Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. 26.08.2014 шлюб між ними розірвано. Позивач зазначила, що відповідач не допомагає у вихованні дитини, не піклується про неї, дитина перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач відмовляється утримувати їх спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. У зв'язку зі скрутним матеріальним становищем вона не має змоги забезпечити дитину самостійно. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№8192 від 12.12.2017, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заяви, клопотання: заяви позивача [PERSON] про розгляд справи без її участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.08.2014 встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03 квітня 2010 року відділом реєстрації цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №265. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого 16.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії довідки №5754 від 31.10.2017, виданої виконкомом Ямпільської міської ради Вінницької області, встановлено, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] і до складу її сім'ї входить донька [PERSON], 2010 року народження, яка знаходиться на її утриманні. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки діти проживають із позивачем і перебувають на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 14.11.2017 за вхід.№7452, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 14.11.2017. Дослідивши усі докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в ред. Закону України №2037-VIII від 17.05.2017), не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоров'я, а тому вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів 2000 (дві тисячі) гривень дитину, із якої в рівних частках (по 1000 гривень) кожен із батьків зобов'язаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" на момент подачі позову, у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України.

Outcome: approved