Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Голова Первинної профспілкової організації «ЗАХИСТ ТРУДОВИХ ПРАВ» [PERSON]. звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати право Первинної профспілкової організації «ЗАХИСТ ТРУДОВИХ ПРАВ» розпочати діяльність на території розташованих в Україні підприємств Відповідача - Акціонерного товариства «ФІЛІП МОРРІС УКРАЇНА», в тому числі на території підприємства відповідача, розташованого за адресою: 62482, Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий в`їзд, 1, з моменту затвердження статуту профспілки та набуття нею прав юридичної особи, а саме з 23 квітня 2018 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 квітня 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована первинна профспілкова організація «Захист трудових прав» (ППО «Захист трудових прав»), керівник - [PERSON] . Після реєстрації первинною профспілковою організацією «Захист трудових прав» неодноразово направлялись до Акціонерного товариства «ФІЛІП МОРРІС УКРАЇНА» листи із повідомленнями про свою реєстрацію, початок діяльності профспілкової організації на території підприємства та з вимогою щодо створення належних умов та гарантій діяльності профспілки та щодо захисту трудових прав. Однак Акціонерне товариство «ФІЛІП МОРРІС УКРАЇНА» відмовляється визнати право позивача як профспілки, посилаючись на відсутність в Єдиному реєстрі громадських формувань відомостей про ППО «Захист трудових прав». Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2019 виправлено описку в ухвалі Харківського районного суду Харківської області від 18.09.2019. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.09.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 31.10.2019 представником відповідача ПрАТ «Філіп Морріс Україна» - адвокатом Петровим О.Г. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що в порушення вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості про профспілкову організацію «Захист трудових прав» не були внесені до Єдиного реєстру громадських формувань та реєстру громадських об`єднань. В порушення ст.16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкова організація «Захист трудових прав» не отримала свідоцтво про легалізацію із зазначенням відповідного статусу. Крім того, відповідно до п.4.1 першої редакції статуту первинної профспілкової організації «Захист трудових прав» профспілка діє на території м. Харкова, в той час як ПрАТ «Філіп Морріс» зареєстроване як юридична особа та здійснює свою діяльність в Харківському районі Харківської області. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1004720103 станом на 30.11.2018 нову (другу) редакцію статуту ППО «Захист трудових прав» зареєстровано 09.11.2019 (запис №14801050001076625) Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області. Також фак реєстрації нової редакції статуту підтверджується листом Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.10.2019 №21966/26634-19/08.02-15. Зазначає, що позивачем не надано ПрАТ «Філіп Морріс» свідоцтва про легалізацію ППО «Захист трудових прав», яке є обов`язковим, відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та яке підтверджує відповідний статус юридичної особи як профспілки, у зв`язку з чим позивач не може розглядатися як первинна профспілкова організація, що діє на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності. На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 79648,00 грн., покласти на позивача. 07.11.2019 головою ППО «Захист трудових прав» [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в порядку ст. 179 ЦПК України, в якому він не погоджується з твердженням відповідача про те, що профспілкова діяльність на підприємстві може розпочатися виключно після отримання документу «Свідоцтво про легалізацію». Зазначає, що профспілки та їх об`єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Вважає, що відповідач протиправно намагається не допустити профспілкову діяльність на підприємстві. Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що компенсація витрат відповідача повинна бути обґрунтована та не може перевищувати 6000 грн. з урахуванням вимог розумності та справедливості. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2019 у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Дранчука І.Я. про зупинення провадження у справі відмовлено. 26.11.2019 представником відповідача ПрАТ «Філіп Морріс Україна» - адвокатом Петровим О.Г., в порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК України, надано до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, в яких зазначено, що відповідно до ст. 16 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», яка є чинною, а отже обов`язковою до виконання всіма органами влади відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, на підставі поданих профспілкою, об`єднанням профспілок документів легалізуючий орган у місячний термін підтверджує заявлений статус за ознаками, визначеними ст.11 цього Закону, включає профспілку, об`єднання профспілок до реєстру об`єднань громадян і видає профспілці, об`єднанню профспілок свідоцтво про легалізацію із зазначенням відповідного статусу. У зв`язку з викладеним наполягає на обґрунтованості своєї позиції щодо необхідності легалізації професійних спілок та отримання свідоцтва про легалізацію. Крім того, 19.12.2019 адвокатом Петровим О.Г. надано до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме висновку науково-правової експертизи щодо необхідності легалізації Первинної профспілкової організації «Захист трудових прав» (ідентифікаційний код 42085584) на відповідність заявленому статусу у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу». 13.02.2020 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмові пояснення щодо висновку вищезазначеної експертизи, в яких зазначив, що не вбачає підстав для дослідження даного документу судом та використання його при розгляді судового спору. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.12.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.05.2020 задоволено клопотання представника позивача Невольніченка О.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. В судовому засіданні представники позивача Первинної профспілкої організації «Захист трудових прав» - адвокат Невольніченко О.О. та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Крім того, [PERSON] надано суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до розміру не вище 6000 грн. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Філіп Морріс Україна» - Петров О.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази, надані сторонами, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини. Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань первинна профспілкова організація «Захист трудових прав» (ППО «Захист трудових прав») зареєстрована як юридична особа 23.04.2018, керівник - [PERSON] (т. 1, а.с. 27). Згідно з п. 1.1. нової редакції Статуту первинної профспілкової організації «Захист трудових прав», затвердженої позачерговими загальними зборами членів від 12 травня 2018 року № 2 (т. 1, а.с. 14-26), профспілка є добровільною неприбутковою громадською організацією, що об`єднує на добровільних засадах без обмеження через походження, соціальний і майновий стан, громадянство, расову та національну належність, стать, мову, політичні погляди, релігійні переконання, характер занять, місце проживання осіб, які працюють на підприємствах, в установах або організаціях незалежно від форм власності і видів господарювання, фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, осіб, які навчаються у вищих або професійно-технічних навчальних закладах освіти (студентів, учнів, аспірантів, докторантів та ін.), осіб, які звільнилися з роботи чи служби у зв`язку з виходом на пенсію або які тимчасово не працюють. Відповідно до п. 1.2. Статуту профспілка має статус первинної та об`єднує членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб тощо. Питання членства у профспілці врегульовано пунктом 3.2. Статуту, згідно з яким членами профспілки можуть бути особи, які визнають цей Статут, виконують рішення органів управління Профспілки, регулярно та в повному розмірі сплачують членські внески та приймають участь у роботі Профспілки та: працюють на підприємствах, в установах або організаціях незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, зареєстрованих як платники податків на території м. Харкова та/або Харківського району Харківської області; навчаються у вищих або середніх професійно-технічних навчальних закладах освіти, розташованих у м. Харкові та/або Харківському районі Харківської області; зареєстровані у встановленому порядку на території м. Харкова або Харківського району Харківської області та звільнилися з роботи чи служби у зв`язку з виходом на пенсію (в т.ч. по інвалідності) або які тимчасово не працюють. Листом від 08.07.2019 (т. 1, а.с. 171) голова ППО «Захист трудових прав» [PERSON] звернувся до генерального директора ПрАТ «Філіп Морріс Україна» з проханням надати профспілці можливість розміщувати власну інформацію у приміщеннях і на території підприємства та повідомити профспілку про виділення таких місць, для чого надати доступ голові профспілки на підприємство. Листом від 07.08.2019 № 08/015 (т. 1, а.с. 28) ПрАТ «Філіп Морріс Україна» повідомлено [PERSON] про результати розгляду листа від імені позивача від 08.07.2019, в якому, зокрема, наголошено на тому, що до листа не додано свідоцтва про легалізацію ППО «Захист трудових прав», яке є обов`язковим відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та яке підтверджує відповідний статус юридичної особи як профспілки. Також у листі зазначено, що з огляду на відсутність документів, які підтверджують легалізацію профспілки відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та відсутність відомостей про профспілку в Єдиному реєстрі громадських формувань та в Реєстрі громадських об`єднань, ППО «Захист трудових прав» не може розглядатися профспілкою, яка діє на підприємстві. Листом від 19.08.2019 № 08/069 (т. 1, а.с. 29) ПрАТ «Філіп Морріс Україна» повідомлено [PERSON] про результати розгляду листа від імені позивача від 08.08.2019, в якому зазначено про відсутність підстав розглядати ППО «Захист трудових прав» профспілкою, яка діє на підприємстві, з огляду на відсутність документів, які підтверджують легалізацію профспілки відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та відсутність відомостей про профспілку в Єдиному реєстрі громадських формувань та в Реєстрі громадських об`єднань. Листом Міністерства юстиції України № 32444/9569-4-18/19 (т. 1, а.с. 30) позивачеві роз`яснено, що станом на сьогодні у разі прийняття рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про професійну спілку реєстраційна дія проводиться шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру, формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів. Внесення відомостей про державну реєстрацію професійної спілки до Реєстру громадських об`єднань (Реєстру об`єднань громадян) та видача профспілці свідоцтва про легалізацію із зазначенням відповідного статусу законом не передбачено. Наказ Міністерства юстиції України від 24 вересня 2003 року № 117/5, яким було затверджено зразок свідоцтва про легалізацію профспілки, об`єднання профспілок, втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 09 лютого 2016 року № 359/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 лютого 2016 року за № 200/28330. Листом Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.08.2018 (т. 1, а.с. 32) позивача повідомлено, що технічної можливості для внесення відомостей щодо первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських профспілок, їх об`єднань, організацій профспілок до Реєстру об`єднань програмним забезпеченням Реєстру об`єднань не передбачено, що унеможливлює внесення реєстратором відомостей про організацію до Реєстру формувань та реєстру об`єднань. Листом Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27.06.2018 (т. 1, а.с. 33) позивача повідомлено, що у зв`язку з втратою чинності низки нормативно-правових актів, що регулювали правовий механізм забезпечення виконання вимог статті 16 Закону про профспілки, ведення реєстру об`єднань громадян у паперовому або електронному вигляді не передбачено, так само як і видача свідоцтва про легалізацію профспілки, об`єднання профспілок. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.11.2018 (т. 1, а.с. 132-134), Первинна профспілкова організація «Захист трудових прав» має ідентифікаційний код юридичної особи 42085584, державну реєстрацію проведено 23.04.2018, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 09.11.2018. Згідно зі скріншотом сайту rgo.informjust.ua, за кодом ЄДРПОУ 42085584 відомості у Реєстрі громадських об`єднань відсутні (т. 1, а.с. 136). Згідно зі скріншотом сайту rgo.informjust.ua, за назвою «Захист трудових прав» відомості у Єдиному реєстрі громадських формувань відсутні (т. 1, а.с. 137, 138). Щодо наданого стороною відповідача до суду висновку науково-правової експертизи щодо необхідності легалізації Первинної профспілкової організації «Захист трудових прав» (ідентифікаційний код 42085584) на відповідність заявленому статусу у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу» (т. 2, а.с. 18-26) суд зазначає, що вказаний доказ не може бути взятий до уваги судом, виходячи з наступного. Згідно з частиною 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта у галузі права учасники справи мають право подати до суду лише щодо застосування аналогії закону чи аналогії права та щодо змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі (частина 1 статті 114 ЦПК України). Оскільки передбачені частиною 1 статті 114 ЦПК України підстави для проведення експертизи у галузі права відсутні, наданий відповідачем Висновок науково-правової експертизи щодо необхідності легалізації Первинної профспілкової організації «Захист трудових прав» не може бути взятий до уваги судом. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо захисту трудових прав, які регулюються нормами Конституції України, Кодексу законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Статтею 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України. Відповідно до статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Згідно зі ст. 243 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) відповідно до Конституції України та Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок. Держава визнає професійні спілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з власником або уповноваженим ним органом, а також з іншими об`єднаннями громадян. Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначено Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. Статтею 4 визначено, що Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» законодавство про профспілки складається з Конституції України, Закону України "Про об`єднання громадян", цього Закону, Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об`єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу. Легалізація всеукраїнських профспілок та їх об`єднань, інших профспілок та їх об`єднань здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань. Для легалізації профспілок, об`єднань профспілок їх засновники або керівники виборних органів подають заяви. До заяви додаються статут (положення), протокол з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки з рішенням про його затвердження, відомості про виборні органи, наявність організацій профспілки у відповідних адміністративно-територіальних одиницях, про засновників об`єднань. На підставі поданих профспілкою, об`єднанням профспілок документів легалізуючий орган у місячний термін підтверджує заявлений статус за ознаками, визначеними статтею 11 цього Закону, включає профспілку, об`єднання профспілок до реєстру об`єднань громадян і видає профспілці, об`єднанню профспілок свідоцтво про легалізацію із зазначенням відповідного статусу. Порядок створення та діяльності професійних спілок врегульовано Законом України «Про професійні спліки, їх права та гарантії дільяності» (далі - Закон), згідно зі статтею 1 якого (тут і далі у редакції станом на дату створення ППО «Захист трудових прав»): професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі; у діяльності, галузевої належності або уповноважений ним орган (керівник) чи фізична особа, яка відповідно до законодавства використовує найману працю; працівник - фізична особа, яка працює на підставі трудового договору на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи, яка використовує найману працю. Згідно з частиною 1 статті 7 Закону, членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі. Статус професійних спілок врегульовано статтею 11 Закону, частинами 1 та 2 якої визначено, що для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських. Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб. Частиною 1 статті 14 Закону визначено, що профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів. Згідно з частиною 3 статті 14 Закону, статут (положення) профспілки повинен містити: 1) статус та повну назву профспілки, її скорочену назву (за наявності), місцезнаходження її виборних органів (юридичну адресу); 2) мету та завдання профспілки; 3) умови і порядок прийняття в члени профспілки та вибуття з неї; 4) права, обов`язки членів профспілки, умови, порядок та підстави виключення з членів профспілки; 5) територіальну, галузеву або фахову сферу діяльності; 6) організаційну структуру профспілки, повноваження її організацій, виборних органів, порядок формування їх складу; 7) умови, терміни, порядок скликання з`їздів, конференцій чи загальних зборів членів профспілки та порядок прийняття ними рішень; 8) порядок і терміни звітності виборних органів профспілки перед членами профспілки, порядок здійснення контролю за діяльністю виборних органів профспілки; 9) джерела надходження (формування) коштів профспілки та напрями їх використання; 10) порядок здійснення господарської діяльності, необхідної для виконання статутних завдань профспілки; 11) порядок внесення змін до статуту профспілки; 12) умови та порядок припинення діяльності профспілки і вирішення майнових питань. Питання діяльності первинних профспілкових організацій на підприємствах, в установах, організаціях врегульовано статтею 37 Закону, згідно з частиною 1 якої профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки. Таким чином, з аналізу правових норм, що містяться у статтях 11, 14 та 37 Закону, слід дійти висновку, що профспілка, яка діє на підприємстві, в організації чи установі і має статус первинної, повинна містити у статуті відповідні відомості про підприємство, організацію чи установу, в якій вона діє. Згідно з первинною редакцією статуту позивача (пункт 3.2.), членами профспілки можуть бути особи, які визнають цей Статут, виконують рішення органів управління Профспілки, регулярно та в повному розмірі сплачують членські внески та приймають участь у роботі Профспілки та: працюють на підприємствах, в установах або організаціях незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, зареєстрованих як платники податків на території м. Харкова; навчаються у вищих або середніх професійно-технічних навчальних закладах освіти, розташованих у м. Харкові; зареєстровані у встановленому порядку на території м. Харкова та звільнилися з роботи чи служби у зв`язку з виходом на пенсію (в т.ч. по інвалідності) або які тимчасово не працюють. Згідно з редакцією Статуту позивача, зареєстрованою 09.11.2018 (пункт 3.2.), членами профспілки можуть бути особи, які визнають цей Статут, виконують рішення органів управління Профспілки, регулярно та в повному розмірі сплачують членські внески та приймають участь у роботі Профспілки та: працюють на підприємствах, в установах або організаціях незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, зареєстрованих як платники податків на території м. Харкова та/або Харківського району Харківської області; навчаються у вищих або середніх професійно-технічних навчальних закладах освіти, розташованих у м. Харкові та/або Харківському районі Харківської області; зареєстровані у встановленому порядку на території м. Харкова або Харківського району Харківської області та звільнилися з роботи чи служби у зв`язку з виходом на пенсію (в т.ч. по інвалідності) або які тимчасово не працюють. Отже, у Статуті позивача відсутні дані про те, що ППО «Захист трудових прав» є первинною профспілкою, що діє на ПрАТ «Філіп Морріс Україна», у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання права позивача почати діяльність на території розташованих в Україні підприємств відповідача з моменту затвердження статуту профспілки та набуття нею прав юридичної особи, тобто з 23.04.2018, відсутні. Стороною відповідача заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 36376 грн. 17коп. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В силу частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження вимог заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до суду представником відповідача надано копію договору про надання правової допомоги № 02-2016 укладеного 01.06.2016 між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та Адвокатським об`єднанням «АРСЛЕГЕМ», копію рахунку за №А-00100 від 01 листопада 2019 року за договором про надання правової допомоги № 02-2016 укладеного 01.06.2016 між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та Адвокатським об`єднанням «АРСЛЕГЕМ» на суму 36376 гривень 17 коп., копія акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 01 листопада 2019 року за договором про надання правової допомоги № 02-2016 укладеного 01.06.2016 між ПрАТ «Філіп Моріс Україна» та Адвокатським об`єднанням «АРСЛЕГЕМ», копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2868/10 від 23.06.2005 на ім`я Петрова Олександра Георгійовича , а також платіжним дорученням №1769524 ід 02 грудня 2019 року банку ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за клієнтом - АО «АРСЛЕГЕМ». Визначаючи суму стягнення на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги приписи ч. 4 ст.137 ЦПК України, згідно якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч. 5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, вважає їх неспівмірними із складністю справи та обсягом наданої допомоги. Проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом, суд встановив, що переважна кількість часу була витрачена на доопрацювання відзиву на позовну заяву, формування додатків, підготовку клопотань про продовження строку подання доказів, про призначення експертизи, аналіз матеріалів справи, формування доказової бази, підготовку відзиву на позовну заяву, підготовку та подання клопотань про відкладення підготовчого засідання, аналіз позову, опрацювання документів, аналіз подальших дій, обговорення з В.Грабчаком. Враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, та обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та значенням справи для сторони, суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає необхідним зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню, до 10000 грн. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно дост.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом. В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: approved