Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

ПАТ КБ „Приват Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 8842 грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник ПАТ КБ „Приват Банк" посилається на ті обставини, що 22.01.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 31.08.2014 року відповідач має заборгованість по кредиту 8842 грн. 92 коп., а саме, заборгованість за кредитом -7273 грн. 68 коп.; заборгованість по процентах - 671 грн. 96 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 397 грн. 28 коп. Представник позивача надіслав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 січня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 %на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на серпень 2014 року заборгованість по кредиту становить 8842 грн. 92 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved