Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ВЦА сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскіне, Оріхове-Донецьке Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], залишилась його дружина - позивач [PERSON] Позивач своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову, оскільки документи які підтверджують право на спадщину та які необхідні для реєстрації права власності залишились в Слов'яносербському РБТІ, яке на теперішній час знаходиться на непідконтрольній властям України території. На підставі викладеного, позивач [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позивні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача ВЦА сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскіне, Оріхове-Донецьке Новоайдарського району Луганської області - Черніков І. В., в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями технічного паспорту (а.с. 6-9), рішення Жовтенської сільської ради «Про передачу у приватну власність земельної ділянки»від 07.12.1993 р. (а.с. 12), договору про індивідуальне житлове будівництво (а.с. 13-14), рішення №5 виконавчого комітету Олександрівської селищної ради (а.с. 16), наказу «Про виділення присадибних земельних ділянок для забудови індивідуальних будинків»№ 163 від 18.07.1960 р. (а.с. 17), акту від 05.05.1961 р. (а.с. 18). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], залишилась його дружина - позивач [PERSON] На момент смерті [PERSON] він мав склад сім'ї - дружина [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Жовтенської сільської ради № 974 від 19.11.2012 р. (а.с. 10). Згідно довідки, вмиваної ВЦА сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобачеве, Лопаскіне, Оріхове-Донецьке № 1602 від 03.12.2015 р. [PERSON] дійсно поховала чоловіка [PERSON], який помер [INFO], вини проживали разом та вели спільне господарство. Позивач своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 19), але отримала відмову (а.с. 20), оскільки документи які підтверджують право на спадщину та які необхідні для реєстрації права власності залишились в Слов'яносербському РБТІ, яке на теперішній час знаходиться на непідконтрольній території властям України.. На даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після [PERSON] в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як "визнання права". Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Позивач має намір прийняти спадщину, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 328, 376, 392, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved