Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до ТзОВ «Лізингової компанії «Ваш Авто» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів. Зокрема, позивач просить визнати недійсним договір фінансового лізингу №004439 від 06 квітня 2016р. укладений між ним та ТзОВ «Лізинговою компанією «Ваш Авто», стягнути з відповідача в його користь 15000 грн. сплачених коштів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 квітня 2016р. він уклав договір фінансового лізингу із ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», згідно з умовами якого лізингодавець зобов`язувався придбати і передати у користування трактор Xingtai XT 244, вартістю 2862,60 доларів США, що еквівалентно 150000 грн., а позивач зобовязувався періодично сплачувати за користування трактором лізингові платежі, а саме, внести авансовий платіж 2862,60 доларів США, що складає 50% вартості предмета лізингу, а решту суми 12 платежів по 238,55 доларів США. Цього ж дня позивач здійснив платіж в розмірі 15000 грн., однак предмет договору йому не було передано. Ознайомившись вдома з умовами вказаного договору позивач вважає, що умови договору фінансового лізингу не відповідають діючому законодавству, є несправедливими та порушують його права як споживача, зокрема , про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстоких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості можливості продацю (виконавцю, виробнику) не повертати кощти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору. Згідно з умовами вищезазначеного договору до отримання трактора позивач має сплатити товариству не менше половини його вартості, зокрема, комісійну винагороду у розмірі 10 % вартості предмета лізингу, аванс у розмірі не менше 50 % вартості предмета лізингу, відшкодування вартості предмета лізингу, сплатити відсоткову ставку за користування предметом лізингу та комісію за супроводження договору. Крім того, вказаний договір, в порушення вимог ст.220 ЦК України, не було нотаріально посвідчено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день, час та місце розгляду справи йому було повідомлено належним чином. На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним договору фінансового лізингу №004439 від 06 квітня 2016р. укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Лізинговою компанією «Ваш Авто» та стягнення 15000 грн. підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 06 квітня 2016року між ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу № 004439 предметом якого є трактор Xingtai XT 244 (а.с.9-20). Згідно додатку № 1 до даного договору вартість предмета лізингу становить 5725,19 доларів США, авансовий платіж становить 50 %, сума виплат по авансовому платежу 2862,60 доларів США, щомісячний авансовий платіж 238,55 доларів США, адміністративний платіж 10 % - 572,52 долари США, комісія за передачу 3% - 171,76 доларів США (а.с.22). На виконання умов договору позивач 06 квітня 2016р. сплатив на рахунок ТзОВ «ЛК «Ваш Авто» 15000 грн. коштів згідно з умовами договору, що підтверджується відповідною квитанцією ПАТ «Діамантбанк» від 06 квітня 2016р. № [NUMBER] (а.с.23). Згідно п.1.7 договору фінансового лізингу № 004439 від 06 квітня 2016р. предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачеві протягом терміну, який становить не більше 120 (сто двадцять) робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу предмета лізингу; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.4.ст. 9 даного Договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.6. ст.9 даного Договору. Термін передання лізингоодержувачеві в користування предмета лізингу може бути збільшено з причин, незалежних від лізингодавця (включаючи випадки затримки поставки продавцем/постачальником транспортного засобу), при чому лізингодавець бере на себе зобовязання письмово або в телефонному режимі повідомити лізингоодержувача про причини та приблизні терміни затримки (у випадках затримки поставки транспортного засобу продавцем/постачальником після отримання від нього відповідної інформації) при цьому лізингоодержувач погоджується про зміну строків передання предмету лізингу в користування без укладення Додаткових угод до даного Договору. Окрім того, п.п.3.4.8 п.3.4 ст.3 договору визначено, що лізингоодержувач, у тому числі і від лізингодавця, а отже і від продавця/постачальника предмету лізингу, має право вимагати будь-яких порушень його законних прав та предмет лізингу. Згідно п.5.4 Договору лізингоодержувач погоджується взяти на себе та нести всю відповідальність в межах, встановлених цим договором та чинним законодавством України стосовно будь-яких претензій, вимог або проваджень проти лізингодавця, як власника предмету лізингу, щодо будь-якого травмування, смерті, пошкодження або втрати, спричинених навколишньому середовищу, юридичними та фізичними особами або майну, що виникли прямо або опосередковано внаслідок володіння, експлуатації, транспортування предмета лізингу, або стану предмету лізингу протягом строку лізингу або протягом терміну володіння лізингоодержувачем предмету лізингу, якщо він довший чи іншої шкоди, заподіяної внаслідок володіння та експлуатації предмету лізингу. Проте на підставі п.7.3 Договору, страхування предмету лізингу здійснюється за рахунок лізингоодержувача (споживача), але на користь лізингодавця (усі витрати лізингодавця компенсуються лізингоодержувачем, в т.ч. з можливим застосуванням до нього 10% штрафу). Пунктом 10.15 Договору встановлено, що у разі неузгодженої у даному договору зміни розміру лізингових платежів лізингодавець та лізингоодержувач складають додаткову угоду до договору, а також на вимогу лізингодавця підписують [PERSON] коригування вартості предмета лізингу. Окрім того, передбачено, що у разі відмови споживача від підписання такої додаткової угоди та/або акту коригування вартості предмета лізингу, лізингодавець має право розірвати даний договір, після чого лізингоодержувач зобовязаний повернути лізингодавцю предмет лізингу протягом 5 календарних днів з моменту отримання від лізингодавця письмової пропозиції про зміну розмірів лізингових платежів. При цьому, що визначений ст.12 договору здійснений лізингоодержувачем адміністративний платіж не повертається, а авансовий платіж, при умові його сплати, повертається за вирахуванням 10%. Розділом 12 Договору встановлена жорстка відповідальність лізингоодержувача (споживача) перед лізингодавцем за невиконання будь-яких умов договору, і водночас відсутня така відповідальність лізингодавця перед споживачем, зокрема стосовно лізингоодержувача встановлена відповідальність у вигляді сплати 3% річних, штрафних санкцій (пеня,штраф), одностороннього розірвання договору лізингодавцем, відшкодування збитків, повернення предмета лізингу. Споживач же позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у випадку порушення відповідачем умов договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~ЦК України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж,\~Законом України «Про фінансовий лізинг». Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів"\~містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини пятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживачу. Аналізуючи норму\~статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів"\~можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті\~3, частина третя статті\~509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобовязань, включаючи\~\~умови про взаємозалік, зобовязання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у звязку з розірвання або невиконанням ним договору. Судом встановлено, що в договорі фінансового лізингу № 004439 від 06 квітня 2016 р. укладеному між сторонами виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обовязків, передбачених договором та законом, звужені обовязки лізингодавця, які передбачені в\~Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях\~ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обовязків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства.\~\~ За змістом\~статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобовязання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобовязанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Згідно вказаного договору вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має завертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару. Окрім того, згідно пункту 4 частини першої\~статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1\~статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Відповідно до частини першої\~статті 227 ЦК України\~правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Судом не встановлено наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії), що суперечить вимогам законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 806 ЦК України\~до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою спірний договір є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до\~статті 628 ЦК України. Згідно\~статті 799 ЦК України\~договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої\~статті 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що вказаний договір фінансового лізингу № 004439 від 06 квітня 2016р. укладений між ТзОВ «Лізинговою компанією «Ваш Авто» та [PERSON] нотаріально посвідчено не було. Враховуючи вищезазначене, суд встановив, що вищенаведені умови вказаного договору фінансового лізингу є несправедливими, у відповідача відсутня ліцензія для здійснення даного виду фінансової діяльності та спірний договір не був нотаріального посвідчений. Також, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача сплачені 1102,40 судового збору.

Outcome: approved