Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позовна заява мотивована тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на майно, успадковане [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , який станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членом двору була його дружина [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, після смерті [PERSON] в установлений законом строк звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 29 жовтня 2020 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, суд відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 червня 2009 року, [INFO] в с. Степанівка Менського району Чернігівської області помер [PERSON] (арк.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Із заповіту, посвідченого 03 листопада 2004 року секретарем виконавчого комітету Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області Чичко Г.О. та зареєстрованого в реєстрі за №72, вбачається, що [PERSON] своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону буде мати право, заповів дочці [PERSON] (арк.с.60). Згідно з довідкою №03-14/542 від 03 вересня 2020 року, виданою Волосківською сільською радою Менського району Чернігівської області, [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (арк.с.37). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №601/2009, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за заповітом, звернулась до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . Інший спадкоємець за законом, дружина спадкодавця [PERSON] , відмовилась від належної їй частки у спадковому майні після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах спадкової справи її заява (арк.с.56 ). 18 грудня 2009 року та 15 лютого 2010 року нотаріусом були видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, розташовані на території Волосківської сільської ради Менського району Чернігівської області та Ушнянської сільської ради Менського району Чернігівської області, майновий пай, що зберігається в сільськогосподарському кооперативі ім. Мічуріна, та на грошові заощадження з належними до них відсотками та компенсаціями, що зберігаються в філії Менського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» (арк.с.66, 68). Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] .. [INFO] в\~селі Степанівка\~Менського району\~Чернігівської області\~померла [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~ (арк.с.8). За життя спадкодавець [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] (арк.с.9). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №488/2010, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за вказаним заповітом, в установлений законом строк звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (арк.с.71, 80). 26 серпня 2011 року державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори були видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошові вклади (арк.с.82,83). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 10 вересня 2020 року за №1029/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (арк.с.41). Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , зареєстрований в сільській раді під №3 та станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , членом двору: його дружина [PERSON] (арк.с.35). Згідно з повідомленням №262 від 20 серпня 2020 року, наданого КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Житловий будинок має 100% готовності (арк.с.13). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, веранди а-1 (збудовані в 1965 році), сараю Б-1 (збудований в 1970 році), сараю В-1 (збудований в 1950 році), сараю Г-1 (збудований в 1970 році), погреба п/г (збудований в 1950 році), погребиці Д-1 (збудована в 1960 році), воріт №1, №2, огорожі №3. Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (арк.с.14-18). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського міського бюро технічної інвентаризації» 10 вересня 2020 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , складає 22562 грн. (арк.с.19-34). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] та [PERSON] . З огляду на те, що право на спірний будинок за спадкодавцями підтверджено належними доказами, та враховуючи те, позивач [PERSON] прийняла спадщину як після померлого [INFO] [PERSON] , так і після померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкових справ, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .

Outcome: approved