Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Нововоронцовської РДА Херсонської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог, посилалася на ту обставину, що позивач та відповідач мають неповнолітню дитину, яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Зважаючи, що дитині необхідно моральний та культурний розвиток, який позивач може організувати за кордоном, враховуючи що відповідачем не надано відповідної згоди, просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини без згоди батька за межі України, а саме до Італійської Республіки строком на 120 днів, у період часу з 01.12.2016 року по 31.03.2017 року. У судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду заяву про розгляд справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які представник позивача посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] значаться батьками [PERSON], яка народилася 26.02.2014 року (довідка №270 від 15.04.2014 року про реєстрацію особи громадянином України, видана Генеральним консульством України в Мілані). Згідно довідки КЗ «Нововоронцовського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» від 20.09.2016 року, дитина [PERSON] перебуває на «Д» обліку, як постійно хворіюча застудними хворобами, потребуюча в санітарно-курортного оздоровлення. Згідно довідки КЗ «Нововоронцовського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» від 20.09.2016 року, за відсутністю вакцини, дитина за рішенням матері щеплюється і Італії. Згідно пропозиції про надання дозволу (згоди) на виїзд неповнолітньої дитини за кордон [PERSON] пропонувала [PERSON] надати дозвіл на виїзд, про що була направлена відповідна пропозиція рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", та відповідно до п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ № 57 від 27 січня 1995 року, встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними. Підпунктом 3 п. 2-2 вказаних Правил передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зважаючи на викладене, враховуючи інтереси дитини, суд позовні вимоги позивача задовольняє у повному обсязі.

Outcome: approved