Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

В січні 2019р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 04.12.2006р. на 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 20.12.2006р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2006р. з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 300грн. на кожну дитину, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Дочка [PERSON] вже є повнолітньою і виплата аліментів на її утримання припинена. Відповідач сплачує аліменти на сина нерегулярно та не в значних розмірах, в зв`язку з чим заборгованість по аліментам складає 14447,70 грн. Тих незначних коштів, які сплачує відповідач на утримання сина зовсім не вистачає, щоб забезпечити належний рівень життя. Протягом усього часу відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, добровільно матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на те, що самостійно не має можливості забезпечити достатній рівень життя та гармонійний розвиток сина, просить в судовому порядку вирішити питання збільшення розміру аліментів на утримання сина. Позивач в засіданні суду позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 06.05.2005р. серії [NUMBER] (а.с.6). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.12.2006р. у справі №2-4339/16 ухвалено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину , але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 01.11.2006р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с.4). Згідно довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» Житомирської міської ради Борисюк Д. В ., 2005р.н., проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. З огляду на те, що позовні вимоги відповідачем визнано, суд визнає необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем вимог, тобто в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведене та з огляду на те, що в позовній заяві [PERSON] просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неполітнього сина, починаючи з часу звернення до суду, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частити від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial