Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 12904,43 грн. за кредитним договором б/н від 17.10.2011 року та 1921 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 17.10.2011 року отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг " та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду , щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач зобов`язався: на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500.00 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5% від суми позову. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 10.05.2019 року має заборгованість 12904,43 грн. з яких: 0,00 грн. заборгованість за тілом кредита, 257,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 8656,18 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2900,00 грн нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 590,69 грн. - штраф (процентна складова). 25 вересня 2019 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, за клопотанням позивача, ухвалив проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. При зверненні до суду з позовом представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі. В даному клопотанні також вказав, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банка відсутні. Відповідач про дату та час проведення судового засідання по суті справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] зверталась до позивача з Анкетою- заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. (а.с.9) Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.10.2011 року станом на 31.05.2019 року заборгованість [PERSON] становить 12904,43 грн. з яких: 0,00 грн. заборгованість за тілом кредита, 257,56 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 8656,18 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2900,00 грн нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 590,69 грн. - штраф (процентна складова). Даний розрахунок підписаний представником банку, прізвище не вказане, інші реквізити (штам, печатка чи інш.) відсутні (а.с. 5-8). У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Contract» по договору SAMDN52000051711199 [PERSON] маються дані про види такої кредитної картки з вказівкою пільгового періоду, обов`язкового щомісячного платежу, пені та штрафу. (а.с.46). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобов`язання, які регулюються ст. ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Абзацом другим частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець - в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Додана до матеріалів позову копія анкети-заяви [PERSON] , датована 17.10.2011 року неналежної якості, а надана копія анкети-заяви на виконання ухвали суду від 05.09.2019 року взагалі не містить зворотнього боку, не містить підпису [PERSON] , а тому не є можливим встановити яку саме з перелічених в анкеті послуг. [PERSON] виявила бажання оформити і чи саме [PERSON] підписувала дану анкету-заяву.( а.с.9,45) Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за простроченим тілом кредиту тіла, стягнути, зокрема, заборгованість нарахованою пенею за прострочене зобов`язання та нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 17 жовтня 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Витяг з Тарифів, що доданий до матеріалів справи на виконання ухвали про залишення позову буз руху, підпису позичальника не містить, а довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Contract» стосується договору SAMDN52000051711199 [PERSON] . При цьому, в позовній заяві вказано, що [PERSON] отримала кредит відповідно до договору без номеру. Отже матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ця довідка про умови кредитування має відношення до анкети -заяви, а отже і до договору за яким позивач просить стягнути кошти і те, що відповідач підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку розуміла умови кредитування, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того з наданих позивачем документів, зокрема анкети-заяви, не зрозуміло дату підписання даної анкети та чи взагалі на ній мається підпис [PERSON] , оскільки при зверненні до суду позивачем подано анкету-заяву неналежної якості (не можливо прочитати та зрозуміти її зміст, в т.ч. і дату підписання та хто підписав заяву), а при направленні копії даної анкети-заяви до суду на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем взагалі надано суду анкету-заяву, яка не містить тексту на звороті, і як наслідок - не містить ні дати її підписання, ні самого підпису позичальника. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17 жовтня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (27 серпня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком довідка про умови кредитування та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, Велика Палата Верховного Суду, в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17, вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. З огляду на вказане, суд вважає, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). На думку суду визначальним в даному випадку є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна розцінювати як невід`ємну складову змісту договору. Велика Палата Верховного Суду, в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17, вказує, що вважає Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 жовтня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. А оскільки з наданих суду документів неможливо достовірно впевнитись в тому, що [PERSON] підписала анкету-заяву 17.10.2011 року і звернулась до Банку з нею для отримання кредиту, а отже і відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Оскільки, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить підпису відповідача, а Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Contract» по договору SAMDN52000051711199 не містить підтверджень того, що вона має відношення до анкети -заяви, а анкета-заява не містить підпису відповідача, тому не можна вважати ,що договір від 17.10.2011 року взагалі було укладено між сторонами у справі. А також відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив. А тому враховуючи вищевикладене в задоволенні позові необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

Outcome: dismissed