Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 55а по вул. Чкалова в с. Залелія Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] вказав, що у 1990 році він поселився у наданому йому правлінням колгоспу "За мир", як члену цього колгоспу, житловому будинку №55 по вулиці Чкалова в с.Залелія Царичанського району Дніпропетровської області. Вказує, що він намагався оформити документи на житло і звернувся в Царичанське БТІ, оскільки при вселенні йому жодних документів надано не було. Проте, БТІ йому підтвердило відсутність правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок, хоча майже 30 років він проживав у цьому будинку та доглядав за ним. Стверджує, що з 1990 року і по цей час він відкрито і безперервно проживає у вказаному вище житловому будинку та фактично володіє ним, але оформити право власності не в змозі. Позивачем вказано, що позов пред'явлено до Ляшківської сільської ради, оскільки формальний власник житлового будинку № 55а по вул. Чкалова в с. Залелія Царичанського району Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами є колгосп "За мир", який на даний час ліквідовано без правонаступника, а у відповідності до вимог ст.335 ЦК України, за рішенням суду може бути переданий у комунальну власність. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приписами ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду. Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, з'ясувавши правову позицію відповідача, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Залелія Царичанського району Дніпропетровської області по вулиці Чкалова, 55а, до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1,4 Цивільного кодексу України, ч.ч.4,8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною. На підставі викладеного,

Outcome: approved