Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання майнових прав. В позовній заяві зазначає, що 15.11.2017 між Відповідачем та Позивачем укладено Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 15.11.2017 за реєстровим № 1052 (далі - Договір).Відповідно до пункту 1.1 Договору Відповідач зобов`язується за умови виконання Договору Позивачем, в строк до кінця 4 кварталу 2018 року здати в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок (далі - об`єкт), після чого укласти в майбутньому з Позивачем договір купівлі-продажу квартири. Згідно із пунктом 3.1. квартира - це квартира [ADDRESS] , [ADDRESS] ). Пунктом 2.1. Договору визначений обов`язок Позивача сплатити забезпечувальний платіж у сумі 356 640 грн., що становить вартість Квартири (пункт 3.2. Договору), який сплачено Позивачем в повному обсязі, що підтверджується пунктом 2.1. Договору та актами приймання-передачі коштів (від 08-15 листопада 2017 року). Вказує про те, що Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на укладення договору купівлі-продажу Квартири Відповідачем не вжито. Крім того, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 23.04.2021 №2304/2 на адвокатський запит [PERSON] від 12.04.2021 № 25/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] до експлуатації. Будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони Відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов Договору.Вказує про те, що зазначені дії Відповідача є такими, що порушують право Позивача, визначене та гарантоване статтею 47 Конституції України відповідно до якої кожен має право на житло. Стверджує, що у зв`язку з укладенням Договору у Відповідача виникло майнове право на отримання коштів від Позивача, а у Позивача виникло майнове право на Квартиру, яке в подальшому призведе до оформлення права власності на вже збудований об`єкт нерухомості - Квартиру, яка зараз фізично відсутня з огляду на невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором. Визнання за Позивачем майнового права на Квартиру дасть йому можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором по будівництву багатоквартирного будинку та передачі Квартири у власність Позивачу може тривати невизначений час, тому Позивач має зменшити ризик того, що Квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти. Вказує, що таким способом має бути визнання за Позивачем майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - Квартиру. Просить визнати за [PERSON] майнові права на об`єкт будівництва - квартиру [ADDRESS] ), [ADDRESS] ). Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000 гривень, включаючи судовий збір у сумі 908 гривень. В судове засідання позивачне з`явився. Згідно заяви, поданої представником позивача позивач просить розгляд справи проводити за їх відсутность, позовні вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, та оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15.11.2017 між [PERSON] та [PERSON] укладено Попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Ничипоренком О.В. 15.11.2017 за реєстровим № 1052. Відповідно до пункту 1.1 Договору [PERSON] зобов`язується за умови виконання Договору Позивачем, в строк до кінця 4 кварталу 2018 року здати в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок (далі - об`єкт), після чого укласти в майбутньому з Позивачем договір купівлі-продажу квартири. Згідно із пунктом 3.1. квартира - це квартира [ADDRESS] , [ADDRESS] . Пунктом 2.1. Договору визначений обов`язок Позивача сплатити забезпечувальний платіж у сумі 356 640 грн., що становить вартість Квартири (пункт 3.2. Договору), який сплачено Позивачем в повному обсязі, що підтверджується пунктом 2.1. Договору та актами приймання-передачі коштів (від 08-15 листопада 2017 року). Позивачем виконано свої зобов`язання в повному обсязі, проте у власність Відповідачем Позивачу Квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на укладення договору купівлі-продажу Квартири Відповідачем не вжито. Відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 23.04.2021 №2304/2 на адвокатський запит [PERSON] від 12.04.2021 № 25/21, відповідно до відомостей з Єдиної Державної електронної системи у сфері будівництва інформація про прийняття багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] до експлуатації, відсутня. Замовник будівництва не звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] до експлуатації. Будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони. Згідно зіст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів такого захисту є визнання права. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, де зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до абзацу четвертого статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі № 761/32696/13-Ц сформовано правову позицію, яка полягає в тому, що до завершення будівництва об`єкта нерухомості та введення його в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об`єкт. Так, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій. Згідно з абзацом сьомим статті 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном. При цьому майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю (стаття 190 Цивільного кодексу України), а відповідно до статті 526 цього Кодексу боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Отже, Позивачем виконано умови Договору в повному обсязі, у свою чергу Відповідачем не виконано зобов`язання щодо закінчення будівництва багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, у якому наявна Квартира, яка після цього має стати власністю Позивача, наявні правові підстави визнати за Позивачем майнове право на Квартиру. З вказаних норм слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Таким чином, відповідно до ст. 328 ЦК України, суд вважає можливим визнати за [PERSON] майнові права на об`єкт будівництва - квартиру [ADDRESS] ), [ADDRESS] ). В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2021 між [PERSON] та адвокатським об`єднанням "Кріденс Партнерс" було укладено Договір про надання правничої допомоги № 24/21. 07.04.2021 також було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 24/21. Згідно меморіалього ордеру № @2PL572709 від 12.04.2021, [PERSON] сплачено АО "Кріденс Партнерс" кошти за надання правничої допомоги в розмірі 10000 грн. На підставі отриманих доказів суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., включаючи сплату судового збору в розмірі 908 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved