Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. 26 травня поточного року позивачкою подано уточнену позовну заяву, згідно якої вона просить визнати за нею право особистої приватної власності на 1/3 частку земельної ділянки в порядку спадкування за кадастровим номером: 2322782000:04:001:0099, площею 7,1665 гектарів, розташованої на території Вершинської сільської ради Більмацького району Запорізької області. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 21 жовтня 2016 року помер її чоловік [PERSON]. Він не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після його померлої 24 серпня 2007 року матері [PERSON], хоча звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк. До спадщини входить земельна ділянка площею 7,1665 гектарів, яка розташована на території Вершинської сільської ради Більмацького району Запорізької області за кадастровим номером: 2322782000:04:001:0099, яка належала на праві власності його померлій матері. Правовстановлюючий документ її чоловік та його мати отримати не встигли. Необхідна технічна документація із землеустрою та державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ 268027 виготовлені. Постановою від 28 квітня 2017 року, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вона та двоє її дітей [PERSON] та [PERSON] (відповідачі) є спадкоємцями першої черги, тому вона вважає, що має право отримати у власність 1/3 частку спірної земельної ділянки у власність в порядку спадкування. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач та її представник подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають. Відповідачі подали до суду заяви про визнання позову, у яких також просили розглядати справу за їх відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2\~ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог частини другої\~статті 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Проекту №132/І-1446 від 19.10.2007 року землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель фермерського господарства «Союз» в межах території Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, виготовленого Державним підприємством «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут Землеустрою», [PERSON], як члену ФГ «Союз», на території Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області відведена земельна ділянка площею 7,1665 га (рілля) для передачі у власність для ведення фермерського господарства. 17 січня 2008 року Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області винесено розпорядження №35 відповідно до пункту 1 якого затверджено вказаний проект землеустрою. Згідно пункту 3 розпорядження №35 від 17.01.2008 року передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 7,1665 га, кадастровий номер 2322782000:04:001:0099. Пунктом 4 вказаного розпорядження на громадян, зазначених в п. 3, покладено обовязок замовити виготовлення державних актів на право приватної власності на землю в організації, яка має відповідний дозвіл (ліцензію) на виконання цих видів робіт. При цьому [PERSON] померла 24 серпня 2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть 1-ЖС №084193, виданим виконкомом Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 27.08.2007 р. У відповідності до ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час смерті [PERSON]; далі ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Частиною 1 статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. У звязку зі смертю 24.08.2007 року [PERSON] державний акт про право власності на земельну ділянку не отримала та не здійснила його державну реєстрацію. За статтею 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Враховуючи наведені обставини та норми законодавства [PERSON] належало майнове право на отримання у власність земельної ділянки площею 7,1665 га, кадастровий номер 2322782000:04:001:0099 в межах території Вершинської сільської ради, проте права власності на вказану земельну ділянку за нею не виникало. Згідно спадкової справи №94/2008р, заведеною Куйбишевською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], спадщину за законом прийняв [PERSON]. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Таку правову позицію наведено у п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (далі [PERSON]). Таким чином до [PERSON] після смерті [PERSON] перейшло майнове право на отримання у власність земельної ділянки площею 7,1665 га, кадастровий номер 2322782000:04:001:0099 в межах території Вершинської сільської ради. Проте, [PERSON] також не було вчинено дій щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку. Свідоцтво про право на спадщину на вказане майно він також не отримував. 21 жовтня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №363248 виданим 25.10.2016 року Куйбишевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу [PERSON] звернулись позивачка та відповідачі, що підтверджується їх заявами від 27.04.2017 року №33, від 10.03.2017 року №132 та №133. У пункті 1 [PERSON] звернуто увагу на наступне. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема й у вигляді майнового права на земельну ділянку площею 7,1665 га, кадастровий номер 2322782000:04:001:0099 в межах території Вершинської сільської ради, що передавалась у власність [PERSON] на підставі розпорядження голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.01.2008 року №35 та відведена [PERSON] згідно Проекту №132/І-1446 від 19.10.2007 року землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель фермерського господарства «Союз» в межах території Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, виготовленого Державним підприємством «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут Землеустрою». З постанови приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області від 28.04.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкодавець [PERSON] не набував права власності на спірну земельну ділянку, позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на 1/3 частку земельної ділянки задоволенню не підлягають. При цьому суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право на 1/3 частку земельної ділянки кадастровий номер 2322782000:04:001:0099, площею 7,1665 гектарів, розташованої на території Вершинської сільської ради Більмацького району Запорізької області, в порядку спадкування за законом, що належало її чоловікові, однак позбавлена цього права. Тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Розпорядження голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.01.2008 року №35 та Проект №132/І-1446 від 19.10.2007 року землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства із земель фермерського господарства «Союз» в межах території Вершинської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, виготовленого Державним підприємством «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут Землеустрою» не втратили своєї чинності та підтверджують майнові права на отримання у власність спірної земельної ділянки [PERSON], які в подальшому в порядку спадкування за законом перейшли до [PERSON] Враховуючи те, що спадкоємець не має можливості оформити на вказане майнове право в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним такого права на земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання за нею права на 1/3 частку спірної земельної ділянки в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: partial