Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалась на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі в них народилися діти : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, а тому позивачка просить винести рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину і до повноліття дитини. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує частково, просить стягувати аліменти в розмірі по 2000 грн., на кожну дитину щомісячно, а справу слухати у її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав на те, що змінені позовні вимоги визнає в повному об`ємі. Справу просив розглядати в його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: З копії свідоцтв про народження (а.с. 7, 8) встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні позивачки про, що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 9) та довідка про склад сім`ї (а.с.10). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою і може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини. При цьому, змінені вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2000 грн., на кожну дитину є виправданими. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання кожної дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, згідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягнення в дохід держави з відповідача у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст.180-184 СК України та

Outcome: approved