Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся [PERSON] з позовом (з урахуванням уточнень до нього) до [PERSON], [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини батька [PERSON], який проживає в [ADDRESS], з сином [PERSON], [INFO], який проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] „а", а саме: щосереди з 16:00 год. до 19:00 год., першої та третьої суботи місяця з 12:00 год. до 18:00 год., другої та четвертої неділі - з 14:00 год. до 18:00 год. у громадських місцях міста Дрогобича у присутності матері [PERSON] та сина [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що з 26.09.2002 до 21.06.2016 перебував у шлюбі з [PERSON], в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. 31.03.2016 [PERSON] забрала сина [PERSON] та перестала проживати спільно з позивачем та старшим сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 08.05.2016 відповідачі вибили двері у квартирі за вказаною адресою, після чого позивач із старшим сином почав проживати за адресою: [ADDRESS], - до 14.06.2016, оскільки [PERSON] звернулась до комунальних служб та відмовилась як власниця квартири у вказаній квартирі від комунальних послуг. На даний час позивач із старшим сином проживає у 4-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, проживає зі стороннім чоловіком, через цей факт дитина зазнає моральних страждань. [PERSON] кричала на сина [PERSON], під час спільного проживання з позивачем у [PERSON] ставались психічні зриви, вона кричала і била дітей, зламала руку сину [PERSON] Позивач зазначає, що за час окремого проживання з [PERSON], вона повністю ізолювала молодшого сина [PERSON] від нього та від спілкування з ним, коли позивач приходив побачитись з сином, відповідач не впускала його та не випускала [PERSON] до батька. З метою вирішення даного питання позивач у жовтні 2016 року звертався до органу опіки і піклування. В судовому засіданні 01.11.2017 позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], представник третьої особи [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що з 26.09.2002 до 21.06.2016 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживають окремо один від одного, при цьому, їхній старший син [PERSON] проживає разом з батьком, а молодший [PERSON] - разом з матір'ю. Згідно Первинного психологічного висновку доцента, завідувача кафедри практичної психології [PERSON], у [PERSON] виявлено насторожене ставлення до батька - хлопчик відчуває до нього частково страх, що імовірно пов'язано з реальною агресією батька. Страхи і тривога пов'язані як з ситуацією розлучення, коли батьки демонструють агресію один до одного, втягуючи в конфлікт дитину. Світ дитини під загрозою, а його почуття може розділити (згідно дослідження) лише мама. Рекомендовано встановлення домовленостей між батьками з приводу правил взаємодії щодо сина [PERSON], і однакове дотримання правил між усіма членами сім'ї, в тому числі всіх тих, хто бере участь у вихованні дитини. Згідно Висновку органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради щодо визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON], рекомендації відділу - служби у справах дітей та членів комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки і піклування Дрогобицької міської ради вважає за доцільне визначення способу участі батька [PERSON], який проживає в [ADDRESS], з його сином [PERSON], [INFO], який проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] „а", а саме: щосереди з 16:00 год. до 19:00 год., першої та третьої суботи місяця з 12:00 год. до 18:00 год., другої та четвертої неділі - з 14:00 год. до 18:00 год. у громадських місцях міста Дрогобича у присутності матері [PERSON] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно із ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 798-XII та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини, а у статті 18 даної Конвенції зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. За положеннями ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 11 Закону України „Про охорону дитинства" визначає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України „ Про охорону дитинства "). При цьому відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відтак, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги ставлення сторін до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved