Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачки на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи дня звернення до суду та до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачкою до 22 листопада 2010 року. Вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року відповідачка ухиляється від утримання дитини та не надає матеріальної допомоги у добровільному порядку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову, та пояснив, що з серпня 2010 року він не проживає разом з відповідачкою, син після розірвання шлюбу залишився мешкати разом із ним. У відповідачки є інша сім'я, а він проживає з сином, який закінчив 8-й клас. Його заробітна плата складає 4500 грн. У грудні 2013 року вони з відповідачкою уклали договір про те, що кожного місяця вона буде перераховувати на картку дитини 300 грн. Відповідачка перерахувала кошти у грудні, лютому та травні по 300 грн., а він бажає, щоб кошти виплачували кожного місяця. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона надає матеріальну допомогу своєму синові, перераховує кошти на картку та дає йому готівку. З серпня 2010 року вона не проживає разом з позивачем та сином. Вона одружена з іншим чоловіком і у них є двомісячна дитина. До народження дитини вона офіційно не працювала. Її теперішній чоловік заробляє близько 2500 грн. на місяць, а вона отримує допомогу у розмірі 1075 грн. на місяць. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони до 22 листопада 2010 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2010 року у справі № 2-2119/2010 /а.с. 5/. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 3/. [PERSON] мешкає разом із позивачем [PERSON], що підтверджується актом про проживання /а.с. 4/. 21 лютого 2014 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище з "[PERSON]" на шлюбне "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 11/. Як пояснили сторони в суді, між ними була домовленість про те, що відповідачка буде пересилати позивачу по 300 грн. щомісяця на утримання їх сина. Позивачка і на даний час згодна виплачувати ці кошти, але заперечує проти стягнення їх в примусовому порядку в якості аліментів. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідачка повинна утримувати свого сина до досягнення ним повнолітнього віку, тож з неї необхідно стягнути аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно.

Outcome: approved