Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 06.02.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - визнати недійсним п. 6.3. Іпотечного договору, а сам іпотечний договір (реєстровий №3193, виданий 08.04.2008 року приватним нотаріусом ОМНО Гашова В.В.) - припиненим з 01.12.2012 року; - скасувати реєстраційні записи про обтяження квартири [ADDRESS] іпотекою (№ запису про іпотеку 23088633 від 26.10.2017 року) - з підстав припинення іпотеки; - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37842647 від 26.10.2017 р. (час винесення о 15:56:18 год.), яким було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «Укрсоцбанк» та запис про право власності №23088633 від 26.10.2017 року. Ухвалою суду від 12.02.2019 року провадження по справі відкрито. В ході розгляду справи судом також розглянуті клопотання сторін щодо витребування доказів та забезпечення позову. 25.03.2019 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву. 08.04.2019 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив. 21.05.2019 року третя особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, а також розгляд справи проводити за його відсутністю. 21.05.2019 року до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Одеську обласну філію КП "Центр державної реєстрації" та державного реєстратора Одеської обласної філії КП "Центр державної реєстрації" Іскрова О.В. Ухвалою суду від 27.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Стрезєв А.І. позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» - Байрамов О.В. позовні вимоги не визнав та просить в задоволенні позову відмовити. Інші треті особи до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 08.04.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» га [PERSON] було укладено договір кредиту № 2008-690/Ф03.14-057, за умовами якого, Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 28 000 доларів США на умовах визначених в Кредитному Договорі з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 07 квітня 2023 року (включно). В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та похідних платежів та інших витрат за договором, Кредитор укладає з Позичальником іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передає Кредитору в іпотеку однокімнатну квартиру площею 34,7 кв.м. у [ADDRESS] заставною вартістю 202 000 грн. При цьому Позичальник [PERSON] (основний боржник за кредитним договором) перестав виконувати свої зобов`язання за Кредитним Договором і Кредитор набув право дострокової вимоги ще у 2011 році, чим по суті і скористався звернувшись до Постійно діючого Третейського Суду при Асоціації українських банків, рішенням якого по справі № 475/11 від 22.07.2011 року було стягнуто з [PERSON] як боржника, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредиту в сумі 281 378.71 гри., та 3 183,11 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Таким чином, вважає позивач, кредитний договір припинив свою дію, як мінімум 01.12.2011 року, коди Відповідачем було отримано виконавчий документ про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Також позивач зазначає, що додатковою підставою для припинення договору поруки є зміна істотної умови договору кредитування, а саме процентної ставки річних, на що позивач згоду не надавала, тому майнова порука додатково припинилась в наслідок прямої норми закону, а саме ст. 559 ЦК України. Окрім того, позивач зазначає, що вказана квартира є її єдиним майном, в зв`язку з чим на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на неї не може бути звернення стягнення. У відзиві на позовну заяву представник АТ «Укрсоцбанк» заперечує обставини щодо припинення договору поруки та посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року по справі №522/12964/17 задоволені позовні вимоги АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в зв`язку з чим встановлені у вказаному рішенні суду обставини щодо того, що станом на 15.02.2018 року був наявний діючий кредитний договір та заборгованість по ньому, не можуть бути спростовані в загальному порядку. Також представник посилається на те, що інформація, що міститься в податкових деклараціях [PERSON] спростовує твердження позивача щодо можливості застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» до іпотечного майна в даному випадку. Також представник АТ «Укрсоцбанк» зазначає, що банк виконав усі вимоги, передбачені законодавством при оформленні права власності на іпотечне майно за собою. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 08.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредита №2008-690/Ф03.14-057 (ануїтетні платежі), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 28 000 доларів США на умовах визначених в Кредитному Договорі з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 07 квітня 2023 року (включно), на умовах, визначених цим Договором /а.с.79-82/ . Відповідно до п. 6.2. Кредитного Договору, сторони домовились що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, розгляд спору між Сторонами може бути передано на розгляд Третейського суду при Асоціації Українських банків. 08.04.2008 року вякості забезпечення виконання Позичальником [PERSON] своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та похідних платежів та інших витрат за договором, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , як майновим поручителем за зобов`язанням [PERSON] , був укладений іпотечний договір, за умовами якого [PERSON] передає Кредитору в іпотеку однокімнатну квартиру площею загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., у [ADDRESS] . Вартість Предмету іпотеки за згодою Сторін становить 202 000 грн., що в еквіваленті складає 40000,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на день укладення договору /а.с.87-88/. Вказаний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. Згідно п. 1.4.2. предмет іпотеки забезпечував, зокрема, сплату Позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних. Згідно п. 4.5.3. Іпотечного Договору, Іпотекодержатель звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в порядку, встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку». Згідно п. 6.3. Іпотечного договору «Цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до припинення основною зобов`язання. Дія цього Договору також припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про Іпотеку». 11.12.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредита №2008-690/Ф03.14-057 від 08.04.2008 року, якою збільшено процентну ставку до 15% річних та визначено розмір ануїтетного платежу на рівні 391,88 доларів США /а.с.18/. Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі №475/11 від 22.07.2011 року стягнуто з [PERSON] , як боржника, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 281378,71 грн. та 3183,11 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом /а.с.178-181/. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.12.2011 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] як боржника про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено та видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі №475/11 від 22.07.2011 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.04.2017 року в задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу дубліката виконавчого документу по справі №6-5264/11 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] як боржника про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду відмовлено. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 25.01.2019 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» /а.с.19-21/. Дата, час державної реєстрації: 26.10.2017 14:55:27. Державний реєстратор: Іскров Олег Вікторович, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл. Підстава виникнення права власності: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 04.09.2017, видавник:Укрпошта; іпотечний договір, серія та номер: 3193, виданий 08.04.2008, видавник: Гашова В.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; повідомлення, серія та номер: 1013/17, виданий 18.08.2017, видавник: ПАТ «УКРСОЦБАНК». Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37842647 від 30.10.2017 15:56:18, Іскров Олег Вікторович, Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року по справі №522/12964/17 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №2008-690/Ф03.14-057 від 08.04.2008 р. в загальному розмірі 57766,17 доларів США, а також судовий збір в розмірі 22632,19 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Законом України «Про іпотеку», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, визначено загальні поняття, зокрема: іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель мас право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі- продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникне з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Згідно статті 2 Закону України «Про іпотеку» Законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Земельного кодексу України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України. Частиною 1 статті 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч. 1 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеки» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та третьою особою [PERSON] був укладений договір кредиту №2008-690/Ф03.14-057 від 08.04.2008 року, в забезпечення виконання якого між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 08.04.2008 року був укладений іпотечний договір. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про визнання недійсним п. 6.3. Іпотечного договору суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що вказана умова договору є такою, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки сама по собі умова договору про дію іпотеки до повного виконання позичальником зобов`язань перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії іпотеки, оскільки не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.Так як термін дії зобов`язання за договором встановлений у договорі до 07 квітня 2023 року та відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у зв`язку з закінченням строку дії іпотечного договору. Норма статті 252 ЦК України є імперативною по відношенню до положень договору іпотеки, від так строк дії договору має бути визначений конкретною датою, або вказівкою на подію, яка неминуче настане. За таких обставин, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу щодо визнання недійсним п. 6.3. Іпотечного договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 08.04.2008 року. Судом встановлено, що станом на час розгляду справи в суді не виконано рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі №475/11 від 22.07.2011 року, яке набрало законної сили, про стягнення з[PERSON] , як боржника, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 281378,71 грн. та 3183,11 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом. Тобто, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк», скориставшись своїми правами, передбаченими ч. 2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до [PERSON] з вимогою про дострокове погашення заборгованості та, як наслідок, з позовною заявою до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до п.п. 6.2. Договору кредиту. Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що вимога про дострокове погашення заборгованості була підставою для зміни строку виконання зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого кредитні зобов`язання [PERSON] є припиненими. Аналогічну позицію неодноразово висловлював в своїх постановах Верховний Суд, зокрема у постанові від 14 лютого 2018 року, справа № 564/2199/15-ц, провадження №61 - 2404 св 18. Таким чином, дослідивши надані сторонами докази та враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про іпотеку», суд приходить до висновку, що договір іпотеки припинив свою дію разом із припиненням дії основного договору, в зв`язку з чим ПАТ «Укрсоцбанк» не мав права на звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому доводи сторони відповідача щодо того, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року встановлені обставини чинності кредитного договору та наявності заборгованості, що не потребують доказування, суд відхиляє, оскільки вказане рішення суду є заочним та при розгляді справи [PERSON] особистої участі не брав, а [PERSON] взагалі не була учасником справи, в зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені в заочному рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року можуть бути спростовані [PERSON] у загальному порядку. За таких обставин, враховуючи, що на теперішній час право власності на спірну квартиру зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» без достатніх підстав, що порушує права позивача [PERSON] як власника квартири, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на належне [PERSON] нерухоме майно за ПАТ «Укрсоцбанк» також підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині скасування реєстраційних записів про обтяження спірної квартири іпотекою суд зазначає, що вказана позовна вимога є надмірно заявленою, оскільки рішення суду про визнання договору іпотеки припиненим є підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 1793 грн. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2019 року задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) речових прав відносно вказаного майна. Постановою Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.02.2019 року залишено без задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial