Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями №23 по вулиці Гвардійській в селі Смолівка Коростишівського району та на приміщення гаражу №166 в гаражному товаристві «Дружба», яке розташовано в місті Коростишів по вулиці Різвяній, 80. В обґрунтування позову вказує, що 24 січня 2016 року помер її чоловік [PERSON], який володів нерухомим майно. Після його смерті відкрилася спадщина, позивач прийняла спадщину, є єдиним спадкоємцем, подала заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та гараж, тому позивач звернулася з вказаним позовом. Позивач подала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача [PERSON] товариства «Дружба» подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, заяви сторін оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] М, який доводився позивачу чоловіком, помер 24 січня 2016 року, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). 13 жовтня 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та гараж, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.19). Відсутність правовстановлюючих документів також підтверджується довідками, виданими Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 02 серпня 2016 року (а.с.9,10). Відповідно до пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської [PERSON] депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Відповідно до пункту 4.15, 4.18 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 травня 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Протоколом №9 засідання правління колгоспу ім. Кірова від 03 липня 1989 року рекомендовано виділити [PERSON] земельну ділянку 0,06га для будівництва дачі. За [PERSON] рахується житловий будинок та господарські будівлі та споруди 1991 року забудови в селі Смолівка по вулиці Гвардійській, 23 згідно запису в по господарській книзі, що підтверджується витягом від 01 липня 2016 року та довідками, виданими виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради, від 13 травня 2016 року та 04 липня 2016 року (а.с.12-13). Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. На даний час позивач не має можливості оформити право власності на вказане майно, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване за спадкодавцем. Відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог й визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази не викликають сумніву у їх достовірності, позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в селі Смолівка підлягають задоволенню. З розяснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 28.06.1991 року «Про практику розгляду судами справ, повязаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» вбачається, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. [PERSON] працював у гаражному товаристві «Дружба» і являвся членом авто гаражного товариства «Дружба», за ним на території гаражного товариства «Дружба» рахується гараж №166 (цегляний, шиферна покрівля), при черговій сплаті членських внесків заборгованість за ним не рахується (а.с.7,8,20). Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності на гараж №166 по вулиці Різдвяна, 80. На підставі ст. ст. 16, 328, 1216-1222, 1261, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved