Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла вказана позовна заява (а.с. 1-10). Позивач прохає розірвати шлюб, зареєстрований 18 грудня 2010 року між нею та [PERSON] та вважає, що дитина повинна бути забезпечена належним рівнем життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень, не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, оскільки вказаний рівень вона не може забезпечити самостійно, тому батько який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 18 грудня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1955. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримує. Сімейне життя не склалося із за відсутності порозуміння, різних поглядів на життя. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного. Зазначає, що відповідач працездатний та не має інших аліментних зобовязань. Позивач, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, про що надала відповідну заяву\-\- (а.с. 19). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористався. Відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Судом установлено, що 18 грудня 2010 року Позивач зареєструвала шлюб з Відповідачем - [PERSON], у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1955, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 153348, виданим 21 грудня 2010 року (а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 Сімейного Кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно\~ст. 183 ч. 1 СК України\~частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно\~ст. 191 ч. 1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За змістом\~ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, Позивач ставить вимогу у прохальній частині позову про розірвання шлюбу та висловлює думку, як сприймає суд, її бачення про те, що дитина повинна бути забезпечена належним рівнем життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а такий належний рівень, не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, оскільки вказаний рівень вона не може забезпечити самостійно, тому батько який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. - то в частині вимог про розірвання шлюбу, суд задовольняє позовні вимоги, а в частині вимог про стягнення аліментів - залишає без розгляду. Проте - це не позбавляє права Позивачу звернутися зі вказаним позовом до суду, надавши відповідні документами, що підвереджують проживання дитини з Позивачем, майновий стан Позивача та Відповідача і документально підтверджені витрати на дитину. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з Відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial