Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки та довідки [PERSON] сільської ради житловий будинок № будинок № 8 по вулиці Виноградна (колишня Фрунзе) в селі Бесідка, 1960 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого (15 квітня 1991 року) в ньому проживала [PERSON], яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. В будинку до 1988 року проживав співмешканець останньої [PERSON], який помер 22.01.1988 року, і спадщина після смерті якого в силу статті 563 ЦК УРСР (1963 року) не відкрилася. 19 липня 1994 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та їй (позивачу) в рівних долях. 11 серпня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну частку (пай) яка належить їй на підставі відповідного державного акта на право приватної власності на землю, [PERSON] та [PERSON]. 11 січня 2010 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняла вона (позивач) за заповітом від 19 липня 1994 р. та спадкоємці за заповітом від 11 серпня 2008 р. - [PERSON] та [PERSON], подавши відповідні заяви про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. Спадкоємиця за заповітом [PERSON] подала до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про те, що не має наміру подавати заяву про прийняття спадщини. [PERSON] сільська рада свідоцтва про право власності на імя померлої не видала, що позбавляє її (позивача) можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 48,2 м2 житловою площею 15,0 м2 вартістю 69227 гривні розташований на земельній ділянці, яка не приватизована. На земельній ділянці, крім житлового будинку «А-1», розташований прибудова «а», погріб з шийкою «В», сарай-прибудова «б», сарай «Б», убиральня «Г», колодязь питний №1. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 11 січня 2010 року [PERSON] на вищевказаний житловий будинок. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради. В судове засідання треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] не прибули, до суду надіслали заяви, відповідно до яких проти задоволення позову не заперечують, справу просять розглядати у їх відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідача [PERSON] сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг [PERSON] сільської ради за погосподарських книг [PERSON] сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки житловий будинок № 8 по вулиці Виноградна (колишня Фрунзе) в селі Бесідка, 1960 року побудови (а. с. 10-15), довідки [PERSON] сільської ради від 16 листопада 2017 р. № 759 (а. с. 20), технічного паспорта (а. с. 22-25) житловий будинок № 8 по вулиці Виноградна (колишня Фрунзе) в селі Бесідка Ставищенського району Київської області, 1960 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживала та не втратила частку в його майні [PERSON], яка набула право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. Рішенням виконкому Ставищенської районної ради № 117 від 06.06.1989 року затверджено списки власників житлових будинків по [PERSON] сільській раді для отримання свідоцтв про право власності, в якому головою двору за вищевказаною адресою вказано [PERSON] (а.с. 27). Відповідно до копії технічного паспорту (а.с.22-25) та довідки [PERSON] сільської ради від 22 серпня 2017 р. № 571 (а. с. 19) вказаний житловий будинок загальною площею 48,2 м2, житловою площею 15.0 м вартістю 69227 гривень розташований на земельній ділянці, яка не приватизована. На земельній ділянці за вказаною адресою, крім житлового будинку «А-1», розташовані прибудова «а», погріб з шийкою «В», сарай-прибудова «б», сарай «Б», колодязь питний №1 (1958 року побудови) та убиральня «Г» (1960 року побудови). З матеріалів спадкової справи (а. с. 30-36) та довідки [PERSON] сільської ради від 06.08.2010 року № 518 (а. с. 32) встановлено, що 11 січня 2010 року померла [PERSON] (а. с. 30), спадщину після її смерті відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України прийняли позивач [PERSON] спадкоємцець за заповітом, посвідченим секретарем Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області 19 липня 1994 року за реєстровим № 15 (а. с. 31 зв.), та треті особи [PERSON] (до одруження [PERSON]) О.О. та [PERSON] -спадкоємці за заповітом, посвідченим секретарем Бесідської сільської ради Ставищенського району Київської області 11 серпня 2008 року за реєстровим № 179, (а.с. 28, 28 зв., 29). Треті особи [PERSON] та [PERSON] , кожен, отримали в нотаріальній конторі як спадкоємці за вказаним заповітом свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частини земельної ділянки площею 2,860 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 35, 35 зв.). Спадкоємець за вищевказаним першим заповітом від 19 липня 1994 року [PERSON] подала до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву від 6 серпня 2010 р., зазначивши, що із заявою про прийняття спадщини звертатись не буде (а.с. 29 зв.). Реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 21) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а. с. 59 - 60). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору, а після смерті 11 січня 2010 року останньої право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок набула позивач [PERSON], і оскільки відповідачем [PERSON] сільською радою позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки [PERSON] сільська рада до предявлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обовязок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved