Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

позивач [PERSON] 16 червня 2016 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] сільської ради Ясинуватського району Донецької області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що 20 травня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,9 га, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДН №138119 від 14.10.2005 року. Після смерті батька крім неї спадкоємцем першої черги є її рідний брат . В установлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на території м.Ясинувата проводиться антитерористична операція і всі необхідні документи вона не змогла своєчасно зібрати. Також було незрозуміло якому нотаріусу необхідно подавати заяву про прийняття спадщини, тому що нотаріальна контора, яка обслуговує їх район знаходиться на окупованій території. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 20 травня 2014 року. Позивач [PERSON] не зявилася у судове засідання, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] не зявився у судове засідання, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Ясинуватського району у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. Позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно актового запису № 97 від 12.12.1979 року, зробленого [PERSON] сільською радою Ясинуватського району Донецької області позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до актового запису №430 про одруження, зробленого 09 жовтня 1999 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області позивач змінила прізвище з "Дорошенко" на "Сагань" (а.с.10). Крім позивача спадкоємцем першої черги є син померлого [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом в книзі реєстрації актів про народження від 20 липня 1974 року, зроблений у [PERSON] сільській раді Ясинуватського району Донецької області (а.с.8). [PERSON] помер 20 травня 2014 року, що підтверджується актовим записом № 26 від 20.05.2014 року, зробленим у виконкомі [PERSON] сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а.с. 11 ). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки 2,90 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Ясинуватського району, яка належала померлому на підставі розпорядження Ясинуватської райдержадміністрації від 22.04.2005, №122. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач є спадкоємцем померлого першої черги за законом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивач вказаних дій не виконав. Позивач не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, оскільки м.Ясинувата була захоплена терористами, і всі необхідні документи вона не змогла зібрати вчасно, нотаріальна контора, що обслуговує їх район знаходиться на окупованій території. Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Початок АТО є загальновизнаним фактом. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність спору про право на спадщину, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому їй можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved