Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, на період навчання, посилаючись на те, що відповідач по справі доводиться їй рідним батьком. [INFO] їй виповнилось 18 років, але на даний час вона навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання. Навчання закінчується 30 червня 2022 року. Відповідач в добровільному порядку допомоги на навчання не надає, кошти які надає мати не вистачає, тому вона звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 08.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.01.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника та просив змінити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача на період навчання до 30.06.2022 року. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстації, які відповідач не отримав, до суду повернулось поштове повідомлення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того відповідач повідомлявся шляхом розміщенння оголошення про повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду на веб-сайті "Судова влада" від 19.01.2021 року в судове засідання призначене на 16.02.2021 року.. 16.02.2021 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Станом на 16.02.2021 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, від якої надійшла заява 19.01.2021 року (а.с.20), враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи: згідно свідоцтва про народження (а.с. 5) відповідач по справі, [PERSON] , являється батьком [PERSON] , [INFO] . В даний час дочка [PERSON] , є повнолітньою, та навчається в Харківському національному університеті внутрішніх справ на денній формі навчання. Навчання закінчується 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою № 2/01376-к від 12.10.2020 року (а.с.7). Мати [PERSON] матеріально підтримує дочку але коштів не вистачає тому вважає, що батько також повинен матеріально забезпечувати, оскільки навчання потребує ряд додаткових витрат необхідних для навчання, зокрема: харчування, проїзд, проживання в гуртожитку та інше. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Належним чином повідомлений відповідач не надав суду жодних доказів щодо його можливості чи неможливості сплати аліментів на навчання повнолітньої дочки, тому суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу, хоча може її надавати, оскільки є працездатним, позов про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дочки, підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача на період навчання дочки до 30.06.2022 року.але не довше ніж до досягнення 23-х років -до 19 вересня 2025 року. Крім того, у відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненю судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: approved