Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач 11.06.2019 року звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання, щомісячно, в розмірі 2000,00 грн. починаючи з 11.06.2019 року та до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . В обгрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому 12.11.2016 року шлюбі, від якого мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка народилась [INFO] . Відповідач працює у товаристві з обмеженою вдповідальністю "ФПК Корабел" за основним місцем роботи, останній відомий їй оклад складає 3730,00 грн. станом на вересень 2018 р., зі слів відповідача на день звернення до суду посадовий оклад складає 4300,00 грн. За останні 5 місяців відповідач перераховував їй для утримання дітей грошові кошти на карту "Приватбанку". Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 липня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 19 липня 2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що вимоги позивача визнає частково, заперечує проти стягнення аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., з причин необгрунтованості, оскільки не має реальної можливості сплачувати аліменти в бажаному розмірі через невеликий розмір заробітку та відсутність інших джерел доходу. Вказує, що та обставина, що він офіційно працевлаштований сама по собі не підтверджує факт наявності реальної можливості утримання позивача. Усвідомлюючи необхідність здійснення утримання дружини, об`єктивно можливою та посильною для нього сумою до сплати 500,00 грн. щомісячно або в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, виходячи з того, що аліменти на утримання дітей сплачує в розмірі по 1000,00 грн. на кожного. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2019 року вирішено справу призначити до розгляду в порядку прощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Позивач в судове засідання не з`явилась, подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому 12 листопада 2016 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.2016 р. (арк. справи 7). Позивач та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження (арк. справи 8-9). Згідно довідки про отримання допомоги №2237/33 від 07.06.2019 р. виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та з 01.02.2019 р. по 01.02.2022 року призначено допомогу при народженні дитини на доньку [PERSON] , 2019 року народження ( арк . справи 11). Відповідно до акту про фактичне місце проживання від 04.06.2019 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 12). Статтею 75 СК України встановлено обов`язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених в постанові від 19.01.2018 року по справі №541/1208/16-ц. Відповідно до частини 6 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Сімейному кодексі України не встановлено мінімального та максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи, з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146 затверджений Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника, а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Слід розуміти певну умовність використання в законі словосполучення «сімейне становище», тому що воно не охоплює всі випадки наявності у відповідача осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати. Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини). Щодо розміру аліментів, судом встановлено, що сплачуючи аліменти на утримання дітей та інші витрати побутового характеру відповідач витрачає значну частину його заробітку. Враховуючи матеріальний стан відповідача, ту обставину, що відповідач отримує не високу заробітну плату, суд вважає достатнім визначити аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 500,00 грн., оскільки належні та допустимі докази щодо можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі позивачем не надано. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 11 червня 2019 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 09 жовтня 2019 року.

Outcome: approved