Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гребінківської міської ради Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вказує, що [INFO] в селі Тополеве, Гребінківського району, Полтавської області, померла [PERSON] . На час своєї смерті [PERSON] мала у власності житловий будинок загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , та в цілому складається з: «А-1» - житловий будинок; «Б» - сарай; «В» - сарай; «Г» - сарай; «Д» - вбиральня; «№1» - огорожа; «№2» - колодязь 1/2 частина. Зазначає, що на випадок своєї смерті померла [PERSON] заповіту не залишала. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане нерухоме майно. Позивач вказала, що в установлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та по її заяві було заведено спадкову справу за № 127/2017. Інших спадкоємців, окрім позивача, після померлої [PERSON] , які б прийняли спадщину чи на неї претендували, немає. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем, згідно яких вона мала б право на спадщину. Нотаріусом також роз`яснено, що згідно діючого законодавства України позивач підпадає під четверту чергу спадкоємців за законом і їй необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживання спадкоємця із спадкодавцем однією сім`єю. Позивач вважає, що має право на спадщину після померлої [PERSON] в зв`язку з тим, що померла [PERSON] постійно проживала в селі Тополеве Гребінківського району Полтавської області. Спадкодавець [PERSON] в силу свого віку та за станом свого здоров`я потребувала стороннього догляду. Такий догляд за [PERSON] здійснювала позивач, спадкодавець фактично з 1999 року по час її смерті [INFO] проживала разом з позивачем, вони вели спільне господарство, тобто проживали як одна сім`я. Після смерті [PERSON] позивач здійснила її поховання та вступила в управління та користування спадковим майном. Просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім"єю з [PERSON] , померлою [INFO] , більше 5 років до часу відкриття спадщини та визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при вирішення питання про задоволення позову [PERSON] покладається на розсуд суду. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть [NUMBER] , яке видане 16.06.2017 року Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №09 (а.с.11). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 23.11.2006 року, номер витягу 12621500, померла [PERSON] мала у приватній власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону (ВЕС 300064) від 22.11.2006 року, виданого державним нотаріусом Гребінківської ДНК, зареєстровано в реєстрі №1909 (а.с. 16, 16 зворот). Згідно технічного паспорта на житловий будинок приватного житлового фонду, виданого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 18.04.2006 року [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м., з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , та в цілому складається з: «А-1» - житловий будинок; «Б» - сарай; «В» - сарай; «Г» - сарай; «Д» - вбиральня; «№1» - огорожа; «№2» - колодязь 1/2 частина (а.с.17-20). Відповідно до звіту про оцінку майна, виготовленого ФОП « [PERSON] » станом на 16.09.2020 року на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , вартість об`єкту оцінки становить 63 200 грн. сума не враховує ПДВ 20% (а.с.14, 14 зворот). Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 12.12.2017 року №630, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та громадянка [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю з 1999 року, вели спільне господарство по час смерті [PERSON] [INFO] . Громадянка [PERSON] доглядала [PERSON] до смерті та з родиною здійснила її поховання (а.с.12). Довідкою Гребінківської центральної районної лікарні від 29.03.2017 року підтверджується факт того, що померла [PERSON] в період з 16.03.2017 року по 29.03.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні, догляд за хворою здійснювала [PERSON] (а.с.13). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2020 року, виданої державним нотаріусом Гребінківської ДНК Іщенко Г.М. вбачається, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , згідно алфавітної книги в Гребінківській ДНК заведена за №127/2017, відповідно до матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подала - [PERSON] згідно закону, про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї, невідомо. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за законом відбувається почергово у відповідності до ступеню родинних відносин. Зі слів заявника разом з померлою за цією ж адресою проживав і на данний час продовжує проживати [PERSON] , так як між спадкодавцем та [PERSON] не прослідковується факт родинних відносин, нотаріус не може провести процедуру оформлення спадщини. Разом з тим, відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відносяться до спадкоємців четвертої черги. Факт проживання спадкоємця однією сім`єю із спадкодавцем встановлюється судом. У видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , відмовлено (а.с.50). У відповідності до ч.2 статті 315 Цивільно-процесуального кодексу України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як зазначено в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст. 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно частини 5 ст. 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved