Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації, у якому просить визнати за нею право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 травня 1983 року померлий [PERSON] був прийнятий трактористом у колгосп «Поділля», у зв`язку із чим влітку 1983 року йому було надано квартиру [ADDRESS] . З [INFO] померлий [PERSON] , вона та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстрували своє місце проживання у вказаній квартирі, та у подальшому у квітні 1995 року [PERSON] вніс у касу колгоспу оплату за придбання вказаної квартири у розмірі 101173000 карбованців, у зв`язку із чим Агрофармою «Поділля» було зареєстровано за [PERSON] спірну квартиру. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS] . Таким чином, вона як дружина померлого є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, яка у встановлений законом строк подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Однак, постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на вказану квартиру за померлим [PERSON] . Також зазначає, що відповідачі, які також є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після померлого [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Відмова нотаріуса позбавляє позивача можливості у нотаріальному порядку реалізувати свої спадкові права, що спричинило її звернення до суду із позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Петровець Л.Р. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Від третьої особи Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Представники третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Тернопільської районної державної нотаріальної контори, Тернопільське районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Судом установлено: Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №420 виданої 25 березня 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації по обліку бюро квартира [ADDRESS] рахується за [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис №50 Виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, яким видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки №816 виданої 20 вересня 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення №52488 виданого 15 червня 2016 року [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] в бюро не проведено. За матеріалами бюро за агрофірмою «Поділля» була проведена 10 лютого 1995 року було проведено реєстрацію права власності шестиквартирного житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Великоберезовицької селищної ради від 30 березня 1994 року за №20 та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №80. Довідкою №578 виданою 14 лютого 2019 року Виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради стверджується, що [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку до дня смерті у квартирі [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] дружина, [PERSON] - син та [PERSON] - син. Як убачається із матеріалів спадкової справи №87/2019 р., заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою після померлого [PERSON] , у встановлений законом строк, а саме 21 лютого 2019 року позивач [PERSON] подала у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . Також, у встановлений законом строк відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали у Тернопільську районну державну нотаріальну контору заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 квітня 2019 року за №891/02-14, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] , зокрема на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на квартиру. Із довідки №419 виданої 25 березня 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. При цьому, 16 червня 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . Замовником Технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено [PERSON] . Як убачається із Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №420 виданої 25 березня 2019 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] складається із трьох кімнат та розташована на другому поверсі в двохповерховому будинку, рік побудови - 1982, загальна площа квартири становить 74,1 кв.м., житлова площа 41,3 кв.м. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 27 травня 1981 року у с. Деребчин Шаргородського району, Вінницької області. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно до вимог ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Судом установлено, що за життя [PERSON] не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Об`єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Померлий [PERSON] правомірно проживав та користувався спірною квартирою із 1983 року, як працівник колгоспу «Поділля» (у подальшому агрофірма «Поділля»), якому належав цілий шестиквартирний будинок по [ADDRESS] . Станом на теперішній час агрофірма «Поділля» припинила свою діяльність. При цьому, суд звертає увагу, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлена можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються та беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved