Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Відповідач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON], помер - [INFO] р.; копія заповіту від 31.05.2002 р., згідно якого [PERSON] заповідав [PERSON] земельний сертифікат КСП «Новосільське», серії [NUMBER] від 27.11.1996 р., реєстраційний ; 40; копія заповіту від 31.05.2002 р., згідно якого [PERSON] заповідав [PERSON] земельний сертифікат КСП «Новосільське», серії [NUMBER] від 27.11.1996 р., реєстраційний № 39; копія ощадної книжки, рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON], з коштами на суму 5541,90 грн.; копія ощадної книжки, рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON], з коштами на суму 11529 грн.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2002 р., згідно якого [PERSON] успадкував після смерті дружини [PERSON] грошові внески на рахунках № [NUMBER]; копія державного акту на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] від 03.04.2006 р. площею 4,70 га на (кадастрові номери [NUMBER]); копія довідки Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області від 06.07.2017 р. № 1446, згідно якої на день смерті понад п'ять років з померлим [PERSON] мешкав [PERSON]; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підстава - відсутній оригінал на правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло: земельна ділянка площею 4,70 га, яка розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області (кадастрові номери [NUMBER]) на підставі державного акту серії [NUMBER]; грошові внески з належними відсотками та суми компенсаційних виплат, що зберігаються у відділенні ощадбанку № 6780/08 на рахунках [NUMBER] Під час життя [PERSON] залишив заповідальні розпорядження, якими заповідав земельні сертифікати КСП «Новосільске», серії [NUMBER] та [NUMBER] своєму сину [PERSON], який є відповідачем по справі. 23.09.2005 р. актом передачі та прийому вищевказані земельні частки були виділені в натурі, внаслідок чого [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на спадкове майно, яке не охоплено заповітами, спадкоємство здійснюється за законом. Відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом, спадщину в порядку встановленому ст. 1268, 1269 ЦК України не прийняв, відмовляється від неї на користь [PERSON], який є позивачем по справі. Спадкоємців другої та третьої черги у [PERSON] не має. Позивач із спадкодавцем до відкриття спадщини більше п'яти років були пов'язані спільним побутом, мешкали разом, тому позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги та просить суд встановити цей факт. У встановлений законодавством строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але прийняв спадщину в шляхом постійного проживання на момент смерті спадкодавця. Після спливу шестимісячного строку із дня відкриття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів та спадкове майно, тому ці обставини змусили позивача звернутися до суду із позовною заявою при визнання права власності. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, після його смерті відкрилась спадщина. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] залишив заповіти на ім'я відповідача по справі [PERSON] на земельні сертифікати КСП «Новосільске», серії [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідач по справі [PERSON] не прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ч. 3 та ст. 1269 ч. 1 ЦК України, відмовляється від прийняття спадщини на користь [PERSON], не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно на позивачем, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємці за законом другої та третьої черги у спадкодавця відсутні. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт спільного проживання спадкодавця та позивача протягом останніх п'яти років підтверджується довідкою Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. За змістом ч.1, ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], на спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 4,70 га, яка розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області (кадастрові номери [NUMBER]) на підставі державного акту серії [NUMBER]; грошових внесків з належними відсотками та суми компенсаційних виплат, що зберігаються у відділенні ощадбанку № 6780/08 на рахунках [NUMBER] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Інший спадкоємець спадщину не прийняв, відмовляється від неї на користь позивача. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї, однак оформити її не може у зв'язку з обставинами, які не залежать від нього. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб'єктом набуття права власності на земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved