Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" 10.10.2013 р. звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 24944, 61 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/№ від 04.02.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, останній складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач був ознайомлений і згоден з умовами надання кредиту, що підтверджується його підписом в заяві. У зв'язку з порушенням відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 31.07.2013року заборгованість становила 24944, 61коп., що включає: 12773,99 грн. - заборгованість за кредитом, 8591,38 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2153,31 - заборгованість по комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до Умов кредитного договору, в т.ч.: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1175,93 грн. - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених в ньому підстав. Пояснив, що укладаючи кредитний договір, відповідач [PERSON] особистим підписом в заяві погодився з умовами та правилами користування платіжною карткою. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12-ти місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач не надав письмової заяви про закриття картрахунку, у зв'язку з чим на підставі умов договору строк дії карти відповідача було продовжено на такий же строк, і відповідно строк дії Договору також було продовжено на строк дії карти. Правовідносини боржника з Банком тривають по сьогоднішній день, [PERSON] продовжує користуватись отриманими кредитним коштами, свої зобов'язання щодо повного погашення кредиту не виконав, а тому відсутні підстави для застосування строків позовної давності. Представник пояснив, що відсотки не нараховуються в тому випадку, коли до 30 днів клієнт кошти повертає на картковий рахунок. Стосовно збільшення/зменшення кредитного ліміту банком, представник позивача пояснив, що відповідач був повідомлений про право банку змінювати кредитний ліміт, оскільки в заяві міститься положення про це. Про те, що кредитний ліміт змінювався, на телефонний номер відповідача банк направляв SMS повідомлення. Так як відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тому щодо нього були застосовані штрафи за прострочку, % за прострочений кредит, % за користування кредитним лімітом. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 24944, 61 грн. та судові витрати. Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що між сторонами немає укладеного договору, тому що згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, які не є послугою у визначенні цього закону. Представник відповідача, покликаючись на правовий висновок, зроблений Верховним Судом України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 06.11.2013 р. при розгляді справи № 6-116цс13, предметом якої був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Представник вважає, що в позові слід відмовити в зв'язку з спливом позовної давності До вимог про стягнення пені пропонує застосувати позовну давність в один рік згідно ст. 258 ЦК України. Також представник просить суд застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, для цього додав суду документи про перебування відповідача на лікуванні в 2004-2005 р., і щодо проходження обстеження в Городенківській центральній районній поліклініці у лікаря-кардіолога з 16 по 19.09.2013р. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні докази про отримання відповідачем коштів в розмірі 12773,99 грн. Вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Про те, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" свідчить нова редакція Статуту (а.с. 16). Судом встановлено, що 04.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % в місяць рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві (а.с. 7). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається із матеріалів справи, у заяві позичальника на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку термін дії картки не визначено. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач неналежно виконував свої зобов'язання щодо умов договору, внаслідок чого, як вбачається з представленого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.02.2008 року, станом на 31.07.2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становила 24944,61 грн., яка складається з наступного: 12773,99 грн. - заборгованість за кредитом, 8591,38 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 127,74 грн. - нарахована комісія, 2025,57 грн. прострочена комісія, а також 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1175,93 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4 - 6). Подана в судовому засіданні представником позивача роздруківка містить інформацію про рух коштів по картковому рахунку [PERSON], про збільшення 26.09.2008 р. кредитного ліміту до 1000 грн., про зниження 30.01.2009 р. кредитного ліміту до 500 грн., про збільшення 08.07.2009 р. кредитного ліміту до 1000 грн., про збільшення 24.10.2009 р. кредитного ліміту до 2600 грн., про збільшення 05.10.2010 р. кредитного ліміту до 6500 грн., про збільшення 08.11.2010 р. кредитного ліміту до 8500 грн., про збільшення 23.01.2011 р. кредитного ліміту до 10500 грн., про збільшення 27.02.2011 р. кредитного ліміту до 13500 грн., про зниження 21.12.2011 р. кредитного ліміту до 12780 грн. Інформація банку про поступлення коштів на картковий рахунок відповідає наданим представником відповідача квитанціям про зачислення коштів на рахунок 08.12.2010 р. в сумі 2600 грн., 10.12.2010 р. в сумі 945 грн., 10.01.2011 р. в сумі 100 грн., 20.01.2011 р. в сумі 60 грн., 08.02.2011 р. в сумі 100 грн., 24.03.2011 р. в сумі 1000 грн., 23.04.2011 р. в сумі 600 грн., 25.05.2011 р. в сумі 700 грн., 25.07.2011 р. в сумі 100 грн., 16.08.2011 р. в сумі 800 грн., 25.08.2011 р. в сумі 600 грн., 24.09.2011 р. в сумі 500 грн., 16.06.2012 р. в сумі 400 грн. Будь-яких доказів на спростування вказаної суми заборгованості відповідачем чи його представником суду не представлено. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Судом встановлено, що згідно п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же термін.Враховуючи те, що відповідачем не подавалася заява про закриття карткового рахунку при відсутності заборгованості на ньому, у відповідності із умовами кредитного договору, то кредитні правовідносини є такими, що діють. А тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Судом не встановлено підстав для застосування щодо відповідача ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшення розміру неустойки, так як за розрахунком заборгованості неустойка позивачем не нарахована. Отже, з відповідача в користь позивача слід стягнути 24944 гривень 61 копійок заборгованості за кредитним договором без номера від 04.02.2008 р. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст. 256,257,259, 526,527,530 ЦК України,

Outcome: approved