Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбних відносинах з 2004р. Під час їх спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач на сьогоднішній день в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що у зв`язку із зростанням економічної кризи у державі її матеріальне становище ускладнилось, ріст цін призводить до необхідності витрачати на утримання дітей значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, навчання і їй, позивачу, важко одній утримувати дітей згідно їх потреб, тому просить суд, так як відповідач є молодою працездатною людиною, стягувати з нього аліменти в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовільнити, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривні, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7) Від спільного подружнього проживання у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтв про народження (а.с.5,6). Батьком дітей зазначено відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, а також, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов язаний надавати утримання своїм неповнолітнім дітям до досягнення ними повноліття, беручи до уваги встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягувати на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі по 1 200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а в решті слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогамист. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved