Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Державне підприємство МВС України "Інформ - Ресурси" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за зберігання належного йому транспортного засобу Фольксваген д/н [NUMBER] у розмірі 9660 грн. Свої вимоги мотивує тим, що цей транспортний засіб, який належить відповідачеві, 28.02.2011 року був тимчасово затриманий шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик тимчасового затримання у м. Феодосія АР Крим. 07.05.2012 р. між Севастопольською філією ДП МВС України "Інформ-Ресурси" та УДАІ ГУ МВС України в АР Крим був укладений договір про співпрацю, за умовами якого Севастопольська філія вказаного підприємства надає платні послуги з тимчасового відповідального зберігання транспортних засобів, затриманих та доставлених на спецмайданчик. Відповідач, як власник транспортного засобу не вжив заходів стосовно його повернення, у зв'язку з чим виникла заборгованість з оплати витрат на зберігання автомобіля у зазначеному розмірі, яка нарахована на підставі тарифів від 05.03.2012. За клопотанням позивача (а.с. 35) відповідач у справі [PERSON] був замінений ухвалою Феодосійського міського суду АР Крим на [PERSON], і справа передана за підсудністю до Київського райсуду м. Сімферополя. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву із підтримкою позову та проханням розглядати справу за їх відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що на підставі довіреності від 26.10.2010 року передав автомобіль [PERSON], і з цього часу автомобіль не бачив, оскільки отримав за нього гроші. Про те, що цей автомобіль досі не був перереєстрованим, він обізнаним не був, так саме не знав і про затримання цього автомобілю. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що дійсно на підставі довіреності від 26.20.2010 року [PERSON] передав автомобіль Фольксваген д/н [NUMBER], якій і досі зареєстрований на його ім'я, [PERSON] Згідно до протоколу огляду та затримання цього транспортного засобу від 28.02.2011 року, він вилучений у водія [PERSON]. У відповідності до приписів ст. 41 Конституції України, власність зобов'язує. Проте, наряду із цим, згідно до приписів п. 2.2. Правил дорожнього руху в Україні, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Отже, власником транспортного засобу, якій несе майнову та іншу відповідальність, яка виникає і пов'язана із його використання, являється саме та особа, яка на відповідній правовій підставі в цей період їм керувала та розпоряджалась. Крім того, передача [PERSON] у користування зазначеного автомобілю іншій особі підтверджується наведеною вище довіреністю і протоколом огляду та затримання цього транспортного засобу. Відповідно до ст. 265 - 2 КУпАП транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктами 12, 13 цього Порядку встановлено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. За транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці Державтоінспекції справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі. Згідно з положеннями частини 3 статті 946 ЦК України, якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов'язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] за поверненням йому автомобіля Фольксваген д/н [NUMBER] не звертався, оскільки не вважав себе його власником. Про затримання цього автомобілю він повідомлений та обізнаний не був. Зазначена обставина також підтверджується матеріалами справи, де у позовній заяві позивач сам зазначає, що сповіщав про затримання автомобілю та необхідність його забирання [PERSON] Доказів того, що [PERSON] також був про це сповіщений суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги пред'явленні не до тієї особи, яка має відповідати за витрати, понесенні при зберіганні зазначеного автомобілю, а тому в задоволенні позовних вимог до [PERSON] суд відмовляє у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed