Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

В березні 2018 року позивач ТОВ «Рівнеагаз збут» звернулося до Рівненського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає позивач, що постачання природного газу споживачу відповідачу [PERSON] за адресою: вул.Шевченка, буд.85 в с.Кустин Рівненський р-н. здійснюється ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах Типового договору газопостачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827. Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою КМУ від 01.10.2015 р. №758 затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обовязки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Ця постанова набрала чинності 01.10.2015 р. та діяла до 01.04.2017 року. Згідно з переліком постачальником природного газу та території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Рівнегаз» є ТОВ «Рівнегаз збут». Постановою КМУ від 22.03.2017 р. затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обовязки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Ця постанова набрала чинності з 01.04.2017 р. та діє до 01.04.2018 р. Згідно із Переліком постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Рівнегаз» (Оператор ГРМ) є ТОВ «Рівнегаз збут». Інший постачальник, на якого покладені спеціальні обовязки з постачання природного газу побутовим споживачам на території Рівненської області, відсутній. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному сайті постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви приєднання до умов договору постачання природного побутовим споживачем та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обовязки з постачання природного газу побутовим споживачем, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник. Згода споживача про приєднання до умов Договору підтверджується підписаною заявою-приєднання від 03.11.2017 р. До листопада 2017 року постачання природного газу за вказаною адресою здійснювалось по особовому рахунку №1100049515, який був зареєстрований за споживачем [PERSON], який помер. Проте, [PERSON] до товариства із заявою про укладення договору не зверталася, хоча фактично користувалася послугами з газопостачання та проживала за вказаною адресою, що підтверджується рішенням Рівненського районного суду від 29.09.2015 р. у справі №570/2485/15-ц та фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ - ПАТ «Рівнегаз» згідно п.13 р. ІІІ Правил. Підставою виникнення права власності на житловий будинок за адресою: вул.Шевченка, буд.85, с.Кустин Рівненського району є рішення Рівненського районного суду у справі №570/2485/15-ц від 29.09.2015 р. за позовом [PERSON] до Кустинської сільської ради Рівненського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №57959915, копія якої надавалась споживачем при укладенні договору, право власності на вказаний будинок [PERSON] зареєстровано 18.04.2016 року. Як визначено ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ч.2 ст.13 «Про ринок природного газу», п.22 р. ІІІ Правил, споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну та повну оплату природного газу згідно із умовами договору. Пунктом 4.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, встановлено, що плата за надані послуги з газопостачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим при розрахунку за платіжними документами у терміни, визначені в рахунку. Хоча у частині першій ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Правова позиція з розгляду зазначеної категорії справ, викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-2951 цс від 20.04.2016 р. Як визначено п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, обєм постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається з даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Також п.13 Р. ІІІ Правил постачання встановлено, що розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про обєм газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. Згідно п.5.5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 та п.4,6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494, Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника газу та формувати обєм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу з урахуванням його фактичних показань. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу обєми та обсяги розподілу природного газу є обовязковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку №1100049515, заборгованість за надані послуги з газопостачання на фактичний показний лічильника газу 56813 м.куб. становить 9431,92 грн., яка розрахована на обєм спожитого газу визначеного ПАТ «Рівнегаз» на підставі контрольних показань лічильника за серпень 2017 року 1355,57 м.куб. З 01.04.2017 р. відповідно до п. 14 Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів від 22.03.2017 року, з врахуванням торговельної надбавки постачальника, діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,9579 грн. за 1 м.куб. Боржник оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводить, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заборгованість за надані послуги з газопостачання станом на 27.03.2018 р. в сумі 9431 грн. 92 коп. боржником не сплачена. 27.11.2017 року товариством була подана заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 9981,59 грн. Ухвалою судді Рівненського районного суду Гнатущенко Ю.В. від 02.02.2018 р. у справі №570/5246/17 судовий наказ від 11.12.2017 р. скасовано. В судовому засіданні представника позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, які вказані у позові, крім того, пояснила, що 16.07.2018 р. газопостачання до будинку відповідача припинено шляхом механічного відключення у звязку з існуючою заборгованість. Пояснила про неналежність доказу у справі довідки Кустинськолї сільської ради №607 від 27.11.2017 року про відсутність газопостачання та просить винести окрему ухвалу з приводу вказаної довідки. Пояснює, що відповідач на час звернення до суду з позовом про визнання права власності у 2015 році подає докази, зокрема довідку сільської ради про її проживання у зазначеному будинку, а вже на період розгляду спору судом надає протилежну за змістом довідку про її не проживання за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні пояснила, що вона платити за надані послуги не буде, бо в неї немає коштів. В будинку №85 по вул. Шевченка в с.Кустин вона не проживає, там навіть немає котла і плити. Вона проживає за місцем реєстрації : с.Городок , вул. Б.Штейнгеля, буд.84 Рівненського району. Крім того, у відзиві вказує, що вона 03.11.2017 р. подала до позивача заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. При цьому її не було повідомлено про існуючу заборгованість, тобто її взагалі не було, бо на цей час 2017 рік там ніхто не проживав, що підтверджується довідкою від 27.11.2017 р. №607. Після смерті попереднього власника чоловіка [PERSON] нею у квітні 2014 року проведено останню оплату за спожитий газ в сумі 548,20 грн. Вважає довідку про фінансовий стан від 29.03.2018 р., де вже зазначена заборгованість за серпень 2017 р. в сумі 9633,70 грн. незрозумілою. Акту перевірки про справність лічильника газу і відсутність на ньому пломб їй надано не було, так само як і не надано акту про зняття показників лічильника в серпні 2017 року. Дані надані позивачем про фінансовий стан абонента не відповідає дійсності, бо як контролер міг не мати доступу до лічильника і в той же час встановив відсутність пломб на ньому. Такі неузгодження між даними позивача і листі ПАТ «Рівнегаз» свідчать про необґрунтованість вимог позивача. Просить відмовити у позові. Судом неодноразово розяснювалося відповідачу [PERSON] щодо реалізації нею своїх процесуальних прав та подачі нею відзиву на позов у спосіб визначений ЦПК України, який вона мала намір подати. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків [PERSON] та [PERSON], встановивши фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, дослідивши докази, прийшов до таких висновків. З 01.07.2015 року ТОВ «Рівнегаз збут» на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП від 28.05.2015 №1647 та від 16.05.2017 р. №653 здійснює діяльність з постачання природного газу, в тому числі побутовим споживачам. Діяльність з постачання природного газу - господарська діяльність, що полягає в реалізації природного газу безпосереднього споживачам (ст. ЗУ «Про ринок природного газу»). Невідємною частиною природного газу, за відсутності якої неможливо здійснювати постачання природного газу, є діяльність з розподілу природного газу господарства діяльність, повязана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам. Діяльність з розподілу природного газу виключає діяльність з постачання природного газу (ст.1 ЗУ «Про ринок природного газу» усім побутовим споживачам ) усім побутовим споживачам на території Рівненської області здійснює ПАТ «Рівнагаз». До липня 2015 року послуги з постачання природного газу за адресою: Рівненський район, с.Кустин , вул. Шевченка, 85 надавались ПАТ «Рівнегаз» на підставі Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 №2246. До листопада 2017 року постачання природного газу за вказаною адресою здійснювалося по особовому рахунку №1100049515, який був зареєстрований за споживачем [PERSON], який помер 08.04.2014 р., що відповідачем не заперечується. Відповідачем [PERSON] на підставі рішення Рівненського районного суду від 29.09.2015 року набуто право власності на житловий будинок №85 за адресою: с.Кустин, вул.Шевченка Рівненського району, яке зареєстровано 18.04.2016 р. (а.с.11-14). Згідно вказаного рішення суду встановлено, що позивач в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що після одруження вони з чоловіком жила разом з його дідом в його хаті, доглядали діда так як баба вже померла (а.с.13 зворот). Як вбачається з довідки Кустинської сільської ради №283 від 13.05.2015 року позивач проживала у вищевказаному будинку разом зі своїм сином до дня його смерті. Крім них, у вказаному будинку також проживав колишній чоловік позивачки до дня своєї смерті. Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У звязку з цим, суд критично оцінює довідку подану відповідачем №607 від 27.11.2017 року, видану сільським головою Кустинської сільської ради Рівненського району [PERSON] про не проживання позивача [PERSON] за вказаною адресою з 2002 року і по даний час. Крім того, вказаний доказ довідка №607 від 27.11.2017 р., який містить інформацію про не користування газопостачанням, є недопустимим, виходячи з положень статті 78 ЦПК України, яка перебдачає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На думку суду, надавач комунальних послуг надає інформацію щодо користування відповідними послугами, а не орган місцевого самоврядування. Так само, суд критично оцінює показання свідків [PERSON] та [PERSON], які в суді пояснили, що відповідач не проживає за вказаною адресою з 2002 року; котлом не користується , бо його немає; про розєднання газової труби перед лічильником. 03.11.2017 року відповідачем [PERSON] підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем. Як пояснено в судовому засіданні представником позивача та не заперечувалося відповідачем, що пунктом 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу , пунктом 4.4 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про обєм газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювльний періоди, проводяться у спосіб встановлений п.п.1 п.п.4 розділу ІV Типового договору постачання, а саме на підставі даних про обєм газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ ПАТ «Рівнегаз». В судовому засіданні відповідачем не заперечувалося, що за вищевказаною адресою споживача відповідача для здійснення і вимірювання, запамятовування та відображення обєму спожитого природного газу встановлено лічильник газу типу MKM-U G4, за №8713161, 1994 року випуску. Відповідачем також не заперечувалося, щодо здійснення нею оплати за спожитий природний газ у квітні 2014 року (а.с.33). Судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо відсутності можливості утворення заборгованості, через існування розєднання труби та наявності заглушок перед лічильником, оскільки саме на відповідача покладено відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію об'єктів, указаних у п. 1.1.2 Правил (в т. ч. газопроводів та газового обладнання), а також побутових газових приладів і апаратів, димових і вентиляційних каналів, ущільнень вводів підземних інженерних комунікацій в будинки і будівлі. Експертиза з цього питання сторонами не проведена, суду відповідне клопотання не заявлено. Крім того, відповідач як на підставу своїх заперечень посилалася на те, що до будинку взагалі відключено постачання природного газу. Однак, вказані твердження жодним доказом не підтверджені, акти про відключення газопостачання відповідачу у вказаний період до липня 2018 року суду не надані. Пояснення представника позивача про механічне відєднання, відключення 16.07.2018 року газопостачання до будинку у звязку з існуючою заборгованістю відповідача, в судовому засіданні відповідачем не заперечувалося. Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку №1100049515, заборгованість за надані послуги з газопостачання на фактичний показник лічильника газу 56813 м.куб. становить 9431,92 грн., яка розрахована на сформований обєм природного газу за серпень 2017 року, визначеного ПАТ «Рівнегаз» відповідно до вимог п.5.5 Типового договору розподілу природного газу та п.4, 6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, на підставі контрольних показань лічильника за серпень 2017 року - 1355,57 м.куб. (акт від 08.08.2017 р. а.с. 52). Згідно п.п. 5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09..2015 року №2498 та п.4, 6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРИ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника газу та формувати обєм розподілу та споживання природного газу по Споживачу та розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу з урахуванням його фактичних показань. Оператор ГРМ ПАТ «Рівнегаз» визначає обєм спожитого природного газу та передає інформацію про обєм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора з метою її використання субєктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача ТОВ «Рівнегаз збут» (абз.3 п.5 глави 4 Розділу ІХ Кодексу). ТОВ «Рівнегаз збут» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від ПАТ «Рівнегаз». Належних та допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ відповідачем не надано, так само як і не заперечувалося правильність проведення позивачем розрахунків за надані послуги, в тому числі і застосування цін. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником будинку, а за нормами ч. 3\~ст. 13 Конституції України, ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов'язує. Також відповідно до ч. 1\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, але й повинен виконувати певні обов'язки, зокрема, утримувати майно, та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов'язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказана норма встановлює презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Отже, посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову не проживання за адресою газопостачання, суд вважає неприйнятними, оскільки як вбачається з вищевикладеного місце реєстрації та проживання власника на зміст права власності та похідні з нього обов'язки не впливає. Задовольняючи вимоги позивача, суд виходить з доведеності та обґрунтованості позову, оскільки внаслідок споживання відповідачем природного газу і часткової оплати послуг утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню зі споживача на користь виконавця. Відповідачем проводиться оплата природного газу не в повному обсязі, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Отже, заборгованість за надані послуги з газопостачання згідно наданого розрахунку нарахувань плати за газ станом на 27.03.2018 р. становить 9431 грн. 92 коп. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. При подачі заяви про видачу судового наказу ТОВ "Рівнегаз збут" сплачений судовий збір в сумі 800 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення N 348 від 14.04.2017 р. Оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору знаходиться в матеріалах справи N 570/5246/17-ц. Ухвалою судді Рівнеснького районного суду Рівненської області від 02 лютого 2018 року скасовано судовий наказ N 570/5246/17 від 11 грудня 2017 року за заявою ТОВ "Рівнегаз збут" про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання. Відповідно до\~ч.2\~ст.164\~ЦПК України\~у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Outcome: approved