Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

ПАТ "Альфа-Банк" звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 150466,46грн., мотивуючи позов тим, що між банком та відповідачем 20.05.2011 року укладено кредитний договір, позивач належним чином виконав зобов'язання надав кредит в сумі 119,530,00грн., а відповідач свої зобов'язання не виконує, у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість за кредитом станом на 31.08.2013 року загальна по тілу кредиту: - 18338,15грн., по відсотках - 27217,55грн., по пені - 4910,76 грн.,, що разом складає 150466,4 грн., тому просить стягнути вказану суму та витрати по сплаті судового збору на користь позивача. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, повідомлялась належним чином, ухиляється від отримання поштового відправлення (а.с. 64). Суд, з урахуванням думки представника позивача, яким позовні вимоги підтримує та не заперечує проти прийняття заочного рішення, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України. Досліджуючи матеріали справи, враховуючи обставини викладені в позові, суд бере до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, 20.05.2011 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №20-1366/2-1, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 119530 грн., а позичальник приймає кредит на наступних умовах: сума кредиту 119530 грн., процентна ставка за користування кредитом 15,5%, дата остаточного повернення кредиту 18 лютого 2015 року, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього договору та є його невід'ємною частиною за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 15,5%шляхом безготівкового перерахування коштів предметом якого є - банк надає позичальнику кредит. В додатку № 1 до кредитного договору №20-1366/2-1 від 20 травня 2011 року визначено фіксовану суму щомісячного платежу в розмірі 2656,22грн. (а.с. 24). Відповідно до п. 3.1. кредитного договору №20-1366/2-1 від 20.05.2011 року, сторони домовились, що кредит буде надано після підписання цього договору та договору застави транспортного засобу, передбачених п.4.1. Договору не пізніше наступного дня з дати отримання від позичальника письмової заяви на отримання кредиту шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на його поточний рахунок та надання позичальником заяви на переказ коштів з поточного рахунку відповідно до цільового призначення кредиту. Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором забезпечується заставою автомобіля марки «Mitsubishi», модель «Pagero» 2007 року випуску, заставна вартість якого становить 218832,00 грн., відповідно до п. 4.1. Договору. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інветиційний банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інветиційний банк») передає (відступає) права вимоги новому кредиторові (ПАТ «Альфа Банк»), включно набуває право вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, правом на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги кредитними договорами та договорами забезпечення (п. 2.2. Договору відступлення прав вимоги). Відповідно до ст.. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Банком 27 вересня 2013 року направлено на адресу відповідачки вимогу про досудове повернення кредиту №20-1366/2-1 (а.с. 29-30). Відповідачем боргові зобов'язання не виконані у встановлений семиденний строк. У відповідності з ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно розрахунку наданого позивачем, за відповідачем рахується заборгованість по кредиту: - 118338,15 грн., по відсотках - 27217,55 грн., а також штрафні санкції - 4910,76 грн., що разом складає 150466,46 грн. (а.с. 28). Відповідачка доказів сплати кредиту не надала. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, у в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором від 20 травня 2011 року №20-1366/2-1 не виконувала належним чином, а отже зобов'язана сплатити позивачу заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафні санкції. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved