Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним з позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є бабою неповнолітнього [PERSON] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона з чоловіком опікуються ним і фактично виконують батьківські обов`язки. Батьки [PERSON] [PERSON] , [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Одразу після народження онука дочка [PERSON] піклувалась дитиною як слід, турбувалась за ним, дитина була доглянута, зростала в любові. Однак згодом [PERSON] стала вживати наркотичні засоби, що призвело до усунення від виховання дитиною. Син її взагалі не цікавив, в її квартирі постійно знаходяться чужі люди, дитина цілими днями і до пізньої ночі перебувала на вулиці. У квартирі постійно виготовляються наркотичні речовини, запах розповсюджується по всім кімнатам, цим дихає онук, що дуже її непокоїло, тому вона була змушена забрати його до себе. Відповідно до побутової характеристики від 03.06.2019 року, відповідач [PERSON] ніде не працює, зі слів сусідів характеризується негативно, дитиною не опікується. З 13.11.2018 року [PERSON] перебуває на обліку у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Покровськ» з приводу синдрому залежності від опіатів. При цьому вона ухиляється від обстеження у диспансері. Їй звідти дзвонять, просять забезпечити її явку, однак відповідач не бажає обстежуватись. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2018 року відповідач засуджена за ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, їй призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік та у виді штрафу на користь держави у розмірі 510 грн. Рішенням Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 11.01.2007 року (справа № 2-3145/2006) [PERSON] була позбавлена батьківських прав у відношенні дочки [PERSON] , [INFO] , дівчинка була передана їй на піклування. Підставами для позбавлення батьківських прав було те, що відповідачка усунулась від виховання та утримання дитини, не працювала, вживала спиртні напої. Згодом відповідач була поновлена у батьківських правах, однак нормальне материнство тривало недовго. Зараз старшою онукою піклуються вона з чоловіком. Відповідач [PERSON] є батьком її онука. Він не забирав матір з дитиною з пологового будинку, ніколи не цікавився сином, не допомагав матеріально. Уся його роль як батька виявилась у тому, що він записаний батьком, так як на момент реєстрації народження дитини перебував в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. На момент народження дитини, які і на момент її зачаття відповідач [PERSON] перебував у місцях позбавлення волі за скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин. За 6 років життя її онука відповідач відвідав його приблизно 5 разів, це були відвідини на день народження сина. Більше участі у житті дитини відповідач не приймав. Останній раз він бачив дитину приблизно 1,5 роки тому. Він не приходить, не дзвонить, не приймає у житті сина жодної участі. Раніше він зловживав наркотичними засобами, наслідком чого є захворювання на остіомеліт кістки на нозі. Чи вживає у теперішній час наркотичні речовини, їй не відомо, однак, вважає, що навряд чи він позбавився цієї звички. За рішенням Красноармійського міськрайсуду Донецької області від 5.01.2017 року [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь відповідачки [PERSON] , однак з грудня 2016 року аліменти на утримання дитини він не платив, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 62 211, 97 грн. Онук взагалі не пам`ятає відповідача як батька. Він вважає своїм батьком померлого співмешканця відповідачки [PERSON] , і не хоче нічого чути про свого біологічного батька. Таким чином, з весни цього року і до теперішнього часу, усі турботи по догляду за дитиною, її вихованням, станом здоров`ям, психічним розвитком, лягли на її з чоловіком плечі. Згідно характеристики на онука [PERSON] останні пару років мати не приводила дитину до садочка по кілька місяців, що, насамперед, пов`язано з її станом здоров`я. Приблизно 10 років тому [PERSON] потрапила у ДТП, наслідком якої стало сильне ушкодження її здоров`я. У її нозі стоїть металева пластина, її ліва рука майже не працює. Через стан здоров`я вона не може як слід доглядати сина, тому і не водила його тривалий час у дитячий садочок. Вона є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, отримує пенсію по інвалідності, проте дитині матеріальної допомоги взагалі не надає. У 2019 році хлопчик піде у 1 клас Родинської ЗОШ І-ІІІ ст. № 8 м. Покровська, дитині потрібно приділяти багато уваги. Йому потрібні додаткові заняття з логопедом, оскільки є декілька вад мови. Вона з чоловіком, зі старшою онукою приділяють дитині багато уваги, займаються підготовкою до школи, вчать скоромовки та інше. Дитина зростає у любові, турботі та всілякому догляді. Спеціалістом І категорії з питань дітей Діма О.І. було проведено перевірку та складено акт обстеження умов проживання дитини. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] за станом здоров`я хвороб, які б перешкоджали встановленню опіки над дитиною, вона не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває, за місцем проживання та за місцем роботи вона характеризується позитивно, працює в ДП «ВК «Краснолиманська» машиністом конвеєра 3 розряду, отримує заробітну плату у середньому у розмірі 5000 грн, а також пенсію за віком. Чоловік є отримувачем пенсії. Отже, всі питання щодо виховання онука вирішуються ними самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачів. Дитина знаходиться на повному їхньому утриманні. Для нормального розвитку дитини вони прикладають всі свої зусилля та можливості. При цьому вона не заперечує проти спілкування онука з матір`ю як у теперішній час, так і у подальшому. Однак, через її спосіб життя вона не може довірити їй відповідальність за дитину і може бути впевнена за долю хлопчика лише у тому випадку, коли сама буде за це нести відповідальність. Її онук не проживав в повноцінній сім`ї, батьки не опікуються його долею, він фактично позбавлений можливості правового захисту своїх прав та інтересів, оскільки не має представника за законом. Для забезпечення відповідного захисту, а також для встановлення опіки над дитиною вона звертається з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, відзиву на позовну заяву не подала. Представник третьої особи Діма О.І. в судове засідання не з`явилась, надала клопотання, в якому просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно довідки Родинської міської ради Донецької області від 29.05.2019 року [PERSON] зареєстрована разом з сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Згідно побутової характеристики, виданої ОСББ [ADDRESS], за час проживання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] проявила себе з негативної сторони: постійно надходять скарги від сусідів через те, що до неї у квартиру ходить багато сторонніх людей, це продовжується з ранку до пізньої ночі, у квартирі якісь сторонні запахи, мало уваги приділяється сину [PERSON] , [INFO] , дитина до пізньої ночі могла бути на вулиці, [PERSON] ніде не працює (а.с.20). Згідно довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Покровськ» від 21.12.2018р. № 202/0 [PERSON] , [INFO] , в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Покровська» перебуває з 13.11.2018р. на «Д» обліку з приводу синдрому залежності опіатів (а.с.21). Згідно характеристики ДНЗ № 16 «Барвінок» Покровської міської ради Донецької області № 10 від 06.06.2019 року [PERSON] , почав відвідувати дошкільний заклад з 2015 року. За цей час проявив себе як добра, життєрадісна дитина. Хлопчик виявляв інтерес до навчальних занять, вмів концентрувати увагу на поставленому завданні, розумів інструкції вихователів. [PERSON] проживав разом з мамою [PERSON] та її чоловіком. З початку до садочка приводила та забирала дитину частіше мама. Життям хлопчика у групі цікавилася, спілкувалися з вихователями. Хлопчик приходив чистий, охайно одягнений. Згодом, періодами мати переставала приходити до дитячого садка і дитиною займалася бабуся [PERSON] , у якої він жив. [PERSON] займалася його вихованням, приводила та забирала дитину з дитячого садка, сплачувала квитанції за харчування дитини в садочку. Від бабусі хлопчик приходив врівноважений, спокійний, охайний, чистий, веселий. Останні пару років хлопчик не відвідував дитячий садок по декілька місяців. Мати на телефонні дзвінки не відповідала і вихователі були вимушені всі питання вирішувати з бабусею. Внаслідок того, що дитина часто пропускала дитячий садочок без поважних причин, вихователі не змогли надати дитині необхідні знання у підготовці до школи. Останній раз хлопчик відвідував дитячий садок у березні 2019 року. Потім мати знов перестала його водити до садочка без поважної причини, на телефонні дзвінки вихователям не відповідала. У кінці травня з хлопчиком до садочка прийшла [PERSON] , поцікавилася станом сплати за харчування дитини в дитячому садочку, так як хлопчик вже садочок відвідувати літом не буде, тому що з вересня дитина піде до школи (а.с.26). Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися по здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Як зазначено у ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно пунктів 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.15 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007р. №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 зазначеної постанови під ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормам, у квартирі є необхідні меблі та побутова техніка, продукти харчування у необхідній кількості. У дитини є окрема кімната, необхідні меблі, стіл-парта для вивчення уроків, необхідний одяг. [PERSON] проживає з бабусею та дідусем, які піклуються про нього, забезпечують усім необхідним. Мити дитини [PERSON] , усунулася від утримання та виховання сина, веде нездоровий спосіб життя (а.с.29). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Родинської міської ради Донецької області від 01.10.2019р. № 01-19-220/1 [PERSON] , [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав у відношенні [PERSON] , [INFO] , так як вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дитини. Відповідно до ст.61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. На підставі наведеного в задоволенні позову і частині встановлення опіки над дитиною та призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною необхідно відмовити. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів суд враховує, що відповідачі є працездатними, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідачів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з кожного, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, тобто з 16 липня 2019 року, і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , перераховуючи їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, який зобов`язати відкрити [PERSON] у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню з відповідачів на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору, а також в дохід держави в частині позовних вимог про стягнення аліментів. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Відповідно до ст.ст.150, 164, 166 СК України,

Outcome: partial