Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

В січні 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Хмельницької районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування свого позову позивач вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав в с.Розсоша Хмельницького району Хмельницької області. З ним проживав її брат [PERSON] .. Коли батько хворів він погано доглядав за ним, вона скаржилась в соціальні служби, а він їй погрожував. Коли батько помер, на похороні вона сказала, що більше не переступить поріг цієї хати. Вона з ним не спілкувалась і думала, що батько написав заповіт на брата. Не було ніякого повідомлення від нотаріуса про те, що вона є спадкоємцем по закону. Зараз земля стане товаром і вона вирішила перевірити їх пай, пішла до державного нотаріуса, де їй повідомили, що вона є спадкоємцем по закону але пропустила строк вступу. Пропуск спадкоємцем шестимісячного строку для прийняття спадщини, у зв`язку із необізнаністю останньої про наявність спадщини за законом, є підставою для поновлення строків на прийняття спадщини. Відповідно до ст.63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців місце проживання, яких відоме листом, або публічним оголошенням. З врахуванням наведеного позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 18.03.2020р. до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задоволити, суду пояснила, що вона думала, що є заповіт на брата і не була обізнана, що батько не написав заповіту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що він прийняв та оформив спадщину. Батько був проти неї і не визнавав її. Представник відповідача Хмельницької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , якому на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,5500га на території Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №994140. 24.05.2013р. [PERSON] подав до Хмельницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори 24.05.2013 року було заведено спадкову справу № 259-2013. 17.10.2015 року державним нотаріусом Хмельницької районної державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син - [PERSON] .. Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 0,5500га, яка розташована за адресою Хмельницька область, Хмельницький район, Розсошанська сільська рада, для ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №994140, кадастровий номер 6825087200:04:014:0108. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьком записаний - [PERSON] . [INFO] . [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] змінила прізвище на [PERSON] .. Листом №3214/01-16 від 10.12.2019 року Хмельницької районної державної нотаріальної контори Макарчук В.Д. повідомлено, що після смерті [PERSON] їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, оскільки нею пропущено термін прийняття спадщини після його смерті. Вказані обставини підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] ; копією спадкової справи № 259-2013 заведеної щодо майна померлого [PERSON] .. Відтак, судом встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , та звернулась до нотаріуса майже через 7 років. Відповідно до змісту статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті\~1269, частини першої статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у\~спадкоємця перешкод\~для подання\~заявине було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не було надано суду безспірних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Необізнаність позивача про відсутність заповіту та здійснення спадкування братом за законом, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, причини пропуску, на які вказує остання, не є непереборними труднощами і не є істотними, а тому, на думку суду, є неповажними. Доводи позивача з приводу того, що її не було повідомлено про те, що вона є спадкоємцем по закону, не позбавляло останню права звернутись для отримання правової допомоги та відповідних роз`яснень до нотаріуса. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed