Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітньої дитини, а саме сина - [PERSON] , [INFO]. Свої позовні вимоги, які позивачка в подальшому підтримала письмовою заявою, мотивує тим, що 12.04.2016 року вона з відповідачем розірвали шлюб на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області. Від шлюбу у них народилась одна дитина: [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1- СГ № 317425. Позивач стверджує, що не проживає разом з відповідачем вже тривалий час, відповідач коштів на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться виключно на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, однак має можливість сплачувати аліменти. На неодноразові прохання позивачки надати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач ніяк не реагує. Враховуючи вищенаведене, вона змушена звернутися за судовим захистом до Жовківського районного суду Львівської області і просить стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: 80337, Львівська область, Жовківський район, с.Добросин, вулиця Залізнична, 6 в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1000 гривень на дитину до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.05.2016 року. Відповідно до вимог п. 1. ч. 1 ст. 367 ЦПК України просить допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою просила суд позовні вимоги задоволити та дану справу розглядати за її відсутності. В судове засідання відповідач жодного разу не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до яких конверти із судовими викликами повертаються за закінченням терміну зберігання. Причини неявки суду не відомі. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі, однак 12.04.2016 року Жовківським районним судом Львівської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а. с. 3- 4). З копії свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ № 317425 вбачається, що 11.11.2003 року народився [PERSON], і його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] мати ( а. с. 5). Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матірю, знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів , суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має , самостійних доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище матері- позивача по справі, яка не хворіє, не працює ; - стан здоровя та матеріальне становище батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, не працює, однак є працездатним та можена давати кошти на утримання неповнолітнього сина . При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1000 гривень на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття з моменту предявлення позову до суду, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісячно. Проте позивачка зазначає, що відповідач не працює офіційно, проте має можливість сплачувати аліменти, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у зазначеній нею сумі, однак доказів про будь-які доходи відповідача суду не надано. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.ст. 182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст. 184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати / 1 450 грн. 00 коп./, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 725 грн. 00 коп. щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved