Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення терміну звернення до суду з питання прийняття спадщини та визнання права власності на майно, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просить суд визнати факт його спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , в період з 1994 року по день її смерті та визнати за ним право власності на земельну частку (пай), загальною площею 2,96 га в умовних кадастрових гектарах, в САТ "Гонорівське" с. Гонорівка Піщанського району Вінницької області, загальною вартістю 109131,19 гривень, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Піщанською районною державною адміністрацією 05 серпня 1997 року на підставі рішення Піщанської районної державної адміністрації від 25 травня 1997 року № 149. Також позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду з питання прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що являється спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлої [PERSON] , оскільки проживав з нею більше п`яти років до відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні [PERSON] , відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має, оскільки вона була одинокою, для нього являлася далекою родичкою, інших родичів не мала. Вони проживали однією сім`єю, разом вели спільне господарство, мали спільні доходи та витрати, він провів поховання [PERSON] та поминальні обряди, а після її смерті доглядав за її майном і фактично вступив у володіння ним. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, через пропуск ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, що підтверджують родинні зв`язки із спадкодавцем. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна він може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Гордаш Н. М. в підготовче засідання не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області в підготовче засідання не з`явився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), загальною площею 2,96 га в умовних кадастрових гектарах, в САТ "Гонорівське" с. Гонорівка Піщанського району Вінницької області, загальною вартістю 109131,19 гривень, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Піщанською районною державною адміністрацією 05 серпня 1997 року на підставі рішення Піщанської районної державної адміністрації від 25 травня 1997 року № 149. Відповідно до довідки Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 40 від 04 лютого 2019 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , з 1994 року по день смерті проживала зі своїм племінником [PERSON] та вели спільне господарство. Після її смерті племінник здійснював поховання, поминальні обряди, доглядав за її майном і фактично вступив у володіння ним. Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо». Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є наявність взаємних прав та обов`язків, а також систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Відповідно до статті 1264 Цивільного Кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач являється спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом на майно померлої [PERSON] , оскільки проживав разом іх спадкодавцем більше п`яти років до дня відкриття спадщини. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. Позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання права власності, однак його можливо поновити як пропущений з поважної причини. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, через пропуск ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, що підтверджують родинні зв`язки із спадкодавцем. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.6), довідкою Віддлу у Піщанському районі міжрайонного управління у Крижопільському та Піщанському районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13 листопада 2018 року № 0-2-0.192-988/185-18 (а.с.7), копією сертифікатуна право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с.8), довідкою Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 40 від 04 лютого 2019 року (а.с.9), постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.10), ордером (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved