Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAXRRX20190085 від 06.07.2008 року, у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № HAXRRX20190085 від 06.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4841.77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.07.2010 року. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. [PERSON] належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 28.11.2011 року має заборгованість - 27940.08 грн., яка складається з наступного: - 3928.71 грн. - заборгованість за кредитом; - 365.17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2099.64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 19739.89 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1306.67 грн. - штраф (процентна складова). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 05.06.2013 року подав уточнену позовну заяву, відповідно до якої у зв'язку зі смертю [PERSON] просить стягнути з його спадкоємця [PERSON] заборгованість за кредитним договором № HAXRRX20190085 від 06.07.2008 року. Заочним рішенням від 21.10.2013 року позовні вимоги позивача були задоволені повністю. Ухвалою суду від 11.12.2013 року заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення була задоволена, зазначене заочне рішення скасоване та справа призначена до розгляду у загальному порядку. Під час нового розгляду у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, зазначив, що відповідно до укладеного договору № HAXRRX20190085 від 06.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4841.77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.07.2010 року. [PERSON] належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконав. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем боржника [PERSON], у зв'язку з чим, вважає, що саме він повинен відшкодувати заборгованість, що виникла перед позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, вказував на положення статті 1281 Цивільного кодексу України, згідно якого позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позбавлений права вимоги. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено, що 06.07.2008 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № HAXRRX20190085, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4841,77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.07.2010 року. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. ПриватБанк свої зобов'язання за договором виконав належним чином. [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконував у зв'язку з чим по вказаному кредитному договору виникла відповідна заборгованість. Відповідно до актового запису № 18424 від 20 грудня 2008 року [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 06.02.2010 року було видано свідоцтво про спадщину на ім'я [PERSON] в межах ? квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Аналіз зазначеного положення закону вказує на те, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів. Вказані строки не є строками позовної давності. На ці строки не розповсюджуються норми ст. ст. 259, 263, 264 Цивільного кодексу України, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності. Непред'явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК строки претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою лише для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК) і не позбавляє особу самого матеріального права. Судом встановлено, що відповідач не повідомляв позивача про відкриття спадщини з огляду на те, що про існування боргу станом на час відкриття спадщини останньому не було відомо. Доказів обізнаності про існування боргу позивачем суду не надано та про їх наявність не зазначено. З матеріалів справи та пояснень представника позивача судом встановлено, що позивачу не було відомо про смерть кредитора [INFO] року та про відкриття у зв'язку з цим спадщини. Також позивачу не було відомо, що Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 06.02.2010 року було видано свідоцтво про спадщину на ім'я [PERSON] в межах ? квартири за адресою: [ADDRESS]. Вказані обставини стали відомі позивачу лише після подання ним позову до кредитора [PERSON] та встановлені під час розгляду вказаної цивільної справи лише у 2012 році. Зазначене не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні. Судом встановлено, що договір між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] від 06.07.2008 року № HAXRRX20190085, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4841,77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, було укладено з кінцевим терміном повернення кредиту 06.07.2010 року. Отже відтак, в разі неповернення кредиту в цей строк, починаючи з 07.07.2010 року у позивача виникло право вимоги до боржника, а й отже настав строк відповідної вимоги за вказаним кредитним договором до спадкоємців. Доказів того, що на протязі року починаючи з цієї дати позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємця, а саме відповідача [PERSON] відсутні та про їх наявність не зазначено. Представник позивача зазначив, що банк звернувся з відповідною вимогою до спадкоємця, надіславши відповідний лист - вимогу до нотаріальної контори лише у 2012 році, вже під час розгляду цієї цивільної справи, проте такі посилання не є обґрунтованими з огляду на те, що річний строк для пред'явлення вимоги сплинув у липні 2011 року, а й отже на час надіслання спадкоємцю - відповідачу [PERSON] відповідної вимоги через нотаріальну контору право на таку вимогу у позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже було відсутнє. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed