Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 29.01.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем, було укладено кредитний договір № 290118057, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 28000,00 гривень, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 28.01.2023 року на споживчі цілі, зі сплатою 56 % річних. Відповідач взяті на себе згідно договору зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 23.07.2019 року за ним утворилася заборгованість в сумі 24657,09 гривень, з яких: 20999,95 грн заборгованість за основним боргом; 3196,15 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 424,40 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 36,59 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість то позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення (виклику) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач подав письмову заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі, заявив про визнання позову та не заперечив проти задоволення його вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 29.01.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем, було укладено кредитний договір № 290118057, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 28000,00 гривень, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 28.01.2023 року на споживчі цілі, зі сплатою 56 % річних. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач взяті на себе згідно договору зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на 23.07.2019 року за ним утворилася заборгованість в сумі 24657,09 гривень, з яких: 20999,95 грн заборгованість за основним боргом; 3196,15 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 424,40 грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Позивач також включив до загального розміру заборгованості 36,59 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Суд вирішив, що у задоволенні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 36,59 гривень слід відмовити з огляду на те, що договором передбачено стягнення з відповідача за користування кредитом відсотків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 24620,50 грн, що включає заборгованість за основним боргом, по відсотках за користування кредитом, та пеню. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921,00 гривень, відтак до відшкодування належить присудити 24620,50 грн/24657,09*1921,00 = 1918,15 грн.

Outcome: partial