Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 02 березня 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Були зареєстровані за різними адресами, але проживали разом, мали спільний бюджет та вели господарство. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. За життя чоловіка вона отримувала від нього допомогу, яка була для неї постійним та основним джерелом засобів існування, тобто вона повністю перебувала на його утриманні. Після смерті чоловіка вона звернулася до Саксаганського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника, але їй було відмовлено з посиланням на те, що перехід на пенсію годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні та проживали однією сім`єю. Встановлення факту сумісного, постійного проживання разом з чоловіком [PERSON] та перебування на його утриманні до часу смерті необхідно для реалізації права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Заявник [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та винести рішення по суті позовних вимог, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник заінтересованої особи Іванус О. до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 02 березня 2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 02 березня 2018 року, про що було зроблено актовий запис № 56 (а.с. 7). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2019 року, виданого Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1795 (а.с. 8). Відповідно до Ату від 06 грудня 2019 року мешканців будинку [ADDRESS] , завірений майстром дільниці ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» та начальником дільниці № 2 ТОВ «ЖИТОЛОСЕРВІС-КР» встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , разом з нею проживав постійно до смерті [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 2 ч.1 ст. 273 ЦПК України (в попередній редакції, що відповідає п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України в чинній редакції), судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК (в попередній редакції, що відповідає ст. 89 ЦПК України в чинній редакції). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи щодо перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення", члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Так, з матеріалів справи вбачається, що померлий [INFO] [PERSON] з заявницею [PERSON] , [INFO] , з 02 березня 2018 року перебував у шлюбі, який був зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління у Дніпропетровській області, 02 березня 2018 року, про що було зроблено актовий запис № 56. Крім того, з наданого акту мешканців будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] постійно проживала разом з Житняк [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , перебувала на його утриманні, аж до смерті останнього, тобто до [INFO] . Отже, факт сумісного, постійного проживання [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та перебування на утриманні чоловіка до його смерті, [INFO] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язане з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved