Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд у своїх інтересах та інтересах малолітнього сина - [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області про визнання осіб такими, що втратили прво на користування житлом. Позовні вимоги мотивує тим, що у [ADDRESS] знаходиться житлова кімната №318, яка належить їй ([PERSON]) та її малолітньому сину [PERSON], [INFO], на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 вересня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Мукачівської міської ради, в якій вона та її син постійно проживають. Також за адресою знаходження належної їм кімнати у гуртожитку, зареєстровано місце проживання колишніх членів їхньої з сином сім'ї, тобто її колишнього чоловіка [PERSON], [INFO] та його матері [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №17 від 03 листопада 2016 року, виданою КП ЖРЕП №3, які більше одного року у вищевказаній кімнаті не проживають, а їх реєстрація порушує її право та сина, як власників нерухомого майна, вільно в повній мірі та на свій розсуд користуватися і розпоряджатися належною власністю, а також у зв'язку з цим покладається на неї додаткове фінансове навантаження, внаслідок оплати комунальних послуг з урахуванням всіх зареєстрованих в їхній кімнаті у гуртожитку осіб та неможливості отримати державні субсидії при оплаті комунальних послуг. Окрім того зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не беруть участі в утриманні належного їм житла, що спричиняє додаткові незручності. Тому на підставі вищенаведеного вона [PERSON], яка також діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звертається до суду та просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житлом - кімнатою [ADDRESS]. 27 грудня 2016 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позову та просить усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у користуванні їх власністю - кімнатою у гуртожитку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням на підставі статті 316, 319, 321, 383, 391 ЦК України. Позивач - [PERSON], яка також діє в інтересах [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. -2- Відповідачі - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час і місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Ільтьо І.І. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення позовної заяви [PERSON] залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції 23 серпня 2005 року, у [PERSON] та [PERSON], [INFO] народився син - [PERSON] (а.с.7). 24 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 133, та про свідчить копія Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] виданого 24 червня 2008 року (а.с.8). З копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 вересня 2016 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради та зареєстрованого за №255 вбачається, що кімната [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON] та [PERSON] (а.с.9), що також стверджується Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31922978 видане 19 жовтня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Мангур Р.В., центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області (а.с.10), та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19 жовтня 2016 року (а.с.11). Відповідно до Довідки № 3660 виданої КП "Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" 02 листопада 2016 року, кімната [ADDRESS], належить на праві особистої власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З Довідки про склад сім'ї № 17 від 03 листопада 2016 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які з 2008 року за вищевказаною адресою не проживають (а.с.13). Відповідно до копії Актів №2, №3 від 02 листопада 2016 року, складених та засвідчених підписами: [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]; [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [INFO] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS], не проживають з 2008 року (а.с.14, 15). Конституція України у статті 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в частині 3 статті 13 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Так, статтями 317, 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. -3- Права власника житлового будинку, квартири визначені статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В пункті 1 статті 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах. Судом встановлено, що власниками кімнати [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності є - [PERSON], та її неповнолітній син [PERSON]. Так, в даній кімнаті, зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але за вищевказаною адресою не проживають з 2008 року, що позивачем доведено, а відповідачами не спростовано. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], яка також діє в інтересах малолітнього сина - [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили прво на користування житлом - підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved