Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Керівник Калинівської місцевої прокуратури звернувся в суд з позовом в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» в інтересах держави-в особі Калинівської РДА, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування Калинівської ЦРЛ до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що прокурором, в межах наданих повноважень, отримано інформацію із Калинівської центральної районної лікарні про те, що у період з 14 по 25 квітня включно 2014 року на лікуванні в неврологічному відділенні Калинівської ЦРЛ перебував [PERSON], який отримав тілесні ушкодження, від побиття його [PERSON] у вигляді краніоспінальної травми-струсу головного мозку з помірно вираженими вегетативними порушеннями, підвивихом зуба вправо, 2-го шийного хребця в вістовому суглобі, травматичної екстракції другого верхнього зуба зліва, забійної рани верхньої губи, забою нижньої щелепи, які відповідно висновків експертів №28 від 27.05.2014 року та №49 від 27.05.2015 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ потерпілий від злочину [PERSON] лікувався дванадцять днів в неврологічному відділенні. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 928,80 грн. Вироком Калинівського районного суду від 12.01.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту. Даний вирок набрав законної сили 06.04.2016 року. Службові особи Калинівської ЦРЛ своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, чим виявила бездіяльність, а тому прокурор звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання керівник Калинівської місцевої прокуратури не зявився, проте від прокурора Бандарук І.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Калинівської районної державної адміністрації в судове засідання також не зявився, однак від голови районної державної адміністрації [PERSON] надійшов лист, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи провести за відсутності представника райдержадміністрації. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Калинівського районного суду від 12.01.2016 року (справа № 132/3067/15-к ) відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 12 256 грн. в відшкодування матеріальної шкоди, 3 000 грн. в відшкодування моральної шкоди . Апеляційним судом Вінницької області вирок Калинівського районного суду Вінництьккої області від 12.01.2016 року змінено в частині, а саме:стягнуто з обвинуваченого [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 20 000 гривень моральної шкоди та 7 500 гривень витрат на правову допомогу. Даний вирок набрав законної сили 06.04.2016 року. Внаслідок злочинних дій відповідача, [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді краніоспінальної травми-струсу головного мозку з помірно вираженими вегетативними порушеннями, підвивихом зуба вправо, 2-го шийного хребця в вістовому суглобі, травматичної екстракції другого верхнього зуба зліва, забійної рани верхньої губи, забою нижньої щелепи, які відповідно висновків експертів №28 від 27.05.2014 року та №49 від 27.05.2015 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки та особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду ( у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). У період з 14 по 25 квітня включно 2014 року [PERSON] перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Калинівської ЦРЛ. Згідно з вимогам ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання»та постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Відповідно до ст. 93 -1 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, стягуються судом при постановленні вироку за позовом прокурора в порядку, передбаченому ст. 28, ч. ч. 2, 3 ст. 93 КПК України. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства. Згідно довідки Калинівської ЦРЛ №02-81 від 23.01.2017 року потерпілий від злочину [PERSON] лікувався в неврологічному відділенні Калинівської ЦРЛ в період з 14.04.2014 року по 25.04.2014 року. Загальна вартість лікування за вказаний період становить 928,80 грн. тому дана сума підлягає відшкодуванню з відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] підлігають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved