Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки в порядку спадкування загальною площею 0, 3518 га (0,1699 га для обслуговування житлового будинку та 0,1819 га для ведення особистого селянського госпдарства), розташовану на території с. Лотатники, Стрілківської сільської ради, передану у власність [PERSON] згідно державного на право приватної власності на землю від 12.03.2011 року, серія 111-ЛВ № 093073 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 31.12.2013 року. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі по справі рідні брати його батька [PERSON], який помер 31.12.2013 року. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2017 року за його батьком визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Лотатники по вул. Шевченка, 9, Стрийського району, Львівської області. в порядку спадкування за законом після смерті його матері, а його бабці [PERSON], яка померла 18.11.2006 року. Відповідачі являються співвласниками даного будинку. За життя його батько склав заповіт, яким розпорядився всім своїм майном у його користь. На підставі даного заповіту державний нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину вищенаведеного житлового будинку разом із відповідною частиною належних до нього господарських споруд. Однак, його бабці, належала ще й земельна ділянка площею 0, 3518 га, розташована на території с. Лотатники. При оформленні права власності в судовому порядку на 1/3 частину будинку питання земельної ділянки не вирішувалось, так як батько не знав, що у бабці була ще у власності земельна ділянка, а тому він змушений був звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, вважать їх обґрунтованими, а тому просили суд їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вважає, оскільки немає реального розподілу користування будинком між співвласниками, задоволення позовних вимог може призвести до порушення прав інших землекористувачів. Представник третьої особи Управління держгеокадастру у Стрийському районі в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду листа в якому просить справу слухати без їхньої участі, при прийнятті судом рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші\~\~особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження\~\~та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] являється сином [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії ІV-СГ № 402388, видане відділом ЗАГС Стрийського міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 355. З рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.07.2007 року вбачається, що за батьком позивача - [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку та господарські споруди по вул. Шевченка, 9 в с. Лотатники, Стрийського район, Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], котра померла 18.11.2006 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 071036, актовий запис № 25, копія якого наявна в матеріалах справи. [PERSON] зареєстрував право спільної часткової власності на належну йому частку житлового будинку, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копія якого наявна в матеріалах справи. Ще за життя, [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме 1/3 належну йому частину житлового будинку разом із відповідною частиною належних до нього господарських будівель в с. Лотатники, Стрийського району, вул. Шевченка, 9 та все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом заповів [PERSON]. 31.12.2013 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 337328, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 4, копія якого наявна в матеріалах справи. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, а саме 1/3 частину житлового будинку разом із відповідною частиною до нього господарських споруд, що знаходиться по вул. Шевченка, 9 в с. Лотатники, Стрийського району, Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, видане державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 860. Крім того, бабусі позивача [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,3518 га, розташована на території с. Лотатники Стрілківської сільської ради, передана їй у власність для обслуговування житлового будинку площею 0, 1699 та ведення особистого селянського господарства площею 0, 1819 га , згідно державного акту на право приватної власності на землю, копія якого була надана позивачу з Управління держгеокадастру у Стрийському районі, Львівської області та наявна в матеріалах справи. Зі слів позивача та його представника в ході розгляду справи достеменно зясовано, що при оформленні права власності в судовому порядку на 1/3 частину будинку питання земельної ділянки не вирішувалось, так як померлий [PERSON], батько позивача, не знав що в його матері у власності була ще земельна ділянка. Згідно ст. 1261 ЦК України, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги за законом після смерті своєї матері, [PERSON]. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Позивач звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті 31.12.2013 року [PERSON] на земельну ділянку, однак [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, площею 0, 3518 га, копія даної відповіді наявна в матеріалах справи. Відповідно зі\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка голова Стрілківської сільської ради, Львівської області [PERSON] показав суду, що позивачу [PERSON] справді належить 1/3 частина житлового будинку разом із відповідною частиною належних до нього господарських будівель в с. Лотатники, Стрийського району, вул. Шевченка, 9. За даним господарством рахується і земельна ділянка площею 0, 3518 га призначена для обслуговування господарства та для ведення особистого селянського господарства. Даною земельною ділянкою користуються відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON]. Щодо копії державного акту на вищенаведену земельну ділянку зазначив, що така відповідає оригіналу, оскільки в архіві зберігаються копії відповідних документів, а держгеокадастр може надати таку копію з відповідною відміткою, що і вбачається з матеріалів справи, а тому сумніву щодо правдивості даного документу немає. Таким чином, на підставі вищенаведеного, враховуючи зокрема норму с. 1276 ЦК України, а також той факт, що позивач успадкував 1/3 частину житлового будинку разом із відповідною частиною належних до нього господарських будівель в с. Лотатники, Стрийського району, вул. Шевченка, 9, суд приходить до переконливого висновку, що після смерті батька до позивача [PERSON], його спадкоємця за заповітом, перейшло право на прийняття належної батьку частини спадщини після смерті бабці [PERSON]., зокрема і на земельну ділянку загальною площею 0, 3518 га (0, 1699 га для обслуговування житлового будинку та 0, 1819 га для ведення особистого селянського господарства), розташовану на території с. Лотатники Стрілківської сільської ради, передану у власність [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю від 12.03.2001 року, серія ІІІ-ЛВ № 093073, копія якого була видана Управління держгеокадастру у Стрийському районі, Львівської області позивачу про що свідчить відмітка на копії, яка наявна в матеріалах справи, сумніву щодо правдивості даних оригіналу у суду немає. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У свою чергу суд з критикою відноситься до твердження представника відповідачів [PERSON] про те, що порядок користування приміщенням будинку за вищенаведеною адресою не встановлений і визнання права власності на 1/3 частину земельної ділянки за позивачем призведе до порушення прав інших землекористувачів, оскільки частки є ідеальними і задоволення судом позову жодним чином не порушить права та інтереси відповідачів. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки представником позивача до позовної заяви додано документальне підтвердження витрат на правову допомогу, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення, а тому з відповідачів в користь позивача слід стягнути кошти в сумі 1250 (одна тисяча двісті пятдесят) гривень з кожного. Відповідно до п. 6\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами\~ст. 88 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь позивача в сумі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок з кожного.

Outcome: approved