Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Заступник керівника Здолбунівської місцевої прокуратури [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Позов мотивовано тим, що відповідно до вироку Корецького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року, який набрав законної сили 30 січня 2018 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Незаконною порубкою лісових культур [PERSON] заподіяно збитки бюджету Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області на загальну суму 13 944 грн. 83 коп., які не відшкодовані. Відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не в повній мірі здійснює або належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. З метою представництва інтересів держави в особі Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області позивач звернулася до суду про відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Прокурор Ткачук Б.П. в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив позовні вимоги задоволити. Представник Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника та просив суд задоволити позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ДП "Рівненське лісове господарство" в судове засідання не з'явився, подав на ім'я суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та по справі можливе винесення заочного рішення. Статтею 121 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру України покладено повноваження з представництва інтересів громадянина або держави в суді. Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Судом встановлено, що вироком Корецького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2017 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Відповідач за вказаним вироком був визнаний винним в тому, що він 18 жовтня 2017 року, приблизно о 14 год. 00 хв., маючи намір вчинити незаконну порубку лісу, перебуваючи в с. Дерманка Корецького району пройшов на територію кварталу № 18, виділ 48 - 17,0 га, розміщеного на території Корецького лісництва ДП «Рівненський лісгосп» де, самовільно, без належного дозволу, який посвідчується відповідними документами, виданими уповноваженим органом, незаконно вчинив порубку двох, дерев породи сосна діаметром пнів 30 та 52 см. загальним об'ємом 2.26 м. куб., внаслідок чого заподіяв державі в особі Корецького лісництва ДП «Рівненський лісгосп» істотну шкоду на загальну суму 13 944, 83 грн. Цивільний позов у кримінальній справі було залишено без розгляду. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З цих підстав, суд вважає доведеною вину відповідача [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, результатом якого стало заподіяння Устянській сільській раді Корецького району Рівненської області матеріальної шкоди у розмірі 13 944 грн. 83 коп. З абзацу 1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах ЦК України, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762 грн., від сплати якого був звільнений позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved