Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що в она страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворо ї можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом, через що вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 02.07.2018 [PERSON] бу ла оглянут а комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворо ї та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дала усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому її лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом. Прокурор заперечив проти задоволення заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти своєї госпіталізації до психіатричного закладу, вважає себе психічно здоровою. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.07.2018 [PERSON] бу ла доставлен а в ХОПЛ № 1 швидкою допомогою. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвор у 02.07.2018, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу з наростаючим дефектом, що проявляється у появі маячних ідей переслідування, відсутності критики до власного стану та своїх дій, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Отже, виходячи із змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, крім наявності в неї тяжкого психічного розладу, є вчинення нею чи виявлення нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність такою особою самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, в ході судового розгляду представником ХОПЛ №1 не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини щодо неспороможності [PERSON] самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд не бере до уваги висновок комісії лікарів психіатрів від 02.07.2018 про те, що [PERSON] потребує лікування лише в умовах стаціонару, оскільки цей висновок не підтверджений жодними обєктивними даними. Зокрема, у висновку не зазначено, в чому полягає її неспороможності самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, викладені в заяві головного лікаря ХОПЛ №1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, а тому у задоволенні заяви небхідно відмовити. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: dismissed