Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення їх та їх неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору кредиту № 26-2203/2007 від 23 травня 2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 40 000грн., зі сплатою відсотків та терміном повернення коштів не пізніше 22 травня 2017 року. Крім цього, того ж дня, між тими ж сторонами, був укладений договір іпотеки № 3-1/2007, згідно якого в рахунок забезпечення виконання основного зобов'язання по кредитному договору [PERSON], останній передав банку в іпотеку домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Боржник [PERSON] свої зобов"язання по кредитному договору не виконав і станом на 08 травня 2014 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов'язань сума його заборгованості перед позивачем складає 45 493 грн., в т.ч.: тіло кредиту - 37330, 79 грн.; несплачені відсотки - 4201, 96 грн.; пеня - 3960, 63 грн. Позивачем неодноразово були надіслані претензії [PERSON] та [PERSON] в 30-ти денний термін сплатити заборгованість за договором кредиту. У разі невиконання даних вимог, повідомлялось про рішення позивача звернути стягнення на предмет іпотеки та необхідність відповідачам звільнити/виписатись із спірного будинку в 60-денний термін. У зв'язку з невиконанням боржником та його дружиною [PERSON] зобов'язань за договором кредиту позивач звернувся до суду з указаним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, а тому за згодою представника позивача проводиться заочний розгляд справи. Третя особа, що булла залучена судом до участі у справі - служба у справах дітей Черкаської РДА, в судове засідання не з'явилась, однак надіслала до суду лист про розгляд справи без участі їх представника та при винесенні судового рішення захистити права та інтереси неповнолітніх дітей. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши наявні письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до договору кредиту № 26-2203/2007 від 23 травня 2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (який змінив назву на ПАТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 40 000 грн., зі сплатою відсотків та терміном повернення коштів не пізніше 22 травня 2017 року. Крім цього, того ж дня було укладено договір іпотеки між позивачем та відповідачем [PERSON] № 3-1/2007, згідно якого в рахунок забезпечення виконання основного зобов'язання [PERSON] передав позивачу в іпотеку одноповерховий житловий будинок з прибудовою, зазначений на плані під літ.А-1 та належні до нього надвірні будівлі: літ.Б - гараж з оглядовою ямою, В - погріб, Г - сарай-літня кухня, Д - вбиральня, №1-3 огорожа, №4 колодязь, за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] свої зобов"язання по кредитному договору не виконав і станом на 08 травня 2014 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов'язань сума його заборгованості перед позивачем складає 45 493 грн., в т.ч.: тіло кредиту - 37330, 79 грн.; несплачені відсотки - 4201, 96 грн.; пеня - 3960, 63 грн. Позивачем неодноразово були надіслані вимоги відповідачам в 30-ти денний термін сплатити заборгованість за договором кредиту. У разі невиконання даних вимог, повідомлялось про рішення позивача звернути стягнення на предмет іпотеки та необхідність відповідачам звільнити/виписатись із спірного будинку в 60-денний термін. Відповідачі дані вимоги позивача не виконали, борг не сплатили; спірний будинок, який є предметом іпотеки, не звільнили. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. За порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Сума боргу за кредитним договором, сума боргу по процентах відповідають умовам кредитного договору. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.6.1 зазначеного договору іпотеки іпотекодержетель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, якщо у момент строку платежу зобов'язання (або його частина) не буде виконано. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Суд вважає необхідним застосувати спосіб реалізації предмету іпотеки, який вказав позивач, а саме - шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів, але за початковою ціною, визначеною відповідно до грошової (експертної) оцінки предмету іпотеки, проведеної на момент продажу з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», оскільки вартість іпотечного майна, визначена у договорі станом на 2007 рік є застарілою та не відповідає ринковій вартості на даний час, а тому позов у цій частині підлягає до часткового задоволення. Що стосується позовної вимоги про виселення відповідачів та інших осіб, які проживають у спірному будинку, суд вважає наступне. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому, у п.43 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року вказано, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. З вищевикладеного вбачається, що вимоги позивача, викладені у претензіях про погашення боргу та виселення зі спірного будинку відповідачі не виконали. Крім цього, судом встановлено, що на момент укладення договору іпотеки в 2007р. у спірному будинку по [ADDRESS] був зареєстрований лише [PERSON], що підтверджується довідкою Білозірської сільської ради від 23.05.2007р. №2199. Неповнолітніх дітей у вказаному будинку не було зареєстровано. Згідно рішення органу опіки та піклування Білозірської сільської ради від 15.05.2007р. №5 було надано дозвіл [PERSON] на іпотеку вказаного житлового будинку. Згідно довідки Білозірської сільської ради від 21.05.2014р. №570/02-17 встановлено, що станом на 21.05.2014р. в домоволодінні по [ADDRESS] зареєстровані 4 осіб: [PERSON], [PERSON] та їх діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] При таких обставинах справи, суд вважає, що вимоги позивача про виселення всіх мешканців із спірного житлового будинку є доведеними та обгрунтованими. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу та виселення відповідачів, та їх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] із будинку, який є предметом іпотеки. З відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 454 грн. 93 коп., по 227 грн. 47 коп. з кожного. Враховуючи Постанову Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та

Outcome: partial