Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», про усунення перешкод у здійсненні права власності - звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що у Другому Малиновському відділі ДВС ОМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 42684519 по виконанню виконавчого листа № 2-1268/11 виданого 08 листопада 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» суми заборгованості за кредитним договором. Згідно постанови державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ВП № 42684519 від 01.04.2014 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника - [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, на підставі виконавчого листа № 2-1268/11 виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 08.11.2012 року. 13 травня 2014 року старшим державним виконавцем Другого Малиновського ДВС ОМУЮ винесено постанову про розшук автомобіля ВАЗ - 2105, реєстраційний номер [NUMBER], та будь-яких інших транспортних засобів, що належать [PERSON]. Під час виконання цієї постанови було накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET LACETTI», комбі-в легковий, кузов [NUMBER], 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 13 травня 2014 року. Позивач посилається на ті обставини, що виконання зобов'язання за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомого майна - позичальником [PERSON], надано в іпотеку Банку належне йому домоволодіння загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 13 договору іпотеки від 05 грудня 2007 року вартість предмету іпотеки визначено в розмірі 743 921, 00 грн, що в повному обсязі забезпечує виконання за виконавчим документом. Позивач зазначає, що стягувачем 28 лютого 2014 року при зверненні з заявою про відкриття виконавчого провадження зазначено, що [PERSON] частково проведене погашення за виконавчим листом. Позивач у своєму позові зазначає, що наклавши арешт на майно стягувачем не враховано вимог ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка прямо визначає процедуру і спосіб дій при виконанні виконавчого провадження в таких правовідносинах. Тому, позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення та письмові заперечення. Третя особа - Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» у судове засідання не з'явився, проте надав через канцелярію суду письмові заперечення в яких просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін. Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із відмовою у заявлених позовних вимогах. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів та усних пояснень. Судом встановлено, що в Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. 12 вересня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси позов задоволений. 24.03.2014 року Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №42681519. Виконавчий документ боржником не виконано в строк наданий для самостійного виконання рішення, встановлений ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження». 01.04.2014 року на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Другим Малиновським ВДВС ОМУЮ до реєструючи установ направлені запити щодо встановлення майнового стану боржника та його доходів, місця реєстрації боржника. У відповідністю з отриманими відповідями боржниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майн в порядку доступу державних виконавців № 55982515 від 05.05.2014 року у боржника відсутнє нерухоме майно на яке можливо звернути стягнення. У відповідності з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не зареєстровано. Також, згідно довідки ДПС України у боржниці відсутні відкриті розрахункові рахунки у банках та інших фінансових установах, довідки Пенсійного фонду України боржниця пенсію не отримує, за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює, останнє місце роботи не відоме. Окрім того позивач посилається на забезпечення зобов'язання за кредитними договором іпотекою нерухомого майна а саме домоволодіння загальною площею 159, 60 кв. м.,що знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартість якого згідно з договором іпотеки від 05 грудня 2007 року становить 743 921, 00 грн, але згідно довідки КП «БТІ» ОМР за боржниками [PERSON] та [PERSON] нерухомого майна не зареєстровано, таким чином вказане в договорі іпотеки нерухоме майно не зареєстроване належним чином, що не уможливлює його подальшу реалізацію для задоволення вимог стягувача згідно з виконавчим документом. Так, у відповідності з ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та іншемайно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Також Верховною Радою України прийнято закон № 1304-VII від 03.07.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» згідно якого - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Крім того, відповідно до ст. 534, 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Так, заборгованість позивачки [PERSON] за виконавчими листами про солідарне стягнення з неї та [PERSON] залишається рахуватися за нею в повному обсязі згідно рішення суду до виконання обома боржниками, або кимось з них обов'язку по сплаті боргу в повному обсязі, а тому підстави для звільнення майна з-під арешту на даний час відсутні. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed