Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь не донараховану суму щомісячної премії на загальну суму 10473, 78 грн., не донараховану суму індексації на загальну суму 5053, 43 грн., не донараховану суму відпускних на загальну суму 2292, 26 грн., не виплачену суму матеріальної допомоги в загальній сумі 1207, 91 грн., а всього 19027, 38 грн. При цьому, позивач посилався на те, що він працював у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Харківській області з 16 лютого 2011 року по 29 грудня 2015 року на посадах головного спеціаліста та старшого інспектора відділу контролю та аудиту. Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківські області від 22.12.2015 № 256 року мене звільнено, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням чисельності працівників регіонального відділення, що підтверджується записами у трудовій книжці. Під час роботи йому нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, однак, на його погляд, з порушенням діючого законодавства України з питань оплати праці. Так, оплата праці мені на посаді головного спеціаліста проводилась за такими видами: оклад, ранг, вислуга років, надбавка за високі досягнення у праці, премія та матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. На посаді старшого інспектора: оклад, вислуга років, надбавка за високі досягнення у праці, премія та матеріальна допомога на оздоровлення. Зазначене підтверджується довідкою про нараховану та виплачену заробітну плату за весь період роботи в Регіональному відділення ФДМУ по Харківській області (з 2011 по 2015), надану листом РВ ФДМУ по Харківській області від 14.01.2016 №23-147. Нарахування складових заробітної плати проводилось відповідно до штатних розписів та наказів по регіональному відділенню Фонду державного майна по Харківській області. Однак, як з'ясувалось, нарахування премії відповідно до наказів не відповідало умовам та порядку її нарахування відповідно до Положень про порядок преміювання працівників ЦА, регіональних відділень ФДМУ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, затвердженого наказом ФДМУ від 06.06.2006 №885 та Положенням про порядок преміювання працівників апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду. Таким чином, в частині розрахунку премії: утворений фонд коштів на преміювання повинен становити не менш як 10% посадових окладів та економії фонду оплати праці, а використання утвореного фонду повинно проводитись відповідно до положення про преміювання. У період його роботи в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Харківській області преміювання працівників повинно було проводитись відповідно до Положення про порядок преміювання працівників ЦА, регіональних відділень ФДМУ за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, затвердженого наказом ФДМУ від 06.06.2006 №885 та Положення про порядок преміювання працівників апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, затвердженого наказом ФДМУ від 19.07.2012 №3144, що також передбачено п. 2.2.6 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на 2010-2015 роки та п. 2.2.6 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на 2015-2020 роки. Однак, впродовж всього періоду роботи в Регіональному відділенні ФДМУ по Харківській області відповідно до розрахункових листів та до його особового рахунка за 01.02.2011-31.12.2015, наданого листом РВ ФДМУ по Харківській області від 14.01.2016 №23-147 вбачається, що премія фактично нараховувалась за відпрацьований час виходячи з посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років. При проведенні нарахування премії не враховувалась надбавка за високі досягнення у праці (інша надбавка встановлена законодавством). Так, надбавка за високі досягнення у праці установлюється, нараховується та виплачується відповідно до пп. в) п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268. Тобто, в наказах про преміювання працівників за лютий 2011-грудень 2015 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області неправомірно не врахувало надбавку за високі досягнення у праці. Крім зазначеного, у жовтні-грудні 2014 року та у 2015 році при наявності на то підстав позивачу взагалі не проводилось нарахування індексації заробітної плати, що є порушенням вимоги ч. 6 ст. 95 КЗпП, ст. 33 Закону України "Про оплату праці". Так, як відповідачем щомісячна премія нараховувалась з порушенням Положення про порядок преміювання, а саме: премія нараховувалась у відповідних відсотках до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років без врахування надбавки за високі досягнення у праці (інших надбавок і доплат, передбачених законодавством), то ним за період 2011-2015 роки не нараховано та не виплачено 10473,78 грн. на думку позивача належних йому коштів щомісячної премії. Позивач вважає, що внаслідок не донарахованої премії йому було не донараховано та не виплачені відпускні на загальну суму, 2292,26 грн., а саме: у 2011 році на суму -282,81 грн., у 2012 році на суму - 313,55грн., у 2013 році на суму -530,00 грн., у 2014 році на суму - 355,09грн., у 2015 році на суму 810,81-грн. Також, його думку, не донараховано та не виплачену матеріальну допомогу у загальній сумі -1207,91грн., а саме: у 2012 році - 133,08грн., у 2013 році -929,95 грн., у 2014 році -72,44грн., у 2015 році -72,44 грн. Крім зазначеного, так як відповідачем у жовтні - грудні 2014 року та 2015 році при наявності на то підстав не нараховувалась та не виплачувалась індексація заробітної плати, то ним за вказаний період не нараховано та не виплачені належних мені коштів індексації на загальну суму 5053,43 грн. , а саме: за жовтень-грудень 2014 року 452,76грн., за 2015 рік 4600,67суму грн. Таким чином, кошти у загальній сумі 19027,38 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В ході розгляду справи, заявою від 14.09.2016 р. позивачем були збільшено суму позовних вимог та остаточно він просив стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на його користь не донараховану суму щомісячної премії у сумі 11211,91 грн., не донараховану суму індексації заробітної плати у сумі 5053,43 грн., не донараховану суму відпускних у сумі 2053,97 грн., не донараховану суму матеріальної допомоги у сумі 1359,75 грн., не донараховану суму вихідної допомоги при звільненні 862,54 грн., надавши в заяві відповідні розрахунки, які підтверджують на його думку, як обґрунтованість його позовних вимог, так і правильність наданих ним нарахувань недоплачених відповідачем сум, які підлягають стягненню в судовому порядку. В ході судового розгляду позивач та його представник збільшені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх з підстав, викладених як у первісному, так і в уточненому позові, а також в поданих до суду письмових поясненнях. Представники відповідача в судовому проти позову заперечували як проти первісного, так і проти уточненого позову з урахуванням збільшених позовних вимог з підстав, викладених письмово, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. При цьому, представники відповідача посилались на те, що дійсно, [PERSON] працював у РВ ФДМУ по Харківській області з 16 лютого 2011 року по 29 грудня 2015 року на посадах головного спеціаліста, старшого інспектора відділу контролю та аудиту. Однак, за час існування трудових відносин з позивачем з боку РВ ФДМУ по Харківській області йому здійснювалось нарахування та виплата заробітної плати та інших виплат в порядку, визначеному положеннями чинного законодавства, що відображено зокрема перевіркою, за період 2012-2013 роки, проведеною аудиторською групою Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області та позаплановою перевіркою Державною інспекцією з питань праці з 19.04.2016р по 29.04.2016р. додержання регіональним відділенням законодавства про працю, за результатами аудиту порушень при нарахуванні та виплаті премій не встановлено. Суд, вислухавши сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечено, що [PERSON] працював у РВ ФДМУ по Харківській області з 16 лютого 2011 року по 29 грудня 2015 року на посадах головного спеціаліста, старшого інспектора відділу контролю та аудиту. Відповідно до статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організації, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Суд вважає правильною позицію відповідача про врахування при розрахунку та виплаті премії регіональне відділення Постанови КМУ від 09.03.2006р. № 268 «Про упорядкування структури та умов праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та органів», якою передбачено преміювання працівників у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду оплати праці. Крім того, Наказом Фонду державного майна від 06.06.2006 року №885 (п.2) передбачено, що преміювання здійснюється в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі установи (план-розрахунок видатків на оплату праці на відповідний бюджетний рік) та економії коштів на оплату праці. Також, Наказом Фонду державного майна від 19.07.2006 року №3144 (п.2) передбачено, що преміювання здійснюється в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі установи (план-розрахунок видатків на оплату праці на відповідний бюджетний рік економії коштів на оплату праці. Положенням «Про порядок преміювання працівників апарату, регіональних відділень та представництв ФДМУ за рахунок коштів загального фонду Держави бюджету України» від 19.07.2012р. передбачено, що за умови належного виконання працівником своїх функціональних обов'язків йому щомісяця надається премія у розмірі (відсотку), який визначається фінансовою службою регіонального відділення залежно е фінансових можливостей з урахуванням надбавки за ранг, вислугу років та інших надбав,- та доплат, передбачених законодавством. При цьому, розрахунком видатків до кошторису на відповідний бюджетний рік передбачене розрахунок щомісячної премії у розмірі (відсотку), який визначено як сума за 1 одиницю (середня з/пл. по регіональному відділенню = середній оклад + середній ранг + середня вислуга, грн.)*чисельність. Відповідачем при розрахунку та виплаті пенсії позивачу також враховувались Штатний розпис Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області (із зазначенням нарахувань по видам надбавок, премії та доплат) та накази про виплату премії працівникам РВ (видаються щомісяця), в яких зазначається відсоток премії до посадового окладу з урахуванням надбавки про ранг та вислугу років із розрахунку за фактично відпрацьований час. Фінансовою службою утворювався фонд преміювання регіонального відділення ФДМУ, який складався із щомісячної премії, яка розраховувалася як відсоток до посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років та премії із економії фонду оплати праці. Фонд економії оплати праці складався за рахунок наявних вакансій та з/плати по посадах працівників, які знаходились у відпустках по догляду за дитиною до 3-х (6-ти) років. Суд вважає, що засади формування фонду преміювання, які мали місце у регіональному відділенні не порушували прав працівника, тому що розмір премії був не менше ніж передбачено діючим законодавством та не впливали на визначення фонду преміювання. Врахування надбавки при розрахунку премії лише викликало б загальне зменшення відсотку премії. Крім того, економія фонду оплати праці, яка складалася на кінець року виплачувалась працівникам за фактично відпрацьований час. За таких умов, безпосередньо у [PERSON] за період 2011-2015р. нарахування премії за рахунок фонду економії праці склали 20267 грн. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача в щодо необхідності перерахунку та стягнення не донарахованої премії на суму 10473,78 грн. спростовується вищевикладеними обставинами. Стосовно спростування позовної вимоги щодо донарахування суми відпускних, суд враховує, що відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року. №100 Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. При розрахунку відпускних [PERSON] щомісячні премії були враховані у місяці в якому вони були включені до розрахункової відомості. Премії із економії фонду оплати праці враховувалися для розрахунку відпускних в частині, що відповідала кількості місяців у розрахунковому періоді. Суд вважає правильною позицією відповідача щодо керування при проведенні індексації наступними нормами: Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. передбачені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. У Законі визначені основні терміни, об'єкти індексації, обчислення індексу споживчих цін, підстави для проведення індексації, джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення. Зокрема ст.6 Закону визначено: «Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.» На виконання цього Закону Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 17.07.2003р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». На підставі цього порядку регіональним відділенням здійснювалась індексація заробітної плати співробітників регіонального відділення до кінця 2014 року. Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», розділ 9 «Прикінцеві положення» визначено- Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-УІІ ст. 14 визначено: Кабінету Міністрів України за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат. Таким чином, на законодавчими актами визначено, що індексація заробітної плати, установ, які фінансуються з державного бюджету повинна проводитись після затвердження особливого порядку індексації доходів. Крім того, листом Міністерства фінансів України від 24.06.2015р. № 31-09010-09-8/21023, у зв'язку з численними зверненнями місцевих органів виконавчої влади стосовно проведення у поточному році індексації грошових доходів населення, до відому департаментів фінансів обласних, Київської міської державних адміністрацій та Фонду державного майна доведено, що проведення у поточному році (2015) індексації грошових доходів населення має здійснюватися після прийняття Кабінетом Міністрів України постанови про особливий порядок індексації доходів. На підставі наведених законодавчих норм, регіональним відділенням індексація заробітної плати співробітникам не проводилась. Державною інспекцією з питань праці з 19.04.2016р по 29.04.2016р. була проведена позапланова перевірка додержання регіональним відділення законодавства про працю. За наслідками перевірки регіональному відділенню було надано припис. При проведенні перевірки визначено, що не зважаючи на підвищення розміру премії у жовтні до 80%, у листопаді до 90%, грудні до 100% необхідно було проводити індексацію заробітної плати. Однак, державним інспектором праці Головного управління Держпраці у Харківській області, взято до уваги, що ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. № 1282-ХП, що проведення індексації заробітної плати здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, кошти не виплачені як індексація заробітної плати за період жовтень-грудень 2016 року були спрямовані на підвищення премії з 40% до 100% відсотків та виплату премії із економії фонду оплати праці (сума індексації-456,21 грн, сума премії фонду оплати праці за жовтень -грудень - 3121грн.). Вимоги проведення перерахунків та доплат [PERSON] у припису не містилося. Таким чином, законодавством передбачено, що бюджетні установи нарахування та виплату сум премії та індексації проводять у межах фінансових ресурсів, тобто кошторису установи на відповідний рік, оскільки у відповідності до положень ч. 1 статті 51 Бюджетного кодексу України проводити фактичні видатки на заробітну плату, включаючи видатки на премії, інші види заохочень, винагород, матеріальну допомогу та індексацію можливо лише у межах фонду заробітної плати. Відповідно до затвердженого кошторису бухгалтерською службою регіонального відділення після нарахування обов'язкових виплат (оклад, надбавка за ранг, вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення) наявні вільні асигнування (100%) були використані на виплату індексації (2011-2014 роки), надбавок, премій, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань. При встановленні надбавок та оплати премій заявник мав рівні права по відношенню до всіх працівників. Таким чином, [PERSON] за відпрацьований період отримав у грошовому еквіваленті повний розрахунок у межах затверджених видатків на оплату праці за кожний бюджетний рік. Постановою КМУ від 28.02.2014 №228 затверджені основні вимоги до виконання кошторису бюджетної установи, а саме: розпорядники бюджетних коштів мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами. Вимоги [PERSON] про проведення перерахунку не враховують суми премії отриманої ним, як економія ФОП, а безпідставно збільшують фонд оплати праці на кожний бюджетний рік. За період 2012-2013 роки з питання оплати праці у регіональному відділенні була здійснена перевірка аудиторською групою Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області (аудиторський звіт про результати аудиту використання бюджетних коштів на адміністративно - господарські потреби регіонального відділення ФДМУ по Харківській області за 2012р- І кв. 2013р.; у складі аудиторської групи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].) За результатами аудиту порушень при нарахуванні та виплаті премій не встановлено. При цьому, згідно положення про відділ контрольно-ревізійної роботи та аудиту РВ ФДМУ по Харківській області, зазначений підрозділ підпорядкований безпосередньо начальнику Регіонального відділення та підзвітний Управлінню контрольно-ревізійної роботи та аудиту центрального апарату Фонду державного майна України, що свідчить про повну незалежність у здійсненні аудиторських висновків. Посилання позивача на положення колективних договорів, укладених між адміністрацією та трудовим колективом РВ ФДМУ по Харківській області та зареєстрованих Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, на думку суду не доказами неправомірності нарахувань відповідача, оскільки акти питання з оплати праці відносять до чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що стороною позивача ані в позовній заяві, ані в ході судового розгляду не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості своїх позовних вимог. Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed