Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, на день подання позову вона досягла віку шістдесяти п`яти повних років. Єдиним доходом та засобом його існування є пенсія за віком, інших джерел доходу немає. Розмір пенсії станом становить 2000,00 гривень. Зазначає, що в у зв`язку з вчиненням відносно неї домашнього насильства вона змушена тимчасово перебувати у КЗ «Рівненській центр соціально-психологічної допомоги» Рівненської обласної ради. У неї відсутнє власне житло, а тому згідно договору «щодо реєстрації переважного місця проживання бездомного громадянина» № 461 від 08.10.2020 року, позивачка зареєстрована за адресою знаходження соціального центру.В силу похилого віку вона часто хворіє та потребує дороговартісного лікування. Додатково зазначає, що має двох працездатних дітей - [PERSON] та [PERSON] , які ніколи не відвідували її та ніяким чином не піклувалися про стан її життя і здоров`я, хоча вона належним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, а саме: її непрацездатність, скрутне матеріальне становище; відсутність інших джерел доходу, позивачка звернулась до суду та просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Представник позивачки в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка не з`явилась в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Відзив на позов до суду не подала. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є матір`ю відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Позивачка має статус пенсіонера. Єдиним джерелом доходу та засобом її існування є пенсія за віком, інших джерел доходу немає. Розмір пенсії станом на січень 2021 року становить 2477, 24 гривень, що підтверджується довідкою, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. Позивачка в силу похилого віку часто хворіє та потребує лікування. Свої батьківські обов`язки щодо дітей позивачка виконувала належним чином. У зв`язку з вчиненням відносно позивачки домашнього насильства вона змушена тимчасово перебувати у КЗ «Рівненській центр соціально-психологічної допомоги» Рівненської обласної ради. У неї відсутнє власне житло, а тому згідно договору «щодо реєстрації переважного місця проживання бездомного громадянина» № 461 від 08.10.2020 року, позивачка зареєстрована за адресою знаходження соціального центру Зважаючи нанепрацездатність позивачки, скрутне матеріальне становище, відсутність інших джерел доходу, суд вважає її такою, що потребує матеріальної допомоги. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З огляду на наведене суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідачів на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно. А тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат здійснюється за положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved