Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 13 жовтня 2020 року надійшла позовна заява адвоката Кобця Костянтина Васильовича (далі - представник позивача), який діє від імені та в інтересах [PERSON] (далі - позивач), до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Смак» (далі - відповідачі) про виділ часток в натурі, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 18.12.2007 позивачем було укладено договір купівлі-продажу 1/64 частки цілісного майнового комплексу нежитлового приміщення, яке належало ВАТ «Електроприлад». Зазначена частка складається з: літ. Е2, сарай, кімната №32 площею 4,1 кв.м., літ. П1, склад, кімнати №33;31, площею 86,1 кв.м., літ. П2, прибудова, кімната №34, площею 19,2 кв.м., літ. Р1, прибудови, кімнати №35;36;37;38;39 площею 44,9 кв.м., - загальною площею 154,3 кв.м. На даний момент співвласниками цілісного майнового комплексу є відповідачі, які позбавляють [PERSON] права вільно розпоряджатись своїм майном. Враховуючи викладене, позивач в інший спосіб, крім як в судовому порядку, не може виділити із спільної часткової власності та визнати за собою право власності на 1/64 частину комплексу нежитлових приміщень, тому вимушений звернутись до суду із вказаною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що на задоволенні позову про виділ частки нежитлового приміщення в натурі та визнання на неї права власності наполягає, просить справу розглянути без його участі. Відповідачі кожен окремо звернулися до суду з заявами, в якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд дійшов висновку про те, що розгляд справи можливий за відсутності сторін. Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.12.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області Дашевською А.О. та зареєстрованого в реєстрі за №4288 (а.с. 37-38), Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №5162692 від 18.12.2007 (а.с. 39) [PERSON] придбав у Відкритого акціонерного товариства "Електроприлад" 1/64 частину цілісного майнового комплексу нежитлових приміщень, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з: літ. Е2, сараю, кімнати №32 площею 4,1 кв.м., літ. П1, складу, кімнати №33;31 площею 86,1 кв.м., літ. П2, прибудови, кімнати №34 площею 19,2 кв.м., літ. Р1, прибудови, кімнати №35;36;37;38;39 площею 44,9 кв.м., загальною площею 154,3 кв.м. Згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на 1/64 частку цілісного майнового комплексу нежитлових приміщень, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с.40). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229310703 від 23.10.2020 співвласниками зазначеного вище майнового комплексу нежитлових приміщень, окрім [PERSON] , є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Смак». Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до висновку КП "Куйбишевське бюро технічної інвентаризації" № 01/8 від 31.08.2020 року та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна вбачається, що за технічними показниками 1/64 частина цілісного майнового комплексу нежитлових приміщень, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка складається з: літ. Е2, сараю, кімнати №32 площею 4,1 кв.м., літ. П1, складу, кімнати №33;31 площею 86,1 кв.м., літ. П2, прибудови, кімнати №34 площею 19,2 кв.м., літ. Р1, прибудови, кімнати №35;36;37;38;39 площею 44,9 кв.м., загальною площею 154,3 кв.м. може бути виділена в натурі (а.с. 7, 10). Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником об`єкта нерухомого майна, є технічна можливість виділити цю частку в натурі в окремий об`єкт, відповідачами не спростовано цих обставин, не надано заперечень з приводу виділення в натурі частки [PERSON] у спірному майновому комплексі нежитлових приміщень, суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved