Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Золочівська місцева прокуратура Львівської області в інтересах\~ Львівської міської ради, Комунального закладу "Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" звернулася до суду із\~ позовом про відшкодування шкоди, завданої\~ кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Миколаївського районного суду\~ від 30.05.2016 у справі №447/3414/14-к визнано виним [PERSON] у вчиннні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Внаслідок неправомірних дій [PERSON]Р, потерпілий [PERSON] змушений був знаходитися на стаціонарному лікуванні у комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги - комунальний заклад Львівської міської ради. [PERSON], згідно довідки комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги знаходився на лікуванні з 18.05.2014 по 11.07.2014 (34 ліжко-дні). Згідно з калькуляцією коштів, проведеною комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, витрати понесені на лікування [PERSON] становлять 4716 грн. 36 коп. Отже, [PERSON] зобов'язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати до місцевого бюджету 4716 грн. 36 коп. - витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], у звязку з чим просила\~ позов задоволити. В судовому засіданні прокурор Журавкін А.О.\~ позов підтримав у повному обсязі, покликаючись на доводи наведені у позовній заяві та просив такий задоволити. Львівська міська рада в судове засідання не з»явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Комунальний заклад "Комунальна міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" в судове засідання не з»явилася,однак надіслала до суду листа, в якому позов підтримала та просила справу слухати у відсутності їх представника. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з»явився,\~ однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа\~ Управління \~фінансів департаменту фінансової політики ЛМР \~\~ в судове засідання не з»явилася,\~ хоча про день та час слухання справи була сповіщена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно\~ ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони\~ здоров'я,\~ що\~ є\~ у\~ державній\~ власності,\~ у\~ власності\~ Автономної\~ Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ N868 від 19.09.2012. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Отже, [PERSON] зобов'язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати до місцевого бюджету 4716 грн. 36 коп. - витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON]. Крім того, суд вважає, що з відповідача в користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі.

Outcome: approved