Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 30059,13 гривні заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 23 травня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк»( правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем був укладений кредитний договір № SAMDN03000002610592 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту( що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ) зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк свої зобовязання за вищевказаним Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. Відповідач порушив умови договору, станом на 31 грудня 2014 року має заборгованість в сумі 30059,13 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4446,68 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом 25612,45 грн. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] 300,59 грн. судового збору сплаченого при подачі даного позову до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно його заяви від 26.02.2016 року справу просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. До матеріалів справи долучено його заяву про те , що він не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. ( а.с.144 ). Відповідач в судове засідання повторно не з"явився. Про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи відкласти в звязку з перебуванням за межами міста. В поданих суду письмових запереченнях висловив незгоду з предявленим позовом, просив відмовити в його задоволенні та просив звернути увагу на термін позовної давності та його застосувати. ( а.с.48-49, 149). Зважаючи на вищевикладене суд не може визнати причину неявки відповідача [PERSON] в судове засідання поважною, оскільки відповідачем не вказано причину його відсутності за місцем свого проживання. Крім того справа слуханням неодноразово відкладалась , в т.ч. і в звязку з неотриманням відповідачем судових повісток за місцем своєї реєстрації. Враховуючи викладене, зважаючи на неявку в судове засідання сторін по справі суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ч.1-2 ст.224 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З поданого суду договору від 23 травня 2005 року вбачається, що між позивачем «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № SAMDN03000002610592, відповідно якого банк надав йому кредит вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, строк дії якої встановлено 2 роки. ( а.с.56-57). Згідно Додаткового договору від 15 липня 2005 року на умовах договору № SAMDN03000002606282 [PERSON] відкриває клієнтові картковий рахунок і випускає Платіжну карту № 4149 6059 0223 6660 і її вид і термін дії визначений в анкеті-заяві, яка являється невідємною частиною цієї Угоди. Пункт 10 Договору» «Фінансові умови» для вищевказаної картки викладено в новій редакції, згідно якої встановлено: кредитний ліміт в сумі 7100 грн., базова відсоткова ставка за користування лімітом - 3%, періодичність погашення кредитного ліміту і процентів 7% від суми заборгованості по ліміту. ( а.с.58). Згідно Анкети-заяви від 15.07.2005 року на отримання кредитної карти [PERSON] № картки вказаний як 4149 6053 0364 9883 з терміном дії 05/07 з сумою кредитного ліміту 7100,00 гривень.( а.с.55) Згідно Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» затвердженого загальними зборами акціонерів 30.04.2009 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником усіх прав та зобовязань комерційного банку «ПриватБанк» створеного у формі товариств аз обмеженою відповідальністю, а у звязку зі зміною типу Банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «Приватбанк». ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ЗАТ КБ «Приватбанк» ( а.с.15). Згідно розрахунку сума заборгованості нарахована за договором № SAMDN03000002610592 від 23.05.2005 року за період з 15.07.205 року по 31.12.2014 року. В розрахунку не зазначено номеру карткового рахунку (а.с.6-8). Тоді як в довідці про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки зазначено №4149 6053 0364 9883, термін дії якої, згідно анкети - заяви, сплив в травні 2007 року. Судом встановлено, що позивачем 23.05.2005 року укладено кредитний договір № SAMDN03000002610592 з відповідачем [PERSON], в якому відсутній номер картки. До матеріалів позову додано Додатковий договір укладений з відповідачем 15.07.2005 року № SAMDN03000002606282, який є складовою частиною іншого кредитного договору. Згідно Анкети-заяви від 15.07.2005 року відповідачу [PERSON] надано кредитну картку за № 4149 6053 0364 9883, а відповідно до Додаткового договору від 15.07.2005 року № 4149 6059 0223 6660, інших документів суду не надано, у звязку з чим не зрозуміло підстави нарахування суми заборгованості вказаної в позові. Суд враховує, що відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене у звязку з суперечностями в поданих позивачем документах та неподанням належних та допустимих доказів нарахування суми боргу та порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Суд вбачає слушним посилання відповідача на строки позовної давності, які на думку суду є пропущеними так як термін дії картки сплив у травні 2007 року , а позивач звернувся з позовом 23.01.2015 року (вперше 19.09.2013 року залишивши позов без розгляду, справа №585/3343/13-ц), але з огляду на те, що суд відмовляє в задоволенні позову за недоведеністю, то строки позовної давності судом не застосовуються. У звязку з відмовою у позові судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed