Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк", м.Дніпропетровськ, звернувся до суду із позовом до [PERSON], у якому просить звернути стягнення на предмет застави у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Сторони не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення. Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримує позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, вважається таким, що належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Тому, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідно до укладеного договору № SAMDN23000005358956 від 19.01.2006 року [PERSON] (далі - Відповідач) 19.01.2006 року отримав кредит у розмірі 30250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.01.2011 року. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язання за вказаним вище кредитним договором перед Відповідачем виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30250,00 грн. У порушення зазначених умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 03.01.2014 року має заборгованість - 116777,76 грн., яка складається з наступного: - 26501.89 грн. - заборгованість за кредитом; - 42926,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 47349,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і Відповідач 19.01.2006 р. уклали договір застави рухомого майна (надалі - Договір застави). Згідно з Договором застави Відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 2107, рік випуску 2005, тип ТЗ: Легковий седан, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів суд констатує, що вони врегульовані нормами ЦК України 2003 р. та нормами Закону України "Про заставу". Так, відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на ггредмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Проаналізувавши у сукупності встановлені обставини, суд дійшов висновку, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 1167,78 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved