Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що квартира є комунальною власністю, в теперішній час в ній зареєстровані він та його брат [PERSON] В лютому 2002 року відповідач забрав свої речі та виїхав з квартири в невідомому напрямку. В квартирі він не мешкає, особистих речей в квартирі не має. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71,72 ЖК України, а також п. 11 Постанову Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", оскільки відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації понад шість місяців. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснивши, що намагався розшукати свого брата, для того щоб той добровільно знявся з реєстрації, однак відшукати відповідача йому не вдалося. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 76 ЦПК України), тому на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу за його відсутності, у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за настапнух підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності. Згідно з довідкою ПП "Фактор-Інвест" №1685 від 09.08.2013 р. та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Донецькій області відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований у [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2002 року, що підтверджується актами обстеження від 15 серпня 2013 року та від 21.01.2014 року. Відповідно до ч.3 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. Згідно з довідкою Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Донецькій області [PERSON], [INFO] відбуває покарання у вигляді 5 років позбавлення волі в Макіївській ВК Донецької області №32 за вироком Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 05.02.2013 р. за ст. 185 ч.2, 186 ч. 2, 70 ч.1 КК України. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У випадку, передбаченому цим пунктом право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. (ч. 5 ст. 71 ЖК України). За таких обставин, суд вважає встановленим, що відповідач не мешкає у спірній квартирі з поважних причин, тому, передбачених законом підстав для задоволення заявлених позивачем вимог не мається. На підставі ст. 47 Конституції України, ст. 9, 71 ЖК України,

Outcome: dismissed