Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся в суд з позовом до Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно В позовній заяві зазначив, що йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 033246 мені, на праві власності належить земельна ділянка 0,2000 га, розташована в [ADDRESS] , цільове призначення для комерційного використання, кадастровий номер: 2124456200:03:005:0056. 18 листопада 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю йому видано дозвіл за № 2150 на виконання будівельних робіт з продовження будівництва магазину та гуртового складу "Будівельні матеріали" в [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці в [ADDRESS] , на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, ним побудовано будівлю магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, загальною площею 1\~366, 5 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на будівлю магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальна площа становить 1\~366, 5 м.кв., з яких: будівля магазину з складом та офісними приміщеннями, позначені на плані літерою АІІ, загальною площею 1335,90 м.кв.; господарська будівля, позначена на плані літерою Б, загальною площею 22,6 м.кв. та господарська будівля, позначена на плані літерою В, загальною площею 8,0 м.кв. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, ринкова вартість будівлі магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, загальною площею 1\~366, 5 м.кв., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 380 707 грн. 00 коп. У квітні 2021 року ним було втрачено оригінал правовстановлюючого документу та отримати його дублікат не виявляється можливим. З приводу можливості відновлення правовстановлюючих документів він також звертався в Управління ДАБІ у Закарпатській області, де 29 квітня 2021 року йому надали відповідь, що для захисту його прав йому слід звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно. Просить визнати за ним право власності на будівлю магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1\~366, 5 м.кв., з яких: будівля магазину з складом та офісними приміщеннями, позначені на плані літерою АІІ, загальною площею 1 335,90 м.кв.; господарська будівля, позначена на плані літерою Б, загальною площею 22,6 м.кв. та господарська будівля, позначена на плані літерою В, загальною площею 8,0 м.кв. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Тересв`янської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2021 року справу за позовом [PERSON] до Тересв`янської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Судом на підставі частини 2 статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку є власником земельної ділянки площею 0,2000 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення для комерційного використання, кадастровий номер: 2124456200:03:005:0056(а.с.22). Згідно дозволу на виконання будівельних робіт № 2150 від 18 листопада 2009 року, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Закарпатській області надала дозвіл [PERSON] на виконання будівельних робіт з продовження будівництва магазину та гуртового складу "Будівельні матеріали" в [ADDRESS] (а.с.55). Із технічного паспорту на будівлю магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] , вбачається, що його загальна площа становить 1 335,9 м.кв. (а.с.42-51). Згідно звіту будівельно-технічного обстеження стану будівлі магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] вбачається, що встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.24-41). Із листа управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області від 29 квітня 2021 року № 172/1007/1.20-2 відомо, що будівля магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] , має ознаки самочинного будівництва, що надає право його власнику звернутися в суд для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість будівлі будівлю магазину, складу з офісними приміщеннями та господарськими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] , становить 380 707 грн. 00 коп. V. Оцінка Суду. Статтею 41 Конституції України передбачено,що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої у постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15, яка, з точки зору ч. 4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 07 жовтня 2015 року по справі №6-1622цс15 зазначила, що відповідно до ч. 5 ст.11ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1. ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Право власності позивача на спірне нерухоме майно підтверджується наданими нею доказами, наведеними вище, які відповідають вимогам ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, втрату правовстановлюючого документа на вищезазначене майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позову та про задоволення вимог позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: approved