Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визначити їй додатковий трьохмісячний строк з моменту набрання законної сили судовим рішенням для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . 05.01.2021 представник позивача - адвокат Тарасенко В.С. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , додатковий трьохмісячний строк з моменту набрання законної сили судовим рішенням для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, зазначив, що у позовній заяві зазначено прізвище одного з відповідачів « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Сторони по справі є дітьми [PERSON] . Згідно відповіді Вікнянської сільської ради від 15 вересня 2020 року № 104/02.2-19 покійним складено заповіт не на користь позивача, однак остання є особою пенсійного віку і має право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в чому їй було відмовлено в зв`язку з тим, що позивач зі спадкодавцем разом не проживала і не подала у встановлений законом шестимісячний строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тобто не прийняла спадщину. Дійсно, позивач була зареєстрована в м. Івано-Франківськ, а спадкодавець у Городенківському районі. Також позивач не подала заяви про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк. Позивач звертається до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що: період з 06 грудня 2019 року по 06 червня 2019 року характеризувався різким погіршенням епідеміологічної ситуації в зв`язку з епідемією COVID-19; позивач, являючись особою похилого віку мала об`єктивні підстави побоюватись за своє здоров`я та дотримувалась проти епідеміологічних обмежень, встановлених державними органами. Внаслідок введених проти епідеміологічних заходів, зокрема і згідно Постанови Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, припинилось міжміське автобусне та інше сполучення, в тому числі і між м. Івано-Франківськ та Городенківським районом, де проживав спадкодавець. Позивач, побоюючись заразитися COVID-19 з об`єктивних і непереборних обставин не могла подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька і прибути до нотаріальної контори для складання такої заяви, як і прибути до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Тарасенко В.С. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав, наведених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена шляхом направлення поштового відправлення (судової повістки) за адресою місця проживання, яке повернулося до суду без вручення, у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги вважає обгрунтованими, визнає їх в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів. Суд, заслухавши вступне слово позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Спадкодавець [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, помер [INFO] у віці 88 років в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 від 06 грудня 2019 року, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Довідкою № 411, виданою 12.08.2020 р. виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] а/з № 20, на момент смерті був зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS] ; на час смерті гр. [PERSON] в житловому будинку ніхто не був зареєстрований. Ч.1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Те, що позивач [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , стверджується копіями: -свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 серпня 1969 року, відповідний запис за № 24 від 18.07.1957; -свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 31 травня 1981 року, яким стверджено, що після укладення шлюбу 31.05.1981 (запис за № 3) з [PERSON] , [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Із копії спадкової справи № 102/2020, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем за заповітом [PERSON] є [PERSON] (відповідач), яка прийняла спадщину після його смерті; 11.03.2020 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 44021374 (номер в реєстрі нотаріальних дій 31 від 31.01.2008), стан - чинний, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 59772194, виданого 11.03.2020. Копією Витягу № 59772230 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 11.03.2020 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 65656759 (номер у нотаріуса 102/2020), спадкодавець - [PERSON] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 26.10.2012 Пенсійним фондом України доводиться, що позивач [PERSON] , [INFO] є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Позивач [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON] не проживала разом з ним. Відміткою в паспорті громадянина України позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданому 29.12.1999 Івано-Франківським МУВСМВС в Івано-Франківській області, підтверджено, що її зареєстрованим місцем проживання з 16.06.2016 є [ADDRESS] . Позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної нотаріальної контори С.В.Капріян № 944/02-31 від 12 серпня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало її батькові [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз`яснень, зазначених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року за № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р., Кабінет Міністрів України постанов ив установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. В подальшому строк дії карантину неодноразово продовжувався. У відповідності до п. 1, п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. за № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (перша редакція) з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. продовжено на всій території України дію карантину; обов`язковій самоізоляції підлягають особи, які досягли 60-річного віку, крім державних службовців і працівників державних органів та органів місцевого самоврядування, народних депутатів України та депутатів місцевих рад, суддів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, а також осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. В той же час, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] закінчився 06 червня 2020 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року). Наведені позивачем доводи щодо причин пропуску строку прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , суд вважає поважними, оскільки вказана обставина пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини, тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1241, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved