Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 20 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №92. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося, а тому даний шлюб існує формально і його бажає розірвати. Від даного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " [PERSON] ". Ухвалою суду від 22 травня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON] , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався, що фактично свідчить про визнання ним позову, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 20 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №92, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 20 березня 2014 року (а.с.6). Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 2015 року (а.с.11). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З доводів позивача вбачається, що даний шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося, шлюб існує формально, що дає суду підстави вважати, що сторони не мають бажання зберегти сім`ю. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй набуте прізвище " [PERSON] ". Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved