Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

В травні 2015 позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 20 лютого 2014 року відповідач [PERSON] позичив у нього в борг 4000 доларів США. Відповідач написав розписку та зобовязався повернути позичені грошові кошти протягом 2014 року. Строк виконання зобовязання настав, у вказаний строк відповідач борг не повернув, на прохання повернути борг в добровільному порядку відмовився. У звязку з цим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг в розмірі 91000грн. (в еквіваленті на день подання позовної заяви до суду). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі, про заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами був укладений договір позики, про що свідчить розписка [PERSON] від 20 лютого 2014, згідно якої він позичив у [PERSON] гроші в сумі 4000 доларів США, які зобов'язується повернути протягом 2014 року. Дана розписка складена власноручно відповідачем [PERSON] Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики. Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов"язання. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривні. Якщо у зобовязанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сумі, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-79цс14 від 02.07.2014 року зазначено, що аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст.ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] не виконав своє зобов"язання про повернення грошових коштів у сумі 4000 доларів США, а тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути 85040грн. (4000 доларів США в еквіваленті за 1 долар США 21,26грн. за офіційним курсом НБУ станом на 11.08.2015 року). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 910,00грн.

Outcome: approved