Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи - Служба у справах неповнолітніх Червонозаводської районної адміністрації Харківської міської Ради, Артемівський районний відділ державної виконавчої служби України Луганського міського управління юстиції, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача заборгованість по аліментам на утримання неповнолітнього сина у розмірі 40084,00 гривень, а також неустойку за несплату аліментів у розмірі 535 522,24 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 12.09.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 28.11.2011 року, тобто до дня ухвалення відповідного судового рішення про розірвання шлюбу між ними, що підтверджується копією рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2011 року. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З моменту народження сина і по цей час відповідач жодного разу не бачив дитину, не надавав ніякої матеріальної допомоги. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.04.2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 911,00 гривень щомісяця, починаючи з 03.08.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Крім стягнення аліментів, які відповідач не платив жодного разу, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини він не надавав і не надає по цей час, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Крім того зазначила, що за час несплати відповідачем аліментів утворилась заборгованість в розмірі 40 084,00 гривень, а також пеня в розмірі 535 522,24 гривень, яку просила стягнути на її користь. Позивач та його представник в судовому засідання позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Представник третьої особи - Служба у справах неповнолітніх Червонозаводської районної адміністрації Харківської міської Ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду висновок, в якому вважав доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача та його представника, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 14.07.2010 року Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 447. ( а.с. 7). Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.11.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. (а.с. 4) Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.04.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 911,00 гривень з 03.08.2011 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 3) Відповідач не займається вихованням малолітнього сина [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не сплачує аліменти. Так, згідно довідки № 18/01-80 від 05.03.2015 року адміністрації КЗОЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 24 Харківської міської Ради», за час перебування малолітнього [PERSON] в садочку всі питання матеріального плану вирішувала мати дитини [PERSON], яка також приводила та забирала з садочка дитину.(а.с. 9) Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради № 250 від 15.05.2015 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с. 24-25) Свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що позивачка дійсно мешкала з відповідачем, який пішов з сімї одразу після укладання шлюбу. Спільною дитиною відповідач не цікавиться, по місцю мешкання позивачки не з'являється, матеріальної допомоги не надає. На даний час позивачка мешкає з дитиною та батьками. Згідно положень абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Згідно положень п. 15 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення: не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, все це є ознаками ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності зі ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 40084,00 гривень, а також неустойку за сплату аліментів в розмірі 535522,24 гривень. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], з 03 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття, індексуючи розмір аліментів відповідно до закону. (а.с. 3) Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Виконання судових рішень в частині стягнення аліментів покладається на виконавчу службу, а порядок стягнення аліментів передбачено ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Відповідно до постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції ВП № 34316028 від 18.09.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2035/3757/2012, виданого 18.06.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з відповідача. (а.с. 74) Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Інакше це суперечитиме законодавчо встановленій обов'язковості судових рішень. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів у розмірі 400 84, 00 гривень позов не підлягає до задоволення. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Оскільки згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Таким чином, позивачем не було надано розрахунок державного виконавця заборгованості по сплаті відповідачем аліментів, у зв'язку з чим у суда відсутня можливість стягнути з відповідача неустойку з невиконання зазначеного зобов'язання. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial