Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

До Літинського районного суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до ТОВ «ВЕЛЛФІН», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., Державний виконавець Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іванцова Л.П. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові зазначає, що 15.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис №92248 про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 40 720,40 грн. Дана сума складається з заборгованості за тілом кредиту 1000 грн, 38970,40 грн. заборгованість за відсотками, 750 грн. оплата за вчинення виконавчого напису. ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулися до Літинського РВ ДВС із заявою про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити за місцем проживання боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом. 20.08.2021 р. державний виконавець Літинського РВ ДВС Іванцова Л.П. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66591526 з примусового виконання виконавчого напису. Вказує, що саме з постанови про відкриття виконавчого провадження дізнався про існування виконавчого напису нотаріуса та про існування у нього заборгованості перед ТОВ «ВЕЛЛФІН», а тому дана заборгованість не може вважатися безспірною. Позов мотивує тим, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус не вчинив жодних дій спрямованих на перевірку безспірності вимог стягувача та не витребував у стягувача жодних доказів безспірності вимог. Крім того, він не отримував від відповідача жодних повідомлень з вимогою про стягнення заборгованості. Згідно поданого відповідачем виконавчій службі разом з заявою про відкриття виконавчого провадження договору позики №445789 від 02.05.2018 р., боржник мав погасити заборгованість до 16.05.2018 року. Тобто, кредит надавався фактично на 14 днів, а отже відсотки мали б нараховуватися теж лише за 14 днів. Про це ж саме свідчить додаток до договору позики, де сукупна вартість позики 1272,30 грн, а не 39970,40 грн. як вказано у виконавчому написі. Більше того, нотаріусом при посвідченні даного договору не перевірявся правильність обрахунку відсотків і з виконавчого напису нотаріуса не зрозуміло за який період і яку суму нараховано і за якою відсотковою ставкою. Також, приватний нотаріус при винесенні оскаржуваного напису не звернув увагу, що закінчився 3-х річний строк для стягнення заборгованості (борг мав бути повернений до 16.05.2018 року, саме з цього часу мав ьи починатися підрахунок строку позовної давності, який закінчився 16.05.2021 року, в той час як виконавчий напис вчинено аж 15.07.2021 року). На момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису, договір не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких підстав змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис №92248 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 40720,40 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] адвокат Зубань О.О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. при винесннні рішення по справі просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного суду від 21.09.2021 р. по справі №910/10374/17, згідно якої вчинення виконавчих написів щодо договорів, які не посвідчувалися нотаріально є незаконним. Договір, згідно якого позивач брав кредит також не був нотаріально посвідчений. Представник відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН» в судове засідання не з`явився, про день та час місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Заяв чи клопотань не надходило. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача державний виконавець Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Іванцова Л.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. До суду повернулися конверти з відміткою "Адресат відсутній". Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно копії виконавчого напису (а.с.17) 15.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинений виконавчий напис №92248 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 40 720,40 грн. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66591526 (а.с.18) 20.08.2021 року відкрито виконавче провадження по виконавчому напису №92248. Відповідно до договору позики №445789 від 02.05.2018 р. (а.с.18-30) [PERSON] позичив у ТОВ "ВЕЛЛФІН" 1000 грн. до 16.05.2018 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 15.07.2021 було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за договором позики №445789 від 02.05.2018 року, який не був нотаріально посвідчений. Сторона відповідача жодних доказів на спростування вимог позивача суду не надала, зокрема нотаріально посвідченого договору, за яким міг бути вчинений виконавчий напис. Хоча можливості надати докази на обгрунтування своєї позиції відповідач позбавлений не був. Крім того, виконавчий напис вчинений щодо стягнення суми боргу в розмірі 40720,40 грн. за період, що перевищує позовну давність - з 16.05.2018 року до 16.05.2021 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного законодавства та не є безспірною заборгованість, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ ТОВ «ВЕЛЛФІН» в розмірі 40720,40 грн. вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Вжиті ухвалою суду від 09.08.2021 заходи забезпечення позову відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 908 грн. за подання позовної заяви та 465 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved