Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Дергачівської міської\~ради Харківської\~області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07 травня 2006 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дергачівським міськвиконкомом від 10.05.2006 р., серія І-ВЛ № 065775. Свідоцтвом про її народження серія ІІ-АВ № 485622 від 16.07.1971 р. підтверджується, що померла [PERSON] дійсно її мати. Після смерті матері залишилась спадщина, що складається із земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ХР № 072815, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1988, та яка розташована на території Дергачівської міської ради Харківської області- КСП «Дергачівський» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7.54 га. Її мати була зареєстрована за адресою: [INFO]. На момент смерті вона, позивач, постійно проживала разом з померлою, доглядала за нею. Оскільки на момент смерті матері вони проживали разом, але були зареєстровані за різними адресами, вона змушена звернутися до суду для оформлення спадщини. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Дергачівської міської ради Харківської області- КСП «Дергачівський» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7.54 га, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 07.05.2006. У судове засідання позивач не зявилась, згідно заяви позов підтримує, просить розглядати справу без її участі, без звукозапису судового процесу, що суд вважає за можливе. Представник відповідача- Дергачівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як\~ за\~ зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін\~ та\~ інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] померла 07.05.2006. Після смерті матері позивача залишилась спадщина, що складається із земельної ділянки, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ХР № 072815, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1988, яка розташована на території Дергачівської міської ради Харківської області- КСП «Дергачівський» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7.54 га. Позивач зареєстрована за адресою: [INFO], мати позивача була зареєстрована за адресою: [INFO]. На момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з померлою, доглядала за нею. Оскільки на момент смерті матері позивача вони проживали разом, але були зареєстровані за різними адресами, позивач змушена звернутися до суду для оформлення спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] проживала разом з матірю за однією адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу зі спадкового реєстру № 54893189 від 28.01.2019 щодо [PERSON] за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються\~ Цивільним кодексом України, \~законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат",\~від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. З урахуванням доказів, наданих у справі, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.16, 1216-1218, 1220-1223,1261,1268, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від 30.05.2008 N 7 «Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування»,\~

Outcome: approved