Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року в розмірі 14978,53 гривень. В позовній заяві позивач вказує про те, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", та відповідачем [PERSON] 3 червня 2006 року було укладено кредитний договір № DNH4КР306247 шляхом підписання відповідачем [PERSON] заяви та ознайомлення з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до умов вказаного договору відповідачеві позивачем було надано кредит в розмірі 2226,90 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Повертати суми кредиту та сплачувати проценти і комісію відповідач [PERSON] зобовязувався щомісячно, шляхом надання позивачеві грошових коштів. Позивачем свої зобовязання виконано. Однак, відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, погашення суми заборгованості за договором. Через невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року станом на 11 листопада 2015 року виникла заборгованість, що становить 28040,20 гривень та складається з: 1518,57 гривень заборгованості за кредитом, 8515,61 гривень заборгованості по процентах; 18006,02 гривень пені. Крім того, на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 14 травня 2013 року належить до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року в розмірі 14251,12 гривень. Різниця суми заборгованості становить 13789,08 гривень. Разом з тим, згідно п. 5.3. Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» за порушення зобовязань за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року нараховано 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 689,45 гривень штрафу (процентна складова). Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 14978,53 гривень заборгованості за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданої до суду заяви (а.с. 4) просить справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів, а за відсутності відповідача, повідомленого про час розгляду справи у встановленому порядку, ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] 24 грудня 2015 року в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому, в силу вимог абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час розгляду справи. Причини неявки відповідач [PERSON] не повідомив, а тому, за наявної згоди представника позивача (а.с. 4), суд ухвалює рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно Статуту [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с. 20), Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 19 зв.) позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідженими доказами встановлено, що заява позичальника [PERSON] № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року (а.с. 10) і Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» (а.с. 12-15), відповідно до ст. 634 ЦК України, складають кредитний договір між сторонами. Згідно кредитного договору № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON], банк надає відповідачеві [PERSON] кредит у розмірі 2226,90 гривень на строк 33 місяців (по 3 березня 2009 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Повернення кредиту та сплата відсотків і комісії повинна здійснюватися відповідачем [PERSON] шляхом сплати грошових коштів на рахунок позивача 29093500147511. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно розрахунку позивача (а.с. 8-9) станом 11 листопада 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року становить 28040,20 гривень, що складається з 1518,57 гривень заборгованості за кредитом, 8515,61 гривень заборгованості по процентах, 18006,02 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, 500 гривень штрафу (фіксована частина), 689,45 гривень штрафу (процентна складова). Вказаний розрахунок заборгованості за кредитним договором не оспорювався відповідачем. Обставин, що вказували б на помилковість проведеного позивачем розрахунку судом не встановлено. Як встановлено згідно рішення Апеляційного суду Рівненської області від 14 травня 2013 року (а.с. 6-7), належить до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року в розмірі 14251,12 гривень, а саме: 1518,57 гривень заборгованості за кредитом, 5086,68 гривень заборгованості по процентах, 6491,05 гривень пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 500 гривень штрафу (фіксована частина), 654,82 гривень штрафу (процентна складова). Вказане рішення суду набрало законної сили. Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до правової позиції, що викладена у абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з\~розгляду цивільних і кримінальних справ\~№ 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № DNH4КР30690247 від 3 червня 2006 року станом на 11 листопада 2015 року в розмірі 14978,53 гривень, а саме: 3428,93 гривень заборгованості по процентах (8515,61 гривень загальної суми заборгованості по процентах 5086,68 гривень, що належать до стягнення на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 14 травня 2013 року = 3428,93 гривень); 11514,97 гривень пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (18006,02 гривень загальної суми заборгованості по пені 6491,05 гривень пені, що належить до стягнення на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 14 травня 2013 року = 11514,97 гривень) та 34,63 гривень штрафу (689,45 гривень загальної суми процентної складової штрафу 654,82 гривень процентної складової штрафу, що належить до стягнення на підставі рішення Апеляційного суду Рівненської області від 14 травня 2013 року = 34,63 гривень). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 1218,00 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

Outcome: approved