Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач 03.08.2020 року звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (02.09.2020 року) просив стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів на його користь на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду в розмірі 185000,00 грн. Позов мотивований тим, що постановою старшого слідчого відділу прокуратури Херсонської області про притягнення як обвинуваченого від 31.06.2009 року [PERSON] по кримінальній справі №500011-09 було притягнуто як обвинуваченого та пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, цього ж дня йому обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Справа розглядалася судами неодноразово. Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 20.12.2013 року [PERSON] визнано винним та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року вирок суду І інстанції скасовано, кримінальна справа була повернена прокурору Херсонської області для проведення додаткового розслідування у зв`язку з допущеними недоліками під час досудового слідства. 30.01.2015 року слідчим відділом прокуратури Херсонської області за матеріалами кримінальної справи №500071-09, повернутої ухвалою апеляційного суду, зареєстроване кримінальне провадження №42015230000000018 за ч. 3 ст. 368 КК України, яке у подальшому об`єднано з кримінальним провадженням №42015230000000015. Постановою від 20.07.2015 р. кримінальне провадження №42015230000000018 за ч. 3 ст. 368 КК України, об`єднане в одне провадження 30.01.2015 р. з кримінальним провадженням №42015230000000015 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. У кримінальній справі №500071-09 та у подальшому в кримінальних провадженнях №42015230000000018, №42015230000000015 він перебував під слідством та судом з 30.06.2009 року по 20.07.2015 р. Вказує, що у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та кримінальним переслідуванням йому було завдано сильного душевного болю та страждань. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 21 серпня 2020 року представником Прокуратури Херсонської області подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що кримінальне провадження стосовно позивача було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події злочину, позивач має право ставити питання про відшкодування завданої йому шкоди. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди саме внаслідок дій (бездіяльності) органу досудового розслідування. 27 серпня 2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 02 вересня 2020 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог. 14 вересня 2020 року представником Державної казначейської служби України подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що сам факт закриття кримінального провадження в справі з відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди та не вказує жодним чином на неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади. Позивачем не зазначено у чому онкретно полягає завдання йому моральної шкоди, не надано належних та допустимих доказів, а доводи базуються лише на припущеннях. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 30 червня 2009 року старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Херсонської області молодшим радником юстиції Гавриловим Р.В. притягнуто [PERSON] як обвинуваченого по кримінальній справі, пред`явлено йому обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 2 КК України, що підтверджується постановою про притягнення як обвинуваченого від 30.06.2009 року (арк. справи 8-9). Крім того, 30.06.2009 року стосовно [PERSON] прокуратурою Херсонської області обрано запобіжний у вигляді підписки про невиїзд, що підтверджується постановою про обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд від 30.06.2009 року та самою підпискою про невиїзд підозрюваного (обвинуваченого) від 30.06.2009 року (арк. справи 11-12). Вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 20.12.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 368 КК України та призначено йому покарання: - за ст. 127 ч. 2 КК України ( в ред. 2008 року) призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, на підставі ст. 54 КК України - з позбавленням спеціального звання - капітан міліції та на підставі ст. 55 КК України з позбавленням права обіймати посади у правовоохоронних органах строком на 2 роки; - за ст. 368 ч. 2 КК України (в ред. 2001 року) призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного майна (арк. справи 13-14). Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 23.12.2014 року вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 20.12.2013 року відносно [PERSON] за ст.ст. 127 ч. 2, 368 ч. 2 КК України, [PERSON] за ст. 127 ч. 2 КК України, [PERSON] за ст.ст. 127 ч. 2, 364 ч. 3, 366 ч. 1 КК України та [PERSON] ст.ст. 127 ч. 2, 364 ч. 3, 366 ч. 1 КК Ураїни скасовано, кримінальну справу повернуто прокурору Херсонської області для проведення додаткового розслідуання (арк. справи 15-27). Постановою прокурора відділу прокуратури Херсонської області від 20.07.2015 року кримінальне провадження №42015230000000018 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України, об`єднане в одне провадження 30.01.2015 року з кримінальним провадженням №42015230000000015, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (арк. справи 28-30). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2019 року стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури та суду в розмірі 166920,00 грн. Рішення набрало законної сили 07.10.2019 року (арк. справи 31-33). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2019 року виправлено описки в тексті ухвали суду від 25.02.2019 р. про прийняття справи до провадження, від 26 квітня 2019 року про закриття підготовчого провадження, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2019 року у цивільній справі №766/2841/17, а саме вважати вірним ім`ям позивача " [PERSON] " (арк. справи 34). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2019 року виправлено описку у виконавчому листі виданому Херсонським міським судом Херсонської області від 21.10.2019 р., а саме вважати вірним ім`ям позивача " [PERSON] " (арк. справи 36). Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено статтею 56 Конституції України. Згідно частин першої, другої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Згідно пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій вищевказаної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду. Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові, відшкодовуються (повертаються), зокрема: 5) моральна шкода. Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї самої, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 2 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування, як запобіжного заходу, тримання під вартою. Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Визначення розміру відшкодування моральної шкоди за час перебування позивача під слідством здійснюється, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на час ухвалення судом рішення (4723,00 грн). Враховуючи період перебування [PERSON] під слідством та судом з 30 червня 2009 року по 31 липня 2012 року (повних 37 міс.) розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим 174751,00 грн. (4723,00 грн х 37 місяців). Враховуючи фактичні обставини справи, встановлені обставини перебування позивача під слідством та судом, закриття відносно нього кримінального провадження, що свідчить про беззаперечне завдання позивачеві моральної шкоди (сильний душевний біль та страждання) через незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що визначений законодавством мінімальний розмір на відшкодування шкоди, завданої позивачу незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, підлягає відшкодуванню у мінімально визначеному законодавством розмірі. Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 № 215, казначейство, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому Законом порядку, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.25 Бюджетного Кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.25 Бюджетного Кодексу України передбачено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного Кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Таким чином, безспірне списання коштів Державного бюджету України на підставі рішення суду здійснюється саме Державною казначейською службою України. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 12 жовтня 2020 року.

Outcome: approved