overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог посилалась на те, що 27.06.2015 року між ними зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про що зроблено актовий запис № 34. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Оскільки на сьогодні вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено, шлюб існує формально, вони мають різні інтереси та погляди на життя, просить суд укладений між ними шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з*явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила шлюб розірвати. Позовні вимоги про стягнення аліментів просила залишити без задоволення. Прізвище просила залишити без змін. Відповідач позовні вимоги підтримав в повному обсязі про, що надав до суду заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про що зроблено актовий запис № 34 ,що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 262795 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя не склалось у звязку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сімї. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано. Позовні вимоги, щодо стягнення аліментів залишити без розгляду. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Заявник КУ "Хмільницької ЦРЛ" звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаною заявою, законний представник: [PERSON] відповідно до якої просять надати амбулаторну психіатричну допомогу [PERSON] в примусовому порядку без її згоди, посилаючись на те, що [PERSON] 1953 року народження на обліку в психіатра не стояла. Захворіла в серпні 2014, коли після психотрамвуючої ситуації (неможливість сплатити борги по кредиту) стала байдужою, все бачила в «темних» кольорах, порушився сон, знизився апетит, відчувала тривогу. Лікувалася у невролога. Покращення не відчувала. Психічний стан значно погіршився: залежувалась в ліжку, стала тривожною, страх перед майбутнім. 05 жовтня 2014 року суїцидальною метою випила упаковку гіпотензивних засобів. Надана первинна допомога і у супроводі доньки госпіталізована в ВОПНЛ №1 ім. Ющенко де лікувалась по 12 листопада 2014 року. В судовому засіданні лікар - психіатр Хмільницької ЦРЛ Бичак А. П. підтримав заяву та наполягав на її задоволенні. Прокурор у судовому засіданні зазначив про доцільність задоволення заяви лікаря - психіатра. Законний представник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення лікаря - психіатра, заінтересованих осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 10 листопада 2014 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів ВОПНЛ №1 ім. Ющенко , яка після огляду зробила висновок, що є достатні підстави про наявність у неї психічного розладу, внаслідок чого [PERSON] завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу"- амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. До заяви про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра (ч. 2 ст. 280 ЦПК України). Враховуючи пояснення лікаря - психіатра Хмільницької ЦРЛ, приймаючи до уваги виписку з історії хвороби, суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує призначення примусового амбулаторного лікування без її згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 282 ЦПК України, рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Заявник лікар-психіатр Бершадської центральної районної лікарні [PERSON] звернувся до суду із заявою про продовження надання хворій [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги без її згоди. В заяві стверджує, що [PERSON], [INFO], проживає [ADDRESS], перебуває на обліку у психіатра Бершадської ОЛІЛ з 2007 року з приводу органічного афективного розходу, змішаного, неуточненого генезу з дисфоріями, сутінковими розладами свідомості, суїцидальними спробами в анамнезі (2007, 2009, 2013р.р.) Неодноразово лікувалася в КЗ "Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка", остання госпіталізація з 30.10.13 року по 16.01.14 року з діагнозом: "Афективний розлад органічного походження. Суїцидальна спроба". Рішенням Бершадського районного суду від 03.03.2014 року [PERSON] [INFO], було призначено примусове амбулаторне лікування без її згоди. 31.07.14 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок, що враховуючи те, що захворювання пацієнтки носить хронічний характер з частими загостреннями під час яких пацієнтка виявляє психотичну симптоматику у вигляді дисфорій, сутінкових станів свідомості, наявності суїцидальних спроб в анамнезі, є необхідність постійного амбулаторного лікування і вона потребує продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку без її згоди. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява в якій він підтримав заявлені вимоги і просить розглянути справу у його відсутність. Законний представник пацієнтки - мама [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS], в судове засідання не з'явилася, від неї також надійшла заява в якій вона підтримала заявлені вимоги і просить розглянути справу у її відсутність. Прокурор Джужук М.В. надав до суду заяву, в якій заяву лікаря-психіатра підтримує, вважає за доцільне продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки із матеріалів справи встановлено, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який носить хронічний характер, що становить небезпеку для неї та оточуючих, вона потребує постійного амбулаторного прийому лікарських препаратів і тому їй слід продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Заявник на підставі ст. 1277 ЦК України звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, оскільки після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина - квартира [ADDRESS], на прийняття якої не виявилось спадкоємців. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не застосовувалось у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована, а тому підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22 червня 2012 року [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років. 27 червня 2012 року заявник рішенням № 235 від 27 червня 2012 року виділив кошти в сумі 1351 грн. на захоронення одинокого [PERSON] З довідки КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" № 02/16-158 від 4 лютого 2015 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки КП "Житлосервіс" № 4986 від 7 квітня 2015 року [PERSON] був зареєстрований до дня своєї смерті по [ADDRESS], мати - [PERSON], [INFO], виписана [INFO], батько - [PERSON], [INFO], помер [INFO]. Як вбачається з довідок відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського РУЮ № 568-09 від 22 квітня 2015 року та 686-09 від 26 травня 2015 року актові записи про шлюб та народження дітей відносно [PERSON], починаючи з 1 січня 2008 року, відсутні; [PERSON] померла [INFO] в м. Сарни, про що складений актовий запис № 271 від [INFO]. Сарненська районна державна нотаріальна контора своєю довідкою № 547 від 18 червня 2013 року підтвердила, що спадкова справа на майно померлого [PERSON] на день видачі довідки відсутня. З огляду на обставини відсутності спадкоємців за законом та заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON], заява про відумерлість спадщини подана після спливу одного року з часу відкриття спадщини, заява про визнання такої спадщини відумерлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Заявник подав до суду заяву, в якій просить встановити факт належності заповіту, складеного [PERSON], яка померла [INFO], йому, оскільки у заповіті неправильно вказано прізвище заявника - [PERSON], тоді як він - [PERSON], що перешкоджає йому оформити право на спадщину. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з"явився, заперечень по заяві не надав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], покійний чоловік якої був опікуном заявника до досягнення ним повноліття. 04.03.1997 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла все належне їй майно [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи та Витягу зі Спадкового реєстру, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, вказаний заповіт є чинним. При цьому, заявник не може оформити своє право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки у заповіті, складеному 04.03.1997 року ААІ №231567, його прізвище вказане як [PERSON]. Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], виданого 02.10.2001 року, прізвище заявника - [PERSON]. Заявник пояснив, що при складанні в 1997 році [PERSON] заповіту, нотаріусу був наданий його паспорт громадянина СРСР, де його прізвище на український мові було вказане як [PERSON], тобто без букви "с", а на російській мові - [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються наданою копією паспорту громадянина СРСР на ім"я заявника з його фотокартками. Факт того, що заявник після отримання паспорту громадянина України має прізвище [PERSON], підтверджується, також, дослідженими в судовому засіданні оригіналами його паспорту громадянина України, свідоцтвом про його народження, довідкою про ідентифікаційний номер платника податків, військовим квитком, трудовою книжкою. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючого документа, якщо прізвище особи, зазначене в цьому документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним в паспорті або у свідоцтві про його народження, а заявник у відповідності до ст.11 ЦПК України довів наданими доказами належність йому заповіту, складеного [PERSON]., і встановлення цього факту йому необхідно для оформлення спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Заявник подав до суду заяву про встановлення факту правовстановлюючих документів, мотивуючи її тим, що згідно паспорта громадянина України його прізвище «[PERSON]». Згідно архівних довідок, виданих Державним архівом Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.06.2017 року № Т-25/04-10 на № 6279/03.2 та від 12.06.2017 року № Т-25/04-10 на № 6279/03.2 про заробітну плату в кооперативі "Машинобудівник" за період з січня 1991 року по січень 1999 року значиться прізвище [PERSON]. Просить суд встановити факт, що вказані архівні довідки належать заявнику - [PERSON]. Представник заявника в судове засідання з'явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задоволити. Представник заінтересованої особи: Коломийського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Гушулей М.І. в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечила. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що заявник [PERSON] дійсно працював в кооперативі "Машинобудівник". Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Згідно із п. 6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно архівних довідок, виданих Державним архівом Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.06.2017 року № Т-25/04-10 на № 6279/03.2 та від 12.06.2017 року № Т-25/04-10 на № 6279/03.2 про заробітну плату за період з січня 1991 року по січень 1999 року значиться прізвище [PERSON], замість вірного «[PERSON]». Наведене підтверджується паспортом заявника, трудовою книжкою заявника, показаннями свідків та матеріалами справи. Отже, у вказаних архівних довідках, які видані заявнику для можливості призначення пенсії його ім'я та по батькові не відповідають імені та по батькові зазначених у паспорті громадянина України [NUMBER], виданого 18 вересня 1997 року Отинійським ВМ УМВС в Івано-Франківській області. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги є належно обгрунтованими, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Заявник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду з заявою про виправлення описки у судовому наказі. Заява ПрАТ «АК «Київводоканал» обгрунтована тим, що у судовому наказі №2-н/756/12/17, виданому Оболонським районним судом міста Києва 06 лютого 2017 року у справі № 756/16559/16-ц за заявою ПрАТ «АК «Київводоканал» до [PERSON] про видачу судового наказу, допущено описку, помилково невірно зазначено строк пред'явлення судового наказу до виконання, а саме: замість "Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом трьох років" вказано "Судовий наказ може бути пред'явлено до виконання протягом 1-го року". З цих підстав заявник просив суд виправити описку, допущену при оформленні судового наказу №2-н/756/232/17, вірно зазначивши строк пред'явлення судового наказу до виконання. Представник заявника в судове засідання не з'явився, заявник про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суду не повідомив. Боржник в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка у судове засідання стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву ПрАТ «АК «Київводоканал» про виправлення помилки у судовому наказі слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2017 року Оболонським районним судом міста Києва у справі №2-н/756/12/17 заяву ПрАТ «АК «Київводоканал» про видачу судового наказу задоволено. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років. При цьому, під час оформлення судового наказу №2-н/756/12/17 допущено помилку, а саме невірно зазначено строк пред'явлення судового наказу до виконання один рік, замість вірного - три роки. Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. ст. 432, 435 цього Кодексу. Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

заявник просила визнати недієздатною її дочку - [PERSON], [INFO], яка страждає на психічну хворобу, та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи підтримала заяву, представила подання міського голови про погодження щодо призначення заявника опікуном її дочки. Заслухавши заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Як видно з довідки про склад сім'ї, виданої комунальним підприємством "Жмеринкакомунсервіс", заявник є матір'ю [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії, [PERSON] є інвалідом 1 гр. з дитинства (а.с.8) Згідно ст.239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 15 вересня 2014 р. [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді глибокої розумової відсталості внаслідок генетично обумовленого порушення обміну амінокислот - гомоцистинурії. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.25-26). Згідно ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Заявник просить призначити її опікуном над дочкою [PERSON] (а.с.1). Відповідно п.9 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання особи недієздатною або обмеження цивільної недієздатності фізичної особи, відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Заявник просить встановити факт родинних відносин з її братом [PERSON], який помер [INFO], оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено по батькові "[PERSON]", а паспорті, свідоцтві про смерть та інших документах зазначено "[PERSON]". Вказана невідповідність перешкоджає оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому заявник звернулась до суду з даною заявою в якій просить встановити факт що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON], який помер [INFO], є її рідним братом. В судовому засіданні заявник, представник заявника підтримали заяву з неведених в ній підстав. Представник заінтересованої особи - Рибчинецької сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про те, що з матеріалами заяви ознайомлений та просить розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази в своїй сукупності дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6) встановлено, що [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] Згідно посвідки про народження [NUMBER] (а.с. 4) встановлено, що [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO] Випискою із по господарської книги за 2005-2010 року від 19.02.2014 року (а.с. 8) підтверджено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є рідними братом та сестрою. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 5) підтверджено, що [PERSON] помер [INFO]. Довідкою Рибчинецької сільської ради №58 від 14.02.2014 року (а.с.7) підтверджено, що на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] та протягом шести місяців з часу його смерті постійно проживала і проживає його сестра [PERSON], [INFO] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №920436 від 19.01.2006 року, виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 25 лютого 2004 року №114 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3345 га. що розташована на території Рибчинецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом. Свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою [PERSON], який до дня смерті проживав з сестрою [PERSON].Свідки повідомили, що за життя [PERSON] працював в колгоспі та отримав у власність земельну ділянку (пай). Як з досліджених доказів так і з показів свідків судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, відповідно до свідоцтв про народження їх батьком є [PERSON], мати [PERSON]. Враховуючи встановлені обставини, заява є обґрунтованою, та з метою захисту передбаченого законом права заявника на спадкування заява підлягає задоволенню. Перешкод для встановлення даного факту суд не вбачає.

Outcome: approved