Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В. В. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у [PERSON] наявний психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих . Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є те, що 28 жовтня 2020 року [PERSON] була помічена у церкві на території Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня», де нецензурно висловлювалась, поводила себе агресивно. На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром Жара Н. Т., яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] . У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Федуник В. В. заяву підтримав та наголосив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад- гострий поліморфний психопатичний розлад, що встановлено комісією лікарів-психіатрів, у зв`язку із чим потребує лікування у психіатричному стаціонарі, однак внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Прокурор у судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу без її згоди. Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги - [PERSON] у судовому засіданні щодо лікування заперечила , вказала, що є етнічною полячкою, тому не може бути психічно хворою, вважає , що вона хворіє на « рак горла «. Суд, заслухавши пояснення дослідивши подані докази, встановив наступні обставини : 28 жовтня 2020 року [PERSON] поступила в стаціонар КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР з діагнозом: гострий поліморфний психопатичний розлад. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР Жара Н. Т., яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її матері - [PERSON] . Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови ЛКК - О.М. Бондаренко, члени комісії [PERSON] та [PERSON] . Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів 28 жовтня 2020 року [PERSON] поступила в стаціонар КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад. Поступила, у зв`язку із неадекватною поведінкою: була помічена у церкві на території лікувального закладу, де нецензурно висловлювалась, неадекватно себе поводила, не реагувала на зауваження оточуючих, погрожувала оточуючим розправою, намагалася вдарити вірян. Були викликані працівники поліції та хвору доставили у приймальне відділення КРП «ТОКПЛ» ТОР. З анамнезу встановлено, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] . Вперше психічні зміни були помічені у 2019 році після побиття хворою битою (зі слів її матері) . Зверталася амбулаторно до лікаря поліклінічного відділення КРНП «ТОКПЛ» ТОР. Дане поступлення пов`язане зі зміною стану хворої протягом останніх двох днів, вона стала злобною, агресивною, не спить вночі, неадекватно себе поводить. Психічний стан: мовний контакт малопродуктивний. Відповіді багатослівні, не по суті, під час розмови злобна, агресивна, не хоче виконувати інструкцій, поривається кудись йти. Висловлює маячні ідеї відношення , стосунку та іпохондричного характеру. Мислення непослідовне, розірване. Емоційно напружена, тривожна, занурена в світ своїх хворобливих переживань. Критика до свого стану формальна. Комісія лікарів-психіатрів, враховуючи анамнестичні відомості, психічний стан при поступленні, прийшла до висновку, що [PERSON] страждає психічним захворюванням у вигляді: гострого поліморфного психотичного розладу . Також, за вказаних обставин, комісія прийшла до висновку про те , що у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, оскільки вона страждає на психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи. Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, вимоги законодавства та досліджені докази на підтвердження того, що [PERSON] хворіє важким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих , суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для її примусової госпіталізації до психіатричного закладу, а тому заяву генерального директора КНП «ТОКПЛ» ТОР Шкробота В. В. слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved