Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Лікар 5-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] 20 квітня 2018 року звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації до психіатричного стаціонару та стаціонарного лікування недієздатної [PERSON], [INFO], за згодою опікуна, доцільними. Заява обґрунтована тим, що в Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф.Мальцева на стаціонарне лікування 19 квітня 2018 року о 11 год. 40 хв. за направленням психіатра ПОПНД [PERSON] і за заявою опікуна була госпіталізована недієздатна [PERSON], [INFO], з діагнозом: хронічний маячний розлад. Також лікар вказував, що враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, ускладненої соматичної патології, лікування яких можливо лише в стаціонарних умовах, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, [PERSON] потребує госпіталізації та надання стаціонарної психіатричної допомоги. Просив суд винести рішення про визнання доцільним госпіталізації недієздатної [PERSON]. В судовому засіданні лікар та прокурор підтримали вимоги заяви про визнання доцільним госпіталізації недієздатної [PERSON]. [PERSON], за участі якої проводився розгляд справи, погоджується лікуватися. Суд, заслухавши лікаря, думку прокурора, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в Полтавську обласну клінічну психіатричну лікарню ім. О.Ф.Мальцева на стаціонарне лікування 19 квітня 2018 року о 11 год. 40 хв. за направленням психіатра ПОПНД [PERSON] і за заявою опікуна була госпіталізована недієздатна [PERSON], [INFO], з діагнозом: хронічний маячний розлад. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2016 року, яке вступило в законну силу, визнано [PERSON], [INFO], недієздатною, призначено [PERSON] опікуном над нею. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу у редакції \~Закону України від 14.11.2017 р. N 2205-VIII, який вводиться в дію з 10.06.2018 р., особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги добровільно - на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про згоду його підопічного на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, яка за станом свого здоров'я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, госпіталізується до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення до цього органу законного представника зазначеної особи і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Згода на госпіталізацію фіксується в медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного суду України\~\~ від 1 червня 2016 року\~ № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 20 квітня 2018 року [PERSON] встановлено діагноз: хронічний маячний розлад, депресивно-параноїдний, галюцинаторний синдром, стадія загострення. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, ускладненої соматичної патології, лікування яких можливо лише в стаціонарних умовах, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, [PERSON] за висновком комісії лікарів потребує надання стаціонарної психіатричної допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] про доцільність госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved