Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

\~ Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до\~Теребовлянської міської ради, \~третьої особи яка не заявляє самостійних вимог: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] ,\~з яких на 1/3 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/3 часток \~спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , померлого\~ [INFO] мотивуючи тим,\~що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка\~в судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві просить слухати\~ справу без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Теребовлянської міської ради\~ в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.\~ Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Південно-Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Теребовлянська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є заява, згідно якої\~третя особа просить справу слухати в її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок від 25 грудня 1989 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить колгоспному двору. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно довідки № 09-04/13 - 182 виданої\~ 18 вересня 2020 року виконкомом Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області головою колгоспного двору на 15 квітня 1991\~року, що в \~ [ADDRESS] був [PERSON] , в житловому будинку проживали\~ та були зареєстровані\~ [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вище наведене слідує, що власниками домоволодіння, що в\~ [ADDRESS] були\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року). \~ Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в [ADDRESS] , які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких\~ [PERSON] як голові колишнього колгоспного двору належало 1/3 частка вищевказаного будинковолодіння\~ [PERSON] та [PERSON] \~належало по 1/3\~частці\~вищевказаного будинковолодіння. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від\~ 21 квітня 2004 року \~ [PERSON] померла\~ [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Згідно довідки\~№ 09-04/13\~-\~18\~виданої\~ 18\~вересня 2020\~року виконкомом\~Теребовлянської міської\~ради Теребовлянського\~району Тернопільської\~області про\~те,\~що на\~день смерті\~ [PERSON] ,\~яка проживала\~в [ADDRESS] разом з нею проживали та були зареєстровані чоловік [PERSON] та внучка [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25 січня 1952 року [PERSON] була дружиною [PERSON] . За таких\~обставин,\~після смерті\~ [PERSON] [PERSON] \~успадкував,\~як спадкоємець\~першої черги\~належну померлій\~ [PERSON] 1/3\~частку у\~домоволодінні в [ADDRESS] , яке належало до колгоспного двору. За життя\~ [PERSON] \~\~04 серпня 2004 року склав заповіт, яким заповів\~усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не\~ складалося, і взагалі все те, що йому \~ належатиме на день\~ смерті і на, що\~ він за законом матиме право [PERSON] . \~Даний заповіт на день смерті [PERSON] \~\~не змінювався і не скасовувався. Судом встановлено, що [PERSON] \~\~помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] після чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 травня 2006 року). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до постанови виданої завідувачем Теребовлянської \~державної контори Хомутовою О.М. № 041/02-14 від 12 серпня 2020 року\~ [PERSON] у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , після смерті \~ [PERSON] \~померлого\~ [INFO] ,\~відмовлено,\~у зв`язку з тим, що на домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за\~ [PERSON] \~ право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в \~ [ADDRESS] , з яких на 1/3 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 2/3 часток \~спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] \~померлого\~ [INFO] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved