Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Заступник прокурора Сумської області \-- прокурор м. Суми звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2014 р. Державною інспекцією сільського господарства досліджено рішення Сумської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], площею 0,0635 га, за адресою: [ADDRESS] та рішення про затвердження вищевказаного проекту землеустрою. За результатами вивчення вищевказаних рішень Державною інспекцією сільського господарства у Сумській області виявлено порушення земельного законодавства в частині передачі в оренду земельної ділянки без дотримання вимог ст. 134 Земельного кодексу України. Водночас, до цього часу перевірка у передбаченому законодавством порядку щодо законності прийнятого Сумською міською радою рішення не проведена, позов про визнання рішень міської ради незаконними не заявлено, у зв'язку з чим органом контролю неналежно здійснюються надані законом повноваження та виявлені порушення земельного законодавства залишаються не усунутими. В зв'язку з тим, що Державна інспекція сільського господарства самостійно перевірку законності прийнятого Сумською міською радою рішення не провела та не заявила відповідний позов, вказаний позов пред'являється прокуратурою м. Суми з метою усунення порушень вимог земельного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Прокуратурою м. Суми у жовтні 2014 р. проведено перевірку додержання Сумською міською радою вимог земельного законодавства України під час надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0635 га, в оренду [PERSON] За результатами проведеної перевірки встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 15.03.2013 р. № 729 [PERSON] придбав у ФОП [PERSON] нерухоме майно - магазин, площею 89,4 кв. м, який знаходиться по [ADDRESS]. У вказаному договорі зазначено: «Продавець сповіщає покупця, що земельна ділянка, площею 0,0156 га, кадастровий номер 59 101 366 00 05 002:0202 перебуває у тимчасовому платному користуванні. Після переходу права власності на вказане нерухоме майно покупець в установленому законодавством порядку повинен вирішити питання землекористування». Рішенням міської ради від 31.07.2013 р. № 2587-МР надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщеним магазином для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, орієнтовною площею 0,0635 га. Рішенням № 2880-МР від 04.12.2013 р. Сумська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та надала в оренду [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0635 га (тобто на 0,0479 га більше, ніж було у користуванні попереднього власника ФОП [PERSON]), під розміщення магазину по [ADDRESS], кадастровий номер 59 101 136 600:05:002:0102, терміном на 5 років. Тому прокурор просить: визнати рішення Сумської міської ради VI скликання XXXV сесії від 04.12.2013 р. № 2880-МР в частині надання [PERSON] в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 5910136600:05:002:0102) за адресою: [ADDRESS], під розміщеним магазином, площею 0,0635 га, протиправним та скасувати його в цій частині; визнати недійсним договір оренди, укладений між Сумською міською радою та [PERSON] від 11.02.2014 р. щодо земельної ділянки, площею 0,0635 га, (кадастровий номер 5910136600:05:002:0102), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні прокурор і представник Державної інспекції сільського господарства в Сумській області заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та дали пояснення аналогічні вищевикладеному. Представник Сумської міської ради в судовому засіданні з позовом погодився та не заперечує проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в заперечення проти позовних вимог зазначив, що договір купівлі-продажу нерухомого майна (магазин, загальною площею 89,4 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS], на земельній ділянці території Сумської міської ради) між [PERSON] та [PERSON] укладений 15.05.2013 р. (реєстр. № 864). Договір оренди земельної ділянки (на якій розташований магазин, загальною площею 89,4 кв. м, розташований за адресою: [ADDRESS]), кадастровий номер 59 101 366 00 05 002: 0202. був укладений Сумською міською радою з підприємцем [PERSON] 02.04.2008 р. (реєстр. № 1768). Термін дії договору оренди - до 25.04.2012 р. Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна (магазин, загальною площею 89,4 кв. м, розташований за адресою: [ADDRESS]) його попередній власник не був законним землекористувачем відповідно до вимог земельного законодавства і земельна ділянка не перебувала в оренді. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 ЗК України. Так, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2 ст. 123 ЗК України). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 3 ст. 123 ЗК України). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч. 6 ст. 123 ЗК України). Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч. 10 ст. 123 ЗК України). Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК України). Враховуючи викладене, вважає рішення Сумської міської ради від 31.07.2013 р. № 2587-МР "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині надання такого дозволу [PERSON] та рішення Сумської міської ради від 04.12.2013 р № 2880-МР "Про надання в оренду земельних ділянок" в частині затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки, площею 0,0635 га, кадастровий номер 5910136600:05:002:0102, в оренду [PERSON] відповідають вимогам ст. 123 ЗК України, а також вимогам ст. 124 ЗК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням Сумської міської ради від 25.04.2007 р. № 514-МР ФОП [PERSON] надано в оренду земельну ділянку, площею 0,0156 га, для обслуговування магазину по [ADDRESS] терміном на 5 років (а. с. 7). За договором купівлі-продажу від 15.03.2013 р. [PERSON] придбав у ФОП [PERSON] нерухоме майно - магазин, площею 89,4 кв. м, яке знаходиться за вищевказаною адресою. В договорі зазначено: «Продавець сповіщає покупця, що земельна ділянка, площею 0,0156 га, кадастровий номер 591013660005002:0202, перебуває у тимчасовому платному користуванні» (а. с. 13-14). Разом з тим, згідно укладеного [PERSON] з Сумською міською радою договору оренди спірної земельної ділянки від 02.04.2008 р. строк користування земельною ділянкою закінчився 25.04.2012 р. (а. с. 7-10). Рішенням міської ради від 31.07.2013 р. № 2587-МР, - [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщеним магазином для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, орієнтовною площею 0,0635 га (а. с. 15-18). На підставі розробленого ТОВ «Координат - БС» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки рішенням Сумської міської ради від 04.12.2013 р. № 2880-МР [PERSON] надано земельну ділянку, площею 0,0635 га, в оренду терміном на 5 років (а. с. 19-20, 25). 11.02.2014 р. між Сумською міською радою та [PERSON] було укладено відповідний договір оренди спірної земельної ділянки (а. с. 21-24). Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсягах та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Статтею 120 Земельного кодексу України визначено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення /ч. 1 ст. 120 ЗК України/. Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У частині 6 ст. 120 Земельного кодексу України зазначено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, - надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Частиною 2 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 134 Земельного кодексу України передбачає обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах). Земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) /ч. 1 ст. 134 ЗК України/. Суд вважає, що земельна ділянка, орієнтовною площею 0,0479 га, що дорізається до земельної ділянки, площею 0,0156 га, на якій розташована нерухома споруда [PERSON], відповідно до вимог земельного законодавства повинна була передаватися в оренду шляхом проведення земельних торгів, що не було зроблено Сумською міською радою. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, а саме: визнати рішення Сумської міської ради VI скликання XXXV сесії від 04.12.2013 р. № 2880-МР в частині надання [PERSON] в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 5910136600:05:002:0102) за адресою: [ADDRESS], під розміщеним магазином, площею 0,0635 га, протиправним та скасувати його в цій частині, а також визнати недійсним договір оренди, укладений між Сумською міською радою та [PERSON] від 11.02.2014 р., щодо земельної ділянки, площею 0,0635 га, (кадастровий номер 5910136600:05:002:0102), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з Сумської міської ради, [PERSON] в дольовому порядку необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн., тобто по 243,60 грн. з кожного.

Outcome: approved