Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

В березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову вказала, що вони з 31.07.2009 р. по 01.04.2019 р. перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області №347/2359/18 від 01.04.19 року. Під час шлюбу вони придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 74,4 кв.м., житловою площею 32.3 кв.м та нежитлове приміщення, загальною площею 3,9 кв.м (кладову) за тією ж адресою. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2019 року вони уклали мирову угоду щодо поділу спільного майна подружжя. Між ними встановились неприязні стосунки, кожного разу їх зустрічі закінчуються сварками та її звернення щодо здійснення домашнього насилля відповідачем. Вона після чергової сварки змушена була тимчасово орендувати іншу для спільного проживання разом із неповнолітнім сином та сином від першого шлюбу - інвалідом з дитинства. Двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 74,4 кв.м., житловою площа 32,3 кв.м та нежитлове приміщення, загальною площею 3,9 кв.м за тією ж адресою є неподільним майном, тобто не підлягає поділу в натурі на дві рівних частини. Після розлучення при її намаганні зайти у квартиру відповідач вчиняє скандал та провокує до з`ясування стосунків, свідками якого стають діти. Після її виїзду з квартири відповідач змінив замки на квартирі, чим перешкоджає їй після прийняття судом рішення про поділ майна подружжя разом із дітьми користуватись квартирою. Таким чином, вона як власник квартири не має можливості користуватись квартирою сама та/або вселити до неї квартиронаймачів, своїх дітей. Виходячи із загальної площі спірної квартири в розмірі 74,4 кв.м на двох співвласників порівну припадає по 37,2 кв.м., а з розміру житлової площі 32,3 кв.м. - по 16,15 кв.м. Площа кімнати, яку вона просить виділити її у користування, з урахуванням того, що з нею постійно проживають двоє синів, один з яких інвалід з дитинства складає 11, 69 кв.м, що на 4,46 кв.м менше житлової площі, яка припадає на частку відповідача у праві власності на спірну квартиру. Забезпечити точну відповідність реальних часток співвласників їх ідеальним часткам неможливо, у неї інше житло на праві власності відсутнє, між ними склались неприязні стосунки, на її утриманні перебуває повнолітній син-інвалід та їх спільний неповнолітній син. Зважаючи на те, що вона не може самостійно усунути перешкоди у користуванні власністю, позивач звернулась до суду та просить: визначити порядок користування між нею та [PERSON] квартирою [ADDRESS] , загальною площею 74,4 кв.м., житловою площа 32,3 кв.м та нежитловим приміщенням, загальною площею 3,9 кв.м наступним чином: виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату, площею 11,69 кв.м. з балконом, площею 2,28 кв.м, виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату, площею 17,72 кв.м, залишити у загальному користуванні сторін коридор, площею 10,43 кв.м, кухню, площею 13,06 кв.м., ванну кімнату, площею 4,07 кв.м. туалет, площею 2.16 кв.м, лоджію 3,98 кв.м., нежитлове приміщення, загальною площею 3,9 кв.м.; зобов`язати [PERSON] усунути та не чинити перешкоди у користуванні [PERSON] власністю - 1/2 частиною квартири та нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] , загальною площею 74,4 кв.м., житловою площа 32,3 кв.м. та нежитлового приміщення, загальною площею 3,9 кв.м. Ухвалою суду від 08.07.2020 року залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] в частини зобов`язання відповідача усунути та не чинити їй перешкоди у користуванні власністю - 1/2 частиною квартири та нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] , загальною площею 74,4 кв.м., житловою площа 32,3 кв.м. та нежитлового приміщення, загальною площею 3,9 кв.м. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в частині визначення порядку користування між сторонами квартирою [ADDRESS] , решту вимог просила залишити без розгляду. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою та нежитловим приміщенням визнав, не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 31.07.2009 року по 01.04.2019 року перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області №347/2359/18 від 01.04.19 року. На праві спільної сумісної власності, набутою ними під час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] належить: - квартира [ADDRESS] придбана відповідно до договору про участь у фонді фінансування будівництва інвестування №4/18-15 від 07.07.2015 року та зареєстрована за [PERSON] в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №1200243268101 від 16.03.2017 року. Квартира загальною площею 74,4 кв.м., житлової площі 32,3 кв.м.; - нежитлове приміщення, загальною площею 3,9 кв.м. по [ADDRESS] , придбане відповідно до інвестиційного договору № 1п-54 від 05.07.2016 року, зареєстроване за [PERSON] . Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2019 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої сторони домовилися розділити зазначене у п.2 суспільне майно подружжя в натурі, серед іншого виділено в особисту приватну власність [PERSON] та [PERSON] кожному по 1/2 ідеальних частини: квартири [ADDRESS] . Згідно довідки ОСББ "Родинний Затишок" №95 від 17.10.2019 року, [PERSON] дійсно проживала з квітня 2018 року по травень 2019 року за адресою: [ADDRESS] , разом із синами [PERSON] , [PERSON] .. Вказані обставини підтверджуються: рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області №347/2359/18 від 01.04.19 року; мировою угодою від 12.12.2019 р.; ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2019 р.; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] ; Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №202861580, № 202892044 від 04.03.2020р.; довідкою ОСББ "Родинний Затишок" №95 від 17.10.2019 року. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України ). Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст. 319, 358 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності. У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. З технічного паспорта на квартиру вбачається, що у разі виділення у користування позивача ізольованої кімнати площею 11,69 кв.м. з балконом, площею 2,28 кв.м., виділення у користування відповідача ізольованої кімнати, площею 17,72 кв.м, залишення у загальному користуванні сторін коридору, площею 10,43 кв.м, кухні, площею 13,06 кв.м , ванної кімнати, площею 4,07 кв.м. туалету, площею 2.16 кв.м, лоджії 3,98 кв.м., нежитлового приміщення, загальною площею 3,9 кв.м., то жоден з співвласників не буде позбавлений можливості користування спільною частковою власністю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід визначити порядок користування співвласниками [PERSON] та [PERSON] квартирою [ADDRESS] , наступним чином: виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату, площею 11,69кв.м. з балконом, площею 2,28 кв.м.; виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату, площею 17,72 кв.м., залишити у загальному користуванні сторін - коридор, площею 2,16 кв.м., кухню, площею 13,06 кв.м., ванну кімнату, площею 4,07 кв.м., туалет, площею 2,16 кв.м., лоджію площею 3,98 кв.м., нежитлове приміщення, загальною площею 3,9 кв.м.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 840,80грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved