Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 06 травня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом №32. Від шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На жаль, сімейне життя не склалось, вона не бачить ніякої можливості зберегти їх колись спільну сім»ю, вони виявились занадто різними людьми по характеру, по поведінці в сім»ї, по поглядам на життя. Неодноразово обговорювали проблеми, що виникли в сім»ї, але це не дало ніякого позитивного результату. Ппозивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем . Спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з нею. Прізвище після розірвання шлюбу залишити - [PERSON]. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без її участі; позов підтримує повністю. Відповідач звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позов [PERSON] визнає повністю. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позов визнав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Подружжя 06 травня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, за актовим записом № 32 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER])- а.с.3 та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]) - а.с.4. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження суми сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. та судових витрат на правову допомогу у сумі 500 грн. були надані наступні документи: квитанцію про сплату судового збору № 0.0.1254518224.1 від 30.01.2019 року, № 0.0.1239093953 від 16.01.2019 року, Договір про надання правової допомоги, укладеного між [PERSON] та адвокатом Працюком В.Л., квитанцію про здійснення оплати послуг за надання правової допомоги у розмірі 500 грн. Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі та позивачем підтверджено понесені ним витрати на сплату судового збору і правову допомогу, суд вважає, що зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.110,112,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved