Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України», в якому просив визнати протиправною бездіяльність АТ «Державний ощадний банк України», що пов`язана з ненаданням у встановленому законом порядку відповіді на письмове звернення позивача та зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» дати обґрунтовану відповідь, у встановлений законом строк та спосіб на його звернення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є споживачем послуг АТ «Державний ощадний банк України», оскільки в зазначеному банку відкриті валютні рахунки на його ім`я. Впродовж 2020 року з його рахунків зникли гроші. Підстави для їх списання йому не відомі, будь-якої інформації від відповідача він не отримував, згоди на розпорядження його грошовими коштами не надавав. З метою з`ясування обставин [PERSON] письмово звернувся до відповідача по справі. Заява була прийнята у філії Донецького управління АТ «Ощадбанк», що підтверджується відміткою про реєстрації № 514 від 07.07.2020 р. Станом на час звернення до суду відповідь на його звернення не надходила. Вважає, що бездіяльність відповідача є протиправною та порушує його права та законні інтереси, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16.10.2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, врахувавши відсутність відзиву Представник відповідача - адвокат Павленко Л.М. надав до суду заяву про закриття провадження у вказаній цивільній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи споживачем послуг АТ ««Державний ощадний банк України» 07.07.2020 р., звернувся до банку з заявою про надання інформації, яка прийнята та зареєстрована 07.07.2020 р. за № 514 у філії Донецького управління АТ «Ощадбанк». Станом на день звернення до суду відповідь на звернення [PERSON] банком надана не була. Відповідно до повідомлення керуючого ТВБВ 10004/0490 Філії-Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» від 06.01.2021 р. за вих. № 19 банком надана відповідь [PERSON] на його заяву від 07.07.2020 р. Згідно з ч. 1 ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. За змістом ст. 56 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов`язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов`язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків; 7) інформацію, обов`язковість надання якої передбачена законом. Згідно з ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 23 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. На підставі викладеного, враховуючи, що АТ «Ощадбанк» самостійно виправило оскаржуване порушення шляхом надання позивачу запитуваної інформації, проте, не надавши відповідь на запит у встановлений законом строк допустила протиправну бездіяльність, тому захистити порушене право особи на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача. Зазначена позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 800/369/17. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнати протиправною бездіяльності АТ «Державний ощадний банк України» щодо не надання відповіді у встановлений законом строк, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved