Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування вимог посилається на те, що 29.09.2014 року помер її чоловік [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла відповідачка [PERSON] дочка померлого, а вона відмовилась від прийняття спадщини. У серпні 2015 року нотаріусом відповідачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, однак вважає, що вказане свідоцтво видане з порушенням її прав, як співвласника будинку. Зокрема, вказує, що спірний будинок побудований до 1990 року та 14.11.189 року було виготовлено технічний паспорт та нього та видане на імя [PERSON], як голови колгоспного двору свідоцтво про право власності на будинок колгоспного двору. Вказаний будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, так як голова двору [PERSON] був колгоспником та працював у ньому, а на час припинення колгоспного двору 15.01.1991 року у ньому проживав голова двору та ще четверо членів двору, в тому числі і позивач. Тому право спільної часткової власності набули чолова та члени двору у рівних частках, тому відповідач після смерті [PERSON] могла у спадкувати лише 1/5 частку у спільній частковій власності, яку за життя набув спадкоємець, а не весь будинок. З врахуванням уточнених вимог позивач [PERSON] просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, зареєстроване у реєстрі за № 1079 та скасувати рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності [PERSON] на даний житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з мотивів, що викладені у позовній заяві та заяві про уочнення позовних вимог, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що її мати позивака по справі сама наполягала на її переїзді до с.Олексіївка та оформленні спадщини після смерті батька на неї, відмовившись при цьому від спадщини. Просила відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено наступні обставини. 20.09.2014 року помер [PERSON] чоловік позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 232125 від 23.09.2014 року та свідоцтвом про одруження 1-АБ №379956 від 02.11.1969 року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 14-2015 щодо майна померлого [PERSON], 03.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь доньки [PERSON] 05.08.2015 року відповідач [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 05 серпня 2015 року державним нотаріусом [PERSON] на імя [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок із приналежними до нього надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого виконкомом Старосинявської районної ради 14.11.1989 року, зареєстроване у реєстрі за № 1079. Як вбачається із наявного у матеріалах спадкової справи № 14-2015 щодо майна померлого [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на будинок, виданого виконкомом Старосинявської районної ради 14.11.1989 року, та технічного паспорта, цілий будинок із приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] Згідно довідок Старосинявської селищної ради № 45 та 46 від 05.05.2016 року відповідно до записів у по господарськихкнигах сільської ради за 1988-1991 роки господарство по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка відносилось до соціальної групи колгоспних дворів. В даному господарстві з 1988 року по 15.04.1991 року проживали: [PERSON]І, його дружина [PERSON], дочка [PERSON], та сини [PERSON] та [PERSON] Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом\~Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Із наданих суду засвідчених копії погосподарських книг по домоволодінню по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка,\~\~вбачається, що вказане домогосподарство було віднесено до категорії колгоспних дворів. В даному господарстві з 1988 року по 15.04.1991 року проживали: голова сімї - [PERSON]І, [INFO], який був колгоспником, його дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Крім того, правильність віднесення домогосподарства по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка до категорії колгоспних дворів підтверджується копіями матеріалів пенсійного справи [PERSON], а саме трудовою книжкою колгоспника № 269 від 06.02.1964 року та довідками № 103 та № 104 від 05.07.2005 року. Відповідно до\~ст. 120 ЦК України\~(в ред. 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно роз'яснень, наведених у п. 6.\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", до правовідносин, що виникли до набрання чинності\~Законом України "Про власність", застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року, не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.\~\~\~ Судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про те, що позивач [PERSON], як член колгоспного двору до 15 квітня 1991 року втратила право на частку у майні цього двору. Отже, будинковолодіння за адресою по вул.Радянська, 6 у с.Олексіївка належало усім членам колгоспного двору у рівних частках, тому відповідач [PERSON] після смерті батька успадкувала лише 1/5 частку у спільній частковій власності на дане будинковолодіння. Статтею\~\~ 319\~ Цивільного\~ кодексу\~ України передбачено,\~ що власник\~ володіє,\~ користується,\~ розпоряджається своїм\~ майном\~ на\~ власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого\~ майна\~ будь-які\~ дії,\~ які\~ не\~ суперечать\~ закону.\~\~ Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. У ст. 1301 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 серпня 2015 року, видане державним нотаріусом [PERSON] на імя [PERSON] на цілий житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: с.Олексіївка, вул. Радянська, 6 Старосинявського району, всупереч праву позивача [PERSON] на частку у праві спільній частковій власності на вказаний будинок, як члена колгоспного двору, то воно підлягає визнанню недійсним повністю із скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності [PERSON] на даний житловий будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved