Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, 21.03.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №52. Від шлюбу в них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, вирішення сімейних проблем, ведення домашнього господарства, розподіл сімейного бюджету, виховання дітей, тому вони з 18.09.2012 року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Крім того відповідач зловживає алкогольними напоями, ухиляється від сплати аліментів на дітей, спілкується з ними раз в пів року. Позивачка також зазначила, що за весь період окремого проживання ні вона, ні відповідач не робили спроб помиритися, у них відсутні почуття любові і поваги один до одного, вже майже 4 роки вони чужі люди, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати. Зазначила, що за таких обставин примирення між ними не можливе. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження, 21.03.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 52. Від шлюбу в них є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], яка є інвалідом з дитинства. Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, злагоди та взаємоповаги. З 18.09.2012 року вони припинили сімейні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не вчиняють спроб помиритися, стали один для одного чужими людьми. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В силу ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як передбачено ст.112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дітей, оскільки встановлено факт відсутності між подружжям взаємоповаги та взаєморозуміння, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.1, п.2 ч.3 ст.79, ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальний розмір заробітної плати складає 1378 гривень. Згідно приходного касового ордера № 4/16 від 04.02.2016 року, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців від 08.12.2014 року, позивачка [PERSON] сплатила фізичній особі - підприємцю з надання послуг в сфері права [PERSON] 500 гривень за підготовку позовної заяви про стягнення аліментів. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved