Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцею «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи в якому зазначила, що вона працює вчителем української мови та літератури у закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцеї «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області. У листопаді 2021 року вона стикнулася із грубим порушенням її конституційного права на працю зі сторони відповідача, яке полягало у незаконній вимозі від неї на роботі медичної інформації щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та обмеженням її прав як працівника щодо повноцінної роботи. Так, 29.10.2021 їй вручили повідомлення відповідача від 28.10.2021 щодо необхідності проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19. Вона не погодилась із проведенням щеплення і надала відповідачу свої письмові заперечення 05.11.2021. Однак, 8 листопада 2021 року відповідач вручив їй витяг з наказу № 276-к від 08.11.2021 про відсторонення її від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з посиланням на наказ МОЗ України від 04.10.2021 № 2153. При цьому, ані в трудовому договорі, ані в посадовій інструкції, ані в іншому документі, підписаному між нею та відповідачем, такого зобов`язання з її сторони немає. Так само не передбачені повноваження відповідача на відсторонення її з роботи з підстав відсутності вказаного щеплення. З підстав порушення вимог статті 43 Конституції України, статей 2, 21, 147 Кодексу законів про працю України, позивач просила суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 276-к від 08.11.2021 в частині відсторонення її від роботи. Зобов`язати відповідача виплатити їй невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи та стягнути на її користь судові витрати. Рух справи. 10 листопада 2021 року провадження у справі відкрите, визначено розгляд у спрощеному провадженні. Призначено судовий розгляд 07.12.2021. Позиції сторін. На позовну заяву від відповідача закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцея «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області, в особі директора Сачко Ірини Миколаївни, надійшов відзив, у якому представник відповідача вимоги позову не визнала. Зазначила, що 27.10.2021 на адресу ліцею «Гармонія» надійшов електронний лист від голови Професійної спілки вчителів м.Мирноград про необхідність письмового повідомлення працівників закладів загальної освіти про зміни до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, які наберуть чинність 08.11.2021, щодо необхідності проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 до 08.11.2021 окремих категорій працівників, у тому числі викладачів навчальних закладів, оскільки ухилення або відмова від профілактичних щеплень стане підставою для відсторонення від роботи. Рішенням міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, викладеному у протоколі № 17 від 04.11.2021, встановлене обов`язкове застосування та виконання пункту 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236. Аналогічна вказівка була викладена у наказі відділу освіти Мирноградської міської ради № 381-0 від 05.11.2021. 29.10.2021 нею, Сачко І.М. у присутності лаборанта Ірини Гуріної та секретаря-друкарки Лариси Якуніної відповідне повідомлення було надане для ознайомлення [PERSON] . Додатково [PERSON] було роз`яснено, що з метою проведення необхідної вакцинації працівникам, а також у разі необхідності здійснення додаткового медичного огляду, буде надано будь-який зручний для неї робочий час із збереженням місця роботи та заробітної плати. [PERSON] відмовилась від підписання документа, про що було складено акт про відмову від ознайомлення з повідомленням. Разом із цим [PERSON] надала письмове заперечення, яким визначила свою негативну позицію до вакцинації та підтвердила ознайомлення з вказаним повідомленням. [PERSON] неодноразово було інформовано про необхідність вакцинування до 08.11.2021 та про те, що у разі необхідності їй буде надано будь-який зручний для неї час із збереженням місця роботи та заробітної плати, на що остання не відреагувала. Наказом № 276-к від 08.11.2021 [PERSON] відсторонено від роботи до усунення причин, що зумовили таке відсторонення. З наказом позивач ознайомлена. Вважає, що дії відповідача відповідають вимогам частини першої статті 46 Кодексу законів про працю України, статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних захворювань», Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, постанові КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Тому у задоволенні вимог позову [PERSON] до закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцею «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи просила відмовити. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи по суті сповіщені належним чином. Позивачем та представником відповідача письмово суду заявлені клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позивач наполягала на задоволенні позову. Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень. Встановлені судом фактичні обставини. Позивач [PERSON] з 19 серпня 2009 року працює вчителем української мови та літератури у закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцеї «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області (арк.спр.5-7). З посадовою інструкцією № П-2 вчителя-предметника у закладі загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцеї «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області, затвердженої 24.09.2018 ознайомлена (арк.спр.8). За висновком закладу охорони здоров`я, який провів медичний огляд від 02.09.2021, викладеному в особистій медичній книжці, [PERSON] для виконання обов`язків вчителя протипоказань не має (арк.спр.15). Заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцей «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Мирноградської міської ради № ІІ/50-20 від 08.08.2018, є юридичною особою, може мати самостійний баланс, банківський рахунок, печатку, штампи, ідентифікаційний код (п.1.4 Статуту). У своїй діяльності заклад керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», спеціальними законами, іншими актами законодавства у сфері освіти і науки та міжнародними договорами України, рішеннями міської ради або уповноваженого нею органу управління освіти, своїм Статутом (п.8 Статуту). Педагогічним працівником у закладі повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу освіту, належний рівень професійної підготовки, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дає змогу виконувати професійні обов`язки в закладах загальної середньої освіти. До педагогічної діяльності у ліцеї не допускаються особи, яким вона заборонена за медичними показаннями, за вироком суду. Перелік медичних протипоказань щодо провадження педагогічної діяльності встановлюється законодавством. Призначення на посаду, звільнення з посади педагогічних та інших працівників ліцею, інші трудові відносини регулюються законодавством про працю, Законам України «Про загальну середню освіту» та іншими законодавчими актами. (п.п.7,8,9 Статуту). Керівництво ліцею здійснює директор, повноваження якого визначаються Законами України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», Статутом та трудовим договором. Керівник ліцею здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. Керівник є представником ліцею у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами і діє без довіреності в межах своїх повноважень. Керівник ліцею в межах наданих йому повноважень, поряд з іншими, призначає на посаду та звільняє з посади заступників директора, педагогічних та інших працівників закладу, визначає їх функціональні обов`язки (п.п.1,3 розділу 4 Статуту) (арк.спр.32-52). 28 жовтня 2021 року вчителю української мови та літератури [PERSON] вручене повідомлення за підписом директора ЗЗСО ліцею «Гармонія» І.Сачко про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19. В повідомленні йдеться про те, що з 08 листопада 2021 року на період дії карантину щеплення від COVID-19 обов`язкове для працівників закладів освіти. З посиланням на наказ МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пункту 41-6 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 просили до 05 листопада 2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. У випадку ненадання цих документів, 08 листопада 2021 року [PERSON] відсторонять від роботи без збереження заробітної плати на підставі статті 46 КЗпП та ст. 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» (арк.спр.16,58-59). 05 листопада 2021 року на ім`я директора ЗЗСО - ліцею «Гармонія» І.Сачко [PERSON] складені заперечення, в яких із відстороненням її від роботи вона не погодилась, зазначивши, що вимоги підзаконних актів, якими встановлено надання сертифікатів про вакцинацію та усунення від роботи суперечать вимогам Конституції України і просила від роботи її не відстороняти з вказаних у повідомленні від 28.10.2021 підстав (арк.спр.17-18). 08 листопада 2021 року закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцеєм «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області виданий наказ № 276-к, яким, поміж інших осіб, [PERSON] була відсторонена від роботи вчителя української мови та літератури з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від COVID-19, без збереження заробітної плати. Підставою для видання наказу вказане повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 28.10.2021 (арк.спр.19,62). Норми права, що регулюють спірні правовідносини. Статтею 46 Кодексу законів про працю України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством, а саме: у випадках, перелічених у статті 46 Кодексу законів про працю України або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. У статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-III як обов`язкові і такі, що включені до календаря щеплень, визначені профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу. Але, працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до: зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. У пункті 416 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року N 1236 (в редакції, визначеній постановою від 29 листопада 2021 року N 1237, яка діяла на час виниклих правовідносин) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій покладено забезпечення: 1) контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. N 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. За Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. N 2153 обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Мотиви суду. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Зміст права на працю, закріпленого положеннями частин першої і другої статті 43 Конституції України, крім вільного вибору праці, включає також відповідні гарантії реалізації цього права. Вільний вибір передбачає різноманітність умов праці, проте сталими (обов`язковими) є гарантії захисту працівника від незаконного звільнення за будь-яких умов праці. Незалежно від підстав виникнення трудових правовідносин держава зобов`язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації трудових правовідносин на рівні закону, а відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод працівника. Не може бути дискримінації у реалізації працівниками трудових прав. Порушення їх рівності у трудових правах та гарантіях є недопустимим, а будь-яке обмеження повинне мати об`єктивне та розумне обґрунтування і здійснюватись з урахуванням та дотриманням приписів Конституції України та міжнародних правових актів (абзаци перший і п`ятий підпункту 2.2 пункту 2, абзац дванадцятий пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою [PERSON] щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України від 4 вересня 2019 року № 6-р(II)/2019). Підставою для відсторонення від виконання своїх посадових обов`язків позивачки [PERSON] у наказі № 276-к від 08.11.2021 стало посилання на повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 28.10.2021, складене директором закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцею «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області Сачко І.М., яка у своїх діях при відстороненні позивачки керувалась статтею 46 Кодексу законів про працю України, статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом МОЗ «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», пунктом 416 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, протоколом № 17 позачергового засідання міської комісії з питань ТЕБ та НС від 04.11.2021 та наказом відділу від 05.11.2021 № 381-о «Про відновлення освітнього процесу у закладах середньої освіти міста у 2021-2022 навчальному році». При цьому у статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-III чітко визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом. Тобто відмова цих працівників від обов`язкових профілактичних щеплень має відбутись саме у такому порядку, який встановлений законом. Порядок відмови від здійснення обов`язкових профілактичних щеплень визначений у тій же самій статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-III у частині шостій, де зазначено, якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов`язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків. Іншого порядку відмови від обов`язкових профілактичних щеплень ані цей, ані будь-який інший закон не містять. Не містить цей закон і іншої підстави для встановлення юридичного факту відмови особи від обов`язкових профілактичних щеплень, аніж відібране лікарем письмове підтвердження особи від вакцинації або акт, складений лікарем у присутності свідків, про відмову скласти особою таке письмове підтвердження. Враховуючи це, посилання відповідача у наказі № 276-к від 08.11.2021 як на підставу для відсторонення позивачки від роботи на повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 28.10.2021, є порушенням вимог частин другої та шостої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 6 квітня 2000 року N 1645-III. І навпаки, наказ № 276-к від 08.11.2021 про відсторонення [PERSON] від виконання роботи не містить відомостей на підтвердження відмови позивачки здійснити щеплення у порядку, встановленому частиною шостою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Крім того, повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 28.10.2021 по суті містить вимогу працівнику до 05 листопада 2021 року надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від COVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень. Незважаючи на застосування у повідомленні конструкції прохання, викладені у подальшому наслідки ненадання особою цих відомостей, свідчать саме про вимогу та перекладання на працівника обов`язку про надання працедавцеві таких відомостей. Але ж, Європейська хартія прав пацієнтів у статті 6 гарантує кожному право на конфіденційність особистої інформації, включаючи інформацію про свій стан здоров`я і можливі діагностичні чи терапевтичні процедури, а також на захист своєї приватності під час проведення діагностичних оглядів. Конституція України (статті 32 і 34) та статті 285 і 286 Цивільного кодексу України гарантують ці ж права на національному рівні. Основи законодавства України про охорону здоров`я (Закон України від 19.11.1992 р. (статті 391, 40, 78 («г») стверджують, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування пацієнта. За визначенням у статті 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Враховуючи приведені нормативно-правові акти, визначення терміну «профілактичні щеплення», приведеного у статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», суд вважає, що під дію статті 11 Закону України «Про інформацію» підпадають будь-які медичні відомості/втручання/маніпуляції/діагнози тощо. Конституція України у статті 19 визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. За таких обставин, вимога відповідача до позивачки надати відомості, що стосуються наявності профілактичного щеплення від COVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, є грубим порушенням вимог статті 19 Конституції України, права позивачки на конфіденційність та повагу до її приватного життя. Ураховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини, порушення порядку відсторонення від виконання посадових обов`язків, встановленого Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прав позивачки на працю, приватне життя суд вважає вимоги позивачки [PERSON] правомірними та такими, що підлягають задоволенню в частині скасування наказу № 276-к від 08.11.2021 про її відсторонення від роботи на час відсутності щеплення від COVID-19. При цьому суд не приймає до уваги позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оскільки вона суперечить обставинам, встановленим судом у судовому засіданні. Крім того, не приймає суд і посилання відповідача на практику Європейського суду з прав людини у контексті виправдання дій відповідача при відстороненні працівника від виконання ним роботи, бо в протилежному випадку це суперечило б суті та змісту самої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покликаної до забезпечення і розвитку прав людини та її основоположних свобод у будь-яких сферах особистого/суспільного/трудового життя цієї особи. Крім того, і у приведених самим же відповідачем прикладах судової практики ЄСПЛ, і в інших випадках Європейський суд дотримується послідовної практики, за якою обмеження прав особи дійсно допускається, але будь-які втручання мають бути виправданими, здійснюватися виключно відповідно до закону і мати на меті законні цілі, виправдані у демократичному суспільстві. Крім того, не можуть бути застосовані у цій справі висновки, сформульовані Верховним Судом від 10.03.2021 у справі № 331/5291/19, на які також послався відповідач у запереченні на позовну заяву. Приведений прецедент не є тотожним предмету спору у даному випадку. За відсутності в матеріалах справи доказів делегування органом місцевого самоврядування повноважень, визначених статтею 5 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» міській комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, суд також вважає некоректним посилання відповідача, у підтвердження своїх вимог, на протокол цього органу від 04.11.2021 № 17. Щодо вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення позивачки від роботи, суд вважає необхідним зазначити таке. Кодексом законів про працю України не врегульоване питання про матеріальну компенсацію працівникові часу невиконання ним трудових обов`язків у зв`язку з його незаконним відстороненням від роботи. За умови відсутності у наказі № 276-к від 08.11.2021 кінцевого терміну його дії, поєднання умов повернення до виконання трудових обов`язків позивачкою [PERSON] із фактом здійснення нею щеплення на COVID-19, від якого позивачка на підставі статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» має право відмовитись на законних підставах, у зв`язку з чим її відсторонення від роботи може тривати невизначений проміжок часу, що по своїй суті є аналогічним звільненню, суд в даній ситуації за аналогією закону вважає можливим застосувати положення статті 235 Кодексу законів про працю України. За змістом частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. З метою ефективного захисту порушених прав позивачки [PERSON] , виконуючи завдання цивільного судочинства щодо справедливого вирішення справ по суті, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів - ліцей «Гармонія» Мирноградської міської ради Донецької області на користь позивачки [PERSON] виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з часу відсторонення 08 листопада 2021 року до часу фактичного виконання судового рішення, обрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. Розподіл судових витрат. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати в сумі 908 гривень судового збору (а.с. 25). На підставі Конституції України, Кодексу законів про працю України, ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», ЗУ «Про інформацію»,

Outcome: approved