Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

До суду звернувся АТ КБ "ПриватБанк" з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі\~12871,78 грн. та судових витрат у сумі 1762, 00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н на підставі його заяви від 13.10.2011 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», за яким він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 21.08.2018 року становить 12871,78 грн. з яких: 4557,65 грн.- заборгованість по тілу кредиту; 2129,07 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 5095,93 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 589,13 грн.- штраф (процентна складова). У звязку з викладеним АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~\~відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу. Поштовий конверт повернувся до суду, в наслідках про причини невручення зазначено «за закінченням терміну зберігання». Окрім того відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України повідомлення відповідача про наявність на розгляді в суді справи та необхідність надати відзив на позовну заяву було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У відповідності до гл. 10\~ст. 274 ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Відповідно до ч. 2 ст.274 ЦПК України встановлено, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до\~ст. 279 ЦПК України\~«Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну\~\~заяву не надав. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 12871,78 грн., що не перевищує суму 170000,00 грн. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню , виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1054 ч.1 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н на підставі його заяви від 13.10.2011 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» за яким він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на\~ картковий рахунок. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як з'ясував суд, відповідач [PERSON] належним чином не виконує передбачені договором зобов'язання, внаслідок чого станом на 21.08.2018 року становить 12871,78 грн. з яких: 4557,65 грн.- заборгованість по тілу кредиту; 2129,07 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 5095,93 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн.- штраф (фіксована частина); 589,13 грн.- штраф (процентна складова). На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Відтак суд приходить до висновку про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача, а отже про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача тіла кредиту, процентів та пені. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення неустойки, суд виходить з наступного. Позивач просить стягнути на користь Банку 500 грн. та 589,13 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов'язань на строк більше 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. Згідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13: у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В п.п. 1.1.5.22, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 0,1 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. Як вбачається з матеріалів справи, нараховані позивачем суми пені та штрафів передбачені у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, тобто за одне і те саме порушення зобов'язання, що в силу положень статті 61 Конституції України унеможливлює їх одночасне стягнення. Отже, беручи до уваги черговість викладення відповідних вимог, суд відмовляє позивачеві в задоволенні вимог про стягнення штрафу. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11782 ,65 грн. Згідно платіжного доручення № PROM8ВР6NB від 28.08.2018 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial