Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Заповіту на своє майно [PERSON] не залишив. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом після його смерті, як діти спадкодавця. У встановлений законодавством строк позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори і по його заяві була заведена спадкова справа. [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] був спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно - будинок [ADDRESS] . Станом на теперішній час будинок має 105,7 кв.м. загальної площі, 63,3 кв.м. житлової площі. У встановлений строк [PERSON] звернувся до Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також спадщину після смерті [PERSON] прийняла відповідач [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом після її смерті - діти спадкодавця. Вказує, що йому відомо, що [PERSON] помер і спадщину після його смерті прийняла його дочка, відповідач [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вони є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , і кожен має право на 1/3 частину спадкового майна. Отримати у Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька позивач не може, бо він за життя свої спадкові права юридично не оформив. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 05.04.2018 року позовну заяву позивача залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 27.04.2018 року відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено до псраву до розгляду по суті. Розпорядженням керівника апарату щодо призначення потворного автоматизованого розподілу судових справ №775 від 30.11.2018 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено в провадження судді Дубас Т.В. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 07.12.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно заяви представник позивача просив слухати справу у свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву про слухання справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність, позов підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2016. Заповіту на своє майно [PERSON] не залишив. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом після його смерті, як діти спадкодавця. У встановлений законодавством строк позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори і по його заяві була заведена спадкова справа. [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. [PERSON] був спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 08.05.1997. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно - будинок [ADDRESS] . Станом на теперішній час будинок має 105,7 кв.м. загальної площі, 63,3 кв.м. житлової площі. Із врахуванням 60% зносу вартість будинку становить 405408 гривень, що стверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленим на 07.07.2017 року. У встановлений строк [PERSON] звернувся до Києво- Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також спадщину після смерті [PERSON] прийняла відповідач [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом після її смерті - діти спадкодавця. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.08.2011. Спадщину після його смерті прийняла його дочка, відповідач [PERSON] . Відповідно до статей 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, вони є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , і кожен має право на 1/3 частину спадкового майна. Проте, отримати у Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька позивач не може, бо він за життя свої спадкові права юридично не оформив. Наведене пітверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3196/02-31 від 08.12.2017. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідне із ч. З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за. свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).» Відповідно до п.1 ч. 1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності. Відповідно до п. 9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. У випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 5 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved