Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 звернулась до суду з позовом у якому просить витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади м. Києва квартиру № [ADDRESS]. Вказані позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016100030010817 від 08.09.2016 року, місцевою прокуратурою встановлено, що квартира № [ADDRESS], яка належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, вибула із її володіння без волі власника. Будинок по [ADDRESS] на підставі рішення Київської міської ради №284/5096 від 02.12.2010 року «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» включений до переліку об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва, а отже належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1112 від 10.12.2010 року вказаний будинок віднесено до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Отже, квартира № [ADDRESS], належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесена до сфери управління Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації. Разом з тим, вказане майно було незаконно зареєстровано на праві власності. На підставі рішення виконкому Московської районної ради № 2271 від 02.12.1967 року [PERSON] видано ордер № Б80187 від 09.12.1967 року на жиле приміщення жилою площею 40,6 кв. м. в квартирі № [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської ради народних депутатів м. Києва від 27.02.1979 року № 109 особистий рахунок на квартиру № [ADDRESS] переоформлено на [PERSON], у зв'язку зі смертю чоловіка [PERSON] За інформацією відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] померла у [INFO]. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 01.12.1999 року, укладеному на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (реєстраційний номер № 2074), [PERSON] (продавець) продав [PERSON] квартиру № [ADDRESS]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира № [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1999 року № 2074, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості», технічного паспорту від 01.07.2015 року виданого ПП «Форвард-В» та інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.09.2015 року серія КВ-2015 № 27079. Разом з тим, згідно інформації, наданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.09.2016 року № 13574 право власності на квартиру № [ADDRESS] не реєструвалось. За інформацією Деснянської районної в місті державної адміністрації в Києві від 03.04.2017 року встановлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» по даний час через відділ приватизації державного фонду та створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства не проходила приватизація квартира [ADDRESS]. Рішення про приватизацію зазначеної квартири органом приватизації району не приймалось. Таким чином, квартира [ADDRESS] є комунальною власністю та належить територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, оскільки нею вказане майно не відчужувалося, право власності територіальної громади м. Києва в силу закону на вказане майно не припинялося, а [PERSON] не набула права власності на майно у встановленому законом порядку. В судовому засіданні представник Київської місцевої прокуратури № 3 Фединяк А.М. та представник Київської міської ради Жук І.Г. просили задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, представник Київської місцевої прокуратури № 3 Фединяк А.М. вказувала на те, що відчуження комунального майна повинно було відбуватися в рамках приватизаційної процедури у порядку, визначеному законодавчими актами. Однак, право власності територіальної громади перейшло до [PERSON] в обхід встановленої законодавством приватизаційної процедури. Оскільки відчуження спірної квартири відбулось поза волею та без участі дійсного власника майна - територіальної громади, а тому квартира [ADDRESS] була відчужена особою, яка не мала права на її відчуження, без відома та згоди дійсного власника майна. Крім того зазначила, що рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 року №7/4819 шляхом ліквідації припинені районні в місті Києві ради Повноваження районних рад щодо розпорядження майном територіальної громади міста Києва відносяться до компетенції Київської міської ради. Таким чином, у випадку, коли б спірна квартира не була протиправно відчужена невстановленою слідством особою, то територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради могла б здійснювати державний контроль за використанням вказаного об'єкта нерухомості. На наявність права власника на майно не впливає також і та обставина, що воно було предметом угод відчуження, укладених іншими особами, оскільки дійсний власник не був стороною цих угод, а ст. 346 ЦК України не передбачає припинення права власності дійсного власника в зв'язку з реєстрацією договорів купівлі продажу за іншими особами під час його неодноразового перепродажу, бо відбувалося без участі та поза межами волі дійсного власника. Наголошувала на тому, що оскільки спірне майно незаконно вибуло із власності територіальної громади міста Києва за відсутності її волевиявлення та з порушенням порядку, встановленого законодавством порядку щодо відчуження об'єктів житлового фонду, тому право власності територіальної громади міста Києва на спірну квартиру не припинялося. Ураховуючи викладене, спірна квартира № [ADDRESS] підлягає витребуванню від [PERSON] на підставі ст. 388 ЦК України на користь розпорядника майна - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що представники позивача не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, Деснянським районним судом м. Києва проведено заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника прокуратури, представника Київської міської ради, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступн Згідно ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування", право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування . Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Так, статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Аналогічні положення закріплюються і встатті 327 Цивільного кодексу України. Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. На підставі рішення Київської міської ради №284/5096 від 02.12.2010 року «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» будинок по [ADDRESS] включений до переліку об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва (а.с.9,10 11,12). Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №1112 від 10.12.2010 року вказаний будинок віднесено до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.13-15, 16,17). На підставі рішення виконкому Московської районної ради № 2271 від 02.12.1967 року [PERSON] видано ордер № Б80187 від 09.12.1967 року на жиле приміщення жилою площею 40,6 кв. м. в квартирі № [ADDRESS] (а.с.20,21). Рішенням виконавчого комітету Дніпровської ради народних депутатів м. Києва від 27.02.1979 року № 109 особистий рахунок на квартиру № [ADDRESS] переоформлено на [PERSON], у зв'язку зі смертю чоловіка [PERSON] (а.с.19). Відповідно до листа Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 03.02.2017 року [PERSON] померла у [INFO] (а.с.34). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.12.1999 року, укладеному на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (реєстраційний номер № 2074), [PERSON] (продавець) продав [PERSON] квартиру № [ADDRESS] (а.с.22,23). Згідно з п. 2 вказаного договору від 01.12.1999 року № 2074 відчужувана квартира належить Продавцю ([PERSON]) на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого товарною біржею «Десятинна» від 15.06.1997 року. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» міститься перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності та інших речових прав, але в даному випадку право комунальної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано та у Київської міської ради відсутній відповідний правовстановлюючий документ. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира № [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1999 року № 2074, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості», технічного паспорту від 01.07.2015 року виданого ПП «Форвард-В» та інформаційної довідки КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.09.2015 року серія КВ-2015 № 27079 (а.с.24,25). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно інформації, наданої Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 27.09.2016 року за № 13574 право власності на квартиру № [ADDRESS] не реєструвалось. За інформацією Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 03.04.2017 року встановлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» по даний час через відділ приватизації державного фонду та створення ОСББ Управління житлово-комунального господарства не проходила приватизація квартира [ADDRESS]. Рішення про приватизацію зазначеної - квартири органом приватизації району не приймалось. Житловий будинок [ADDRESS] належить до територіальної громади м. Києва та перебуває в комунальній власності (а.с.18). Згідно інформації, наданої Державним архівом м. Києва від 02.03.2017 року № 068/05-17/332 у документах фонду Р-1606 «Товарна біржа «Українська біржа Десятинна», у журналі № 3 реєстрації договорів купівлі-продажу за період 25.04.1997 - 20.06.1997, зареєстрованих договорів від 15.06.1997 року не виявлено (а.с.29). За даними Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 16.12.2016 року № 15888 (И-2016) інформаційна довідка серії КВ-2015 № 27079 видавалась за адресою [ADDRESS] на нотаріальний запит 14-ї Державної нотаріальної контори, [PERSON] (а.с.28). Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.04.2017 року вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено наявність актового запису про шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за № 1071 від 21.06.1986 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ у м. Києві, який містить відмітку про його розірвання відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві. Також, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за № 07 від 27.06.2007, складеного виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області (а.с.30). Рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 року № 7/4819 з 31.10.2010 року шляхом ліквідації припинені районні в місті Києві ради. Повноваження районних рад щодо розпорядження майном територіальної громади міста Києва відносяться до компетенції Київської міської ради. Відповідно до копії витягу з кримінального провадження № 12016100030010817 вбачається, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016100030010817 від 08.09.2016 року, місцевою прокуратурою встановлено, що квартира № [ADDRESS], яка належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, вибула із її володіння без волі власника (а.с.45). В судовому засіданні представник Київської місцевої прокуратури № 3 Фединяк А.М. неодноразового наголошувала та звертала увагу суду на той факт, що на її думку спірне майно незаконно вибуло із власності територіальної громади міста Києва за відсутності її волевиявлення та з порушенням порядку, встановленого законодавством порядку щодо відчуження об'єктів житлового фонду, а тому право власності територіальної громади міста Києва на спірну квартиру не припинялося. Ураховуючи викладене, спірна квартира № [ADDRESS] підлягає витребуванню від [PERSON] на підставі ст. 388 ЦК України на користь розпорядника майна - територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради Разом з тим, проведена державна реєстрація права власності за [PERSON] не визнавались недійсною та не скасовувалась. Також суду не доведено факту належності до комунальної власності територіальної громади м. Києва квартири № [ADDRESS], не надано доказів щодо реєстрації спірного нерухомого майна, як комунальної власності, що слугувало б підставою для задоволення віндикаційного позову в порядку ст.ст. 387, 388, 1212, 1213 ЦК України. Разом з тим, прокурором не порушувалося питання про визнання за Київською міською радою права власності на квартиру, право на яку на даний час зареєстроване за [PERSON], також не заявлялися вимоги про скасування реєстрації права власності [PERSON] на спірну квартиру. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed