Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася 17 грудня 2015 року до Дружківського міського суду з заявою, в якій посилається на те, що 30 липня 2015 року у неї померла мати [PERSON], яка постійно мешкала в м.Донецьку по вулиці Грузинська,33 . На підставі лікарського свідоцтва про смерть та свідоцтва про смерть [PERSON] м.Донецька вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть матері, оскільки надане лікарське свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованої території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті. У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], вказавши датою смерті 30 липня 2015 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи ВДРАЦС Дружківського міського управління юстиції у Донецької області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що 26 червня 1988 року у м Донецьку народилась [PERSON], про що у Кіровському відділі ЗАГС м.Донецька в книзі реєстрації актів про народження зроблено актовий запис за №1166, батько -[PERSON], мати- Жуковіна [PERSON] (а.с.9) У лікарському свідоцтві про смерть № 2783 від 06 серпня 2015 року зазначено, що [PERSON], [INFO] померла 30.07.2015 року, яка проживала :Україна, Донецька обл., район Кіровський, м.Донецьк, вул.Грузинська, буд.33, смерть настала у ОТЛ, внаслідок набряку головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, які отримані при падінні з велосипеду (а.с. 6). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI підставою для проведення державної реєстрації смерті є: 1) документи встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою . На звернення [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області їй було роз'яснено, що для державної реєстрації смерті її матері їй необхідно пред'явити паспорт та надати лікарське свідоцтво про смерть (форма 106/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Надати таке лікарське свідоцтво у заявника немає можливості, оскільки її матір померла на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про смерть видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, лікарське свідоцтво про смерть матері заявника [PERSON] №2783 від 06.08.2015 року, [PERSON], яке видане в м. Донецьку -на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved