Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсалбанк» про скасування наказів про переведення на іншу посаду та стягнення компенсації за заподіяну моральну шкоду. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що вона з листопада 2007 року працювала на посаді начальника відділу матеріально-технічного забезпечення департаменту оперативного управління. Відповідно до наказу № 409 від 21 березня 2011 року позивач з 29 березня 2011 року по 24 січня 2014 року знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Разом з тим, дитина позивача відповідно до медичного висновку потребувала домашнього догляду, тому з 25.01.2011 року по 16.02.2015 року знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. З 13.02.2015 р. по 18.06.2015 р. позивач перебувала на лікарняному у зв"язку із вагітністю та пологами. З 19 червня 2015 року по теперішній час позивач, у зв"язку із народженням другої дитини перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 17 лютого 2015 року відповідно до наказу відповідач ПАТ «Універсал Банк» в особі уповноваженого на те представника перевів позивача [PERSON] на посаду спеціаліста з постачання групи по закупках управління ПАТ «Універсал Банк». У зв»язку із чим таке переведення позивач вважає незаконним, тому що на його думку, звільнення відбулося з порушенням вимог чинного законодавства, а саме через те що відповідно до чинного законодавства жінку яка перебуває у відпустці у зв»язку із вагітністю та пологами або по догляду за дитиною, не лише заборонено звільняти з ініціативи роботодавця, а й посаду яку вона обіймає скоротити неможливо . Позивач зазначає, що такі дії відповідача ПАТ «Універсал Банк» завдали їй моральних страждань які негативно відобразились на її здоров»ї, оскільки згоду на таке переведення, позивач не давала. У зв»язку із чим позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В судовому представник позивача [PERSON] наполягала на повному задоволені позовних вимог позивача, надавши пояснення, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечував щодо задоволення позову, надавши до суду свої письмові заперечення, посилаючись що позивачем пропущено строк позовної давності, зазначаючи що своєї незгоди щодо переведення позивач протягом тривалого часу не висловила, наказу про переведення не оскаржувала . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до наступного. Відповідно до наказу № 540 к від 28.11.2007 р. [PERSON] було прийнято на посаду начальника відділу матеріально-технічного забезпечення департаменту операційного управління Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк». Згідно із наказом № 661а-к від 17.06.2008 р. [PERSON] переведено на посаду начальника управління матеріально-технічного забезпечення Відповдно до наказу № 409 -к від 21 березня 2011 року позивач [PERSON] з 29 березня 2011 року по 24 січня 2014 року знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Як вбачається із листка непрацездатності серії № 733920 [PERSON] перебувала на лікарняному зв»язку з вагітністю та пологами. [INFO] року позивач, [PERSON] народила дитину [PERSON]. В ході судового розгляду було встановлено, що позивач [PERSON] з 19 червня 2015 року по день ухвалення рішення перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до наказу № 1068-к від 09.12.2014 року [PERSON] переведено на посаду спеціаліста з постачання групи по закупках Управління з підтримки власних операцій банку ПАТ "Універсал Банк" з 17 лютого 2015 року. Положеннями ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як встановлено судом, свою згоду на переведення на посаду спеціаліста з постачання групи по закупках управління ПАТ «Універсал Банк»позивач [PERSON] не надавала. Відповідно до вимог ст.. 32 КЗ пП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Згідно із положенням ст. 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим законом. Статтею 23 ЦК України передбачено загальні умови відшкодування моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом Статтею 237-1 КЗпП України передбачено підстави відшкодування роботодавцем моральної шкоди, яку він заподіяв працівнику. Виходячи з наведеної правової норми під моральною шкодою слід розуміти моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв»язків, потребу у додаткових зусиллях для організації свого життя. Вирішуючи питання про відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує моральні страждання, яких зазнав позивач в наслідок порушення його прав відповідачем, проте обставини, якими позивач обґрунтовує її суму, з порушенням трудового законодавства відповідачем прямого зв»язку не мають, розмір моральної шкоди значно завищений та визначається судом в розмірі 1500 грн. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи те, що позивача було переведено на іншу посаду в період перебування її на лікарняному в зв»язку із вагітністю та пологами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований та такий що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: partial