Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON]про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.01.2012 року на автодорозі поблизу с.Волиця Кременецького району Тернопільської області сталася дорожньо-транспортна пригода, у складі автомобіля «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу, з автомобілем «DaewooSens», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Дана транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що ним визнається. Сторони скористалися своїм правом на спрощене оформлення ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Відповідно до калькуляції вартості відновлювального ремонту №4713 від 24.01.2013 p., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], становить 5 549 грн. 05 коп. Розмір франшизи склав 500 грн., однак страхова компанія виплатила лише 2 274 грн. 53 коп., мотивуючи це невідповідністю дій обох учасників ДТП вимогам ПДР України. З такою позицією страхової компанії позивач не згідний і вважає, що він не порушував правила дорожнього руху.На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з приватного акціонерне товариство «Українська пожежна-страхова компанія» на його користь 2 774 грн. 52 коп. вартості матеріального збитку та з [PERSON] 500 грн. 00 коп. у якості відшкодування суми, на яке зменшено страхове відшкодування. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, у якій просить суд справу розглядати у його відсутності. Також позовні вимоги зменшив в частині стягнення із [PERSON] матеріальної та моральної шкоди та просив суд стягнути ізприватного акціонерне товариство «Українська пожежна-страхова компанія» на його користь 2 274,53 грн. 46 коп. у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди. Представник відповідача та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Частиною 2 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] належить на праві власності транспортний засіб ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER]. 24 січня 2012 року на автодорозі поблизу с.Волиця Кременецького району Тернопільської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участютранспортного засобу марки «ЗАЗ TF 698 К», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу, з транспортним засобом марки «DaewooSens Т1310», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Як вбачається із розписки, даної [PERSON], останній, рухаючись в напрямку Тернопіль-Почаїв, потрапив у ДТП. У зв'язку із сніговими заметами сталась ДТП.Претензій до [PERSON] не має. За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується договором обов'язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3843596 від 24.07.2012 р. Частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Із статей 610, 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтею 990 ЦК України закріплено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. В силу ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Статтею 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» отримав повідомлення про страховий випадок. Згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту №4713 від 24.01.2013 pоку, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «ЗАЗ Sens», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], становить 5 549 грн. 05 коп. Розмір франшизи склав 500 грн., однак страхова компанія виплатила лише 2 274 грн. 53 коп., що підтверджується листом приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» №881 від 06 березня 2013 року. В силу вимог ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» зобов'язане здійснити відшкодування [PERSON] в розмірі 2 274,52 грн., які позивач повинен оплатити для виконання робіт, необхідних для відновлення свого транспортного засобу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем були понесені судові витрати зі сплати судового збору, які підлягають стягненню з відповідачав користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved