Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі по тексту - відповідач 1), Державне підприємство "Сетам" (надалі по тексту - відповідач 2), третя особа: Дочірнє підприємство "Транспортно-експедиційний центр", у якому просив визнати недійсними електронні торги та складений за їх результатами 08.06.2016 року протокол №182659 про визнання переможцем по лоту 146835 [PERSON]; стягнути на користь позивача з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України грошові кошти, сплачені по лоту 146835 на електронних торгах 08.06.2016 року, в сумі - 31211 грн. 06 коп. та з Державного підприємства «Сетам» сплачений гарантійний внесок за проведення електронних торгів 08.06.2016 року по лоту 146835 в сумі - 1642 грн. 69 коп., а також судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у червні 2016 року позивач прийняв участь у електронних торгах по лоту 146835 (транспортний засіб БГМ-1 ЗИЛ 131, 1987 р.в.) шляхом сплати гарантійного внеску на рахунок відповідача 2 та 08.06.2017 року зробив ставку в сумі - 32 853,75 грн. за вказаний лот та став переможцем електронних торгів із зобов»язанням перерахувати усі кошти на рахунок продавця - відповідача 1. Роздрукувавши протокол про проведення вказаних електронних торгів, позивач підписав його та надіслав організатору - відповідачу 2, сплативши відповідачу 1 усю суму коштів по лоту - 31 211,06 грн. Між тим, в порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року за №2710/5 (надалі по тексту Порядок №2710/5) державний виконавець акт про проведені електронні торги не виписав та не передав позивачу та придбане на торгах майно позивач також не отримав. При зустрічі із зберігачем придбаного автомобіля з»ясувалось, що його на зберіганні немає, що вказує на надання відповідачем 1 неправдивої інформації по лоту та його відсутність. У вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача із проханням повернути перераховані кошти по лоту, але отримав відмову із посиланням на перерахування коштів стягувачу. Відтак, із посиланням на вимоги ст..ст.650,656,662, 668 ЦК України зазначає про свою відмову від вказаного договору купівлі-продажу, оскільки придбане майно відсутнє. При обґрунтуванні позовних вимог посилається на ст..230 ЦК України, оскільки його було введено в оману відповідачами при укладенні вказаного договору купівлі-продажу, що є підставою для визнання його недійсним та стягнення з відповідачів сплачених по лоту коштів в повному обсязі. У зв»язку з чим, за захистом свого порушеного права звернувся до суду із вказаним позовом. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з викладених у позові підстав, просили їх задовольнити. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмові клопотання про долучення документів виконавчого провадження, відповідно до якого просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі без жодного обґрунтування. Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, але надав суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що ДП «Сетам» діяло у відповідності до вимог законодавства та як організатор електронних торгів по лоту, де переможцем було визнано позивача, жодним чином права позивача не порушив та вправі відповідати за зберігання придбаного на торгах майна. Послався на те, що позивачем не було доведено порушення вимог Порядку проведення електронних торгів при їх проведенні як підстави для визнання електронних торгів недійсними. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши заперечення і матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час виникнення спірних правовідносин, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 12.10.2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Мазуром Г.І. на виконання наказу від 11.09.2012 року Господарського суду Одеської області було відкрито виконавче провадження №34910425 про стягнення з ДП «Транспортно-експедиційний центр» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» грошових коштів заборгованості. В межах проведення виконавчого провадження відбулись електронні торги з реалізації арештованого майна боржника, що були організовані відповідачем 2 на замовлення відповідача 1. Згідно протоколу №182659 проведення електронних торгів від 08.06.2016 року з продажу вказаного арештованого майна - транспортного засобу марки БГМ-1 ЗИЛ 131, 1987 р.в. д.н.з.[NUMBER], то останне знаходилось на зберіганні в м.Одеса, вул..Новікова,5, вартістю - 32 853,75 грн. та при умові сплати гарантійного внеску - 1642,69 грн. При цьому, переможцем вказаних торгів було визнано учасника №4 - позивача по справі [PERSON], яка був зобов»язаний перерахувати на рахунок продавця - відповідача 1 грошові кошти за придбання вказаного майна по лоту 146835 у вищевказаному виконавчому провадженню в сумі - 31 211,06 грн. (а.с.58). Вказані зобов»язання позивач виконав в повному обсязі, перерахувавши вказані кошти на рахунок як відповідача 1, так і відповідача 2 (а.с.13). Згідно Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року за №2710/5 (надалі по тексту Порядок №2710/5), чинного на час виникнення спірних правовідносин, відповідач 2 - ДП «Сетам» з жовтня 2015 року є організатором електронних торгів. За умовами п.X вказаного Порядку саме на підставі копії протоколу переможець електронних торгів у формі аукціону протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. При цьому, визначено, що гарантійний внесок не повертається учаснику, який був визнаний переможцем електронних торгів, але не вніс усієї належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 цього розділу, або не підписав та не надіслав протокол з продажу предмета іпотеки у строки, передбачені пунктом 3 розділу VII цього Порядку. Як вбачається з досліджених матеріалів у справі позивач як переможець по лоту в повному обсязі виконав усі вимоги законодавства, перерахувавши кошти по лоту та направивши усі необхідні документи відповідачам. Між тим, відповідач 1 свої обов»язки з передачі придбаного майна по лоту №146835 не виконав та у відповідності до вимог п.4 Розділу Х Порядку №2710/5 після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів, який надійшов на електронну адресу, не складав акт про проведені електронні торги та не передав його переможцю. За умовами п.8, 9 Розділу Х вказаного Порядку акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Між тим, при зверненні позивача до боржника у вказаному виконавчому провадженні ДП «Транспортно-експедиційний центр» з»ясувалось, що проданий по лоту позивача транспортний засіб раніше дійсно знаходився за місцем зберігання в м.Одеса, вул..Новікова,5, але новий власник вказаної території не надає вказаному боржнику доступ до вказаної території, що в свою чергу унеможливлює передачу вказаного автомобіля позивачу як переможцю по лоту №146835 (а.с.16). За змістом вимог ч.4 ст.656 ЦК України до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає із їх суті. Відповідно до Правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України 13.02.2013 по справі № 6-174цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). У цій справі позивач, посилаючись на вимог ст..ст.203,230 ЦК України, як на підставу свої вимог про визнання вказаного договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, вказує на введення його відповідачами в оману щодо наявності проданого на торгах майна та можливості його передачі [PERSON] в натурі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Між тим, суд не знаходить підстав для визнання вказаного правочину недійсним з наведених позивачем підстав, оскільки в діях відповідачів не вбачається навмисних дій по введення в оману позивача щодо відсутності в натурі та можливості передачі придбаного на торгах транспортного засобу. Доказів того, що відповідачі знали про відсутність транспортного засобу за місцем його зберігання позивачем надано не було та не вбачається цього і зі змісту відповіді зберігача (а.с.16), де вказано про відсутність доступу на відповідну територію, а не відсутність придбаного по лоту автомобіля. Крім того, не може слугувати підставою для визнання недійсними електронних торгів встановлені в судовому засіданні порушення вимог п.4 Розділу Х Порядку №2710/5 щодо не складання акту про проведені електронні торги та не передачу його переможцю з боку відповідача 1, оскільки не є порушення порядку торгів під час їх проведення чи його результатів, оскільки оформлення електронних торгів відбувається шляхом складання протоколу їх проведення, а не складанням акту. Зокрема, Розділом VIII вказаного Порядку визначено, що закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом у день закінчення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. При цьому, у розумінні Порядку №2710/5 акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно Згідно ст..662 ЦК продавець зобов»язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. У разі відмови продавця передати товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.(ч.ч.1,2 ст..665 ЦК України). Стаття 611 ЦК України визначає можливі наслідки порушення зобов'язання, метою яких є захист інтересів постраждалої сторони. До них, зокрема належать: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього (ст. 615 ЦК України) або розірвання договору (ст. 651 ЦК України), зміна умов зобов'язань (ст. 651 ЦК України), сплата неустойки (ст. 624 ЦК України), відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 623 ЦК України). Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язань однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. За умовами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Зважаючи на вищевказану вимогу ст..651 ЦК України у взаємозв»язку із ст..665 ЦК України суд вважає, що договір купівлі-продажу, що оформлений протоколом електронних торгів від 08.06.2017 року за №182659, слід вважати розірваним у зв»язку з відмовою позивача від такого договору внаслідок порушення відповідачем 1 свого обов»язку на передачу придбаного майна. Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений чи розірваний у зв»язку з істотним порушенням умов договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. З врахуванням того, що обумовлений договором купівлі-продажу товар, за який позивач сплатив відповідачу 1 кошти як за його придбання, так і відповідачу 2 за організацію проведення такого придбання, не було передано позивачу, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідачів на користь позивача усі сплачені у зв»язку з цим грошові кошти. З огляду на наведене, підлягає стягненню на користь позивача з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України грошові кошти, сплачені по лоту 146835 на електронних торгах 08.06.2016 року, в сумі - 31211 грн. 06 коп. та з Державного підприємства «Сетам» сплачений гарантійний внесок за проведення електронних торгів 08.06.2016 року по лоту 146835 в сумі - 1642 грн. 69 коп. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак підлягає стягненню на користь [PERSON] з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України кошти судового збору в сумі - 531 грн. 00 коп. та з ДП «Сетам» кошти судового збору в сумі - 20 грн. 20 коп.

Outcome: partial