Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 25.02.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №7713, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 86229,15 грн. Зобов`язання та строк, за який провадиться стягнення, позивачу невідомі. Про існування такого напису позивач дізнався після того, як на адресу його місця роботи виробничого-комерційного підприємства «Вікторія» надійшов лист від приватного виконавця з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, у виконавчому провадженні №61752649. Оскільки позивач жодного договору з відповідачем не підписував, письмової вимоги (повідомлення) від відповідача не отримував, а заборгованість зазначена у виконавчому написі на момент його вчинення була спірною, тому позивач просив: визнати\~таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7713 від 25.02.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 86229,15 грн; стягнути з Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Аланд»на користь [PERSON] судові витрати; продовжити дію заходів забезпечення позову, які вжиті за ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили та розглянути справу без участі позивача. Ухвалою суду про забезпечення позову від 02.11.2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 25 лютого 2020 року, реєстраційний №7713, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною у виконавчому провадженні ВП №61752649, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем. Ухвалою суду від 18.11.2021 року витребувано від Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Аланд»,належним\~чином засвідчену\~копію кредитного договору із [PERSON] та виписку з рахунку боржника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення; витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра\~Сергійовича,належним\~чином засвідчені\~копії матеріалів\~виконавчого провадження\~ВП №61752649,\~в тому\~числі й\~виконавчий напис\~№7713\~від 25.02.2020\~року з\~відповідними додатками;\~витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, належним чином засвідчені копії матеріалів на підставі яких було видано виконавчий напис №7713 від 25.02.2020 року в тому числі належним чином засвідчений виконавчий напис №7713, вчинений 25.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, пояснення не надали. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд встановив, що 25.02.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №7713, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 86229,15 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович постановою від 07.04.2020 року відкрив виконавче провадження №61752649. Постановою від 15.02.2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] . Постановою від 13.10.2021 року у ВП №61752649 накладено арешт на транспортний засіб боржника [PERSON] CHEVROLET, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що вказана у виконавчому написі заборгованість на момент його вчинення була спірною, тому відсутні підстав для вчинення такого напису. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим фінансовою установою, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач у позовній заяві зазначав, що не знав про існування боргу та про існування виконавчого провадження, не отримував письмової вимоги від відповідача, позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримував, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. Крім того, за\~постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку\~постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:\~\~\~\~а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".\~\~ Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову КМУ №662\~\~від 26.11.2014\~в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, які складаються із судового збору, суд керувався ч.1 ст.141 ЦПК України, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанцій про сплату №0.0.2321284735.2 від 29.10.2021 року, №0.0.2321282504.2 від 29.10.2021 року, позивач сплатив судовий збір за подання позову у розмірі 908,00 грн та 454,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача вказану суму судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved