Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою в якій просила визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована на четвертому поверсі девяти поверхового будинку за адресою: [ADDRESS] загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. належну [PERSON], в порядку набувальної давнини. Пояснивши свою заяву тим, що [PERSON] запропонував їй у 2000 році із сімєю проживати в його квартирі, в якій він дуже рідко зявлявся. [PERSON] був власником цієї квартири за договором купівлі продажу від 21.06.1996 року, зареєстрований в реєстрі за №1-1729. Право власності зареєстроване за [PERSON] у КП ДОР «Криворізьке БТІ» за №86П, запис 259. Позивач вказала у своїй заяві , що вони з [PERSON] бачилися востаннє у 2004 році, потім він поїхав до знайомого і пропав. Пізніше, спільні знайомі повідомили, що [PERSON] загинув. Після смерті [PERSON] продовжували з сімєю відкрито та безперервно володіти квартирою протягом всього часу, близько 17 років. Заяву про прийняття спадщини за законом ніхто не подавав, заповіт не складався. З 2000 року, за відсутності спадкоємців і у звязку з тим, що спадщину ніхто не прийняв, [PERSON] із сімєю проживає у квартирі і по теперішній час, добросовісно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, регулярно сплачує платежі за комунальні послуги, виконує поточні та капітальні ремонти, а також підтримує квартиру в належному стані. Тому просила визнати за нєю право власності в порядку набувальної давнини. Ухвалою суду від 03 жовтня 2017 року позовну заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 листопада 2017 року. Ухвалою суду від 23 листопада 2017 року судовий розгляд відкладено на 17 січня 2018 року, у зв'язку із клопотанням [PERSON] про витребування з Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про смерть [PERSON]. Ухвалою суду від 20 лютого 2018 року судовий розгляд відкладено на 02 квітня 2018 року, у зв'язку із клопотанням представника позивача [PERSON] про витребування з Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції про надання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть [PERSON] та з Другої Криворізької державної нотаріальної контори даних з Реєстру спадкових справ по померлому [PERSON], за місцем знаходження нерухомості за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року судовий розгляд відкладено на 15 травня 2018 року, у зв'язку з клопотанням представника позивача [PERSON] про витребування з Третьої Херсонської державної нотаріальної контори копії спадкової справи №624/2005 та копії свідоцтв про право на спадщину 19.08.2005 року, щодо померлого [PERSON], [INFO], померлого 18.08.2004 року. Ухвалою суду від 15 травня 2018 року судовий розгляд відкладено на 18 серпня 2018 року, у зв'язку з клопотанням представника позивача [PERSON] про витребування з Державного нотаріального архіву Херсонської області належним чином завірену спадкову справу № 624/2005 по померлому [PERSON], [INFO], померлого 18.08.2004 року та належним чином завірені Свідоцтва про право на спадщину 19.08.2005 року. Позивач у судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача виконкому Покровської районної у місті ради в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи без їх участі та просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. У відповідності з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне: На підставі договору купівлі продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] від 21 червня 1996 року, зареєстрований в реєстрі за №1-1729, право власності зареєстроване за [PERSON] у КП ДОР «Криворізьке БТІ» за №86П, запис 259. Згідно технічного паспорту на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], власником зазначений [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02 березня 2018 року [PERSON], помер 18 серпня 2004 року. На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста [PERSON] суду про витребування доказів від 15 травня 2018 року з Третьої Херсонської державної нотаріальної контори надійшла копія свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчена державним нотаріусом [PERSON], в якій зазначено, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його мати [PERSON], спадкове майно складається з ? частки права на земельну частку (пай), спадкова справа № 624/2005р. Також, з Третьої Херсонської державної нотаріальної контори надійшла копія свідоцтва про право на спадщину від 30.08.2005 року на підставі якого спадкоємцем майна [PERSON] є його мати [PERSON], спадкове майно складається з ? частки простих іменних акцій ВАТ «Проторус» м. Херсону у кількості 15 штук, вартістю 15,75 грн. та грошових заощаджень з усіма належними до них відсотками нарахуваннями та компенсаціями, які знаходяться у філії №083 ВАТ «Державний Ощадний банк України» м Херсону, на рахунку № 1805, на суму 6170,29 грн., №6298 на суму 00,55 грн., свідоцтво посвідчене держаним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] 23.06.2018 року від Державного нотаріального архіву Херсонської області надійшла копія свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчена державним нотаріусом [PERSON], спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його мати [PERSON], спадкове майно складається з ? частки права на земельну частку (пай), спадкова справа №624/2005р. та копія свідоцтва про право на спадщину від 30.08.2005 року на підставі якого спадкоємцем майна [PERSON] є його мати [PERSON], спадкове майно складається з ? частки простих іменних акцій ВАТ «Проторус» м. Херсону у кількості 15 штук, вартістю 15,75 грн. та грошових заощаджень з усіма належними до них відсотками нарахуваннями та компенсаціями, які знаходяться у філії №083 ВАТ «Державний Ощадний банк України» м Херсону, на рахунку № 1805, на суму 6170,29 грн., №6298 на суму 00,55 грн., свідоцтво посвідчена держаним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори [PERSON] Згідно висновку оціночної вартості квартири, загальна вартість об'єкту, а саме квартири, яка розташована \~за адресою: [ADDRESS] загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., станом на 18.09.2017 року становить 65\~360,00 грн. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~статті 344 Цивільного кодексу України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Отже, для набуття права власності на майно за набувальною давністю відповідно до вимог\~ст.344 ЦК України, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). Аналізуючи поняття "добросовісності володіння", як ознаку набувальної давності за\~ст.344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. При набувальній давності тягар доказування добросовісності лягає на зацікавлену сторону - на позивача. Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю. При цьому, виходячи зі змісту статті\~ст.344 ЦК України\~особа, що має право на визнання права власності на майно за набувальною давністю повинна бути незаконним добросовісним володільцем цього майна, тобто фактичним володільцем, який не має будь-якого титулу (права власності, користування, сервітуту та інші) на це майно, а наявність відповідного титулу виключає застосування положень\~статті 344 Цивільного кодексу України. За набувальною давністю може бути набуто право власності на чуже майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Добросовісність заволодіння майном особою полягає в її переконанні, що заволодіння правомірне, тобто майно надійшло до неї законно, а саме: особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності чи володіння майном. При цьому факт обізнаності особи про те, що вона не є власником не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). Відкритість володіння полягає в тому, що фактичний незаконний володілець майна, здійснюючи володіння повинен ставитись до речі як до своєї власної (експлуатувати, вживати необхідні заходи до утримання), не приховуючи цього факту від інших осіб. При цьому від давнісного володільця не вимагається здійснення активних дій для демонстрації свого володіння іншим особам, а вимагається лише утримання від дій, спрямованих на його приховування. Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК України). Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Частиною 8\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~передбачено, що правила\~статті 344\~Цивільного кодексу\~України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що позивач з 2000 року по теперішній час добросовісно і відкрито володіє квартирою за адресою: [ADDRESS] загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за позивачем в порядку набувальної давнини підлягає визнанню право власності на зазначену квартиру. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved