Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Короткий зміст\~позову Позивач [PERSON] звернулася в Шевченківський районний суд м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Зазначає, що шлюб було зареєстровано 13.04.2016 року відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Чернівецького\~міського управлінням юстиції, за актовим записом №385. Заявлені вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем, народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Посилається на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення сімейних і побутових питань з відповідачем; шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено з травня 2019 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Також Аргументує позовні вимоги і тим, що місцем проживання дітей слід визначити з нею, як матір`ю, за її місцем проживання. Просить, заявлені позовні вимоги задовольнити. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.10.2021 року справу прийнято до провадження, та призначено розгляд справи за правила спрощеного позовного провадження в судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Позивачем [PERSON] надано заяву, в якій, просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу підтримає в повному обсязі. В частині, щодо визначення місця проживання дітей, просила залишити без розгляду. Відповідачем [PERSON] також надано заяву, у якій, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує, щодо розірвання шлюбу. Відповідно до статті 223 ЦПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, ч.1 вказаної норми закону передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, виходячи з даних вимог закону, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважає на наступне. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Дослідженні матеріали справи та застосовані норми права. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.04.2016 року відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Чернівецького\~міського управлінням юстиції, за актовим записом №385. В шлюбі народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примирення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного\~та сімейного життя. Відповідно ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Згідно зі\~ст.\~24\~СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем\~або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В частині заявлених позовних вимог щодо визначення місця проживання дітей, малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з позивачем, суд вважає, що в задоволенні цієї вимоги слід відмовити оскільки позивачем не зазначено посилання на докази звернення до органі опіки і піклування з відповідною заявою, - позивачем не надано акту обстеження житлоо побутових умов як матері, так і батька, та не зазначено висновку виконкому Чернівецької міської ради про доцільність проживання дітей з матір`ю. Окрім наведеного, позивач в заяві зазначила, що діти на даний час проживають з нею та просила залишити дану позовну вимогу без розгляду. Отже, суд вважає, що в цій частині позову, слід залишити без розгляду вимог про визначення місця проживання дітей. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Висновки На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved