Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в якому просить суд: стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Їх спільне життя не склалося з різних причин у зв`язку з чим шлюб було розірвано. Син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не може досягти з відповідачем порозуміння у питанні утримання дитини, його порядку та способах. Вихованням та забезпеченням добробуту сина весь час займається позивач. На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, ціни на промислові та продовольчі товари зросли, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідно віку, а тому для забезпечення потреб сина [PERSON] вважає доцільним стягнути аліменти з його батька на утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення ним повноліття. Згідно ухвали суду від 04 липня 2019 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 31.07.2019 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що він на даний час не працює, є інвалідом 3 групи загальне захворювання, та має мізерний дохід. Просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), з урахуванням вимоги ст. 182 СК України, на утримання сина, з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 30 травня 2019 року. Крім того, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити з урахуванням викладеної позиції у відзиві. Позивач в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності про що надала суду відповідну заяву. Позовні вимоги підтримує. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за їх відсутності про що надала суду відповідну заяву. Позовні вимоги підтримує. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11 червня 2019 року був розірваний, відповідно до рішення Тарутинського районного суду Одеської області (а.с.28-29). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області (а.с.6). Відповідно до довідки Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області №624 від 27.03.2019 року, вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу сім`ї зареєстрованих входять: син [PERSON] , який проживає, але не зареєстрований (а.с.8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Суд також враховує встановлений ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2019 рік» , прожитковий мінімум у 2019 році на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідач не надав суду доказів які б свідчили про те, що він має зобов`язання по утриманню інших осіб, є інвалідом третьої групи, разом з тим не надав доказів що він є непрацездатним, у зв`язку з чим суд вважає, можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 768,40 гривень, так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI. На підставі викладеного,

Outcome: approved