Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON], звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно вироку Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року [PERSON], визнаний винним за ч.1 ст. 121 КК України тобто в умисному заподіянні тілесних ушкоджень. Внаслідок він отримав інвалідність 3 групи довічно. Просить стягнути із відповідача на його користь одноразово 26549,46 гривень у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за період з 08 квітня 2013 року по 31 грудня 2014 року, та стягувати щомісячно 1264гривні 60 коп. у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, починаючи з 01 січня 2015 року і довічно. Та понесені витрати на правову допомогу в сумі 3000 гривень. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Суду пояснили, що умисними діями відповідача йому заподіяно тілесні ушкодження. Крім того він став інвалідом 3 групи довічно,та втратив працездатність. Посилаючись на ст.ст.1195,1197 ЦК України позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач та представник відповідача не заперечували, що саме він умисно заподіяв тілесні ушкодження [PERSON], а також що розрахунку суми відшкодування ушкодження здоров'ю позивача. Але просили з урахуванням матеріального становища відповідача зменшити одноразову суму втраченого заробітку позивача внаслідок ушкодження здоров'я. Та може спалити одноразово в сумі 18000.00грн, а також визнає судові витрати в сумі 1800 гривень. Крім того позивачу по кримінальній справі ним відшкодована матеріальна шкода в сумі 10 000.00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, але частково. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON], 11 жовтня 2012 року близько 1:00 години, знаходячись біля будинку №205 по вулиці Жовтневій в м. Снігурівка, в ході конфлікту на підґрунті раптово виниклих неприязне них відносин, умисно наніс [PERSON] дерев'яним предметом схожим на біту не менше одного удару в ліву тім'яну частину голови, тим самим спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді черепно - мозкової травми у вигляді перелому тім'яної кістки (перелому зводу черепа), яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Умисні дії [PERSON], були кваліфіковані за ч. 1 ст.121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно до вироку Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2012 року [PERSON], визнано винним за ч. 1 ст.121 КК України і призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом 2-х років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки відповідно до ст. 76 КК України. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводиться особою, яка завдала цієї шкоди. Така особа зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання протезування, стороннього догляду тощо, Частиною3 цієї ж статті визначено, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також доходів. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки МСЕК №532101 від 31.01.2013 року [PERSON] установлена З-я група інвалідності довічно.(а.с.22) [PERSON], до отримання тілесних ушкоджень працював техніком Каховської дистанції колії Одеської залізниці та згідно довідки заробітна плата становить за липень 4636,59, серпень 2005.07, вересень 2840,30, а всього 9481,96грн, а середній заробіток його становить 3160,65 грн. (а.с.14-15). Після отримання ушкодження [PERSON], переведено до відокремленого структурного підрозділу Колійна машина станція №127 розподілювачем робіт, заробітна плата зменшилась та становить: за квітень1478,39гн, травень 1662,34грн,червень 1764.73грн.(а.с.16-18) Згідно висновку судово - медичної експертизи № 119-К від 10 листопада 2014 року ступінь втрати загальної працездатності становить - 40 відсотків.(а.с.80-88). Таким чином розмір щомісячному відшкодуванню відповідачем, з вини якого позивач отримав каліцтво, становить 1264 грн. 26 коп. (3160.65 грн. Х 40%:100). Станом на 31 грудня 2014 року сума втраченого заробітку позивача, яка підлягає відшкодованою, складає 26549 гривень 46 копійок (1264 грн. 26 коп. Х 21 місяців). Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON], перебував на лікарняному з 11 жовтня 2012 року по 11 грудня 2012 року та за цей період по листкам непрацездатності йому нараховано та виплачено 6544,02 грн., яка підлягає відрахуванню з суми втраченої заробітної плати і становить 19710,46 грн.( 26549,46 грн - 6444,02грн), і ця сума підлягає одноразовому стягненню з відповідача. (а.с.9-12) Підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача щомісячно 1264,26 грн, у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, починаючи з 01 січня 2015 року і довічно. Згідно зі ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З журналів судових засідань вбачається, що загальна кількість часу, витраченого представником позивача на правову допомогу становить 3 год.41 хв. (або 221 хв.), а саме: 01.04.2014 року -50хв; 30.09.2014 року -26 хв., 20.01.2015 року - 60 хв., 23.01.2015 року - 25 хв. та час на ознайомлення з висновком експерта та з матеріалами справи та зміни позовних вимог від 22.12.2014 року - 60 хв. Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" встановлено, що у 2014 році мінімальна заробітна плата: у місячному розмірі становить1218 гривень. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого представник позивача брав участь у справі, - граничний розмір витрат на правову допомогу становить: 1800 грн. (1218грн,х40:100 = 487,20грн, х 2 год.41хв.=1307,32грн.)+ (1218х40:100=487,20 х 60 хв=492,68грн.). Відповідно до вимог ст 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд не стягує з відповідача на користь позивача 500 гривень витрат на поїздку представника позивача до м. Миколаєва. Оскільки понесені позивачем витрати на правову допомогу документально підтверджені в сумі 1800 гривень то відповідно до вимог ст 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті послуг особи, яка надавала правову допомогу в розмірі 1800 гривень.

Outcome: partial