Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

ДП «Завод ім. Малишева» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що протоколом № 21 засідання загальнозаводської комісії з житлових питань ДП «Завод ім. Малишева» від 23.12.2009 року [PERSON] надано кімнату у гуртожитку по вул. Киргизькій, 2. Спільним рішенням адміністрації та об'єднаного профспілкового комітету ДП «Завод ім. Малишева» № 12 від 01.11.2012 року [PERSON] додатково надано кімнату [NUMBER], яку об'єднано з кімнатою [NUMBER]. 29.01.2013 року відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Однак відповідач після реєстрації не вселився у вище вказані кімнати, не проживає за вказаною адресою, не сплачує за комунальні послуги, не бере ніякої участі в утриманні житла. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 401/98 від 17.10.2014 року ДП "Завод ім. В.О. Малишева" належить на праві власності майно, що складається з багатоповерхового житлового будинку, гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно протоколу № 21 засідання загальнозаводської комісії по житловим питанням ДП "Завод ім. Малишева" від 23.12.2009 року відповідачеві у зв'язку з роботою надано для проживання кімнату в сімейному гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] 11.03.2011 року відповідачеві видано ордер № 01 на право зайняття житлової площі у гуртожитку по вул. Киргизькій, 2 , к. 17а у м. Харкові, житловою площею 13,4кв.м. Спільним рішенням адміністрації та об'єднаного профспілкового комітету ДП «Завод ім. Малишева» № 12 від 01.11.2012 року [PERSON] додатково надано кімнату [NUMBER], житловою площею 7 кв.м., у гуртожитку, що розташований за адресою: [ADDRESS] 27.11.2012 року відповідачеві видано ордер № 73 на право зайняття житлової площі у гуртожитку по [ADDRESS] житловою площею 19,4кв.м. Попередній ордер анульовано. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області від 30.12.2014 року місце проживання [PERSON] з 24.01.2013 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Згідно актів від 22.01.2014 року, 27.03.2014 року, 15.07.2014 року, 12.09.2014 року, 20.10.2014 року, 08.12.2014 року, складених комісією у складі зав. гуртожитком Управління СР [PERSON], старшого майстра [PERSON], інженера-інспектора з розподілу та обліку житлової площі [PERSON], встановлено, що [PERSON] у кімнаті [NUMBER] не проживає, кімнату здав квартирантам. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах ), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права. Згідно ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про доведеність факту непроживання [PERSON] у кімнаті [NUMBER] в будинку [ADDRESS] та невикористання ним спірного житла за його прямим призначенням понад шість місяців. Відносно звернення відповідача з заявами про перешкоджання йому у користуванні житлом, Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області повідомлено, що [PERSON] з будь-якими заявами та повідомленнями щодо вчинення йому перешкод у користуванні спірним житлом до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не звертався. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги, що у кімнаті [NUMBER] місце проживання відповідача не зареєстровано, фактично кімната [NUMBER] об'єднана з кімнатою [NUMBER], що підтверджується викопіюванням з технічного паспорту, позовні вимоги в частині визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial