Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Зі спадкодавцем він проживав протягом останніх років, крім того, є спадкоємцем першої черги та має заповіт, який було складено [PERSON] 29.10.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №95. 26.11.2016 року заявник звернувся до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник заявника [PERSON], який діє на підставі довіреності від 26.11.2015 року (а.с. 9), заяву підтримав із мотивів, наведених в ній, просить її задовольнити. Заінтересована особа територіальна громада в особі Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла заява про розгяляд справи за їх відсутності та відсутності їх представника (а.с. 43). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій зазначив, що претензій щодо оформлення спадкового майна за заповітом на позивача не заперечує, відповідно до закону від спадкового майна відмовився (а.с. 35). Вислухавши представника заявника, показання свідки [PERSON] та [PERSON], інші матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Спадкодавець - [PERSON], померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть (а.с. 11). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 3,886 гектарів, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, що належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] (а.с. 14), яку згідно її заповіту посвідченого секретарем Миколаївської селищної ради Широківського району від 29.10.2003 року заповідано заявнику та заінтересованій особі [PERSON] (а.с. 13). Згідно відповіді Широківської державної нотаріальної контори від 28.09.2016 року із заявою про прийняття спадщини звернувся заявник, [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву , в якій заначив, що строк на прийняття спадщини ним пропущено, та що до суду звертатись не буде (а.с. 49). Постановою державного нотаріуса від 26.11.2015 року заявнику було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] (на земельну ділянку), оскільки заявник звернувся до нотаріальної контори після спливу шестимісячного строку з дня прийняття спадщини для її прийняття та зареєстрованим зі спадкодавцем на момент смерті не був (а с. 12). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що заявник проживав разом із спадкодавцем - [PERSON] з 2013 року за адресою: [ADDRESS], без реєстрації до дня її смерті, доглядав за нею та здійснював поховання, що підтверджується: актом від 29 лютого 2016 року, довідкою №1566 від 18.10.2016 року Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актом від 18.10.2016 року депутатів Миколаївської селищної ради (а.с. 16,51,52). У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні свідчення та підтвердили, що заявник проживав у м. Кривий Ріг Дніпропетровскої області проте, коли захворіла його матір у 2013 році переїхав жити до неї у с. Зелений Гай Широківського району, здійснював догляд за нею, згодом і поховання. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" , суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право. Проаналізуючи докази у сукупності суд приходить до висновку, що вимоги заявника слід задовольнити, та встановити факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла [INFO], на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved