Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить суд визнати, незаконною вимогу оплати за квадратуру квартири, а борг у розмірі 10208,74 гривень скасувати та припинити незаконні нарахування. В обґрунтування позову наведено наступне. Будинок на вул. Мазепи, 10 у м. Новий Розділ Львівської області, у якому проживає позивач, здано в експлуатацію у 1958 році. З того часу у даному будинку ремонт не проводився. Житлово-комунальні послуги позивачу не надаються. Про надані послуги відповідач не звітує, хоча повинен це робити. Після затоплення квартиру позивача відповідач її не відремонтував. У законодавстві правова норма, щодо оплати за квадратуру квартири відсутня, а згідно Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" зазначено, що власники квартир повинні сплачувати лише податок щорічно. Всупереч вимогам законодавства відповідач не уклав з позивачем договір про участь у сумісних витратах на утримання будинку, чим порушив вимоги законодавства про захист прав споживача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила такий задоволити, посилаючись на обґрунтування наведені у позовній заяві. Представник відповідач позов не визнала, пояснила, що відповідач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території на підстаі рішень Новороздільської міської ради Львівської області. Такими рішеннями також затверджується тариф, згідно з яким здійснюється нарахування оплати за надані послуги. Мешканці будинку з претензіями з приводу ненадання або неякісного надання послуг до відповідача не зверталися, у тому числі не зверталася з такими претензіями і позивач. Договір про надання послуг з позивачем не було укалдено, оскільки вона відмовилася такий укладати. Однак, у 2012 році позивач уклала з відповідачем договір про реструктуризацію боргу. На даний час вона умови вищевказаного договору не виконує, за надані послуги також нічого не сплачує, тому заборгованість зросла. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до відповіді від 16.01.2007 року №67/02-16 виконавчий комітет Новороздільської міської ради Львівської області повідомив позивача, що ставити будинок на капітальний ремонт немає підстав, оскільки відсутні акти обстеження, які б свідчили про аварійність будинку. Відповідно до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для населення по м. Новий Розділ (з ліфтами), затв. рішенням виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 03.02.2009 року №72 - встановлено тариф у розмірі 1,33 за кв.м. До видів послуг, що надають включено: обслуговування і експлуатація ліфтів, електроенергія ліфтів, прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення і складування сміття, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, освітлення сходових кліток, дератизація, підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період, обслуговування димовентеляційних каналів, поточний ремонт: покрівлі, під'їздів та сходових кліток, столярних виробів місць загального користування, внутрішньобудинкових систем, інші витрати, прибирання покрівлі, підвалів та горищ. Згідно відповіді на лист від 03.12.2009 року за №02-вих-1194 про проведення ремонтних робіт відповідач повідомив, що заява позивача не прийнята до виконання, оскільки вона відмовилася підписати акт обстеження оздоблення приміщень, в якому визначено об'єм оздоблювальних робіт, з приводу проведення санітарного ремонту кваритири позивача - КП "Розділжитлосервіс" не має ліцензії на надання платних послуг населенню, а отже не може виконувати вищевказані роботи. Відповідно до відповіді Прокуратури Львівської області від 09.02.2011 року №07/1-3108-09 - законних підстав для вжиття заходів прокурорського реагування, за результатами розгляду звернення позивача про проведення ремонтних робіт у будинку де вона проживає та перевірки правомірності нарахування плати за теплову енергію, немає. Згідно листа відповідача від 02.03.2011 року позивачу було скеровано рекомендованим листом договір про надання послуг, та роз'яснено про необхідність його укладення. Листом від 04.05.2011 року примірник договору було скеровано позивачу повторно. Згідно договору від 20.01.2012 року №01 про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати і своєчасну сплату поточних платежів позивачу було реструктуризовано заборгованість у розмірі 5609,52 гривень на 40 наступних місяців, шляхом сплати щомісячно 140,24 гривень на підставі заяви позивача від 20.01.2012 року. Згідно листа позивача, який відповідач отримав 07.02.2012 року позивач просила відповідача не вводити в дію договір про реструктуризацію заборгованості від 20.01.2012 року, оскільки він укладений з порушенням законодавства, а саме: у договорі не вказано з якого періоду позивачу нараховувася борг, за які послуги та в якому розмірі, не зроблений перерахунок за послуги, договір не узгоджений з позивачем та в договорі вписана сума боргу станом на 01.12.2006 року. Згідно відповіді від 10.02.2012 року на заяву позивача відповідач, зазначив, що договір про реструктуризацію заборгованості було укладено згідно чинного законодавства і він містить усі істотні умови, а отже є чинним. Крім того, зазначено, що позивачу було проведено перерахунок розміру заборгованості в частині поточного ремонту покрівлі та столярних виробів і підготовки до експлуатації в осінньо-зимовий період у сумі 135,47 гривень. Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області від 01.07.2013 року №192 затверджено перелік, періодичність та строки надання послуг з утримання будінків, споруд та прибудинкових територій, а також тарифи на вищевказані послуги. Відповідно до цього рішення до видів послуг, що надають включено прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, освітлення місць загального користування і підвалів, дератизація, обслуговування димовентеляційних каналів, поточний ремонт: покрівлі, сходових кліток, столярних виробів, внутрішньобудинкових систем, технічне обслуговування ліфтів, електропостачання ліфтів. Відповідно до оголошення відповідач просив власників грядок розташованих на прибудинковій території провести їх прибирання до 02.04.2015 року. Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 12.06.2015 року про скасування судового наказу, було задоволено заяву [PERSON] та скасовано судовий наказ від 05.06.2015 року про стягнення з неї боргу у розмірі 9266,90 гривень та 121,80 гривень судових витрат. Згідно квитанції за особовим рахунком 0610-00010, наданої позивачем борг позивача перед відповідачем становив 10208,74 гривень станом на грудень 2015 року. Згідно довідки від 20.04.2016 року №212 борг позивача становить 10617,81 гривень. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що судовий наказ про стягнення з неї заборгованості було скасовано ухвалою Миколаївського районного суду від 12.06.2015 року, а тому її борг фактично скасовано. Однак, скасування судового наказу свідчить про наявність між сторонами спору про право, а не про скасування самого боргу. Відповідно до затверджених переліків послуг, що надаються відповідачем, з позивача не стягували плату за проведення капітального ремонту будинку, тому позивач не може вимагати у відповідача проведення такого ремонту. З приводу оголошення про прибирання прибудинкової території, мешканців просили прибрати прибудинкову територію в межах облаштованих ними ж городів. У випадку якщо мешканці цього не проведуть у строк прибирання здійснюється відповідачем на власний розсуд. Судом встановлено, що скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг щодо інших складових тарифу позивачем не було подано. Крім того позивач постійно проживає у будинку на вул. Мазепи, 10 у м. Новий Розділ Львівської області та є власником квартири №1, таким чином наданими послугами користується. Тому, позовні вимоги позивача в частині визнання незаконною вимоги оплати за квадратуру квартири та скасування боргу - задоволенню не підлягають. Що стосується позовної вимоги про припинення незаконних нарахувань, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підолагяє, оскільки судом здійснюється захист порушених, оспорюваних чи невизнаних прав осіб, однак, позивач просить припинити нарахування оплати за послуги у майбутньому, що суперечить ст.3 ЦПК України, оскільки на момент розгляду справи права позивача ще не порушено. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed