Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В.о. головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 звернулася до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 05 травня 2016 року о 09 годині 00 хвилин за направленням лікаря-психіатра Славутської ЦРЛ, в супроводі медсестри, [PERSON] була госпіталізована до ХОПЛ № 3. Після особистого огляду лікарем, було зроблено висновок про необхідність госпіталізації і лікування [PERSON] в умовах стаціонару в зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, прояви небезпеки для себе та оточуючих. Госпіталізація була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів. Усвідомленої згоди на госпіталізацію [PERSON] не дає. Заявниця просить госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу - ХОПЛ № 3 села Яблунівка Славутського району Хмельницької області. Заявниця Спекторук Л.В. у судовому засіданні заяву підтримала з викладених підстав, просить її задовольнити. Прокурор Гнатко О.С. проти задоволення заяви не заперечувала, вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] до ХОПЛ № 3. Хвора [PERSON] не була доставлена у судове засідання в зв'язку з тяжким станом здоров'я. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], 1971 року народження, жителька [ADDRESS], страждає тяжким психічним розладом: параноїдальна шизофренія, безпреривний тип перебігу зі стабільним дефектом, що підтверджено висновком комісії лікарів-психіатрів від 13 вересня 2016 року. На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2006 року [PERSON] визнана недієздатною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. На підставі ст.ст. 13, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) від 01.06.2016 №2-рп/2016;

Outcome: approved