Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся в суд з позовом про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідачів Вашківецької міської ради, де третьою особою без самостійних вимог є [PERSON] Посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. 05.07.1993 року Вашківецьким відділом комунального господарства було складено акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального житлового будинку в [ADDRESS], відповідно до якого комісія прийняла в експлуатацію житловий будинок, будівництво будинку було розпочато в 1985 році та закінчено в 1988 році. Рішенням виконкому Вашківецької міської ради міської ради народних депутатів Вижницького району Чернівецької області від 08 липня 1993 року затверджено акт приймальної комісії на новозбудований будинок в [ADDRESS], житлова площа 46,90 м.кв., корисна площа 72,7 м.кв., яким дозволено поселитись в новозбудованому житловому будинку по [ADDRESS], та надано право оформити право особистої власності на житловий будинок на нього та на померлу [PERSON] 21 липня 1993 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради народних депутатів Вижницького району Чернівецької області видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок в [ADDRESS], відповідно до якого даний житловий будинок на праві особистої власності належить йому та [PERSON] Свідоцтво зареєстровано 21.07.1993 року в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації ( Реєстрова книга № 8, стор. 147 за реєстровим номером 1364), однак у свідоцтві про право власності на даний житловий будинок не визначено розмір часток кожного із співвласників. [INFO] померла його матір - [PERSON]. Він, як онук [PERSON], відповідно до вимог ст. 1266 Цивільного кодексу України, має право на спадкування за правом представлення. Крім нього спадкоємцем за правом представлення є його рідна сестра [PERSON], яка на час смерті спадкодавця проживала за іншою адресою, в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не зверталася та на спадщину не претендує. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. 06.03.2013 року він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори йому було відмовлено в зв'язку з тим, що він не подав доказів про прийняття спадщини після [PERSON], вважається таким що не прийняв спадщину, не подав нотаріальній конторі доказів про належність до однієї із черг спадкоємців за законом і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину та не подані документи(не визначено частку кожного з власників в праві спільної власності), які посвідчують право власності [PERSON] на дане майно. Просить визначити за ним - [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] рівні по 1/2 частки в житловому будинку, що розташований в [ADDRESS], встановити факт своєчасного прийняття ним спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] та складається з 12 частки житлового будинку в [ADDRESS], та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, на 1/2 частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, посилався на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному об'ємі, посилався на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. До початку розгляду справи від представника відповідача Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, заперечень проти задоволення позову не мають та просять справу розглядати без їх участі. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, третю особу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] померла - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим м.Вашківці ККП Вижницького району Чернівецької області. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 01.06.1930 року, актовий запис №30 вбачається, що батьками є [PERSON], [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження серії ЯГ №952104 виданого 11.02.1952 року Вашковським Райбюро РАЦС Чернівецької області, актовий запис №8 вбачається, що 11.02.1952 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 26.02.1954 року, актовий запис №18 вбачається, що батьками є [PERSON], [PERSON]. Судом також встановлено, що 05.07.1993 року Вашківецьким відділом комунального господарства складено акт про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального житлового будинку в [ADDRESS], яким прийнято в експлуатацію даний житловий будинок, будівництво якого розпочато в 1985 році та закінчено в 1988 році, що підтверджується копією акту. Згідно рішення виконкому Вашківецької міської ради народних депутатів Вижницького району Чернівецької області від 08 липня 1993 року затверджено акт приймальної комісії на новозбудований житловий будинок в [ADDRESS], житлова площа 46,9 м.кв., корисна площа 72,7 м.кв., яким дозволено поселитись в новозбудованому житловому будинку по [ADDRESS]. м.Вашківці та надано право оформити право особистої власності на житловий будинок на ім'я [PERSON] та померлої [PERSON], що підтверджується копією рішення. З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 21.07.1993 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради народних депутатів Вижницького району Чернівецької області вбачається, що житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] та померлій [PERSON], свідоцтво зареєстровано 21.07.1993 року в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації, реєстрова книга № 8, стор. 147 за реєстровим номером 1364. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у [ADDRESS]. З копії зведеного акту вартості будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], власниками житлового будинку є [PERSON] та [PERSON], інвентаризаційна вартість житлового будинку становить - 141261,00 грн. [INFO] померла матір позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області 14.03.2014 року, актовий запис №91. З довідки Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №608 від 30.12.2013 року вбачається , що померла [PERSON], дійсно по час смерті [INFO] постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцями другої черги за законом є [PERSON] та [PERSON] Спадкоємців за заповітом немає. Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому прядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, який фактично вступив в управління спадковим майном, а саме, на час смерті спадкодавця проживав у спадковому будинку, доглядає за житловим будинком, що розташований в [ADDRESS], прийняв його в експлуатацію, отримав свідоцтво про право особистої власності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] надав докази того, що він своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) "Спадкування здійснюється за законом і за заповітом". Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 статті 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позивач [PERSON], є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], вказане підтверджується дослідженими доказами по справі. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття. Таким чином, позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, але в зв'язку з тим, що він не подав нотаріусу доказів про прийняття спадщини після [PERSON], вважається таким що не прийняв спадщину, не подав нотаріальній конторі доказів про належність до однієї із черг спадкоємців за законом і відповідно до чинного законодавства не може претендувати на оформлення права на спадщину та не подав документи (не виділено частку спадкодавця), які посвідчують право власності [PERSON] на дане майно йому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.03.2014 року №166/02-31. Відповідно до статті 112 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно п. 224 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус може видавати свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного, суд вважає, що частки кожного із співвласників в спільній сумісній власності, а саме, в житловому будинку, що розташований в м.Вашківці по вул.Українській, 3-А, вважаються рівними по 1/2 ідеальній частки. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved