Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 12.02.2002, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 12.02.2002 № 30, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] Вищевказане свідоцтво про право власності зареєстроване в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.05.2002 року в реєстрову книгу № 11 за реєстровим № 1907. [PERSON] її мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим міським відділом РАЦС м. Харкова за актовим записом № 524. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 10 За життя [PERSON] склала заповіт від 13.12.2006, яким заповіла їй - позивачу у справі належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та все те, що буде їй належати на день смерті. Заповіт посвідчений секретарем Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 246. Спадщину після смерті матері вона прийняла щляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши її поховання. Згідно довідки Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.02.2017 року № 202 вона-позивач у справі, проживала разом з [PERSON], вела з нею спільне господарство, доглядала за нею, здійснила її поховання. Після смерті спадкодавця вона продовжує проживати в спадковому будинку, Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 331, реєстровий номер № 11-1907). Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. « А-1» загальною площею 58,00 кв.м., житловою площею 25,20 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», погріб літ. « «Е», альтанка літ. «Ж», ворота №1, забор №2, ворота №3. Розпорядженням Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 05.01.2016 № 02-03/04 перейменовано вулиці та провулки селища Вільшани Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Вулиця « [ADDRESS]» перейменована на вулицю « [ADDRESS]». Вона звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу у Харківській області з заявою про оформлення права на спадщину за заповітом. 04.08.2017 за № 92/02-31 їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої їй рекомендовано звернутися до суду в порядку позовного провадження для вирішення даного питання. Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04.08.2017 (№ витягу 48652364, номер у спадковому реєстрі 401618) , наданий приватним нотаріусом Тельпіс О.В. підтверджує факт, що спадщина після смерті [PERSON] ніким офіційно не прийнята, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов [PERSON] підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе Представник Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області - відповідач у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності від 12.02.2002, виданого виконкомом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області на підставі рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 12.02.2002 № 30, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] Вищевказане свідоцтво про право власності зареєстроване в Дергачівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.05.2002 року в реєстрову книгу № 11 за реєстровим № 1907. [PERSON] мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим міським відділом РАЦС м. Харкова за актовим записом № 524. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 10 За життя [PERSON] склала заповіт від 13.12.2006, яким заповіла позивачу у справі належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та все те, що буде їй належати на день смерті. Заповіт посвідчений секретарем Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 246 Спадщину після смерті матері позивач прийняла щляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши її поховання. Згідно довідки Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.02.2017 № 202 позивач у справі, проживала разом з [PERSON], вела з нею спільне господарство, доглядала за нею, здійснила її поховання,після смерті спадкодавця позивач продовжує проживати в спадковому будинку, Спадкове майно, після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS] Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку , розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 331, реєстровий номер № 11-1907). Згідно проведеної інвентаризації встановлено, що за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. « А-1» загальною площею 58,00 кв.м., житловою площею 25,20 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», гараж літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», погріб літ. « «Е», альтанка літ. «Ж», ворота №1, забор №2, ворота №3. Розпорядженням Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 05.01.2016 № 02-03/04 перейменовано вулиці та провулки селища Вільшани Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Вулиця « [ADDRESS]» перейменована на вулицю « [ADDRESS]». Позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу у Харківській області з заявою про оформлення права на спадщину за заповітом. 04.08.2017 за № 92/02-31 позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої мені рекомендовано звернутися до суду в порядку позовного провадження для вирішення даного питання. Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 04.08.2017 (№ витягу 48652364, номер у спадковому реєстрі 401618) , наданий приватним нотаріусом Тельпіс О.В. підтверджує факт, що спадщина після смерті [PERSON] ніким офіційно не прийнята, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»:Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1261,1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved