Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту проживання однією родиною, в якій просить встановити факт його проживання однією сім`єю з [PERSON], посилаючись на те, що останній є його дідом. [PERSON] був чоловіком його бабці [PERSON], з якою вони проживали 40 років без реєстрації шлюбу. З 1988 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживали в [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві власності. Разом вони вели спільне господарство, піклувалися один про одного, мали спільний сімейний бюджет, були пов'язані спільним побутом. Місцем реєстрації діда [PERSON] є адреса: [ADDRESS]. У дитинстві на шкільні канікули заявник завжди жив з дідом та бабцею і він є їх єдиним онуком. З 2008 року він опікувався за дідом та бабцею, які за віком потребували стороньої допомоги. Після смерті бабці [INFO] квартиру [ADDRESS] він отримав у спадщину, а дідусь залишився проживати з ним та його сім`єю. З дідом він проживав однією родиною понад п`ять років, він здійснював за дідом догляд, купував ліки, возив його на обстеження до лікарні. Інших родичів, крім нього, у [PERSON] немає. Однак, оформити спадщину в нотаріальному порядку заявник не може, оскільки для цього необхідно встановити факт його проживання з спадкодавцем однією сім'єю, про що він просить суд в своїй заяві. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] підтримали заяву і просять її задоволнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Одеської міської ради Артемчук П.А. заперечував проти задоволення заяви. Суд, з'ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення учасників процесу та допитавши в судовому засіданні свідків, дослідивши доказами, дійшов висновку, що заява обґрунтована та, відповідно до ст. 256 ЦПК України, підлягає задоволенню з наступних підстав. Як установлено у судовому засіданні заявник [PERSON] є онуком [PERSON] та [PERSON] [PERSON] більше сорока років проживав з [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Мешкали [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS], яка належала останній на праві власності. Місцем реєстрації [PERSON] була квартира [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1993 року. [INFO] померла [PERSON] Після смерті [PERSON] [PERSON] залишився проживати із заявником [PERSON], разом вели спільне господарство, останній піклувався про свого діда [PERSON], здійснював за ним догляд так як він за віком потребував стороньої допомоги, купував ліки, возив його на обстеження в лікарню, в літку вони разом проживали на дачі. Факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтвердили допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були викликані за заявою [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1993 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Проте, заповіту [PERSON] не складав, дітей у покійного не було, тож заявник, відповідно до ст. 1264 УК України, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини має право на спадкування за законом. Однак, оформити спадщину в нотаріальному порядку [PERSON] не може, оскільки для цього необхідно встановити факт його проживання з спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років. Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 59-60, 208-209, 212-215, 218, 256-259, 294 ЦПК України, ст.ст. 29, 1264 ЦК України, суд -

Outcome: approved