Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася із позовом, в якому просить визнати припиненими правовідносини за Договором поруки № SR-SME701\\272\\2008 від 11.07.2008р. Представник позивачки у судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позові. Представник відповідача заперечував щодо позову, посилаючись на те, що початок обчислення строку пред"явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів пов'язаний з моментом настання строку виконання зобов"язання в повному обсязі, а не за фактом припинення сплати платежів за кредитним договором. Оскільки строк повного погашення зобов"язання за яким поручився позивач чітко визначений в кредитному Договорі не настав, відсутні підстави для визнання договору поруки припиненим. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11 липня 2008 року між [PERSON], та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений Договір поруки №SR-SME701\\272\\2008 від 11.07.2008 р. Даний договір був укладений на забезпечення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №СМ-SME701\\272\\2008 від 11.07.2008р. від 11.07.2008 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «ОТП Банк». Згідно ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткової (субсидіарну) відповідальність поручителя. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між собою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку) погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредитудостроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення (або вручення) йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя. Вказана правова позиція закріплена в постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, де вказано, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Як вбачається з кредитного Договору в п.1.5.1 встановлено порядок виконання зобов"язання здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки визначеному у Графіку повернення кредиту. Позичальником [PERSON] останній раз було сплачено платіж за договором кредиту 11.01.2013 року. Згідно графіку платежів за кредитним договором наступний платіж мав бути внесений до 11.02.2013 року, але він не був сплачений [PERSON], а отже відбулось порушення виконання Боржником основного зобов'язання за кредитним Договором. Таким чином, заборгованість по сплаті за Договором кредиту розпочалась з 12.02.2013 року. Відповідно, до обчислення строків, встановлених положеннями, ст.ст. 253-254 Цивільного кодексу України, 6-ти місячний строк з моменту такого прострочення Боржником сплинув 12.08.2013 року. Протягом 6-ти місячного строку з моменту виникнення прострочення, ПАТ «ОТП Банк» жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки - пред'явлення вимоги до поручителя про виконання ним солідарного з Боржником зобов'язання, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову, а не будь-якої іншої вимоги) не здійснив. Тобто, правовідносини за Договором поруки №SR-SME701\\272\\2008 від 11.07.2008 року є припиненими з моменту спливу строку - 12.08.2013 року. Суд встановив, що дійсно згідно з умовами договору факторингу від 02.07.2013, Банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним Кредитним договором. Отже, у зв'язку з викладеним, всі права вимоги Банку за Кредитним договором до Відповідачів з 02.07.2013 належать ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Проте, 02.07.2013 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір комісії, за умовами якого комітент уповноважив комісіонера, зокрема, проводити претензійну роботу та представляти інтереси комітенту в суді. 23.11.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення боргу в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором №СМ-SME701\\272\\2008 від 11.07.2008 року. ПАТ «ОТП Факторинг Україна Україна» повинен був звернутись до суду із позовом до поручителя у строк до 12.08.2013р. Позов надійшов до суду 23.11.2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку для пред'явлення вимоги до поручителя.

Outcome: approved