Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

В травні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після померлого [INFO] [PERSON] , яке складається із: 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] , на тій підставі, що один із наявних правовстановлюючих документів, а саме, Договір дарування, посвідчений 23.01.1980 року виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за реєстровим №5, що підтверджує право власності на одну третю частку вказаного житлового будинку, не відповідає вимогам законодавства: в Договорі дарування не вказана адреса, за якою розташований житловий будинок (відсутня назва вулиці та номер будинку). Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.07.2017 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). Спадкоємцю [PERSON] належить 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] на підставі: 1/3 частка будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №2-1537 від 16.03.1978 року, яке КП «Ізмаїльське МБТІ» зареєстроване в реєстровій книзі від 12.04.1978 року (а.с.9) та 1/3 частка будинку згідно договору дарування, посвідченого 23.01.1980 року виконавчим комітетом Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за реєстровим №5 (а.с.10-11). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50640922 від 23.01.2018 року (а.с.13) [PERSON] залишив заповіт, зареєстрований в реєстрі за №62, посвідчений Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області 12.05.2017 року на все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось на ім`я [PERSON] (а.с.12). Заповіт чинний та не скасовувався. Згідно довідки Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області №366 від 15.02.2018 року зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані по [ADDRESS] [PERSON] - дружина спадкодавця, та [PERSON] - син спадкодавця (а.с.17). [PERSON] відповідно до вимог ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до матеріалів спадкової справи 6/2018, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] надала приватному нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині №11 від 15.01.2018 року. Інших осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України немає. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Інших спадкоємців немає. На звернення позивачки до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після померлого [INFO] [PERSON] , на тій підставі, що один із наявних правовстановлюючих документів, а саме, Договір дарування, посвідчений 23.01.1980 року виконавчим комітетом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за реєстровим №5, що підтверджує право власності на одну третю частку вказаного житлового будинку, не відповідає вимогам законодавства: в Договорі дарування не вказана адреса, за якою розташований житловий будинок (відсутня назва вулиці та номер будинку) (а.с.18). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1296 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність спадкодавцю майна, про яке зазначає позивачка у позовній заяві, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за №2-1537 від 16.03.1978 року, яке КП «Ізмаїльське МБТІ» зареєстроване в реєстровій книзі від 12.04.1978 року (а.с.9) та договором дарування, посвідченим 23.01.1980 року виконавчим комітетом Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області за реєстровим №5 (а.с.10-11). Відповідно до ст.316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, на думку суду правомірними є вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідачка визнала позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст.81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved