Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Піщанська селищна рада Піщанського району Вінницької області, про встановлення факту спільного проживання, поновлення терміну звернення до суду з питання прийняття спадщини та визнання права власності на майно, в якій просить суд встановити факт його спільного проживання з [PERSON], яка померла 08 лютого 2006 року, однією сім'єю з 2000 року по день її смерті, та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 0,9487 га у межах згідно з планом, вартістю 70 тисяч 016 гривень 63 копійки, кадастровий номер земельної ділянки 0523283000:01:001:0324, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 168180, та на майновий пай в розмірі 874 гривні або 0, 019243 відсотків в КСП ім. Кірова, с. Студена Піщанського району Вінницької області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХVІ № 004149, виданого головою [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області 27 березня 2001 року, на імя [PERSON], відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 01 січня 2000 року. Оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено та вважається недійсним, про що зроблено оголошення в газеті «Піщанські вісті» від 17 березня 2017 року. Також позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду з питання прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що являється спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлої [PERSON] Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має, оскільки вона була одинокою, в останні роки життя з 2000 року та по день смерті проживала у його домоволодіння по вул. Гагаріна, 1 смт. Піщанка Вінницької області, вони проживали однією сім'єю, мали спільні доходи та витрати, він доглядав [PERSON], користувався її майном в с. Студена, а коли та померла робив похорон, поминальні обряди і фактично вступив у володіння її майном. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та про визнання позовних вимог. Представник третьої особи - Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області в судове засідання не зявився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 08 лютого 2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 037231. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, площею 0,9487 га у межах згідно з планом, вартістю 70 тисяч 016 гривень 63 копійки, кадастровий номер земельної ділянки 0523283000:01:001:0324, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 168180. Оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено та вважається недійсним, про що зроблено оголошення в газеті «Піщанські вісті» від 17 березня 2017 року. Відповідно до ухвали суду від 26 квітня 2018 року, розовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Піщанська селищна рада Піщанського району Вінницької області, про встановлення факту спільного проживання, поновлення терміну звернення до суду з питання прийняття спадщини та визнання права власності на майно, в частині позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла 08 лютого 2006 року, а саме: на майновий пай в розмірі 874 гривні або 0, 019243 відсотків в КСП ім. Кірова, с. Студена Піщанського району Вінницької області, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХVІ № 004149, виданого головою [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області 27 березня 2002 року, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 01 січня 2000 року, залишено без розгляду. Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області № 479 від 08 червня 2017 року, [PERSON] з 2000 року проживала в [INFO] "а", разом з нею з 2000 року на день смерті проживав її внук [PERSON], [INFO], вони разом вели спільне господарство, після смерті [PERSON], [PERSON], фактично вступив у володіння її майном. Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо». Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є наявність взаємних прав та обов'язків, а також систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Відповідно до статті 1264 Цивільного Кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем четвертої черги на майно, яке входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. Позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання права власності, однак його можливо поновити як пропущений з поважної причини. При зверненні позивача до Піщанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-АМ № 037231 (а.с.7), копією оголошення в газеті "Піщанські вісті" (а.с.8), довідкою виконавчого комітету Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області № 479 від 08 червні 2017 року (а.с.13), роз'ясненням державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15), витягом з договору про надання правової допомоги (а.с.17) ордером (а.с. 44), копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -0508210372018 (а.с. 57-62). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved