Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря Вовк Є.І. звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] був госпіталізований 02 лютого 2017 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 02 лютого 2017 року лікарем-психіатром КУ «Богодухівський психоневрологічний інтернат» Павловою А.Т., після чого оглянутий завідувачем 3 відділення лікарем-психіатром Вовк І.Л., який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворого до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного стану, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, 02 лютого 2017 року об 11 годині 10 хвилин [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи Піддубко О.М., завідувача 5 відділення лікаря-психіатра Андрієнко О.М., завідувача 14 відділення врача-психіатра Хезрон І.Я., яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Парасюк С.В. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON], яка є опікуном хворого, у судове засідання не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати питання, щодо госпіталізації [PERSON] за її відсутності /а.с. 11/. Прокурор Кас'яненко Р.В. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликався, оскільки згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2000 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра Піддубко О.М. та завідувача 5 відділення КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра Андрієнко А.Н. /а.с. 6/. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2000 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна - [PERSON] /а.с. 9, 10/. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], 02 лютого 2017 року об 11 годині 10 хвилин його госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON], 1974 року народження, який є мешканцем [ADDRESS]. Скарги відсутні. Спадковість нервово-психічними захворюваннями не обтяжена. Дитячий розвиток без особливостей. Освіта 8 класів, ПТУ. Сімейний стан - розлучений, двоє дітей. Трудова діяльність - слюсар. Перенесенні захворювання - грип. Шкідливі звички - паління. У армії не служив. Анамнез хвороби: захворів в юнацькому віці, клінічні прояви - неадекватна поведінка, галлюцинатоно- маячна симптоматика. Раніше неодноразово лікувався в ОПБ №1, ОПБ №3, результати - ремиссия нестійка. Інвалід ІІ групи безстроково. З 2008 року підопічний Богодухівського ПНІ. Дане надходження обумовлено погіршенням психічного стану. Свідомість збережена. Орієнтування усіх видів не порушене. Контакт недостатній. Емоції сплощили. Мислення паралогічне. Пам'ять, інтелект понижені. Поведінка неадекватна, агресивно настроєний до оточуючих, злісний, підозрілий. Інструкції виконує вибірково. Галюцинації слухові, коментую чого характеру. Є тривоги. Критики до хвороби немає. Згоду на госпіталізацію отримано. Діагноз: шизофренія, параноідна форма, безперервна течія. F-20.00. /а.с. 5/. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], 1974 року народження, страждає тяжким психічним розладом в формі: Шизофренія, параноідная форма, безперервна течія. Внаслідок чого він не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану в разі ненадання йому психіатричної допомоги, [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару, [PERSON] у зв'язку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію/а.с. 4/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку,особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатним, що виключає можливість отримання його усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від його опікуна [PERSON], недієздатного госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою його законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved