Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Головний лікар Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з 2003 року з приводу пропфшизофренія, шубообразна, афективно-параноідний тип нападу. Захворювання протікає приступообразно прогредієнтно. У клініці хвороби переважає афективно - маячна симптоматика. Сформувався дефект особистості на рівні вираженого зміни особистості по типу "фершробен". У період погіршення стану стає злісною, агресивною (била мати і маленьку дитину), гіперсексуальною, непокірною, не приділяє належної уваги дитині, висловлює маячні ідеї про те, що "вона не моя, підмінили". Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярного прийому підтримуючого лікування, які приймає в період загострення нерегулярно або не приймає взагалі. За рішенням суду спостерігається в групі АППП, під контролем матері хвора стала приймати підтримуючу терапію, стала більш спокійною, впорядкованої, допомагає по будинку, у міру сил займається дитиною. Хвора соціально дезадаптована - не має трудових навичок, нічим не цікавитеся, не здатна самостійно вирішити свої соціальні та побутові питання, не має реальних планів на майбутнє, схильна до асоціальної поведінки. Остання госпіталізація в ЛОПЛ з 15.04.2014 року по 20.08.2014 року з погіршенням психічного стану: поганий сон, дратівливість. Хвора оглянута лікарсько - консультаційної комісією у складі: зав. диспансерним відділенням [PERSON], дільничними психіатрами [PERSON], [PERSON] які, враховуючі хронічний характер перебігу хвороби, агресивне дії по відношенню до близьких, схильність до ухилення від лікування, асоціальна поведінка, комісія прийшла до висновку, що хвора [PERSON] потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. У заяві просив суд продовжити амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку громадянці [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [INFO]/309-310 строком на 6 (шість) місяців. Представник психіатричного закладу, лікар-психіатр [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду заздалегідь згодна. Хвора [PERSON] в судове в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Законний представник хворої [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши думку прокурора, який вважав за необхідне заяву задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: м. Лисичанськ, вулиця Орджонікідзе, 126/309-310. Згідно з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 03 квітня 2015 року, Лисичанській обласній психіатричній лікарні було дозволено продовжити надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. З висновку лікарів-психіатрів від 13.10.2015 року стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з 2003 року з приводу пропфшизофренія, шубообразна, афективно-параноідний тип приступу. Захворювання протікає приступообразно прогредієнтно. Анамнез життя та захворювання аналогічні доводам, викладеними у заяві. Багаторазово знаходилась на лікуванні у психоневрологічних стаціонарах, остання госпіталізація в ЛОПЛ з 15.04.2014 року по 20.08.2014 року. Комісія лікарів прийшла до висновку, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, так як виявляє важкий розлад у формі пропфшизофренія, в силу якого вона може заподіяти значної шкоди своєму здоровю, у звязку з погіршенням психічного стану, у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Таким чином, суд вважає, що висновок лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а зібрані по справі докази вказують на необхідність продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тому суд вважає за необхідне заяву головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні [PERSON] про продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку громадянці [PERSON], задовольнити.

Outcome: approved