Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 грудня 2014 року, близько 17 год 10 хв, в темну пору доби, водій [PERSON], керуючи автобусом марки «YUTONG», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі "Київ-Ковель" в напрямку м.Київ, на 48 км 660 м вказаного автошляху, поблизу с.Пилиповичі Бородянського району Київської області допустив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину дороги. В результаті наїзду пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП. 31 грудня 2014 року відомості про ДТП внесені ГУ МВС України в Київській області до ЄРДР за № 12014110000000417 за ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «YUTONG», реєстраційний номер [NUMBER] застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3297205, згідно якого страхова сума за шкоду, завдану життю і здоров'ю потерпілих становить 100 000 грн. 31 серпня 2016 року позивачка, яка є дочкою померлого [PERSON] та на час його смерті була неповнолітньою, повідомила відповідача про настання страхового випадку та звернулась із заявою про виплату їй страхового відшкодування, проте, до цього часу кошти їй не виплачені. Тому просила стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на свою користь, на підставі п. 27.2 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування, пов'язане із втратою годувальника в розмірі 52 047,72 грн. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав та викладене підтвердив. ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» свого представника в судове засідання не направило, просило справу розглядати без його участі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки ДТП сталася не з його вини. Вислухавши пояснення представника позивачки та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року, близько 17 год 10 хв, в темну пору доби, водій [PERSON], керуючи автобусом марки «YUTONG», реєстраційний номер [NUMBER], який належить ТОВ «Автосвіт ЛТД, рухаючись по автодорозі "Київ-Ковель" в напрямку м.Київ, на 48 км + 660 м вказаного автошляху, поблизу с.Пилиповичі Бородянського району Київської області допустив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину дороги. В результаті наїзду пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці ДТП, що підтверджується матеріалами справи (а.с.6-7). Відповідно до Полісу № АІ/3297205 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 вересня 2014 року, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Автосвіт ЛТД» по транспортному засобу «YUTONG», реєстраційний номер [NUMBER], в період з 25 жовтня 2014 року до 24 жовтня 2015 року була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» з лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю, - 100000 грн. (а.с.56). 31 серпня 2016 року представник матері позивачки повідомив ТДВ «СТ «Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву на виплату страхового відшкодування, в тому числі і відшкодування у зв'язку із втратою годувальника [PERSON], [INFO], яка є дочкою померлого, та надав всі необхідні документи, однак, до цього часу страхове відшкодування позивачці не виплачене (а.с.18-19,25-26). Відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч.1,2 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Оскільки [PERSON], [INFO], на час смерті батька була неповнолітньою та перебувала на його утриманні (а.с.10,19), то вона має право на отримання страхового відшкодування (регламентної виплати) в розмірі, не меншому, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, що становить 43 848 грн. (1218 грн. х 36). За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки страхова компанія ухиляється від вирішення питання виплати позивачці належного їй відповідно до вимог діючого законодавства страхового відшкодування, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь [PERSON] страхове відшкодування, пов'язане з втратою годувальника, в розмірі 43 848 грн. Так як індексація мінімальної заробітної плати для визначення розміру страхового відшкодування діючим законодавством не передбачена, то в іншій частині в позові необхідно відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування витрат на правову допомогу 3000 грн.

Outcome: partial