Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, в розмірі 404750,62 грн. та моральної шкоди в розмірі 150\~000грн., завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням уточнених, позивач посилався на те, що 12.06.2008 року між відповідачем (СПД [PERSON] - Підрядчик) та позивачем (Замовник) був укладений договір №777 про будівництво житлового будинку. Проте, відповідач шляхом обману (шахрайства), одержавши грошову суму від позивача, припинив будівельні роботи та зник, заволодівши коштами позивача. 28.01.2011 року СВ Розділянського РВ ГУМВС України в Одеській області було відкрито кримінальне провадження №30201100033, відносно [PERSON], за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, за фактом заволодіння майном [PERSON], шляхом обману (шахрайства), вчиненого у великому розмірі. 20 листопада 2013 року Розділянський районний суд Одеської області по зазначеній кримінальній справі виніс постанову, якою застосував по відношенню до [PERSON] п. 1 «в», ст.6 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року. В судовому засіданні [PERSON] вину свою у скоєнні зазначеного злочину, визнав повністю. На думку позивача, моральна шкода заподіяна позивачу, полягає в ушкодженні майна, а також у душевних стражданнях, оскільки, після попередніх переговорів з відповідачем про проведення будівельно-монтажних робіт, позивач взяв кредит в розмірі 41\~000 доларів США в ЗАТ «ОТП Банк», який дотепер сплачує належним чином. На час звернення до суду, житловий будинок не побудований, а наявне незавершене будівництво не придатне для подальшої здачі в експлуатацію та проживання і підлягає демонтажу, будова не сейсмоустойчива і якби цей факт не був би виявлений, то життю та здоровю позивача і членам його родини, загрожувала небезпека для життя. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представник позивача надав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово суд відкладав розгляд справи та повідомляв відповідача про явку до суду. Крім того, про слухання справи, надавалось оголошення в газеті. Отже, відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. У відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про таке. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № 777 про будівництво житлового будинку, у строк з 12.06.2008 року по 20.08.2008 року. Згідно кошторису, вартість будівельних робіт становила 175000,00грн., з умовою виплати остаточного платежу в розмірі 20% від підсумкової суми кошторису протягом 5-ти банківських днів, від дня підписання сторонами акту-передачі робіт.(а.с.8-10). В період з 12.06.2008 по 19.07.2010 року, відповідач, зловживаючи довірою позивача та продовжуючи строки будівництва, отримував від позивача кошти, про що свідчать росписки відповідача.(а.с.11-13). На виконання умов укладеного договору, позивач звернувся до ЗАТ "ОТП Банк", з яким уклав 12.06.2008 року, кредитний договір №МL-508/028/2008, одержавши грошову суму, у розмірі 41 тис. доларів США під відсотки.(а.с.14-22). Зазначені кошти позивачем було передано відповідачу по кошторису загальної вартості будівництва. Так, позивач в період з 12 червня 2008 року по 19 липня 2010 року, згідно розписок, розрахунків передав відповідачу наступні суми: -12.06.2008 р. 21\~800 доларів США на будівельні матеріали (на 14.06.2014 р. 21800 доларів США становить 255687,84 грн. за курсом НБУ-1172,88 грн.); - 08.07.2008 р. 13\~200,00 грн. на покрівельні матеріали; - 01.08.2008 р. 2000 доларів США на заробітну плату (на 14.06.2014 р. 2000 доларів США становить 23\~457,60 грн. за курсом НБУ-1172,88 грн.); -11.08.2008 р. 10\~000,00 грн. на опоряджувальні роботи; -27.08.2008 р. 10\~000,00 грн. на благоустрій території земельної ділянки; -13.05.2009 р. 30\~000,00 грн. на заробітну плату; -24.06.2010 р. 1\~000,00 доларів США на проведення грабарств (14.06.2014 р. 1000 доларів США становить 11\~728,80 грн. за курсом НБУ-1172,88 грн.); -07.07.2010 р. 4\~395,00 грн. на матеріали, для установки забору; -19.07.2010 р. 1\~000,00 доларів США на проведення грабарств (14.06.2014 р. 1000 доларів США становить 11\~728,80 грн. за курсом НБУ-1172,88 грн.); Разом сума матеріального збитку, спричиненого позивачу, становить 404750,62 грн. Проте, відповідач, отримавши кошти позивача, припинив будівельні роботи та зник, заволодівши коштами та заподіявши потерпілому збиток у великому розмірі. 20.08.2010 року між позивачем та Одеською державною академією будівництва та архітектури (ОДАБА) був укладений договір № 3965 «А», за яким були проведені науково-дослідні роботи «випробування будівельних матеріалів» відповідно до Протоколу про договірну ціну, сума робіт склала 300,00 грн. (триста гривень).(а.с.81) 23.09.2010 року НП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» було проведено будівельно-технічне дослідження і був винесений висновок № 115/2010. Згідно Протоколу про договірну ціну на науково-технічну продукцію, сума склала 300,00 грн. (триста гривень). (а.с. 85) 19.07.2011 року між позивачем та «ОДАБА» був укладений договір № 4039 на створення науково-технічної продукції. За виконану роботу позивач перерахував «ОДАБА», відповідно до Протоколу про договірну ціну, 2\~850,00 грн. (дві тисячі вісімсот пятдесят гривень), у т.ч. ПДВ 20% - 475, грн. (а.с. 77) 24 квітня 2012 року, позивач уклав договір №24.04.12 з ТОВ «РЕГІОНСТРОЙ ПБ» (ліцензія АВ № 514742) на виконання робіт зі складанням дефектного акту й кошторисного розрахунків вартості демонтажу незавершеного будівництва будинку котеджу за адресою: Одеська обл. Роздільнянський район, с.Бурдовка, СТ «Моряк 3», земельна ділянка № 217. Вартість робіт визначена договірною ціною 480,00 грн. Вартість демонтажу незавершеного обєкта будівництва по зазначеній адресі, здійснювана в 2012 році, згідно розрахунків, становить 30\~382,58 грн..(а.с. 89) В подальшому позивач звернувся до ТОВ «РЕГІОНБУД ПБ» та уклав договір №13.01 від 13 січня 2014 року на предмет складання кошторису на будівництво одноповерхового котеджу з мансардою. Згідно договору, вартість зазначеного котеджу в поточних цінах, станом на 2014 рік, становить 755830,08 грн., тобто збитки, які має понести позивач значно вище, ніж ціна матеріальних збитків, викладених в позовних вимогах. Така обставина обумовлена тим, що будівництво котеджу не було завершено в строки. Згідно акту виконаних робіт від 24 січня 2014 року до Договору №13.01 від 13 січня 2014 року, сплачено 240, 00 грн.(а.с. 68) 28.01.2011 року СВ Розділянського РВ ГУМВС України в Одеській області було відкриито кримінальне провадження № 30201100033 відносно [PERSON], за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, за фактом заволодіння майном [PERSON], шляхом обману (шахрайства), вчиненого у великому розмірі. 20 листопада 2013 року Розділянський районний суд Одеської області по зазначеній кримінальній справі 1524/1-47/12 виніс постанову, якою застосував по відношенню до [PERSON] п. 1 «в», ст.6 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року. В судовому засіданні [PERSON] вину свою у скоєнні зазначеного злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, визнав повністю. Вказаною постановою суду було встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № 777 про будівництво житлового будинку, у строк з 12.06.2008 року по 20.08.2008 року, вартістю будівельних робіт у сумі 175000,00грн., з умовою виплати остаточного платежу в розмірі 20% від підсумкової суми кошторису протягом 5-ти банківських днів, від дня підписання сторонами акту-передачі робіт. Проте, відповідач, в період з 12.06.2008 по 19.07.2010 року, зловживаючи довірою позивача та продовжуючи строки будівництва, отримавши від позивача кошти, заволодів ними, припинив будівельні роботи, скрившись від позивача, скоївши таким чином стосовно позивача шахрайство та спричинивши позивачу значну матеріальну шкоду (а.с.6). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно графіку погашення зобов'язань за кредитним договором №МL-508/028/2008, на час розгляду справи, позивач сплачує кошти, нараховані відсотки, за кредитним договором у доларах США.(а.с.25-30). Офіційний курс долара США на 17 червня 2015 року становить 22,14 гривні. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 404750,82грн. матеріального збитку. Щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 150000 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями, або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч.2\~ст.23 зазначеного Кодексу\~передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 2 частини 3 ст. 23\~ЦК України\~передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Матеріалами справи встановлено, що позивач зазнав душевних страждань, у зв'язку із знищенням та пошкодженням його майна. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. Як вказує ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Така вина відповідача була встановлена постановою від 20 листопада 2013 року Розділянського районного суду Одеської області по кримінальній справі 1524/1-47/12. У постанові Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вказано, що у позовних заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.\~\~\~\~ В судовому засіданні було встановлено, що моральна шкода заподіяна позивачу полягає в ушкодженні майна, а також у душевних стражданнях, а саме, після попередніх переговорів з відповідачем про проведення будівельно-монтажних робіт позивач у день підписання договору № 777 про будівництво житлового будинку від 12 червня 2008 року уклав Кредитний договір № ML-508/028/2008 від 12 червня 2008 року із ЗАТ «ОТП БАНК». Розмір і валюта кредиту - 41\~000 доларів США. Згідно додатка № 1 до Кредитного договору графік платежів, позивач щомісяця зобовязаний погашати суму кредиту та відсотків, в розмірі 551,44 доларів США. (а.с. 56) На час розгляду справи, житловий будинок не побудований, а наявне незавершене будівництво не придатне для подальшої здачі в експлуатацію та проживання і підлягає демонтажу. Як зазначено в висновку експертизи, будова не сейсмоустойчива і, якби цей факт не був би виявлений, то життю та здоровю позивача і членам його родини, а також навколишнім загрожувала небезпека для життя. Крім того, згідно графіку будівництва, будинок повинен був бути побудований ще кілька років тому. Без укладання договору на будівництво житлового будинку, позивач не звертався би до банку за одержанням кредиту. Окрім того, як вже було зазначено, позивач звернувся до ТОВ «РЕГІОНБУД ПБ» та уклав договір №13.01 від 13 січня 2014 року на предмет складання кошторису на будівництво одноповерхового котеджу з мансардою. Також, згідно договору, вартість зазначеного котеджу в поточних цінах станом на 2014 рік становить 755\~830,08 грн., тобто збитки, які має понести позивач значно вище, ніж ціна матеріальних збитків, викладених в позовних вимогах. Така обставина обумовлена тим, що будівництво котеджу не було завершено в строки. Позивач нанесений моральний збиток оцінює в розмірі 150000, 00 грн.. Враховуючи вказані обставини, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині підлягаютть частковому задоволенню, а саме у сумі 70 тисяч грн. Щодо суми стягнення судового збору, суд виходить з наступного. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, згідно до якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи вказане, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір за подання позову майнового характеру, у розмірі 3654 грн., за подання заяви про забезпечення позову, у розмірі - 121,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial