Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони являються батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дітей, матеріально дітей не утримує, що і послужило причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 2/3 частки його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Провадження у справі було відкрито 15.12.2017 року з призначенням підготовчого судового засідання на 15.01.2018 р., з якого справу призначено до розгляду на 05 люте 2018 року. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, направила на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, за умови, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження (а.с.4, 5) матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є позивач, а батьком - відповідач, який проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір'ю. Сторони, спільно не проживають, а діти проживають з матір'ю. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, будучи зобов'язаним утримувати дітей до досягнення ними повноліття, участі в утриманні дітей ні в грошовій ні натуральній формах не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років в сумі 1860 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення саме в такому розмірі, яке їм зобов'язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Аліменти суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 04.12.2017 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та допускає рішення, згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, до негайного виконання. Судові витрати суд покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що діти проживають з матір'ю, а у відповідача не встановлені будь-які інші грошові чи аліментні обов'язки.

Outcome: approved