Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Заявник просить встановити факт, батьківства [PERSON], померлого 26 квітня 2015 року, відносно дочки [PERSON], [INFO] та визнати [PERSON] батьком [PERSON] посилаючись на те, що заявник [PERSON] проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2003 року до дня смерті. 25.08.2005 року під час сумісного проживання у них народилась дочка [PERSON], запис про батька дитини було вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Факт спільного проживання однією сімєю підтверджується договором оренди житла, спільними фотокартками, тощо. Встановлення факту батьківства для заявниці має юридичне значення, оскільки вона бажає, щоб дочка мала прізвище її біологічного батька, тощо. У судове засідання заявник не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, у якій просила ухвалити рішення по суті заявлених вимог. Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Заяви щодо фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами, розглядаються в порядку глави 6 ЦПК України (ст. ст. 256 - 259 ЦПК України). Тобто вимоги про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту батьківства є різними за своєю правовою природою і, відповідно, регулюються різними нормами права. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи. Судом встановлено, що 26.04.2015 року помер [PERSON]. За життя він з 2003 року до дня смерті проживав з [PERSON]. Згідно з свідоцтва про народження вбачається, що 25.08.2005 року народилась [PERSON], , відомості про батька відсутні. Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. В силу ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України. Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Outcome: partial