Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 28 червня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №28. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Протягом подружнього життя між позивачем та відповідачем склались неприязні взаємовідносини, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, що унеможливлює їх спільне проживання однією сім'єю. Шлюбні відносини між ними припиненні з 2014 року. Позивач прийшов до висновку, що сім'я розпалася і її неможливо зберегти. Позивач просить шлюб між ними розірвати, дітей залишити на вихованні відповідача. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач звернувся до суду з заявою про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі. Відповідач звернулася до суду з заявою про те, що позов визнає та просить суд розглядати справу без її участі. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 28 червня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції в Київській області, за актовим записом №28 зареєстрували шлюб. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу не змінював своє прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. З матеріалів справи слідує, що відповідач є інвалідом 2 групи, потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, що відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» має право на звільнення від сплати судового збору. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України «якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного, ст.ст.110, 112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved