Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] вернувся до суду з позовом до Новотроїцького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, в якому зазначив, що він та моя колишня дружина [PERSON] прийняли рішення про добровільний розподіл майна подружжя яке придбали та нажили спільно в шлюбі. З приводу цього звернулись до приватного нотаріуса Єпур Н.В. за вчиненням розподілу спільного майна. Нотаріус Єпур Н.В, отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 264698472, з якої виявилось, що що 30.10.2003 року відділ ДВС Новотроїцького районного управління юстиції виніс постанову про арешт нерухомого майна належного [PERSON] на підставі запису від 04.10.2005 року № 3591782 та 04.10.2005 року №3591691. При зверненні до Новотроїцького РВДВС Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про наявності виконавчого провадження № 7-850 відкритого 29.03.2003 року про накладення арешту на майно боржника [PERSON] , йому надано відповідь, що надати будь-яку інформацію, неможливо, у зв`язку з закінченням строку зберігання закінчених виконавчих проваджень, переданих на зберігання. Вважає, що коли в кінці 2004 року він погасив свій борг та провадження було закрите то згідно ст. 39 та ст. 40 ЗУ Про виконавче провадження відповідні органи повинні зняти арешт з всього належного йому майна, але орган ВДВС відмовляється скасувати арешт належного йому нерухомого майна. На даний час він не має можливості розпоряджатися належним йому майном на яке накладено арешт двічі за номером запису про державну реєстрацію обтяжень № 3591782 та №3591691 від 04.10.2005 року. Просив скасувати арешт на належне йому майно згідно записів обтяжень « 3591782 та № 3591691 винесені на підставі постанови від 30.10.2003 року виданої відділом ДВС Новотроїцького районного управління юстиції. Представник позивача адвокат Єпур В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив позов задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надали відзив в якому просили відмовити у задоволенні позову з підстав того, що відділ є неналежним відповідачем по справі, так як Новотроїцьким ВДВС у Херсонській області не виносилась постанова про накладення арешту на майно позивача. Відповідно до архівних відомостей Акту №1 від 10.01.2007 року про знищення виконавчих проваджень Держаної виконавчої служби у Новотроїцькому районі, знайдено інформацію щодо наявності виконавчого провадження № 7-850 відкритого 29.10.2003 про накладення арешту на майно боржника [PERSON] в забезпечення позову (рядок 688 стор. 14 Акту). Як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, у 2003 році винесено судове рішення за позовом ТОВ «Світанок» до [PERSON] про відшкодування збитків, а також в інтересах ТОВ «Світанок» було накладено арешт на майно [PERSON] , на підставі ухвали суду про накладення арешту на майно, в порядку забезпечення вказаного позову. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У зв`язку з чим, у відділу відсутні мотивовані підстави для зняття арешту з майна та вилучення записів про обтяження, а тому твердження позивача щодо обов`язку Відділу зняття арешту з майна є безпідставним, так як арешт був накладений на підставі ухвали суду в порядку забезпечення позову, а не у виконавчому провадженні про стягнення коштів з позивача на користь ТОВ «Світанок». Відповідно до ст. 59 Закону, підставою для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Згідно результатів пошуку виконавчих проваджень у базі автоматизованої системи виконавчих проваджень (підкатегорія «ПОШУК ВД/ВП», підкатегорія «ПОШУК ВД/ВП «Спецрозділ», підкатегорія «ПОШУК ВД/ВП «Архів») виконавчі провадження з виконання ухвали суду щодо скасування заходів забезпечення позову, станом на 27.09.2021, до Відділу не надходили. Вважають, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню Дослідивши матеріалаи справи суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення Новотроїцького районного суду від 22.12.2003 року та ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 09.09.2004 року, ТОВ «Світанок» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та інших громадян про відшкодування збитків за обробіток земельних ділянок та його вимоги були задоволенні повністю /а.п. 15-18/. Інформацією наданої Новотроїцьким РВДВС південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.07.2021 року №9217/149-15 повідомлено, що згідно відомостей Акту №1 від 10.01.2007 року про знищення виконавчих проваджень Державної виконавчої служби у Новотроїцькому районі, знайдено інформацію щодо наявності виконавчого провадження №7-850 відкритого 29.03.2003 року про накладення решту на майно боржника [PERSON] в забезпечення позову (рядок 688 стор. 14 Акту) /а.п. 5/. Така інформація також підтверджується копією Акту №1 від 10.01.2007 року, який наявний в матеріалах справи /а.п. 25-28/. Згідно ст.\~40 Закону\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У даному випадку, після закінчення виконавчого провадження державний виконавець знімає арешт, накладений на майно боржника в порядку примусового виконання рішення суду, крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів. Як вбачається з матеріалів даної позовної заяви та пояснень представника позивача адвоката Єпур В.І., позивач просить зняти арешт з майна, однак обгрунтування підстав та обставин накладення такого арешту на майно позивачем та його представником надано не було, відсутня ухвала про накладення такого арешту в межах провадження цивільної справи за позовом ТОВ "Світанок" до [PERSON] та інших громадян. Позивач не зазначає внаслідок якого саме закриття провадження, чи про стягнення з позивача боргу, чи про забезпечення доказів у Новотроїцького РВ ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) виникає обов`язок про зняття арештів на майно. При цьому з позову вбачається та не заперечується представником позивача, що позивач [PERSON] у вищезгаданому провадженні був відповідачем та/або боржником, і йому достеменно мали бути відомі вищезгадані відомості та дані. Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 1-3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №6 від 03.06.2016 року, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 КАС України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. При цьому звертаю увагу позивача на таке. Позов це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, звернена через суд або інший орган цивільної юрисдикції про захист порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу, який здійснюється у певній, визначеній законом, процесуальній формі. Позов як складне явище має декілька елементів, до яких відносяться: предмет, підстава, зміст. Предмет позову це частина позову, яка складає матеріально-правову вимогу позивача до відповідача. Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов. Зміст це частина позову, яка відображає звернену до суду вимогу про здійснення певних дій, пов`язаних із застосуванням конкретних способів захисту порушеного, оспореного чи невизнаного права. Значення елементів позову полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до ст. 13 ЦПК розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог. Суд, залишаючи позовну заяву без руху ухвалою суду від 16.07.2021 року наголошував позивачу про необхідність визначення належної сторони у справі, але клопотання про залучення до справи третіх осіб та заміну відповідача до суду позивачем надано не було. Отже, позивачу необхідно визначитись з колом осіб, інтереси яких зачіпає накладений арешт, конкретизувати зміст позовних вимог, зазначивши конкретні способи захисту прав або інтересів позивача, які передбачені законом. Відповідно до довідки ТОВ «Світанок» від 30.07.2021 року №589 станом на 30.07.2021 року відсутня заборгованість щодо відшкодування збитків на користь ТОВ «Світанок» у сумі 1195, 16 грн., відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22.12.2003 року. Жодних претензій ТОВ «Світанок» до [PERSON] не має /а.п. 14/. Суд зазначає, що вказана довідка стосується лише позивача. Разом з тим по провадженню в якому було вжито захід забезпечення позову, відповідачами, крім [PERSON] , є ряд інших фізичних осіб. Відомості про виконання рішення іншими особами відсутні. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача, згідно статтей 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та роз`яснити позивачу право повторного звернення до суду з позовом відповідно правильно обравши спосіб захисту його порушеного права, при цьому визначивши належного відповідача та третіх осіб, інтереси яких зачіпає накладений арешт на майно позивача.

Outcome: dismissed