Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування, розташованого по вул.Гагаріна,12, в смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, вказуючи на те, що вона являється спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 20 грудня 2000 року, яка була спадкоємцем після смерті батька [PERSON], померлого 26 лютого 2000 року, спадщину прийняла, але спадкові права не оформила. Кривоозерською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на нею, оскільки первинна реєстрація права власності на будинок не була проведена і відсутній правовстановлювальний документ на будинок. Посилаючись на те, що спадкодавець на законних підставах володіла житловим будинком з надвірними спорудами, позивач просить про задоволення позову. Позивач в судове засідання не зявилась надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за відсутності представника Кривоозерської селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за позивачем. Положення ч.3, 4 ст.200 ЦПК України\~визначають, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні, без участі позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 лютого 2000 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ФП №053984, виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 28 лютого 2000 року(а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул.Гагаріна,12 в смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, яку прийняла його дружина [PERSON], але не оформила спадкових прав. 20 грудня 2000 року померла [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ФП №088011, виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 26 грудня 2000 року (а.с.6). Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 04 травня 2017 року встановлено факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], померлої 20 грудня 2000 року. Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються даними свідоцтва про народження серії РМ №453928, виданого 03 лютого 1944 року Тегульдетським сільвиконкомом Тегульдетського району Новосибірської області (а.с.9). Згідно рішення виконкому Кривоозерської селищної ради №8 від 28 квітня 1971 року право власності на житловий будинок, який знаходяться в смт.Криве Озеро по вул. Гагаріна,12 було визнано за [PERSON] (а.с.10-11). Згідно з технічним паспортом на будинок по вул.Гагаріна,12 смт.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, даний будинок збудований на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить 36 759 гривень. При зверненні до Кривоозерської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадкування після смерті матері - [PERSON] - позивачу [PERSON]М.(дівоче прізвище - [PERSON]), відмовлено в оформленні спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки первинна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок не була проведена і відсутній правовстановлювальний документ на нього. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. За положеннями ст.328 ЦК України регламентовано, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до положень ст.1217 ЦК України. Згідно положень ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Положення ст.1218 ЦК визначають, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз"яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права та законні інтереси інших осіб. Враховуючи той факт, що після смерті [PERSON] позивач, яка є єдиним спадкоємцем, звернулася із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказаний житловий будинок в нотаріальній конторі не може, у зв"язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не видавався, її право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. На підставі ст.ст.15, 16, 328, 392, 1216-1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved