Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення в спірну квартиру. Свої вимоги мотивує тим, що йому належить на праві власності 1/5 частина квартири [ADDRESS] на підставі ухвали Соснівського райного суду м. Черкаси від 25.11.2014 року. Іншими співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], яка являється матірю позивача, їй належить 3/5 частини квартири згідно з свідоцтвом про право власності, та [PERSON], який є сином позивача та проживає в Італії, йому належить 1/5 частина вказаної квартири на підставі ухвали Соснівського райного суду м. Черкаси від 25.11.2014 року. Свою частину квартири позивач успадкував після смерті свого батька - [PERSON]. Цивільна справа про спадкування розглядалася Соснівським судом м. Черкаси, де сторонами по справі були позивач та його мати [PERSON], була затверджена мирова угода, за якою 1/5 частину квартири спадкує позивач і 1/5 частину спадкує його син [PERSON] В усному порядку домовились, що позивач проживатиме в кімнаті, в якій проживав його батько [PERSON] Після розгляду вищевказаної цивільної справи відповідачка змінила своє ставлення до позивача, повідомила щоб він в квартиру не заходив. НЗмінила замки у вхідних дверях та не надє ключі позивачу. Позивач змушений проживати в нежитловому приміщенні, непридатному для проживання, а саме в гаражі, який знаходиться в атокооперативі «Автомобіліст». Позивач 22.01.2015 року звернувся з заявою до органів міліції, в якій виклав ситуацію, що склалась. За результатами перевікри його звереннян складений висновок від 27.01.2015 р., з якого вбачається, що між ними з відповідачем неприязні відносини з приводу поділу квартири. Також вказано що в ситуації яка склалась між ними вбачаються цивільно правові відносини. Тому позивач вимушений бна необхідність зверення до суду. Просить усунути перешкоди в користуванні квартирою 53 по вул. Смілянська 97 в м. Черкаси шляхом його вселення в спірну квартиру та зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні спірною квартирою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що з відповдіачем у них неприязнені стосунки на грунті того, що останній зловживає спртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вчиняє насильницькі дії в сім"ї. Вона є людиною похилого віку, а тому побоюється за своє життя і здоров"я внаслідок неадекватної поведінки позивача. Не заперечувала той факт, що замки на вхідних дверях замінені і позивачу ключів вона не надає. Предстваник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував, посилаючсиь на те, що позивач набув право власності на частку у спірній квартирі 16.03.2015 р. і з цього часу ніяким чином не звертався ні до відповідача, ні до третьої особи щодо встановлення порядку користування спірною квартирою На даний час такий порядок не встанолвений. Вважає, що позов заявлено передчасно, так як без встанолвення порядку користування квартирою неможливе вселення позивача. При цьому, просив суд вархувати той факт, що позивач вчиняє насильство в сім"ї, вчиняє дії, що унеможливлюють спільне з ним проживання. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.11.2015 року визнано мирову угоду, що укладена 10 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] про розподіл спадкового майна після смерті [PERSON], за якою [PERSON] набуває права власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2015 року [PERSON] належить на праві приватної власності 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Право власнотсі зареєстроване 16.03.2015 року Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого Комунальним підприємством «Черкаське обєднане бюро технічної інвентаризації» від 27.12.2014 року, квартира посімейного заселення розташована на третьому поверсі пятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 37,8 кв.м., у тому числі 1-а кімната 13,9 кв.м, 2-а кімната 10.7 кв. м., 3-я кімната 13.2 кв. м. кухня 4.8 кв.м., вбиральня площею 1,1 кв. м., ванна кімната площею 1,6 кв.м., коридору площею 5,2;4,2 кв.м., вбудованої шафи площею 0,9 кв.м. Квартира обладнана балконом 0,9 кв.м. Загальна площа квартири 56,5 кв.м. Із заяви [PERSON] до Начальника Соснівського РОВД вбачається, що він звертався до органів міліції та просив застосувати міри до [PERSON], яка перешкоджає йому користуватись квартирою. Висновком старшого дільничого інспектора міліції [PERSON] по перевірці матеріалів ЄО №1301 ві 22.01.2015 року встановлено що між [PERSON] та [PERSON] виникають сварки на грунті неприязних відносин з приводу поділу квартири, при відсутності сторонніх осіб. Порушення громадського порядку виявлено не було. З показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що позивач дійсно не мешкає у спріній квартирі з 2014 року внаслідок неприязнених стосункв з матір"ю - відповдіачкою [PERSON], яка змінила замки на вхідних дверях та не надала позивачу комплект ключів від помешкання, чим перешкоджає йому у вільному доступі до житла. Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням. При здійснені права власності згідно з ст. 319 ЦК власник зобов'язаний дотримуватись вимог закону і моральних засад суспільства і не може використовувати права власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений з займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачка дійсно вчиняє перешкоди у доступі позивача до спірної 53 по вул. Смілянська 97 в м. Черкаси, що підтверджується наданими по справі доказами, а також показами свідків, відповідачка в позасудовому порядку не надала доступу позивачу до спірної квартири. При цьому, відповдіачкою визнано факт того, що нею змінені замки на вхідних дверях і позивачу ключі не надані, хоча він звертався з таким проханням. Згідно з ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Про рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності чоловіку та дружині, зазначено у ст. 63 СК України. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім»ї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в ст. 150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до правил ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування квартирою. Вказані встановлені обставини свідчать про те, що відповідачка порушує права позивача як співвласника квартири щодо володіння та користування спільним майном. Будь-яких угод про порядок користування квартирою між сторонами не укладалося. З урахуванням зазначених обставин вимоги позивача про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом та зобов»язання не чинити таких перешкод в подальшому являються обґрунтованими. Згідно з ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною або спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Позов щодо встановлення порядку користування спірною квартирою чи припинення права валсносіт позивача на належну йому частку в майні не заявлявся. Згідно з ст.\~47 Конституції України, ч.\~3 ст.\~9 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло та ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, позов підлягає до задоволення, окільки судом встановлено, що відповідач дійсно перешкоджає позивачу у користуванні спірною квартирою.

Outcome: approved