Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і від цього шлюбу у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Оскільки [PERSON] не надає допомогу на її утримання в добровільному порядку, хоча має нерегулярний дохід і можливість її надавати, а вона не працює, то в неї склалось тяжке матеріальне становище щодо утримання дитини. У зв'язку з цим просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки в розмірі 800.00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю і ствердила наведені у ньому факти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] та його обставини визнав частково і пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500.00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення нею повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Як вбачається із рішення Турійського районного суду Волинської області від 17 лютого 2016 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2014 року виконкомом Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них дійсно є дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки Купичівської сільської ради Турійського району Волинської області від 14 березня 2016 року №187 видно, що позивач [PERSON] проживає окремо від відповідача [PERSON] в с.Свинарин Турійського району Волинської області разом із неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні (а.с.6 ). Як вбачається з довідки управління праці та соціального захисту населення Турійської районної державної адміністрації Волинської області від 25 березня 2016 року № 702, позивач [PERSON] не працює, однак одержує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860.00 грн. (а.с.20). З довідок Туличівської сільської ради Турійського району Волинської області від 24 березня 2016 року № 210 і № 211 видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований і проживає в с.Літин Турійського району Волинської області та на даний час не працює (а.с. 21, 22). Таким чином, хоча [PERSON] й не працює та не має регулярного доходу, однак є працездатним, а тому спроможний надавати на утримання дитини матеріальну допомогу, яку, відповідно до ст.184 СК України, слід визначити у твердій грошовій сумі, зокрема, в розмірі 600.00 грн. В решті позову слід відмовити, виходячи із встановленого законодавством у 2016 році прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та обов'язковості утримання дітей обома батьками. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача, з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 600.00 грн. щомісячно, так як для цього є законні підстави. Крім того, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 551.20 грн., так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial