Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 02 грудня 2013 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/911/13, яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний дім - 1» заборгованість з оплати комунальних послуг у розмірі 29794,27 грн. та судовий збір 148,97 грн. [PERSON] у своїй заяві вказує, що стягувач не має права звернення до суду, оскільки між сторонами по справі відсутні договірні стосунки, [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], та відповідно не є споживачем житлово-комунальних послуг. З цих підстав, заявник просить суд скасувати судовий наказ, виданий 02 грудня 2013 року суддею Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-н/756/911/13. Заявник та представник стягувача у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 105-1 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Згідно з п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. 02 грудня 2013 року суддею Оболонського районного суду м. Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/911/13, яким стягнуто з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний дім - 1» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 29794,27 грн., у тому числі: заборгованість по платі за утримання будинку та прибудинкової території - 23958,97 грн., борг за опалення - 3825,68 грн., інфляційні витрати - 500,50 грн., 3% річних - 1356,40 грн., та судовий збір 148,97 грн. Як на підставу для скасування судового наказу заявник посилався на те, що між сторонами відсутні договірні відносини, боржник не проживає в квартирі за наведеною адресою, не є споживачем житлово-комунальних послуг. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що складається з 6 кімнат, загальною площею 217,7 кв.м. За розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 29 грудня 2008 року вказаний будинок прийнятий на обслуговування ТОВ «Сучасний дім - 1». 08 листопада 2011 року між ТОВ «Сучасний дім - 1» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Такі послуги регулярно оплачуються [PERSON], що підтверджується копіями платіжних доручень. Разом з тим, боржник відмовляється у добровільному порядку сплачувати плату за утримання будинку та прибудинкової території та послуги з опалення житлового приміщення. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Як убачається з матеріалів справи, строк позовної давності стягувачем не пропущено, оскільки заборгованість нарахована, починаючи з 01 жовтня 2010 року, та протягом 2012 - 2013 років боржник частково сплачував витрати на постачання холодної та гарячої води та водовідведення. Заявник не навів суду жодного доказу на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги йому не надавались, а він, в свою чергу, їх не споживав, не спростував правильність і безспірність розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги, а також належне застосування тарифів на відповідні послуги. Відповідно до ч.8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; змінити судовий наказ. За таких обставин, суд вважає, що підстави для скасування судового наказу від 02 грудня 2013 року відсутні. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed