Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КПТМ) звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за теплову енергію, обґрунтовуючи свій позов тим, що між КПТМ "Криворіжтепломережа" та фізичною особою [PERSON] укладено договір № 5206 від 01.06.2008 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару. Згідно дислокації до Договору об'єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення [ADDRESS], яке належить боржнику на праві приватної власності. Свої договірні зобов'язання КПТМ виконало, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого договором (п. 1.3), проводилось не порушуючи щорічні розпорядження виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області "Про початок та закінчення опалювального періоду". Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності, що передбачено п.2.1 Договору. Згідно п.3.1 Договору споживача проводить оплату щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим. За період з 07.10.2013 року по 06.04.2016 р. заборгованість боржника за споживання теплової енергії складає 59204,17 грн. Згідно п.3.3 Договору в разі несплати споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Розмір пені становить 3923,73 грн. Сума збитків від інфляції - 19256,60 грн. (за період з грудня 2013 року по червень 2016 року), 3% - річних (за період з 15.11.2013 року по 05.08.2016 року) - 2313,47 грн. Оскільки відповідач не сплачував грошові кошти за отриману теплову енергію КПТМ було змушене звернутися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу, але судовий наказ № 216/4483/16-ц від 03.11.2016 року було скасовано 15 червня 2017 року. А тому, КПТМ просить стягнути з [PERSON] заборгованість за теплову енергію в розмірі 59204,17 грн., пеню - 3923,73 грн., суму збитків від інфляції 19256,60 грн., 3% річних - 2313,47 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явися, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився,про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між КПТМ «Криворіжтепломережа» та [PERSON] укладено договір № 5206 від 01.06.2008 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару. Згідно дислокації до Договору об'єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення [ADDRESS], яке належить боржнику на праві приватної власності, що підтверджується копією договору купівлі - продажу нежитлового приміщення від 14.01.2008 року. Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності, що передбачено п.2.1 Договору. Згідно п.3.1 Договору споживача проводить оплату щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим. За період з 07.10.2013 року по 06.04.2016 р. заборгованість боржника за споживання теплової енергії складає 59204,17 грн. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст.525,526 ЦК України, згідно норм яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норм ст.11,525,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами. При цьому, відповідно до положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст.549 ЦК України). При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст.550 ЦК України). Згідно статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки вимогами Договору та нормами діючого законодавства передбачено, що в разі не належного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань настають правові наслідки, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь КПТМ пеню в сумі 3923,73 грн., за період з 15.12.2015 р. по 05.08.2016р., згідно розрахунку, а.с. 13, розмір якої встановлено в п.3.2 Договору та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 625 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь КПТМ суму збитків від інфляції в розмірі 19256,60 грн. за період з грудня 2013 року по липень 2016 року, та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2313,47 грн. Згідно матеріалів справи, позивач звертався до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості та було видано судовий наказ 03 листопада 2016 року, однак 15 червня 2017 року за заявою відповідача судовий наказ було скасовано (а.с.48). Суд не може брати до уваги твердження боржника [PERSON] при подачі заяви про скасування судового наказу, що договір №5206 від 01.06.2008 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари було укладено лише на рік, а отже посилання стягувача на те, що вони виконали свої договірні зобов'язання, а саме постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого договором є безпідставними, оскільки зазначеним вище договором передбачено постачання теплоносія на об'єкт за адресою: [ADDRESS], в період опалювального сезону 2008-2009р.р., а не 2013-2016 р.р. Заборгованості перед стягувачем за опалювальний період 2008-2009р.р. вона не має. Як вбачається з п.6.1 даний Договір діє з 01 червня 2008 року по 01 червня 2009 року та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не прослідує заява від будь-якої сторони про відмову від Договору або про його перегляд. Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. При задоволенні позову, та на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1600,0 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду. Отже, зважаючи на вищевикладене, існують правові підстави для задоволення позову. На підставі ст. 64 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.11, 525, 526, 629, 610-612, 625 ЦК України,

Outcome: approved