Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обгрунтування позову зазначила, що 30.09.2000 сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі в них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільним подружнім життям проживали до грудня 2019 року, на даний час спільне проживання припинене, діти залишилися проживати з позивачем і знаходяться на її утриманні. Старший син [PERSON] на даний час є неповнолітнім та з 01.09.2019 навчається в Політико-правому коледжі «АЛСКО» денного відділення, термін закінчення навчання - 30.06.2023. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, та аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 (однієї шостої) заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. 27.04.2020 відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позов мотивовано тим, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачкою вони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, що підтверджується актом проживання дітей разом з батьком. Позивач за первісним позовом не надає жодного документу про те, що вона витрачає на утримання дітей грошові кошти, факти викладенні в позові носять лише формальний виклад обставин на отримання додаткових коштів для вирішення повсякденних особистих витрат. Тому він змушений звернутися до суду за захистом його прав та прав неповнолітніх дітей. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. В первісному позові відмовити за безпідставністю. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. від 26.03.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 189 від 16.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи. Згідно протоколу про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М. 17.04.2020 ухвалою судді прийнято до провадження справу за даним позовом та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою суду від 29.04.2020 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом і об`єднано в одне провадження з первісним позовом, здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 06.05.2020 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 05.06.2020, у зв`язку з неявкою позивача за первісним позовом у судове засідання. Ухвалою суду від 05.06.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судове засідання на 10.07.2020. 10.07.2020 ухвалою суду витребувано докази у справі. 10.08.2020 судове засідання не відбулося, у зв`язку з тим, що суддя перебувала в нарадчій кімнаті по кримінальній справі. 28.09.2020 судове засідання відкладено, у зв`язку з клопотанням представника позивача за первісним позовом. 11.11.2020 судове засідання не відбулося, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. 04.12.2020 судове засідання не проводилося, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Шишка Р.І., який діє на підставі договору (угоди) № 24 про надання професійної правничої допомоги адвоката від 16.03.2020, первісні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечував. Пояснив суду, що до лютого 2020 року сторони проживали разом, після чого позивач переїхала до м. Києва з молодшим сином [PERSON] , де він відвідував дитячий садок. Пізніше батько забрав сина [PERSON] до м. Канева. На даний час діти проживають з нею в м. Києві. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бовшик М.Ю., який діє на підставі ордеру СА № 1003367 від 22.04.2020 (а.с. 37) в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав, просить його задовольнити, пояснивши, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні, що підтверджується актом проживання дітей, та актом обстеження житлово-побутових умов проживання дітей складеного працівниками Служби у справах дітей Канівського міськвиконкому від 18.06.2020. В первісному позові позивач вказує на те, що батько проживає окремо від дітей та не утримує їх, проте в супереч ч. 3 ст. 12 ЦПК України позивач не надає жодного доказу ухилення батька від батьківських обов`язків, зокрема матеріального утримання дітей, крім того позивач не надає жодного документу про те, що вона витрачає на утримання їх спільних дітей грошових коштів, факти викладені в позові носять формальний виклад. Вимога про стягнення аліментів на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 199 СК України. Вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей не підлягає задоволенню з огляду на недоведеність та необгрунтованість позовних вимог. Мати дітей є працездатною, проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги не надає, тому просить суд стягнути з неї аліменти на дітей в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 10000 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, 30.09.2000 сторони уклали шлюб ( а.с. 6). В шлюбі у них народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с. 6,7). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] , з 01.09.2019 продовжує навчання в Політико-правовому коледжі «АЛСКО» денного відділення, навчається на контрактній основі без отримання стипендії, запланований термін закінчення навчання - 30.06.2023, що підтверджується довідкою № 45 від 12.03.2020 ( а.с. 9). Судом встановлено, неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні, що підтверджується актом проживання дітей разом з батьком, виданого виконавчим комітетом Канівської міської ради від 27.04.2020 ( а.с. 34). Відповідно до довідки виданої Литвинецькою сільською радою Канівського району Черкаської області від 01.06.2020 за № 435/02-37 ( а.с.60), вбачається, що [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживають без реєстрації з лютого місяця 2020 року за адресою: [ADDRESS] , однак даний доказ суд вважає недопустимим, оскільки довідка підписана секретарем сільської ради, яка у відповідності до положень викладених в ч. 3 ст. 50 ЗУ «Про місцеве самоврядування», не наділена компетенцією підписувати та видавати громадянам довідки про фактичне місце проживання осіб. Відповідно до ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10.12.2015, передбачено, що повноваження у сфері реєстрації місця проживання/перебування та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб з 4 квітня 2016 року делеговані утвореним органам реєстрації (об`єднані територіальні громади, виконавчі органи сільських, селищних або міських рад, сільські голови ( у випадку, коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено). Водночас видані органом місцевого самоврядування довідки про місце проживання особи чи осіб без реєстрації не можуть підтверджувати місце проживання особи чи осіб, оскільки для цього потрібно фактично оглянути житлове приміщення, опитати сусідів, свідків для підготовки висновку та відповідної видачі довідки. Натомість відповідно до акта обстеження умов проживання складеного працівниками Служби у справах дітей Канівського міськвиконкому від 18.06.2020, вбачається, що відповідач [PERSON] , разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . На час відвідування вдома був лише старший син [PERSON] , який повідомив, що молодший син разом із мамою виїхали до м. Києва ( а.с. 104). Під час розгляду справи, позивачем за первісними позовом надана довідка про відвідування дитиною дошкільного навчального закладу та довідка з місця її роботи, однак суд не бере до уваги дані докази, оскільки їх подано з порушенням строків встановлених ст. 83 ЦПК України. Позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача за первісним позовом на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання, до досягнення 23-х років, є безпідставною, оскільки на даний час він є неповнолітнім. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тому вочевидь вбачається, що у позивача відсутні підстави для отримання аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. За таких обставин суд приходить до висновку, що право на отримання аліментів на неповнолітніх дітей має саме батько, з яким проживають діти. За правилами ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. (ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 184 СК України передбачає, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" - установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Як встановлено судом, позивач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, а позивач по зустрічному позову бажає отримувати аліменти на дітей в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, що є його правом. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони у своїх позовах, оцінивши ці докази на належність, суд дійшов такого висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов слід задовольнити. Приймаючи до уваги матеріальне положення дітей, які перебувають та проживають разом з батьком, суд визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача за зустрічним позовом, виходить з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача на ім`я [PERSON] , [INFO] , аліменти на [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що зустрічна позовна заява подана до суду 27.04.2020 , а відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за зустрічним позовом при зверненні до суду не сплачував судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід покласти на відповідача за зустрічним позовом. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви представником позивача за зустрічним позовом - адвокатом Бовшиком М.Ю. надано суду детальний опис виконаних робіт та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 09.04.2020 (а.с. 36) з якого вбачається, що адвокатом було надано правничі послуги на суму 10000,00 грн., які складаються з наступного: - консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно правових документів та реєстру судових рішень (1 год.); - вивчення та надання правової оцінки письмовим документам (2 год.); - підготування процесуальних документів (3 год..); - підготовка позовної заяви та письмових доказів до позовної заяви ( 04.04.2020 - 2 год та 09.04.2020 - 2 год.). З тексту детального опису виконаних робіт та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 09.04.2020 вбачається, що сторони домовилися про те, що година роботи адвоката складає 1000 (одна тисяча) гривень. З квитанції до прибуткового касового ордера від 09.04.2020 (а.с. 35) вбачається, що адвокатом Бовшиком М.Ю. прийнято від [PERSON] 10000 грн. на підставі договору. Суд вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг кількість витрачених годин, а відтак, вважає за необхідне зменшити їх кількість за надані послуги до 2 годин, а саме: консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно правових документів та реєстру судових рішень з 2 год. до 30 хв.; вивчення матеріалів з 2 год. до 30 хв., підготовка процесуальних документів з 3 год. до 30 хв., підготовка письмових доказів та участь у судових засіданнях з 4 год. до 30 хв., а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення. Таким чином, з 10000,00 грн, заявлених представником позивача, як вартість витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді, суд вважає за можливе задовольнити 2000,00 грн., а тому враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України, беручи до уваги вище викладене, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу саме у розмірі 2000,00 грн.

Outcome: partial