Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів за яким посить визнати додаткову угоду до договору про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації № НБ-0635 від 19.06.2008 року та договору міни № НБ-0635\\1 від 1 березня 2012 року укладену між ТРАТ «Національна будівельна компанія» та [PERSON], [PERSON] щодо переведення прав на [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та свідоцтво про право власності індексний номер 1746432 від 28.03.2013 року на ім'я [PERSON] на вказану квартира недійсними, стягнути з [PERSON] та [PERSON]. на його користь солідарно судові витрати у розмірі сплаченого судового збору, витребувати у приватного нотаріуса Габрієль Л.Є. належним чином завірені копії документів зі спадкової справи 27-2013 та справи щодо дарування квартири [ADDRESS] від 10.09.2013 р. В обгрунтування позову вказує, що 19 червня 2008 року [PERSON] та ПрАТ «Національна будівельна компанія» уклали інвестиційний контракт № НБ-0635 від 19.06.2008 року про закріплення об'єкту інвестування квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] повинен здійснювати фінансування за встановленим графіком в період з 26.06.2008 року по 31.03.2010 року. [PERSON] виконав умови інвестиційного контракту, сплатив обумовлену і викупив відповідні квадратні метри. 01.03.2012 року [PERSON] уклав з ПрАТ «Національна будівельна компанія» договір міни № НБ-0635М відповідно до умов якого ПрАТ «Національна будівельна компанія» зобов'язується передати [PERSON] майнові права на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS], в обмін на викуплені ним цінні папери. Відповідно до договору вартість майнових прав складає 499906 грн.00 коп. в тому числі ПДВ 83317 грн. 67 коп. Загальна вартість цінних паперів складала 506556 грн. 15 травня 2012 року батько, [PERSON] надав дочці, відповідачці [PERSON]. довіреність відповідно до якої доручив їй представляти його інтереси в ПрАТ «Національна будівельна компанія». [INFO] батько позивача, [PERSON] помер. 23 липня 2012 року [PERSON]. разом з дружиною [PERSON] - [PERSON], приховавши смерть [PERSON] та ПрАТ «Національна будівельна компанія» уклали Додаткову угоду до Договору про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації № Н5-0635 від 19.06.2008 року та Договору міни № НБ-0635М від 01.03.2012 року. Відповідно до даної додаткової угоди [PERSON] діючи на підставі довіреності від імені померлого [PERSON] передала [PERSON] права та о обов'язки за договорами. Після підписання вказаної додаткової угоди, [PERSON] набула права інвестора щодо (будівельна адреса) квартири [ADDRESS]. 28.03.2013 року [PERSON] на підставі документів отриманих в ПрАТ «Національна будівельна компанія» отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 73.3 кв.м, житловою площею 38.5 кв.м. Державна реєстрація була здійснена державним реєстратором Шаманською А.С. Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, індексний номер 174432, на бланку серія САЕ №940718. Спадкоємцями [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON]., дочка [PERSON] та дружина [PERSON] У встановлений законном строк, вони звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Після смерті батька приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є. була відкрита спадкова справа № 27-2013. 24 жовтня 2013 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом яке було видано приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є. реєстровий номер 5538. Відповідно до вказаного свідоцтва, після смерті батька [PERSON] позивач успадкував 1\\3 частину спадкового майна, що складає 1\\12 частину квартири [ADDRESS]. З приводу квартири [ADDRESS] нотаріус повідомила, що оформлення спадщини відбудеться пізніше через проблеми з оформленням. Влітку 2019 року позивачу стало відомо, що [PERSON], 06 березня 2013 року отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилась спадщина яку позивач прийняв відповідно до закону у встановлений законом строк. Вважає, що дії [PERSON]. та [PERSON] були спрямовані на заволодіння належною йому частиною спадкового майна після смерті [PERSON] Позивач вважає, що оформлення права власності на спірну квартиру відбулось з порушенням чинного законодавства, оскільки довіреність [PERSON], видана на [PERSON], втратила чинність в день смерті [PERSON], а саме, [INFO], що призвело до порушення його майнових прав. Наведенні обставини позбавляють позивача можливості оформити спадщину на квартиру [ADDRESS], а тому він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.10.2020 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 29-30). 16.12.2020 року приватний нотаріус КМНО Габрієль Л.Є. подала до суду належним чином завірену спадкову справу № 27-2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 37 -84) та надежним чином завірений договір дарування квартири від 10.09.2013 року з додатками. (а.с. 85-103) Відповідачі відзив на позов не надали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. (а.с. 12, 44) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.12.1974 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с. 11) 19 червня 2008 року [PERSON] та ПрАТ «Національна будівельна компанія» уклали інвестиційний контракт № НБ-0635 від 19.06.2008 року про закріплення об'єкту інвестування квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] повинен здійснювати фінансування за встановленим графіком в період з 26.06.2008 року по 31.03.2010 року. [PERSON] виконав умови інвестиційного контракту, сплатив обумовлену і викупив відповідні квадратні метри. 01.03.2012 року [PERSON] уклав з ПрАТ «Національна будівельна компанія» договір міни № НБ-0635М відповідно до умов якого ПрАТ «Національна будівельна компанія» зобов'язується передати [PERSON] майнові права на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS], в обмін на викуплені ним цінні папери. Відповідно до договору вартість майнових прав складає 499906 грн.00 коп. в тому числі ПДВ 83317 грн. 67 коп. Загальна вартість цінних паперів складала 506556 грн. (а.с. 17-18) 15 травня 2012 року [PERSON] надав дочці [PERSON] довіреність відповідно до якої доручив їй представляти його інтереси в ПрАТ «Національна будівельна компанія». (а.с. 10) Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 25, п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження ї цивільної дієздатності. [INFO] батько позивача, [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (а.с. 9) Спадкоємцями [PERSON] є його син, позивач у справі [PERSON]., дочка [PERSON] та дружина [PERSON], до яких перейшло також право набуття у власність об'єкта інвестування. 23 липня 2012 року [PERSON]., [PERSON], приховавши смерть [PERSON] уклали з ПрАТ «Національна будівельна компанія» Додаткову угоду до Договору про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації № Н5-0635 від 19.06.2008 року та Договору міни № НБ-0635М від 01.03.2012 року. (а.с. 19) Відповідно до даної додаткової угоди від 23.07.2012 року [PERSON]. діючи на підставі довіреності від імені померлого [INFO] [PERSON] передала [PERSON] права та обов'язки [PERSON] за договорами. Після підписання вказаної додаткової угоди, [PERSON] набула права інвестора щодо (будівельна адреса) квартири [ADDRESS]. 24.07.2012 року [PERSON] прийняла майнові права на квартиру [ADDRESS] загальною площею 73.3 кв.м, житловою площею 38.5 кв.м., на підставі Акту прийому - передачі майнових прав (квартири). (а.с. 20) З довідки ПрАТ «Національна будівельна компанія» від 24.07.2012 року вбачається, що згідно з умовами Договору про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації № НБ-0635 від 19 Червня 2008 р. та Договору міни № НБ-0635/1 від 01 березня 2012 р., Акту приймання - передачі майнових прав в обмін на цінні папери від 24.07ю2012 року [PERSON] придбала на вторинному ринку Лот облігацій в розмірі 814000 (Вісімсот чотирнадцять тисяч) шт. В обмін зазначеного Лоту облігацій [PERSON] передані майнові права на квартиру [ADDRESS]) вартістю 499906 гривень 00 копійок, у тому числі ПДВ 83317.67 гривень 67 копійок. Оплата проведена в повному обсязі, претензій до інвестора не має. (а.с. 21) 28.03.2013 року [PERSON] на підставі документів отриманих в ПрАТ «Національна будівельна компанія» отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 73.3 кв.м, житловою площею 38.5 кв.м. (а.с. 86) Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачі вчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, тобто прийняли спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. 10.09.2013 року спадкоємці звернулись до приватного нотаріуса КМНО Габрієль Л.Є. з заявами про прийняття спадщини. (а.с. 42, 50,54) Після смерті батька приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є. 10.09.2013 року була відкрита спадкова справа № 27-2013. 10.09.2013 року [PERSON] подарувала [PERSON]. квартиру [ADDRESS] загальною площею 73.3 кв.м, житловою площею 38.5 кв.м., що підтверджується відповідним договором дарування квартири, який посвідчено приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є., зареєстровано в реєстрі за № 4631. (а.с. 85) 24 жовтня 2013 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом яке було видано приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є. реєстровий номер 5538. Відповідно до вказаного свідоцтва, після смерті батька [PERSON] позивач успадкував 1\\3 частину спадкового майна, що складає 1\\12 частину квартири [ADDRESS]. (а.с. 81) Квартира [ADDRESS] загальною площею 73.3 кв.м, житловою площею 38.5 кв.м. не ввійшла до спадкової маси, у зв'язку з її незаконною перереєстрацією. За правилом частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Аналіз статті 230 ЦК України дає підстави для висновку, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення; тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман може виражатися: в активних діях недобросовісної сторони правочину (наприклад, повідомлення іншій стороні помилкових відомостей, надання підроблених документів тощо); у пасивних діях недобросовісної сторони правочину, яка утримується від дій, які вона повинна була зробити (зокрема умисне умовчання про обставини, що мають істотне значення тощо). Згідно ч.ч. 1,5,6 ЦПК України (ред. з 15.12.2017), ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що на день звернення уповноваженої особи [PERSON]. до ПрАТ «Національна будівельна компанія» та укладення нею Додаткової угоди до Договору про створення резерву активів (нерухомості) для обміну на облігації № Н5-0635 від 19.06.2008 року, довіреність від імені [PERSON] втратила чинність в зв'язку із смертю останнього, а уповноважена особа [PERSON]. навмисно приховала даний факт, ввела в оману ПрАТ «Національна будівельна компанія», суд приходить до висновку, що укладення оспорюваного договору проведено, в порушення вимог чинного законодавства. Отже, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] загальною площею 73.3 кв.м, житловою площею 38.5 кв.м. отримане 28.03.2013 року [PERSON] на підставі документів отриманих в ПрАТ «Національна будівельна компанія» також оформлено з порушенням норм чинного законодавства. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, суд вважає позов в цій частині є обґрунтованим, іншого способу (крім судового) захисту своїх прав позивач не має. Щодо вимоги позову в частині визнаня договору міни № НБ-0635\\1 від 1 березня 2012 року укладений між ТРАТ «Національна будівельна компанія» та [PERSON], суд приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів, що дана угода ним укладена без його волевиявлення. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів у справі на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial