Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області надійшла цивільна справа № 501/1656/17 за позовом [PERSON], [PERSON], ТОВ «Офіс-центр «Приморський»» до [PERSON] про стягнення заборгованості та інфляційних нарахувань. Позивачі в обгунтування заявленого позову зазначили, що надали [PERSON] від 26.05.2011 року в аренду нежитлове приміщення першого поверху та підвалу за адресою: мю.Одеса, проспект Олександрійський, буд.6, загальною площею 627 кв.м.. однак відповідач не виконав умови договору та не сплачував орендну плату та інші обовязкові платежі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 27.07.2012р. у справі 1522/16490/12 позов задоволено, стягнено з [PERSON] кошти, які на даний час не сплачені, тому позивачі в своїй позовній заяві просять суд: - стягнути заборгованість з [PERSON] на користь [PERSON] у вигляді трьох відсотків річних у розмірі 8\~185,46 грн. (вісім тисяч сто вісімдесят пять гривень 46 копійок) та інфляційні нарахування у розмірі 77\~788,42 грн. (сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 42 копійки) за невиконання рішення суду; -стягнути заборгованість з [PERSON] на користь [PERSON], у вигляді трьох відсотків річних у розмірі 8\~151,41 грн. (вісім тисяч сто пятдесят одну гривню 41 копійку) та інфляційні нарахування у розмірі 77\~464,82 грн. (сімдесят сім тисяч чотириста шістдесят чотири гривень82 копійок) за невиконання рішення суду. -стягнути заборгованість з [PERSON] на користь ТОВ «Офіс-центр «Приморський» три відсотки річних у розмірі 24\~372,34 грн (двадцять чотири тисячі триста сімдесят дві гривні 34 копійок) та інфляційні нарахування у розмірі 231\~616,17 грн. (двісті тридцять одну тисячу шістсот шістнадцять гривень 17 копійок). Позивачі [PERSON], [PERSON] надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав клопотання про застосування строку позовної давності, проти позову заперечував, просив суд відмовити у задовленні позову. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 27.07.2012р. у справі 1522/16490/12 позов задоволено у повному обсязі розірвано договір оренди б/н від 26.05.2011 у, укладений між ТОВ „ОФІС-ЦЕНТР „ПРИМОРСЬКИЙ", ТОВ „ОДЕСА ТА ОДЕСИТИ", [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та ФОП [PERSON] з іншої сторони, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в загальному реєстрі за № 1532, а також стягнуто з ФОП [PERSON] на користь: -[PERSON] заборгованість по орендній платі в розмірі 73627,61 грн„ в розмірі 8839,25 грн., за Договором оренди б/н від 26 травня 2011 року, а також судовий збір у розмірі 934,87 грн. -[PERSON] заборгованість по орендній платі в розмірі 148783,35 грн., в розмірі 18549,48 грн. за Договором оренди б/н від 26 травня 2011 року, а також судовий у розмірі 1783,53 грн. -[PERSON] заборгованість по орендній платі в розмірі 966,84 грн., пеню в мірі 1876,93 грн. за Договором оренди б/н від 26 травня 2011 року, а також судовий збір у розмірі 330,60 грн. -[PERSON] заборгованість по орендній платі в розмірі 10951,47 грн., пеню в 1342,88 грн. за Договором оренди б/н від 26 травня 2011 року, а також судовий збір у 330,60 грн. -ТОВ „Офіс-центр „Приморський" заборгованість по орендній платі в розмірі 2900,53 грн., пеню в розмірі 6345,00 грн. за Договором оренди б/н від 26 травня 2011 року, а також збір у розмірі 330,60 грн. -ТОВ „ОДЕСА ТА ОДЕСИТИ" заборгованість по орендній платі в розмірі 12043,87 грн., з розмірі 3456,35 грн. за Договором оренди б/н від 26 травня 2011 року, а також судовий збір у розмірі 330,60 грн. Крім того, виселено відповідача із частини нежитлового приміщення першого поверху та загальною площею 627,0 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 6 (а.с.7-12). Ухвалою від 15.05.2013р. Апеляційний суд Одеської області залишив без змін вказане рішення (а.с. 13-18). На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеса від 27.07.2012р. у справі № 1522/22201/12 видані виконавчі листи, які були пред'явлені до виконання. Однак, на день складання позову, рішення Приморського районного суду м. Одеса від 27.07.2012р. у справі №1522/16490/12 не виконано, що підтверджується постановами про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016р. (а.с.19-21). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 261 Цивільного кодексу України, початок перебіг у позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п. 5.3. Постанови Пленуму Господарського суду України від 29.05.2033 р. № 10 зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536.625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу). Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 6М, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст, 625 цього Кодексу, за час прострочення. Необхідно підкреслити, що судова практика виходить з того, що приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. («[PERSON] практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» - ВСУ). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного суду України від 18.05.2016 р. у справі за № 6-474 цс16. Отже, позивачі у справі - [PERSON], [PERSON], ТОВ «Офіс-центр «Приморський» довідалися про порушення свого права у 2012 році, а звернулася до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості у вигляді трьох відсотків річних та інфляційні нарахування за невиконання рішення суду у вересні 2017 року, таким чином, пропустивши строк позовної давності.

Outcome: dismissed