою для того щоб адміністрація оголосила простій до ліквідації. Звільнення не законне, згоду профспілка не надавала на звільнення. Пропонування посад вакантних не було, на зборах про вакантні посади оголосили, але ознайомитися не дали. Вони не згідні з наказом про закриття станції, бажають відновити роботу. Просить відновити його та інших позивачів на посадах яких вони працювали. Вважає його звільнення незаконним та його права порушено як порушено і інших позивачів. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адвокат Федін В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтримав і позицію своїх довірителів, просив позов задовольнити. Представники відповідача Чернівецького обласного центру з гідрометеорології, відповідно, [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що підстави скорочення штату працівників було проведено в установленому законом порядку і відсутні будь-які порушення законодавства, на які посилаються позивачі. Був оголошений простій, що призвело до перевірки ініційованим позивачем [PERSON] Після винесеного припису була заборона експлуатації газогенераторної до усунення недоліків. Підставою для скорочення був наказ ГМ центру України. Інформація про звільнення позивачів була доведена до їх відома, попередження та повідомлення на вакантні посади було зачитано, вакантні посади було запропоновано просили у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Фактичні обставини справи і перевірка їх доказами, досліджені судом. Судом належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу №74/к-1 від 01.12.2009 року працював начальником відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.28-30). Позивач [PERSON] згідно наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014 року працював газогенераторником II розряду відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.33-37). Позивач [PERSON] згідно наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014 року працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.41-48). У відповідності до копії трудової книжки позивач [PERSON] згідно наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014 року працював техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ (том 1 а.с.51-57). Позивач [PERSON] згідно наказу №7/к-1 від 10.01.2017 року працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.61-64). Позивач [PERSON] згідно наказу №32/к-1 від 06.04.2018 року працював інженером - електронніком І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.66-69). Позивач [PERSON] згідно наказу №21-1/к-1 від 27.05.2014 року працювала техніком-аерологом І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, що підтверджується копією трудової книжки (том 1 а.с.72-79). Згідно наказу №24/3 від 17.04.2018 року для працівників відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ, позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] оголошено простій не з вини працівників з 19.04.2018 року, затверджено акт про простій у відділі аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ від 17.04.2018 року, з оплатою 2/3 посадового окладу (том 1 а.с.85), що є порушенням ст. 6 ч.3 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої, за період простою з причин, які виникли не з вини працівника, за ним зберігається середній заробіток. У відповідності до наказу №40/к від 31.10.2018 року начальником Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] . було звільнено наступних працівників: з посади начальника відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON]; з посади інженера-електронніка І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] ; з посади техніка-аеролога І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] ; з посади техніка-аеролога І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] ; з посади техніка-аеролога І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] ; з посади техніка-аеролога І категорії відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] ; з посади газогенераторника II розряду відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ [PERSON] (том 1 а.с.80-84). Відповідно до п. 13 Припису Чернівецького міського відділу Управління ДСНС України у Чернівецькій області Державної служби України з надзвичайних ситуацій про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 13.04.2018 року заборонено експлуатацію будівлі газогенераторної для використання, виготовлення, зберігання хімічної промисловості. Припис Чернівецького міського відділу Управління ДСНС України у Чернівецькій області Державної служби України з надзвичайних ситуацій про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 13.04.2018 року, був розглянутий комісією Чернівецького обласного ЦГМ у складі заступника - [PERSON].. начальника відділу організації роботи та кадрового забезпечення - [PERSON] та завідувача сектору - головного бухгалтера - [PERSON] . та за результатами розгляду і в зв`язку із забороною експлуатації газогенераторної будівлі був складений акт про простій від 17.04.2018 року про необхідність оголошення простою не з вини працівників у відділі аерологічних спостережень Чернівецького обласного ЦГМ з 19.04.20018 року до усунення недоліків (том 1 а.с.86-87). Згідно наказу №133 від 16.07.2018р. Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України, з 01.08.2018 року закрито пункт аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології, на начальника Чернівецького ЦГМ [PERSON] покладено обов`язок: забезпечити дотримання вимог чинного законодавства України при здійсненні заходів, пов`язаних із скороченням штату та вивільненням працівників ВАС; забезпечити використання вивільнених службових приміщень ВАС для розміщення інших структурних підрозділів центру; подати до Українського гідрометеорологічного центру проекти структури та нового штатного розпису Чернівецького ЦГМ (том 1 а.с.88-89). Згідно наказу № 63/к-1 від 15.08.2018 року «Про зміни в організації виробництва і праці», у зв`язку з ліквідацією відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології скорочено з 31.10.2018 року штат відділу у кількості 10 штатних одиниць, з повідомленням про майбутнє вивільнення працівників відділу аерологічних спостережень під підпис та пропозицією іншої роботи в термін до 30.08.2018 року, з оформленням подання до профспілкової організації про звільнення працівників відділу аерологічних спостережень у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (скорочення штату) в термін до 03.10.2018 року (том 1 а.с.90-91). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.09.2018 року, позов [PERSON] до Чернівецького обласного центру з гідрометеорології про скасування наказу про оголошення простою, стягнення недоотриманої середньомісячної заробітної плати, відшкодування шкоди ухвалено задовольнити частково; визнано незаконним та скасовано наказ начальника Чернівецького обласного центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій №24/3 від 17.04.2018 року про оголошення простою; стягнуто з Чернівецького обласного центру з гідрометеорології недоотриману середньомісячну заробітну плату в розмірі 7281,00 грн.; моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 6704,80 грн. (том 1 а.с.92-95), яке постановою Чернівецького апеляційного суду від 13.12.2018 року, було скасовано, в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, стягнуто з [PERSON] на користь Чернівецького обласного центру з гідрометереології - 2115,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. том 1 а.с.209-212). Відповідно до колективного договору, профспілкові організації та уповноважений трудового колективу зобов`язуються: забезпечити контроль за виконанням пунктів розділу Колективного договору та взяти безпосередню участь у їх реалізації. Роз`яснювати членам трудового колективу зміст нормативних документів з організації праці, їх права та обов`язки. Забезпечити громадський контроль за дотриманням законодавства про працю і усунення порушень у передбаченому законом порядку. Про факти грубого порушення трудового законодавства інформувати відповідні органи (а.с.96-106). Начальником Чернівецького обласного центру з гідрометеорології [PERSON] 26.07.2018 року надіслано повідомлення Голові Чернівецького ЦГМ [PERSON] , профорганізатору ППО працівників Чернівецького ЦГМ [PERSON] , що 31.07.2018 року 0 10.00 год. відбудуться консультації стосовно вжиття заходів щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків звільнень внаслідок скорочення працівників відділу аерологічних спостережень в кабінеті Чернівецького ЦГМ (том 1 а.с.214). Науково - технічна рада Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України рішенням №5 від 08.06.2018 року, за висновками перевірки УкрГМЦ закрила пункт аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ. Начальнику Чернівецького обласного центру з гідрометеорології [PERSON] вказано забезпечити дотримання вимог чинного законодавства України при здійсненні заходів, пов`язаних із скороченням штату та вивільненням працівників; забезпечити використання вивільнених службових приміщень відділу аерологічних спостережень для розміщення інших структурних підрозділів центру (том 1 а.с.107). Постановою Президії працівників державних установ Чернівецької обласної профспілкової організації №П-6 від 17.11.2016 року, взято на профобслуговування об`єднану профспілкову організацію Чернівецького центру гідрометеорології (том 1 а.с.109). Також, із постанови Президії працівників державних установ Чернівецької обласної профспілкової організації №П-15-1 від 16.10.2018 року вбачається, що начальником Чернівецького обласного центру з гідрометеорології [PERSON] . на розгляд Президії надано подання про надання згоди на звільнення [PERSON] (том 1 а.с.111). Рішенням загальних зборів ППО працівників Чернівецького ЦГМ від 09.10.2018 року, первинна профспілкова організація не надала згоду на розірвання трудового договору з позивачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (том 1 а.с.111-117). Згідно протоколу №13 зборів первинної профспілкової організації працівників Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 15.08.2018 року, порядок денний: про проведення консультацій з членами ППО, працівниками аерологічних спостережень (ВАС) на рахунок звільнень, що передуються в Чернівецькому ЦГМ у зв`язку зі скороченням ВАС, вирішили інформацію направити на розгляд в УкрГМЦ та звернутися до адвоката за правовою допомогою (а.с.118-120). Протоколом №13 зборів первинної профспілкової організації працівників Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 02.10.2018 року, з порядком денним: про доведення до працівників відділу аерологічних спостережень (ВАС) існуючих вакансій в Чернівецькому ЦГМ у зв`язку зі скороченням ВАС, вирішили інформацію направити на розгляд в УкрГМЦ та звернутися до адвоката за правовою допомогою (а.с.121-123). Начальником Чернівецького обласного центру з гідрометеорології [PERSON] 03.10.2018 року подано профорганізатору ППО працівників Чернівецького ЦГМ [PERSON] подання про надання згоди на звільнення позивачів, посилаючись на те, що позивачі були персонально попереджені про наступне звільнення, їм було запропоновано іншу роботу з урахуванням їх кваліфікації та попереднього досвіду роботи, проте отримати письмове попередження про наступне звільнення та від пропозицій іншої роботи позивачі відмовились без будь-яких пояснень, про що було складено акт про відмову, просила розглянути подання в установленому чинним законодавством порядку та надати згоду на розірвання трудового договору з позивачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зв`язку із скороченням штату (том 1 а.с.124-125), що також підтверджується актами про відмову від отримання пропозиції іншої роботи, пропозиціями іншої роботи, актами про відмову від отримання під підпис попередження про вивільнення, попередженнями (том 1 а.с.126-174). У відповідності до протоколу №1 засідання трудового арбітражу по розгляду колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками Відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології м. Чернівці та адміністрацією Чернівецького обласного центру з гідрометеорології м. Чернівці вирішили, що сторона найманих працівників не довела, що в відділі аерологічних досліджень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології працівники системно виконували поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи і за неї не отримували доплати до заробітної плати, - в даній вимозі відмовлено та рекомендовано сторонам переробити посадові інструкції працівників на підставі встановлених нормативів та дотримуватись виконання умов колективного договору. Рішення трудового арбітражу за даною вимогою не позбавляє конкретної особи при виконанні неї обов`язків тимчасово відсутнього працівника у конкретний проміжок часу ставити питання про доплату йому за додаткову виконану роботу за суміщення професій в рамках індивідуального трудового спору (том 1 а.с.175-177). Згідно відомості членів профспілки первинної профспілкової організації Чернівецького обласного центру з гідрометеорології на сплату членських профспілкових внесків, позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] сплачували членські профспілкові внески (том 1 а.с.178). 25.07.2018 року начальник Чернівецького обласного центру з гідрометеорології [PERSON]. зверталася до Голови ППО Чернівецького ЦГМ [PERSON] , профорганізатора ППО працівників Чернівецького ЦГМ [PERSON] з повідомленням про проведення скорочення штату працівників відділу аерологічних спостережень з 01.11.2018 року, у зв`язку з закриттям пункту аерологічних спостережень, зі списком посад Чернівецького ЦГМ, що підлягають скороченню з 01.11.2018 року, а саме: начальник відділу аерологічних спостережень - 1 посада; інженер-електронік 1 категорії - 1 посада; технік-аеролог 1 категорії - 7 посад; газогенераторник ІІ розряду - 1 посада (том 1 а.с.196-197). Український гідрометеорологічний центр державної служби України з надзвичайних ситуацій розглянувши скаргу повідомили 30.08.2018 року Голову ППО працівників Чернівецького ЦГМ [PERSON] , що в ході перевірки комісія встановила, що будівля газогенераторної перебуває в незадовільному стані і потребує коштів для його капітального ремонту, роботи підвищеної небезпеки проводяться без належного дозволу Держпраці, біля будівлі газогенераторної близько 20 метрів знаходиться школа та дитячий садок. На засіданні 08.06.2018 року Науково-технічна рада УкрГМЦ, затвердженого наказом УкрГМЦ від 25.01.2016 року №4, враховуючи акт комісії УкрГМЦ, прийняла рішення №5 про закриття пункту аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ. В ході проведення консультацій, з метою працевлаштування працівників, що підлягають скороченню, було запропоновано розглянути можливість переводу їх в інші відділи Чернівецького ЦГМ. Для такого переведення працівники повинні підтвердити наявність в них відповідної кваліфікації. Перевіркою порушень у Чернівецькому ЦГМ виявлено не було, у зв`язку з чим Український гідрометеорологічний центр не бачить підстав для розслідування діяльності начальника Чернівецького ЦГМ [PERSON] , в тому числі пов`язаними з корупційними ризиками (том 1 а.с.198-199). У відповідності до протоколу №1 засідання представників адміністрації Чернівецького ЦГМ та керівників профспілкових організацій від 31.07.2018 року, головою ППО Чернівецького ЦГМ [PERSON] вказав на зобов`язання виконувати рішення УкрГМЦ, необхідність обговорення з працівниками ситуації та можливості переведення їх на інші посади, а можливо деяким працівникам буде вигідно звільнитися по скороченню, бо виплачується вихідна допомога (том 1 а.с.215). З протоколу №2 засідання представників адміністрації Чернівецького ЦГМ та керівників профспілкових організацій від 15.08.2018 року вбачається, що начальник відділу ОР та КЗ [PERSON] оголосила попередження про наступне вивільнення, про те що відділ ВАС ліквідовується, всі штатні посади відділу аерологічних спостережень скорочуються і працівники підлягають вивільненню на підставі скорочення штату 31.10.2018 року. В попередженні вказала на перелік вакантних посад що є в Чернівецькому ЦГМ станом на 15.08.2018 року, які пропонуються кожному працівнику відділу, та які мають право зайняти шляхом подання заяви про переведення раніше строку 31.10.2018 року, після чого було запропоновано ознайомитися з попередженням про наступне вивільнення кожному працівнику особисто під підпис, проте позивачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовилися від підпису (том 2 а.с.216). Розпорядженням Чернівецького обласного центру з гідрометеорології №9 від 14.09.2018р. було оголошено про проведення зборів працівників ВАС о 10.00 год. 02.10.2018 року, явка всіх працівників ВАС за зборах обов`язкова (том 1 а.с.217) та з протоколу №3 засідання представників адміністрації Чернівецького ЦГМ та керівників профспілкових організацій від 02.10.2018 року вбачається, що присутні на засіданні позивачі не погодилися з вивільненням та просили надати наказ про скорочення для ознайомлення (том 1 а.с.218). Наказом №52/3 від 07.09.2018 року, у зв`язку із скороченням посади начальника відділу аерологічних спостережень та відповідно до п.2.1.9 Колективного договору, позивачу [PERSON] було надано час для пошуку нової роботи за власний рахунок - кожну п`ятницю робочого тижня з 10.09.2018 року по 31.10.2018 року на підставі заяви позивача [PERSON] (том 1 а.с.220). Згідно довідок Чернівецького обласного центру з гідрометеорології від 14.12.2018р., позивач [PERSON] , дійсно працював на посаді начальника аерологічної станції, відпрацьованих днів у лютому 20, у березні 21, всього сума доходів у розмірі 10173,23 грн. (том 1 а.с.221); позивач [PERSON] дійсно працював на посаді інженера-електроніка 1 категорії, відпрацьованих днів у лютому 20, у березні 21, всього сума доходів у розмірі 8669,42 грн. (том 1 а.с.222); позивач [PERSON] дійсно працювала на посаді техніка-аеролога 1 категорії, відпрацьованих днів у березні 6, всього сума доходів у розмірі 1496,18 грн. (том 1 а.с.223); позивач [PERSON] дійсно працював на посаді техніка-аеролога 1 категорії, відпрацьованих днів у лютому 20, у березні 21, всього сума доходів у розмірі 9213,43 грн. (том 1 а.с.224); позивач [PERSON] дійсно працювала на посаді техніка-аеролога 1 категорії, відпрацьованих днів у лютому 20, у березні 21, всього сума доходів у розмірі 9585,93 грн. (том 1 а.с.225); позивач [PERSON] дійсно працювала на посаді техніка-аеролога 1 категорії, відпрацьованих днів у лютому 20, у березні 21, всього сума доходів у розмірі 8861,90 грн. (том 1 а.с.226); позивач [PERSON] дійсно працював на посаді газогенераторника 2 розряду, відпрацьованих днів у лютому 20, у березні 21, всього сума доходів у розмірі 7599,68 грн. (том 1 а.с.227); У відповідності до акта інспекційного відвідування (не виїздного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю Управління Держпраці у Чернівецькій області від 25.09.2018 року №ЧВ-815/18/422/АВ з яких вбачаються роз`яснення про ненадання згоди на розірвання трудового договору та висновок державного органу про відсутність порушень процедури звільнень в Чернівецькому ЦГМ на початок жовтня 2018 року (том 2 а.с.6-10). Мотиви, з яких виходить суд, та встановлені норми права. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Конституційним Судом України ухвалено рішення № 6-р(ІІ)/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності), відповідно до якого всі трудові відносини повинні ґрунтуватися на принципах соціального захисту та рівності для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, що, зокрема, має відображатись у встановленні вичерпного переліку умов та підстав припинення таких відносин. З приписів Конституції України випливає, що незалежно від підстав виникнення трудових правовідносин держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації трудових правовідносин на рівні закону, а відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод працівника. Конституційний Суд України зазначає, що не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України, якою закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, та міжнародних правових актів. У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Положеннями частини четвертої статті 36 КЗпП України встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). У відповідності до ст.ст. 32, 33, 34, 103, 113 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Передбачено ст. 6 ч. 3 Закону України «Про охорону праці», що за період простою з причин, передбачених частиною другою цієї статті, які виникли не з вини працівника, за ним зберігається середній заробіток. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону праці» на час зупинення експлуатації підприємства, цеху, дільниці, окремого виробництва або устаткування органом державного нагляду за охороною праці чи службою охорони праці за працівником зберігаються місце роботи, а також середній заробіток. Згідно п.2.1.7. розділу II Колективного договору між керівництвом та трудовим колективом Чернівецького обласного центру з гідрометеорології на 2018-2019 роки, керівництво Чернівецького обласного ЦГМ зобов`язується у разі, якщо керівництво Чернівецького обласного ЦГМ планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, воно повинно завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень, надати уповноваженому трудового колективу та профспілковому комітету інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з уповноваженим трудового колективу та профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень, згідно ст. 22 Закону України «Про Професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у ст. 40 ч.1 п.1 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Отже, дана норма закону, передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених в цьому пункті цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України. Частиною третьою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності та штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишенні на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. Частиною 2 ст. 42 КЗпП України визначено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, сімейним при наявності двох і більше утриманців; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Крім того, відповідно до ст. 43 ч. 1 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. З огляду на зазначене, судом відзначається, що обов`язок відповідача, як роботодавця щодо попередження позивачів про наступне вивільнення не пізніше чим за два місяці до звільнення, відповідачем не було виконано у встановлені чинним законодавством, а саме ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, строки. Передбачено ст. 43 КЗпП України, що розірвання трудового договору з підстави, передбаченої ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У відповідності до ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. В рішенні загальних зборів ППО працівників Чернівецького ЦГМ зазначено, що розглянуто подання начальника Чернівецького ЦГМ [PERSON] від 03.10.2018 року про надання згоди на звільнення позивачів первинна профспілкова організація працівників Чернівецького ЦГМ надала категоричну відмову та не надала згоди на розірвання трудового договору із позивачами з підстав скорочення штату, позивачі є членами профспілки, проте відповідачем не було враховано думку профспілкової організації. Передбачено ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 3 ст. 252 КЗпП, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-119цс15 Відповідно до частини першої статі 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). Відповідно зазначені норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються крім дотримання загальних норм. Така згода профспілкового комітету, на час винесення наказу про звільнення позивачів 31.10.2018 року не була отримана відповідачем, що не заперечується сторонами. Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Штатний розпис-це документ, який установлює на підприємстві, в установі, організації структуру, штати і посадові оклади працівників. Штатний розпис містить назву посад, чисельність працівників і оклади по кожній посаді. Це локальний нормативно-правовий акт, тобто документ, яким у разі його затвердження зобов`язане керуватися підприємство у своїй діяльності. Штатний розпис затверджується керівником підприємства шляхом видання спеціального локального нормативного акта (наказу). Судом, встановлено, що скорочення посад було обумовлено результатами перевірки відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометеорології, згідно якої було заборонено експлуатацію будівлі газогенераторного приміщення, проте ніяких дій по недопущенню закриття відділу та усунення недоліків зазначених в приписі не було вчинено керівництвом Чернівецького обласного центру з гідрометеорології. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Законодавець визначив, що при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації; при цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. З обставин справи, встановлених судом слідує, що позивачам не пропонували рівнозначні посади, які були вакантними на той період часу на підприємстві. При цьому, судом встановлено, що з переліком вакантних посад можна було ознайомитися позивачам тільки після того, як позивачі підпишуть попередження про майбутнє звільнення, відтак відмови від зайняття вакантних посад що існували на підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював - не було. Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Зі змісту пункту 1 статті 40 КЗпП України вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. При цьому вживані в цій нормі поняття: «ліквідація», «реорганізація», «перепрофілювання», «банкрутство», «скорочення чисельності або штату працівників» - стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Верховний Суд в правових позиціях вказав, що звільнення у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці (п. 1 ст. 40 КЗпП) є незаконним, якщо працівнику не запропоновано всі вакантні посади (ВС/КЦС № 487/6407/16-ц від 10 вересня 2018 року) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах без відриву від виробництва; працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат тощо. Про наведене вказують і правові позиції постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 серпня 2017 року №6-1264цс17 У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Отже, статтями 40 та 41 КЗпП України закріплено вичерпний перелік підстав, з яких власник або уповноважений ним орган може достроково розірвати трудовий договір із працівником, а в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів передбачено, що судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачі про скорочення відділу аерологічних спостережень Чернівецького обласного центру з гідрометереології дізналися під час зборів, проте їх не повідомляли про причини звільнення, наказу про звільнення та трудові книжки позивачі не отримували. За таких обставин, судом встановлено, що оскільки позивачі не були повідомлені не пізніше ніж за два місяці про зміну істотних умов праці; працівникам, яких пропонували звільнити не було доведено до відома наказ про скорочення ВАС чи зміни в організації та виробництва праці Чернівецького обласного ЦГМ, не було доведено до їх відома також новий штатний розпис Чернівецького обласного ЦГМ, не було вказано причини скорочення (реорганізації), що підтверджується протоколами профспілкових зборів №13, 15. Акти про відмову від отримання під підпис попередження про вивільнення, а також акти про відмову від отримання пропозиції іншої роботи складені не в присутності працівників ВАС, працівники з актами не ознайомлені. Відсутня згода на звільнення погоджена з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членами якої є позивачі, у відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, звільнення позивачів є незаконним, а тому слід визнати незаконним та скасувати наказ Чернівецького обласного центру з гідрометеорології Державної служби України з надзвичайних ситуацій за №40/к від 31.10.2018 року про звільнення: [PERSON] , з посади начальника відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ; [PERSON] , з посади техніка аеролога 1 кат. відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ; [PERSON] , з посади техніка аеролога 1 кат. відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ; [PERSON] , з посади техніка аеролога 1 кат. відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ; [PERSON] , з посади техніка аеролога 1 кат. відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ; [PERSON] , газогенераторника ІІ роз. відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ; [PERSON] з посади інженера - електроніка 1 кат. відділу аерологічних спостережень Чернівецького ЦГМ, яких слід поновити на посадах з яких позивачів було звільнено та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. Положеннями статті 235 КЗпП України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі. Отже, оскільки у відповідача не було правових підстав для звільнення позивачів, позовні вимоги в частині поновлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на роботі на посадах, з яких їх було звільнено підлягають задоволенню. Окрім наведеного, відповідно до ст. 235 ч. 2 КЗпП України, при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 . Відповідно до пунктів 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (правова позиція ВСУ по справі № 6-1093цс15 від 23.12.2015). Разом з тим, статтею 3 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно ст. 3-1 Закону України «Про оплату праці», розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата із 01.01.2018 року встановлюється на рівні 3 723,00 грн. За наведених вище обставин, беручи до уваги встановлені законодавством гарантії нарахування та виплати заробітної плати у 2018 році на рівні не нижчому 3 723,00 грн. на місяць, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 10 місяців. Час вимушеного прогулу з 01.11.2018 року по 17.09.2019 року становить 10 повних календарних місяці, а відтак слід стягнути з відповідача на користь позивачів середньомісячну заробітну плату позивачів за останні два календарні місяці роботи, що передували дню звільнення позивачів. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 , розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Водночас, п. 13 Постанови Пленуму встановлено, що за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи, що незаконне звільнення працівників, позивачів з посади та позбавлення їх законних сподівань на отримання заробітної плати для нормальної організації свого життя тягне за собою спричинення душевних страждань, пов`язаних з необхідністю зміни свого способу життя та необхідністю відновлення свого порушеного права, проте позивачі не надали суду належних доказів що підтверджували би причинний зв`язок між звільненням позивачів та завданням моральної шкоди, оскільки докази наведені позивачами підтверджуються тільки наявність у них хронічних захворювань, підтверджених медичними закладами, а не завдання душевних страждань, пов`язаних із звільненням з роботи, а тому в частині позовних про стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивачів слід відмовити. Виходячи із загальних принципів цивільного та трудового права, при відновленні порушених прав, вони повинні бути відновлені у повному обсязі відповідно до тих, які існували до порушення. Зокрема, у ст. 6 ЦК України зазначається, що захист цивільних прав громадян здійснюється судом у порядку відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право. Таким чином, встановлення працівнику при поновленні на посаді тільки частини повноважень, чи надання іншої посади, чи підпорядкування працівникові нового підрозділу є нічим іншим, аніж порушенням вимог чинного законодавства. Статтею 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень в частині присудження позивачеві виплати стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі середньомісячного заробітку та поновлення позивача на роботі. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.137 ч. 3 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. 11.11.2018 року між адвокатом Федіним В.Ю. та позивачами було укладено угоду №11-11 про надання правової допомоги та представництва (у цивільній справі) (том 1 а.с.191-195). Згідно акта виконаних робіт №11-11 від 05.06.2019 року (том 1 а.с.99-100), позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як замовники оплатили виконавцю адвокату Федіну В.Ю. послуги в розмірі 21105,00 грн., що підтверджується квитанціями від 05.06.2019 року (том 1 а.с.92-98), а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, зокрема: витрат на правову допомогу, підлягають задоволенню. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивачі при зверненні до суду були звільнені від сплати судового збору за позовними вимогами про поновлення на роботі, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 5378,80 грн. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У рішенні Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 року в справі «Красношапка проти України» вказано, що робітник, який вважає себе незаконно звільненим роботодавцем, має значний особистий інтерес у отриманні судового рішення щодо правомірності такої міри Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 14 жовтня 2010 року (справа «Щокін проти України» зазначив, що відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи Аналогічна позиція висловлена і в окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду Бакуліної С.В. та Прокопенка О.Б. стосовно постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 916/3283/16. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial