Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 26 травня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 900/06-034-306, на виконання умов якого банком надано позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 40 000,00 дол. США зі сплатою 14,00% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 10 травня 2018 року. Додатковою угодою №1 від 07 жовтня 2008 року сторони збільшили процентну ставку до 15% річних. Додатковою угодою №2 від 15 липня 2009 року сторони змінили графік погашення кредиту та збільшили термін повернення кредиту до 10 травня 2023 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав позичальнику кредит в розмірі 40 000,00 дол. США, а позичальник свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, зокрема порушив умови повернення кредиту та погашення процентів за користування кредитом. Згідно п.1.1.1 даного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 травня 2018 року включно. Позичальник в порушення умов даного кредитного договору щодо повернення кредиту своє зобов'язання не виконав. Станом на 06 лютого 2015 року (день складення розрахунку заборгованості) заборгованість відповідача по кредиту становила 28 138,39 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на цей день еквівалентно 650 857, 28 грн. Згідно п.1.1 договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 900/06-034-306 від 26 травня 2008 року позивач надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти на умовах платності. Відповідно до п.2.4.5. договору кредиту, останній зобов'язувався сплачувати позивачу проценти за використання кредиту не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. Проте відповідач не виконує власного обов'язку по сплаті процентів за використання кредиту, закріпленого п.п. 3.3.4 та 3.3.7 зазначеного договору, внаслідок чого станом на 06 лютого 2015 року (день складення розрахунку заборгованості) прострочена заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту склала 4 006,75 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2015 року еквівалентно 92 678,49 грн. Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за прострочення строків повернення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту позичальнику нарахована пеня в розмірі 631,37 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2015 року еквівалентно 14 604,04 грн., та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 379,02 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2015 року еквівалентно 8 767,04 грн. 26 травня 2008 року між банком, позичальником та [PERSON] укладено договір поруки, яким передбачено, що остання поручилася перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору. Крім того, 18 травня 2011 року було укладено ще два договори поруки між позивачем, позичальником та [PERSON] і [PERSON] відповідно. Оскільки позичальником порушено умови кредитного договору, а поручителями добровільно не виконано взяті на себе зобов'язання, вони повинні відповідати перед банком разом з позичальником як солідарні боржники, у тому ж обсязі що і останній. Банк направив позичальнику та поручителям вимоги про сплату заборгованості, однак вони залишилися без виконання і заборгованість не погашено. Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд позов задовольнити, з урахуванням усної заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути на свою користь із відповідачів солідарно заборгованість по кредиту в розмірі 28 138,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 650 857,28 грн., заборгованість за процентами в розмірі 4 006,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 92 678,49 грн. та заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 23 371 грн. 08 коп., а всього - 766 906 грн. 86 коп. Також просить стягнути із [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] жодного разу до суду не з'явились, про причини неявки не повідомили, хоча були повідомлені про судове за садіння належним чином. Разом з тим, відповідач [PERSON] направив до суду свого уповноваженого представника - [PERSON], яка також є відповідачем по справі. Відповідачка [PERSON] особисто, та як представник іншого відповідача [PERSON] позов визнали повністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 900/06-034-306 від 26 травня 2008 року ПАТ "Укрсоцбанк" надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 000,00 дол. США зі сплатою 14,00% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 10 травня 2018 року. 07 травня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 900/06-034-306 від 26 травня 2008 року. Відповідно до неї сторонами було досягнута домовленість про збільшення відсоткової ставки за користування кредитом по кредитному договору збільшився до 15,00 %. Додатковою угодою №2 від 15 липня 2009 року сторони змінили графік погашення кредиту та збільшили термін повернення кредиту до 10 травня 2023 року. Відповідач [PERSON] порушив умови повернення кредиту та не виконує обов'язку по сплаті процентів за використання кредиту, закріпленого п. 3.3.8 вказаного договору, внаслідок чого станом на 06 лютого 2015 року заборгованість по кредиту склала 28 138,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 650 857,28 грн., а прострочена заборгованість по сплаті процентів за використовування кредиту склала 4 006,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 251 084,45 грн. Умовами п. 4.2 вказаного договору кредиту передбачено, що за прострочення строків повернення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором позичальник зобов'язаний сплатити позивачу пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахована пеня в розмірі 631,37 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2015 року еквівалентно 14 604,04 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 379,02 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2015 року еквівалентно 8 767,04 грн. Вимога банку про сплату заборгованості від 31 жовтня 2014 року залишена відповідачем [PERSON] без виконання. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26 травня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №900/06-034-306 від 26 травня 2008 року між позивачем, позичальником та [PERSON] укладено договір поруки № Дп900/06-034-306, за яким остання зобов'язалася перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. Також, 18 травня 2011 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №900/06-034-306 від 26 травня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено два договори поруки № 900/900002105/РО та № 900/900002810/РО відповідно, за яким останні зобов'язалися перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. Відповідно до ст. 554 ЦК України в разі невиконання позичальником своїх зобов'язань по договору кредиту, поручителі відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від буд-якого з них окремо. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо в договорі поруки сторонами не узгоджувалися можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не була належним чином проінформована позивачем про збільшення обсягу її відповідальності, своєї згоди на продовження поруки внаслідок такої зміни не надавала. Суд вважає, що порука відповідачки [PERSON] припинена з 07 жовтня 2008 року, а тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту слід відмовити. Укладеними 18 травня 2011 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] договорами поруки № 900/900002105/РО та № 900/900002810/РО відповідно, встановлено, що вказані поручителі відповідають, зокрема, за сплату відсотків за користування кредитом, максимально можливий розмір, яких становить 15% річних, тобто в розмірі, який встановлений договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 900/06-034-306 від 26 травня 2008 року з врахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 07 жовтня 2008 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії в сумі 32145,14 доларів США заборгованості за кредитом та процентами, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 743 535 грн. 78 коп. та 23 371 грн. 08 коп. заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків, а всього - 766 906,86 грн. В частині ж стягнення заборгованості з [PERSON], як з поручителя слід відмовити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України із [PERSON] на користь банку підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 554, 626, 629, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial