overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 30.12.2009 року зареєстрував шлюб із відповідачкою у відділі РАЦС Жидачівського РУЮ, актовий запис №105 і від подружнього життя у них дітей не має. Спільне життя із відповідачкою не склалося через різні характери і погляди на сімейне життя. Із 2013 року він виїхав проживати в Чеську Республіку, а відповідачка залишилась проживати в Україні, тобто вони спільно не проживають і не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім"я існує формально, а тому шлюб просив розірвати. Позивач у судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видано відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області 30 грудня 2009 року, вбачається, що цього дня зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]"(а.с.3). Згідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом на підставі пояснень відповідачки встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не спілкуються, з 2013 року не підтримують між собою ніяких відносин, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та втрату почуттів. Відповідачка згідна на розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам позивача і відповідачки. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період його навчання у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позивач вказав, що є сином відповідача. На даний час позивач є повнолітнім і з 01.09.2014 року навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу "Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому що навчається на денній формі і не має змоги працювати. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів на період навчання в даному навчальному закладі. Позивач надала суду заяву в якій зазначив, що на вимогах позову наполягає, просить справу розглянути без його присутності. Відповідач надав суду заяву в якій зазначив, що проти позову заперечень не має, просить справу розглянути без його присутності. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку наявним доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Встановлено, що відповідач на даний час має повнолітнього сина [PERSON] який навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу "Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету" у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а зважаючи на те, що позивач не може самотужки оплачувати своє навчання так як навчається на денному відділенні і не працює, відповідач, який є батьком також зобов'язаний утримувати повнолітнього сина на період його навчання, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Старобільського районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Долгопятою В.Г., йому належить будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] прописаний в належному йому будинку, але не проживає в будинку з 2006 року. Ніякого договору найму житлового приміщення в його будинку відповідач не укладав і не бажає укладати, фактично в будинку не проживає. Прописка відповідача перешкоджає позивачу користуватися субсидією. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача Старобільського районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача Старобільського районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Долгопятою В.Г., позивачу [PERSON] належить будинок за адресою: [ADDRESS]. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області № 1 від 08 жовтня 2014 року. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй житловим будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки його реєстрація (прописка) у належному позивачу будинку позбавляє позивачу права користуватися будинком, а також змушує її нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів (газ, світло, водопостачання, теплопостачання). На підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Старобільського районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним С.М., йому належить будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] прописана в належному йому будинку, але не проживає в будинку більш ніж півтора роки. Ніякого договору найму житлового приміщення в його будинку відповідач не укладала і не бажає укладати, фактично в будинку не проживає. Прописка відповідача перешкоджає позивачу користуватися субсидією. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача Старобільського районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача Старобільського районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним С.М., позивачу [PERSON] належить будинок за адресою: [ADDRESS]. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області № 1221 від 04 вересня 2014 року. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй житловим будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки його реєстрація (прописка) у належному позивачу будинку позбавляє позивачу права користуватися будинком, а також змушує її нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів (газ, світло, водопостачання, теплопостачання). На підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Благовіщенський відділ ДРАЦС ГУТЮ у Кіровоградській області про оспорювання батьківства та про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Просить суд виключити відомості про його батьківство із актового запису №45 від 01.11.2010 року\~ складеного виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про народження [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути із відповідачки\~ судові витрати. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі та погодилась на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертоїстатті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно з частинами першою та третьою статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для винесення рішення про задоволення позову у судовому засіданні відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], який уточнив під час судового розгляду, та в якому вимагає визнати за собою в порядку спадкування після померлого дядька [PERSON] право на земельну частку (пай) на землях ВАТ "Чапаєвське". У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала заяву про визнання позову та про розгляд справи за своєї відсутності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 08.10.2000 року помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого увійшло право на земельну частку (пай) на землях ВАТ "Чапаєвське". Після смерті спадкодавця спадщину прийняв його рідний брат [PERSON], який є спадкоємцем за законом відповідно до ст.530 ЦК УРСР в ред.1963 року, та прийняв спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. [PERSON] також помер 24.01.2003 року; позивач [PERSON], як син померлого, є спадкоємцем майна відповідно до ст.529 ЦК УРСР в ред.1963 року, що діяла на момент відкриття спадщини, як спадкоємець першої черги, та також прийняв спадщину відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред.1963 року, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Проте, оскільки померлий [PERSON] при своєму житті не оформив правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що дісталася від його брата [PERSON], позивач, у свою чергу, позбавлений можливості оформити спадщину на своє ім'я у нотаріальному порядку. Крім того, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON] районного відділу управління державної еміграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 червня 2005 року, йому належить будинок за адресою: вул. Комунарів, буд. 10 с. Чмирівка Старобільського району Луганської області. Відповідач [PERSON] прописана в належному йому будинку, але не проживає в будинку з травня 2012 року. Ніякого договору найму житлового приміщення в його будинку відповідач не укладала і не бажає укладати, фактично в будинку не проживає. Прописка відповідача перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача [PERSON] районного відділу управління державної еміграційної служби України в Луганській області не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача [PERSON] районного сектору управління державної еміграційної служби Луганській області. У судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 червня 2005 року, позивачу належить будинок за адресою: вул. Комунарів, буд. 10 с. Чмирівка Старобільського району Луганської області. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, розташованого за адресою: Комунарів, буд. 10 с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, підтверджується довідкою Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області № 694 від 16 квітня 2015 року. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з житлового будинку, розташованого за адресою: Комунарів, буд. 10 с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй житловим будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки її реєстрація (прописка) у належному позивачу будинку позбавляє позивачу права користуватися будинком, а також змушує його нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів (газ, світло, водопостачання, теплопостачання). На підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утриманняна час навчання у вищому навчальному закладі. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що він навчається на першому курсі Інституту енергозбереження та енергоменеджменту Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут", а тому потребує матеріальної допомоги. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить проводити судове засідання без нього, позовні вимоги визнає. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом [PERSON] є рідним сином відповідача [PERSON]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду відповідач виплачував аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення їм повноліття. В даний час позивач [PERSON], [INFO], навчається першому курсі Інституту енергозбереження та енергоменеджменту Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут", що підтверджується довідкою №2085 від 26.04.2016, термін закінчення навчання 30 червня 2019 року. Відповідач проживає в [INFO], працює у Виробничому підрозділі Коростенська дирекція залізничних перевезень черговим по станції Пост Південний, має стабільний заробіток, інших утриманців не має, а тому суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, що продовжує навчання у розмірі 1\\4 частини всіх видів свого заробітку. У відповідності до вимог ст.199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За правилами ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. А тому суд стягує на користь позивача суму аліментів, яку спроможний надавати відповідач 1\\4 частину всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 травня 2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved