Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

ПАТ „ УкрСиббанк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 26. 06. 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11364877000, згідно якому відповідач отримав кредит в сумі 26000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, строком до 26. 06. 2029 року. Погашення має відбуватись щомісячно у відповідності до встановленого графіку. З метою забезпечення виконання цього договору 26. 06. 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки, де поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх своїх зобовязань, які виникли по кредитному договору. [PERSON] заборгованість за кредитним договором не погашає, на суму заборгованості були нараховані відсотки, а саме: 25\~507,43 долара США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 06. 05. 2015 року становить 539\~050, 02 грн. - заборгованість по кредиту та процентам; 10\~428,95 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, у тому числі заборгованість по кредиту строкова- 22\~195,42 долара США, заборгованість по кредиту прострочена 659,82 долара США, заборгованість по процентах поточна 0,02 долара США, заборгованість по процентах прострочена 2652,17 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2053,50 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів -8375,45 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не явився, у заяві позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково і пояснили, що вони до 26 травня 2014 року сплачували кредит, але після різкого зростання курсу долару США в Україні платити у визначеному у кредитному договорі розмірі щомісячні платежі не змогли, тому не згодні сплачувати проценти та пеню, оскільки така ситуація виникла не з їх вини. Розмір суми боргу за кредитним договором визнають. [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із зустрічними позовами, де вказали на те, що вказані грошові кошти взяли у Банку на купівлю квартири [ADDRESS], де вони мешкають у теперішній час з двома неповнолітніми дітьми. У даний час їх сукупний дохід на місяць складає 5300 грн., що не дозволяє у повній мірі забезпечити нормальне життя і сплачувати кредит, оскільки щомісячний платіж за кредитним договором перевищує їх сукупний місячний дохід. Просять зменшити розмір неустойки за кредитним договором, а саме - заборгованість по процентах зменшити з 2652,17 доларів США до 500 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту з 2053, 50 грн. зменшити до 1000 грн., заборгованість з пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 8375, 45 грн. зменшити до 2000 грн., відстрочити строк погашення заборгованості за кредитом строком на дванадцять місяців до серпня 2016 року. Крім того, [PERSON] просить розірвати договір про надання споживчого кредиту, укладений між Банком та нею, вказуючи, що при його укладанні робітники банку наполягали, щоб вона уклала його у доларах США, а так як вона не є фахівцем у галузі фінансів, то не могла передбачити змін курсу національною валюти, і прорахувати усі ризики за цим договором. Вважає умови договору несправедливими і такими, що суперечать принципу добросовісності. На підставі ст. 15 Закону України «Про захист прав споживача» у разі надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію, виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей споживач має право розірвати договір. В судовому засіданні позивачі за зустрічними позовами підтримали свої позовні вимоги і просять задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] пояснив, що вони готові погасити кредит повністю по вартості долара США по 4, 8 грн. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» до суду не явився, свою думку стосовно зустрічних позовів не висловив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ПАТ «УкрСиббанку» частково і зустрічних позовів [PERSON] і [PERSON] також частково. Як вбачається з копії договору, 26. 06. 2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11364877000, згідно якому відповідач отримав кредит в сумі 26000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних, строком до 26. 06. 2029 року. З метою забезпечення виконання цього договору 26. 06. 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки, де поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх своїх зобовязань, які виникли по кредитному договору. Погашення має відбуватись щомісячно у відповідності до встановленого графіку, який міститься у п. 1. 2. 2 Договору.. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови кредитного договору, не повертає гроші, станом на 06. 05. 2015 року Банком згідно договору нарахована заборгованість: 25\~507,43 долара США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 06. 05. 2015 року становить 539\~050, 02 грн. - заборгованість по кредиту та процентам; 10\~428,95 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, у тому числі заборгованість по кредиту строкова- 22\~195,42 долара США, заборгованість по кредиту прострочена 659,82 долара США, заборгованість по процентах поточна 0,02 долара США, заборгованість по процентах прострочена 2652,17 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 2053,50 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів -8375,45 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором № 11364877000 від 26. 06. 2008 р. Разом з тим суд приймає до уваги положення п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де зазначено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Таким чином, суд, зважаючи на істотні обставини, які склалися у відповідачів за основним позовом, а саме те, що до істотного збільшення курсу долара США в Україні вони акуратно і своєчасно сплачували ануїтетні платежі за кредитним договором, в даний час мають складний фінансовий стан з урахуванням щомісячної суми доходу, який в даний час є меншим, ніж щомісячний платіж за договором, що потягло за собою неможливість виконувати умови договору, суд вважає за можливе знизити розмір неустойки у тих розмірах, як того, просять [PERSON], тому позовні вимоги Банку підлягають задоволенню частково зі зменшенням суми неустойки по кредитному договору. В іншій части зустрічних позовів Чеботарьових суд відмовляє за таких підстав. Зростання курсу долара США - валюти кредиту сама по собі не може бути підставою для визнання умов кредитного договору несправедливими, оскільки у позивача існувала можливість передбачити в момент укладення договору зміни курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з динаміки зміни курсу гривні по відношенню до національної валюти - гривні та її девальвації й можливість отримання кредиту в національній валюті. Крім того, суд вважає помилковим посилання позивача на Закон України "Про захист прав споживачів", оскільки між сторонами виникли договірні відносини (його виконання), які перш за все регулюються нормами ЦК України, а не ЗУ "Про захист прав споживачів". Зменшити суму процентів до 500 доларів суд не взмозі, оскільки це є платою за користування кредитним коштами, і таким чином суд буде змінювати умови кредитного договору, що неприпустимо. Вирішити питання щодо розстрочення погашення заборгованості за кредитним договором на даній стадій суд не вправі, оскільки вказане питання регулюється ст. 373 розділу VІ ЦПК України, який передбачає вирішення процесуальних питань, пов»язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), тобто ця вимога може заявлятися боржником тільки на стадії виконання рішення суду після того, як рішення набере чинності.

Outcome: partial