Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулася до суду з вказаною заявою та просила суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі своїм сином [PERSON], померлим 07.09.2017 року, та той факт, що останнім місцем проживання [PERSON] і, таким чином, місцем відкриття спадщини була квартира №29 в житловому будинку №19-А по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області. Заявниця у заяві вказала, що 07.09.2017 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири №29 в житловому будинку №19-А по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області. Вказана квартира належить на праві власності заявнику, її чоловікові [PERSON], її доньці [PERSON] та сину [PERSON], кожному окремо по 1/4 частці на підставі договору міни від 29.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] Державна реєстрація права власності на вказану квартиру на їх імя була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь 18.01.2006 року. Заповіту на випадок смерті їх син не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є заявниця та її чоловік батько [PERSON] Ніхто з них після смерті сина протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або з заявою про відмову від неї. 11 травня 2018 року, коли вже закінчився строк для подачі заяви про прийняття спадщини, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина. Постановою від 11.05.2018 року приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], посилаючись на те, що вона спільно з ним за однією адресою зареєстрована не була, тобто не підтверджується факт її з сином сумісного проживання за однією адресою, заява про прийняття спадщини в передбачений законом строк нею подана не була, а також виходячи з того, що місце відкриття спадщини не встановлено в звязку з тим, що на момент смерті [PERSON] ніде зареєстрований не був. У поданій до суду заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що син заявниці [PERSON], [INFO], до 26.08.2010 року постійно проживав разом з нею та своїм батьком у вказаній вище квартирі в м. Покров Дніпропетровської області. В 2010 році йому виповнилося 16 років, він отримав неповну середню освіту і вирішив продовжити своє навчання в коледжі м. Дніпра. Тому, 26.08.2010 року син був знятий з реєстрації свого постійного місця проживання в їхній квартирі в м. Покров у звязку з виїздом на навчання в м. Дніпро. Вказана обставина підтверджується довідкою №897 від 05.05.2018 року, виданою реєстраційним відділом виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області. Після закінчення навчання син заявниці повернувся в м. Покров до свого постійного місця проживання. В м. Покров син до дня своєї смерті проживав разом з заявницею та своїм батьком в квартирі, в якій він був співвласником, однак не поновив свою реєстрацію і проживав без неї до дня своєї смерті. Незадовго до смерті син заявниці поїхав в м. Дніпро, де проживала донька заявниці [PERSON] разом із сімєю. Син [PERSON] мав намір знайти роботу, однак не встиг працевлаштуватися внаслідок смерті. Встановлення факту постійного проживання заявниці разом з сином на час відкриття спадщини в м. Покров Дніпропетровської області має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення її майнових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті сина. Чоловік заявниці - [PERSON] не претендує на спадщину, що залишилася після смерті їхнього сина. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] в судовому засідання заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, пояснивши, що [PERSON] є її сином. До 26.08.2010 року постійно проживав з ними в м. Покров. В 2010 році після отримання неповної середньої освіти в школі поїхав до м. Дніпро. В 2013 році закінчив транспортний коледж в м. Дніпрі та повернувся додому в м. Покров і весь час проживав разом з сімєю (з заявником та заінтересованою особою - батьком) в спільній квартирі [ADDRESS]. 20.08.2017 року [PERSON] поїхав в м. Дніпро шукати роботу, тимчасово проживав у їхньої доньки своєї сестри [PERSON], де 07.09.2017 року помер. Заінтересована особа [PERSON], який являється батьком померлого, в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON] у повному обсязі та не заперечував проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявником про встановлення факту підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00020142062 від 15.05.2018 року, наданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 20 квітня 1994 року відбулася реєстрація актового запису про народження №155 [PERSON], [INFO], батьком зареєстровано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 7 ). Відповідно до договору міни від 29.12.2005 року, зареєстрованому в реєстрі №4269, посвідченого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], квартира №29 в житловому будинку №19-А по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровській області належить на праві власності заявниці, її чоловікові [PERSON], її доньці [PERSON] та сину [PERSON], кожному окремо по 1/4 частці (а.с.8). Державна реєстрація права власності на вказану квартиру на їх імя була здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь 18.01.2006 року, реєстраційний номер 4316814 (а.с. 9). Згідно довідки №897 від 05.05.2018 року про зняття з реєстрації місця проживання, за відомостями реєстраційного відділу виконавчого комітету Покровської міської ради [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою [INFO] (Орджонікідзе) Дніпропетровської області з 17.01.2006 року по 26.08.2010 року; знятий з реєстрації за заявою №602 до м. Дніпропетровськ на навчання. На момент смерті [PERSON] реєстрації у м. Покров не мав. За адресою: 53300, [ADDRESS] на момент смерті [PERSON] були зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~І-КИ\~№771782,\~виданого Соборним\~районним у\~місті Дніпрі\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області\~від 11.09.2017\~року,\~[PERSON],\~[INFO],\~помер 07.09.2017\~року (актовий\~запис №847,\~а/с.6). За життя [PERSON] не зробив заповідальне розпорядження. Відповідно до постанови від 11.05.2018 року приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого 07.09.2017 року, посилаючись на те, що [PERSON] на момент смерті спадкодавця [PERSON] спільно з ним за однією адресою зареєстрована не була, заява про прийняття спадщини в передбачений законом строк нею подана не була, не встановлено місце відкриття спадщини в звязку з тим, що на момент смерті [PERSON] ніде зареєстрований не був (а.с. 13). Крім того, у листі приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.06.2018 р. підтверджено, що інших заяв про прийняття спадщини, окрім поданої заявником заяви, не надходило (а/с 34). Спадкова справа за №53/2018 заведена 11.05.2018 р., тобто за фактом звернення заявника до нотаріуса. Спадкове майно складається з ? частки квартири [ADDRESS] (Орджонікідзе) Дніпропетровської області. Таким чином, встановлення факту постійного проживання [PERSON] у квартирі №29 в житловому будинку №19-А по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області, а також факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення майнових прав [PERSON] на спадкове майно, що залишилося після смерті сина. Як пояснив свідок [PERSON], [INFO], він проживає за адресою [INFO]. За цією адресою зареєстрований з 1986 року. Заявник та заінтересована особа є його сусідами. [PERSON] він знав з дитинства, приблизно з 2006-2007 років та підтримували сусідські стосунки. [PERSON] проживав за адресою [INFO] зі своєю родиною: батьком, матірю та сестрою. Навчався в м. Дніпрі. Протягом всіх років вони бачились, як сусіди, 1-2 рази на тиждень. Свідок [PERSON], [INFO], в судовому засіданні пояснив, що з заявником та її чоловіком (заінтересованою особою) [PERSON] мають дружні стосунки. Їхнього сина [PERSON] знав приблизно 15-16 років. Останній проживав з батьками по вул. Шатохіна. Донька родини [PERSON] поїхала проживати в м. Дніпро, а син [PERSON] залишився проживати з родино. Знає, що [PERSON] навчався в школі м. Покров, жив з батьками. Міг виїжджати на 1-2 місяці в м. Дніпро до сестри. На час трагедії (смерті) [PERSON] був у сестри в м. Дніпрі. В останнього іншого житла не було, він жив з батьками. Як пояснила свідок [PERSON], [INFO], з родиною [PERSON] вона перебуває в дружніх стосунках дуже давно. Їхні діти разом виросли. Знає, що в квартирі [ADDRESS] 4особи: [PERSON], [PERSON] та їхні батьки. У вересні 2017 року [PERSON] поїхав до сестри в м. Дніпро, де помер. У [PERSON] іншого житла не було, він проживав з батьками в м.Покров. Свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що заявник та заінтересована особа є її батьками, [PERSON] рідним братом. Вона проживає в м. Дніпрі з 2007 року. [PERSON] залишився проживати з батьками в м. Покров. Пізніше поїхав до м. Дніпра, навчався в технікумі, потім повернувся до батьків в м. Покров, однак не зареєструвався у квартирі [ADDRESS], так як не було необхідності в цьому, оскільки він ніде не працював. Час від часу [PERSON] приїжджав до неї на 1-2 дні, потім повертався в м. Покров до батьків. Останній раз брат приїхав до неї в м. Дніпро в кінці серпні 2017 року, щоб знайти роботу, а 07.09.2018 року помер у неї дома в [ADDRESS]. Іншого житла у нього не було. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено у судовому засіданні заявник є матірю померлого. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Як встановлено у судовому засіданні заявник не відмовлялася від прийняття спадщини. Частиною 2 ст.2 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі Закон) встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно ст.\~67\~Закону України\~від 02.09.1993\~ №\~3425-XII\~"Про\~нотаріат"\~свідоцтво про\~право на\~спадщину видається\~за письмовою\~заявою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину в\~порядку,\~встановленому цивільним\~законодавством.\~Видача свідоцтва\~про право\~на спадщину\~спадкоємцям,\~які прийняли спадщину, строком не обмежена. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.4.11.\~Глави 10\~Розділу ІІ\~Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (п.1 Глави 12 Розділу І вищезазначеного Порядку). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця ( ч.1 ст. 1221 ЦК України). У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 Глави 10 Розділу ІІ Порядку). Відповідно до ст. 29\~ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. При цьому фізична особа може мати кілька місць проживання. Як зазначено у ст.3 Закону місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; натомість місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести\~місяців на рік. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведені норми законодавства, пояснення заявника, показання свідків, письмові докази щодо входження до спадкового майна\~? частки\~квартири [ADDRESS] (Орджонікідзе)\~Дніпропетровської області, суд приходить до висновку, що постійним місцем проживання [PERSON] була квартира №29 в житловому будинку №19-А по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області. Його проживання у рідної сестри [PERSON] у [ADDRESS] з кінця серпня 2017 р. до моменту смерті 07.09.2017 р. було його тимчасовим місцем перебування, яке не впливає на встановлення місця постійного проживання. Крім того, на підставі пояснень заявника, заінтересованої особи, свідків, письмових документів, які зокрема, підтверджують проживання та реєстрацію заявника з 17 січня 2006 р. у квартирі [ADDRESS] (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, суд вважає встановленим факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі своїм сином [PERSON] за вищезазначеною адресою. З урахуванням всіх обставин справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, зважаючи на те, що заявник довів перед судом факт постійного проживання [PERSON] у квартирі №29 в житловому будинку №19-А по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області та факт свого постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі своїм сином [PERSON] за вищезазначеною адресою, суд вважає, що вказані заявником вимоги є обґрунтованими, які підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved