Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 1 4). В обґрунтування\~позову позивач\~посилається на\~те,\~що сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який було\~розірвано 28\~листопада 2019\~року рішенням\~Арцизького районного\~суду Одеської\~області. Від цього шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які на\~теперішній час\~проживають разом\~з позивачем\~та знаходяться\~на її\~утриманні. 15 жовтня 2019 року судовим наказом на користь позивача були стягнуті з відповідача аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день її доходу не вистачає для забезпечення належного розвитку та задоволення усіх потреб дітей. Крім цього, їх спільна донька [PERSON] , [INFO] , вчиться на 1 курсі іконописного відділення Одеської духовної семінарії при Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирі на платному відділенні і стипендію не отримує. До того ж, в зв`язку з виявленими захворюваннями дітей, які потребують лікування, на яке необхідно витрачати кошти, вона несе систематичні додаткові витрати на їх лікування. Позивач отримує\~заробітну плату,\~і крім\~сплати комунальних\~послуг і\~продуктів харчування,\~вона,\~витрачає кошти\~на утримання\~дітей,\~а вікові\~потреби дітей\~зростають,\~що є\~погіршенням її\~майнового стану. Відповідач\~має можливість\~сплачувати більші\~кошти на\~утримання спільних\~дітей,\~оскільки він\~є військовослужбовцем\~у Збройних\~силах України\~та має\~регулярний і\~стабільний заробіток.\~Крім цього,\~відповідач служив\~в АТО\~та отримує\~у зв`язку\~з цим\~доплату до\~заробітку. У зв`язку з зазначеним, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача [PERSON] , визначений судовим наказом Арцизького районного суду Одеської області від 15.10.2019 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 33 - 34). Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року, клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Парапір М.П. про витребування доказів задоволено, витребувано з В/Ч [NUMBER] [ADDRESS] , довідку про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , витребувано з\~Арцизького районного\~відділу\~державної виконавчої\~служби Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м. Одеса) відомості, чи здійснювались відрахування із доходу [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на підставі судового наказу, виданого Арцизьким районним судом Одеської області від 15.10.2019 року (справа № 492/1758/19) (а.с. 76). Ухвалою суду від 05 березня 2020 року, витребувано з В/Ч [NUMBER] [ADDRESS] , довідку про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з детальною вказівкою отриманої [PERSON] заробітної плати (а.с. 89). 16.01.2020 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У поданому до суду відзиві, представник відповідача вказує на те, що відповідач не заперечує проти свого обов`язку брати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття. Однак, вказує, що відповідач згоден буде змінити спосіб стягнення аліментів для утримання своїх дітей лише після 3 років 5 місяців, тобто у 2023 році, обґрунтовуючи тим, що у 2018 році, перед виїздом до АТО, [PERSON] залишив позивачу банківську картку, на якої перераховувалася його заробітна плата з військової частини. Починаючи з січня 2019 року по вересень 2019 року, на його особисту картку була перерахована заробітна плата у розмірі 224\~517,68 гривень. Протягом дев`яти місяців, [PERSON] були зняті з його картки, у Саратському відділенні АТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у розмірі 187\~092,42 гривень. Ці гроші, до теперішнього дня знаходяться у позивача. Тому, відповідач вважає, що вони можуть бути зараховані як сплачені аліменти. 27.01.2019 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник позивача вважає аргументи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву безпідставними, а тому просить позов задовольнити повністю. 12.02.2020 року від представника відповідача адвоката Парапір М.П. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, відповідно до яких представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити. Представник позивача - Айрапетян С.В. у судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю та просила суд позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові та у відповіді на відзив (а.с. 1 4, 59 61). Представник відповідача адвокат Парапір М.П. в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог (а.с. 40 43, 67 - 69). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони з 23.01.1993 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 28 листопада 2019 року (а.с. 11 - 12). Від цього шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 7 - 10), про що було зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України. 15 жовтня 2019 року Арцизьким районним судом Одеської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 08 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] , 17 липня 2025 року, 10 лютого 2029 року, 17 серпня 2030 року відповідно (а.с. 13 - 14). На підставі вищевказаного судового наказу В.о. начальника відділу Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Райновою В.Л. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи [PERSON] серії ВП № 60642779 від 20.01.2020 року (а.с. 83 - 85). Відповідно до\~копії постанови\~серії ВП\~№ 60642779\~про відкриття\~виконавчого провадження\~від 18.11.2019\~року,\~відкрито виконавче\~провадження на\~підставі судового\~наказу №\~492/1758/19,\~виданого Арцизьким\~районним судом\~Одеської області\~(а.с.\~15). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.11.2019 року, [PERSON] проживає разом з неповнолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до довідки № 306 від 05.11.2019 року, виданої Саратським ЦПЗ № 3 «Укрпошта», [PERSON] працює у відділенні поштового зв`язку с. Веселий Кут ЦПЗ № 3 смт. Сарата Одеської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на посаді листоноші, з травня 2019 року по жовтень 2019 року її дохід склав 10\~726,86 гривень (а.с. 17). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року, [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] ) отримала дохід у розмірі 10\~326,20 гривень (а.с. 20). Як вбачається з довідок, виданих Свято Архангело Михайлівським жіночим монастирем від 03 жовтня 2019 року № 122, від 06 грудня 2019 року № 150, [PERSON] , [INFO] навчається на І курсі іконописного відділення Одеської духовної семінарії при Свято Архангело Михайлівському жіночому монастирі на платному відділенні, плата за навчання в якому становить 10\~000,00 гривень на рік. Стипендію не отримує (а.с. 18, 19). Як вбачається з виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 16.01.2019 року по 19.09.2019 року з карткового рахунку зняті грошові кошти у загальному розмірі 187\~094,42 гривень (а.с. 46 52), які були зняті з карткового рахунку в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі і використані на потреби сім`ї, лікування неповнолітніх дітей сторін, що підтверджується наданими позивачем фіскальними чеками (а.с. 62 64) та на навчання неповнолітніх дітей сторін, і не можуть бути зараховані в якості сплачених аліментів у майбутньому, про що було зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України. Як вбачається з виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 16 січня 2019 року по 08 листопада 2019 року, відповідач [PERSON] отримав дохід у загальному розмірі 224\~517,68 гривень (а.с. 53 54). Відповідно до повідомлення Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), розпорядження № 60642779, із доходу [PERSON] були здійснені відрахування 10.02.2020 року у розмірі 7\~420,03 гривень (а.с. 80, 81). Як вбачається з довідки, виданої в/ч [NUMBER] від 25.02.2020 року № 155, [PERSON] за період з серпня 2019 року по січень 2020 року отримав дохід в загальному розмірі 86\~720,83 грн. (а.с. 82). Як вбачається з повідомлення в/ч [NUMBER] від 19.06.2020 року № 529, виплата в сумі 6338,71 грн. не зазначена в довідці № 155, але відображена у виписці АТ КБ «ПриватБанк» за вересень 2019 року є винагородою за участь [PERSON] в ООС. Згідно п. 8 Переліку № 146 з військовослужбовців ЗСУ аліменти утримуються з усіх видів грошового забезпечення, які виплачуються щомісячно. Виплата винагороди за участь в ООС не носить постійного характеру, тому не має підстав утримувати аліменти з зазначеної виплати. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Частинами першою та третьою\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета\~спору на власний розсуд. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до\~статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Згідно із частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої\~статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 колегія суддів дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів та стягнення їх у частці з усіх видів доходів з відповідача, який має постійний дохід, та не спростував цих доводів, якими позивач обґрунтовувала підстави зміни розміру аліментів та наявність у нього постійного доходу. Доводи відповідача [PERSON] не спростовують наявність у нього регулярного заробітку та значного покращення його матеріального становища, та висновків суду про необхідність та наявність законних підстав для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, визначеного за судовим наказом. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Звертаючись до суду у жовтні 2019 році із заявою про видачу судового наказу, позивач [PERSON] обрала спосіб захисту порушеного права шляхом пред`явлення вимоги про стягнення аліментів на дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Позивач, скориставшись своїм правом, встановленим ч. 3 ст. 181 СК України, 23.12.2019 року звернулась до суду з даним позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, просить визначити спосіб стягнення аліментів у 1/2 частці від усіх видів заробітку (доходу). Перехід щодо стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) є зміною способу стягнення аліментів. Як зазначено вище, позивач в позовній заяві просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, посилаючись\~на те,\~що відповідач має можливість сплачувати більші кошти на утримання їх спільних дітей, оскільки він є військовослужбовцем у Збройних силах України та має регулярний і стабільний заробіток. Крім цього, відповідач служить в АТО та отримує у зв`язку з цим доплату до заробітку. З огляду на викладене, позивач просить стягнути аліменти саме у 1/2 частці від усіх видів заробітку (доходу). Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, проголошеної Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за доцільне призначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 23 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Визначаючи вказаний розмір, суд враховує те, що згідно довідок, виданих КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Арцизької районної ради Одеської області», [PERSON] , [INFO] перебуває на дитячому обліку з діагнозом інфекційно-алергічний лівосторонній голеностопний артрит, целебрастичний синдром, аномалія пояснично-кресцового зчленування, порушення сердечної провідності, сколіоз, хронічний поверхневий гастрит; [PERSON] , [INFO] перебуває на дитячому обліку з діагнозом: правостороння пахова грижа; [PERSON] , [INFO] перебуває на дитячому обліку з діагнозом: лівосторонній гідронефроз ДЖВП (а.с. 21 - 23). Крім того, спільна донька сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на І курсі іконописного відділення Одеської духовної семінарії при Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирі на платному відділенні і стипендію не отримує. Відповідно до довідки № 150 від 06.12.2019 року, виданої Свято-Архангело-Михайлівським жіночем монастирем плата за навчання становить 10\~000,00 гривень на рік (а.с. 18, 19). Визначаючи розмір аліментів на рівні 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, суд, враховуючи вимоги ст.182 СК України, виходить з платоспроможності відповідача, який є військовослужбовцем, та положень ст. ст. 180, 182 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та необхідності і достатності розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Позивачем надані суду докази на підтвердження свого позову, в той час як відповідачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності на його утриманні інших дітей та непрацездатних батьків. Приймаючи до уваги, що сплата аліментів відповідачем, який є військовослужбовцем, у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, не є надмірним тягарем для відповідача та відповідає інтересам дітей, враховуючи баланс інтересів дітей та матеріальних можливостей батька, та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/2 частини від усіх його доходів щомісячно на утримання його неповнолітніх дітей. Зазначений розмір є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Таким чином, суд приходить до висновку про можливості зміни способу стягнення аліментів, встановлених судовим наказом Арцизького районного суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року у твердій грошовій сумі на частку від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57 - 60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~положень статті\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є учасником бойових дій. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір компенсується за рахунок держави. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів.

Outcome: approved