overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

В заявленому позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтувала тим, що вона з відповідачем 16.12.2004 року зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] - [INFO]. На даний час вона знаходиться у важкому матеріальному становищі, проте відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Позивачка в судове засідання не з"явилася. Від неї надійшла заява, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просила його задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, у зв"язку з чим було ухвалено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що строни у 16.12.2004 зареєстували шлюб. Від даного шлюбу народилася одна дитина: син [PERSON] - [INFO], який на даний час є неповнолітнім. Як вбачається із довідки, виданої Радчанською сільською радою № 577 від 25.05.2014 року, дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, не цікавиться її фізичним, духовним та моральним розвитком. У відповідності з вимогами ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку від матеріального забезпечення своєї неповнолітньої дитини ухиляється, то суд вважає, що з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в судовому порядку. На підставі наведеного ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

В зв'язку зі складністю написання мотивувальної частини рішення, написати та оголосити в судовому засіданні вступну та резолютивну частини рішення, мотивувальну частину скласти протягом п'яти днів. На підставі викладеного та ст.ст.. 150, 170, 180, 181, 182, 183, 184,191 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

В зв'язку з тим, що для складання повного тексту рішення необхідно значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1225, 1268-1270 ЦК України, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року № 899-IV,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], На обгрунтування вимог представник позивача [PERSON] зазначила, що відповідач, яка є матір"ю вказаних дітей, ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не займається вихованням та не допомогає дітям матеріально, не виявляє батьківської уваги, турботи, не цікавиться їх життям, навчанням, успіхами. З 2006 року, майже з народження, діти фактично проживають з бабусею [PERSON], у якої і перебувають на повному утриманні. Батько дітей [PERSON], за рішенням суду від 23.02.2016 року, позбавлений батьківських прав. Відповідач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, задоволенню вимог не заперечує. Крім того, у заяві зазначає, що дійсно вихованням та утриманням дітей не займається і не має наміру займатися (а.с.29). Третя особа [PERSON] підтримала вимоги і просить їх задовольнити. На обгрунтування додала, що з 2006 року діти проживають з нею. За цей час матір бачили лише у 2012 році. [PERSON] ніякої допомоги дітям не надає, вихованням не займається, переховується, проживає окремо фактично самоусунулась від батьківських обов»язків. Допитані малолітні діти [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, пояснили, що з дитинства проживають з бабусею, коли бачили матір вже і не пам"ятають, а тому згодні з позбавленням останньої батьківських прав. Визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей. Згідно висновку орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с.5-6,8,9). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] На обгрунтування вимог представник позивача Костель А.О. зазначив, що відповідачка, яка є матір"ю неповнолітньої доньки [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не займається вихованням та не допомогає дитині матеріально, не виявляє батьківської уваги, турботи, не цікавиться її життям, навчанням, успіхами. Фактично з маленького віку і по теперішній час дитина проживає поза родиною, спочатку в інтернаті, а потім у професійному училищі. На сьогоднішній день дівчина мешкає окремо і з матер"ю категорично не бажає спілкуватись та підтримувати будь-які відносини. Прокурор підтримав вимоги та наполягає на їх задоволенні фактично пославшись на обставини викладені вище. Неповнолітня [PERSON] просить позбавити матір батьківських прав, оскільки остання ніколи не займалася вихованням, не приділяла належної уваги, не утримувала матеріально. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, задоволенню вимог не заперечує. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно висновку орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.11-12,7). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Виконавчий комітет Хмельницької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання в розмірі ? частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по його вихованню та матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що вона раніше не відвідувала сина [PERSON], який знаходиться в будинку дитини «Берізка», за сімейними обставинами. На даний час вона його регулярно відвідує, приносить продукти харчування та підгузники. Прокурор та представник третьої особи позовні вимоги підтримують, посилаючись на їх обгрунтованість. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з»ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, судом встановлено, що матір"ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Згідно довідки Хмельницького обласного наркологічного диспансеру від 3 березня 2014 року №340 [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом "Наркоманія опійна ІІ ст.". Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов відповідача від 22 липня 2014 року за адресою: [ADDRESS], умови проживання потребують покращення. Згідно висновку виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 21 травня 2014 року №01-34-1117/14 [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків відносно свого малолітнього сина [PERSON], не займається його вихованням та утриманням. А тому позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], яка оголошена померлою [INFO], належить свідоцтво про право власності на житло №1038, видане 20 лютого 1995 року Ковельською дистанцією цивільних споруд Львівської залізниці згідно з розпорядженням від 20 лютого 1995 року № 61, однак, зазначене у ньому прізвище не збігається з її прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть: у свідоцтві про право власності на житло - "[PERSON]", у свідоцтві про смерть - "[PERSON]". Заявник, який оформляє спадщину після [PERSON], просить встановити, що вказане свідоцтво про право власності на житло належить останній. Заяву слід задовольнити. Свідоцтво №1038 підтверджує право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (разом з іншими співвласниками). Порівняння прізвищ, зазначених у свідоцтвах, приводить до однозначного висновку, що різниця у їх написанні зумовлена орфографічною помилкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обгрунтування Звернувшись із вказаним позовом до суду, представник ТОВ ФК "Європейська агенція з повернення боргів" вказував на те, що позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитними договорами від 07 грудня 2012 року та від 27 листопада 2013 року, що були укладені ним із ПАТ "Райффайзен Бан Аваль". Так, відповідач неналежно виконував свої обов`язки за кредитними договорами, а тому має заборгованість перед позивачем, зокрема, за договором № 014/007/82/0135750 від 27 листопада 2013 року у розмірі 20 368, 91 грн., яка складається із основного боргу у розмірі 6 960, 95 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3 254, 46 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 10 153, 50 грн. та за договором №010/0074/82/0091155 від 07 грудня 2012 року у розмір 12 072, 22 грн., що становить собою основний борг, у той час, як заборгованість за відсотками і пенею за цим договором відсутня. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2019 року та здійснено два виклики сторін в судове засідання. Позиція учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, направив до заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання також не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується даними рекомендованих повідомлено про вручення поштових відправлень, причин своєї неявки не вказав. При цьому, відповідач будь - яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, або ж клопотань до суду не направляв, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування всіх умов, визначених ч.1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи, що підтверджується відповідною заявою його представника. При цьому, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, з посиланням на докази та норми права, застосовані судом Тож, суд, дослідивши надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, також достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, з огляду на правову аксіому «Atrium habet se intromittere indicia prae se» (суд має справу з тими доказами, які перед ним),

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Відділ ДВС Воловецького РУЮ звернувся в суд з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON] Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/683/1148/2013 від 18.02.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. 12.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. Станом на 15.08.2014 року боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись. Представник відділу ДВС Воловецького РУЮ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розглянути справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Воловецького РУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/683/1148/2013 від 18.02.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини. 12.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. Згідно ч.ч.2, 4 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон. Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Проте, згідно відповіді Головного управління ДМС в Закарпатській області №4202 від 24.04.2014 року боржник [PERSON] паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Враховуючи вищенаведене, суд не може обмежити боржника у праві пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, яке йому гарантовано Конституцією України, а тому в задоволенні подання відділу ДВС Воловецького РУЮ слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Відділ ДВС Воловецького РУЮ звернувся в суд з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON] Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню постанови №АО 135869 від 10.09.2010 року ВДАІ Свалявського РВ про стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 600 грн. на користь держави. 13.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. Станом на 03.04.2014 року боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись. Представник відділу ДВС Воловецького РУЮ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розглянути справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Воловецького РУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню постанови №АО 135869 від 10.09.2010 року ВДАІ Свалявського РВ про стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 600 грн. на користь держави. 13.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. Згідно ч.3 ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст.308 КУпАП У разі несплати правопорушником штрафу в строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення супровідним листом надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, установленому законом. Згідно Стаття 24 ЗУ "Про виконавче провадження" Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Як вбачається з матеріалів подання, постанову в справі про адміністративне проавопорушення винесено 10.09.2010 року (а.с.3), заява про примусове виконання подана 13.12.2013 року (а.с.4), тобто з порушенням строків встановлених КУпАП, постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 13.12.2013 року, тобто всупереч вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи вищенаведене, в задоволенні подання відділу ДВС Воловецького РУЮ слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Відділ ДВС Воловецького РУЮ звернувся в суд з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон [PERSON] Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №807/1226/13-а від 22.07.2013 року виданий Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь УПФ у Воловецькому районі боргу в сумі 5808, 12 грн. та вимоги про сплату боргу на суму 657, 34 грн. 23.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа. Станом на 18.08.2014 року боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись. Представник відділу ДВС Воловецького РУЮ в судове засідання не з'явився, надав заяву про розглянути справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Воловецького РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №807/1226/13-а від 22.07.2013 року виданий Закарпатським окружним адміністративним судом про стягнення з [PERSON] на користь УПФ у Воловецькому районі боргу в сумі 5808, 12 грн. та вимоги про сплату боргу на суму 657, 34 грн. 23.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого документа Згідно ч.ч.2, 4 ст.6 Закону "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон. Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Проте, згідно відповіді Головного управління ДМС в Закарпатській області №6074 від 16.06.2014 року боржник [PERSON] паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася. Враховуючи вищенаведене, суд не може обмежити боржника у праві пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України, яке йому гарантовано Конституцією України, а тому в задоволенні подання відділу ДВС Воловецького РУЮ слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Трускавець звернулося в суд з позовом до відповідача приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт", третя особа: [PERSON] про скасування акту ф.Н-1 від 30.04.2014 року, Акту ф.Н-5 від 28.04.2014 року та зобов'язання підприємства провести повторне розслідування нещасного випадку, який трапився 09.12.2013 року зі столяром приватного акціонерного товариства "Трускавецькурорт" [PERSON]. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що 11 лютого 2014 року столяр [PERSON] - працівник філії ЗАТ «Трускавецькурорт» санаторію «Берізка» звернувся із заявою до генерального директора ЗАТ «Трускавецькурорт» про проведення розслідування нещасного випадку, який трапився з ним на виробництві 9 грудня 2013 року. 17 лютого 2014 року генеральним директором вказаного товариства видано наказ про утворення комісії з розслідування нещасного випадку. 22 квітня 2014 року комісія склала Акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 09 грудня 2013 року о 10 год.45 хв. у ПрАТ «Трускавецькурорт», за формою Н- 5, який затверджений генеральним директором Ждановим В.М. 28 квітня 2014 року. Комісія з розслідування нещасного випадку, проаналізувавши пояснювальні записки та протоколи опитувань осіб, матеріали розслідування (протокол огляду місця події, висновки Дрогобицької міської лікарні від 04.03..2014 № 278, судово- медичної експертизи від 18 02 .2014 року №103, інші документи,

Outcome: approved