Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. Впродовж всього сімейного життя відповідач неодноразово застосовував до неї домашнє насильство, як психологічне у вигляді словесних образ, так і фізичне у вигляді побоїв та намагань її задушити. Свідками домашнього насильства часто були їх діти. 17 травня 2019 року під час чергової сварки відповідач заподіяв їй тілесні ушкодження та зачинив її в будинку. Вона змогла вибратися з будинку та викликати поліцію, але їх діти залишилися в будинку, відповідач відмовляється віддати їй дітей. 20 травня 2019 року вона повідомила про конфлікт щодо місця проживання дітей Кролевецький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Кролевецької РДА. Однак відповідач не виконує домовленості про те, що в літній час діти будуть проживати по декілька днів на тиждень у кожного з них. 28 травня 2019 року, 03 червня 2019 року та 12 червня 2019 року вона повідомляла Кролевецький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про спроби зустрітися з дітьми та перепони, які чинить відповідач. 28 травня 2019 року вона звернулась за правовою допомогою з питання розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, однак перевіривши інформацію на сайті «Судова влада України» їй повідомили, що 27 травня 2019 року до Кролевецького районного суду вже надійшла заява від [PERSON] про розірвання шлюбу. У відзиві на позовну заяву у справі про розірвання шлюбу вона заперечувала щодо проживання дітей з відповідачем. 27 червня 2019 року вона отримала судовий наказ від 19.06.2019 року, за яким з неї на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей. Вона не погоджується з тим, щоб діти залишились проживати разом з батьком. 09 травня 2019 року відповідач написав розписку, в якій він обіцяє «не буду бити, душити, обіжати [PERSON] , [INFO] ». Але 17 травня 2019 року він в черговий раз заподіяв їй тілесні ушкодження та зачинив її в будинку. 10 червня 2019 року вона намагалась зустрітись з дітьми, однак відповідач знову чинив їй перешкоди, до дітей не допускав, нецензурно висловлювався. Відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення. 18 червня 2019 року Кролевецьким районним судом розглядалась справа про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, [PERSON] не заперечував обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Постановою суду від 18 червня 2019 року [PERSON] піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів громадян. Відповідач має ІІ групу інвалідності, згідно довідки МСЕК від 14 березня 2019 року потребує сторонньої допомоги. Дані обставини підтверджуються копією довідки УСЗН від 19.06.2019р. про те, що вона здійснювала догляд за відповідачем. Поведінка відповідача може зашкодити розвитку дітей. Схильність відповідача до насилля та стан його здоров`я вказують на те, що він не є гідним прикладом для наслідування дітьми та не має фізичної можливості здійснювати за ними догляд. Посилаючись на викладене, просить суд визначити місце проживання її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з нею, [PERSON] Відповідачем [PERSON] 02.10.2019 року подано до суду відзив на позовну заяву, з порушенням строків, встановлених ст. ст.178, 191 ЦПК України. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник проти позову повністю заперечили, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Треті особи служба у справах дітей Кролевецької РДА , виконавчий комітет Кролевецької міської ради надали суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників (а.с. 51-55, 143). За змістом письмового пояснення виконавчого комітету Кролевецької міської ради питання визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглянуто на засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Кролевецької міської ради. Виконавчий комітет Кролевецької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с. 51-55). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначених положень ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність представників третіх осіб. 18 листопада 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача про виклик в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та про витребування з Кролевецького відділення поліції Глухівського ВП ГУНП в Сумській області та з Кролевецького районного суду Сумської області інформацію про притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності [PERSON] , відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про виклик в якості свідків [PERSON] , [PERSON] . В судовому засіданні 12 грудня 2019 року суд ухвалив розгляд справи відкласти у зв`язку з клопотанням представника відповідача на 26 грудня 2019 року на 13:00. В судовому засіданні 26 грудня 2019 року суд ухвалив розгляд справи відкласти у зв`язку з клопотанням представника позивача на 17 січня 2020 року на 09:00. В судовому засіданні 17 січня 2020 року суд ухвалив допитати в судовому засіданні дітей, представників органу опіки та піклування, служби в справах дітей, розгляд справи відкласти на 27 січня 2020 року на 16:00. В судовому засіданні 27 січня 2020 року суд ухвалив змінити порядок з`ясування обставин, не викликати [PERSON] ; відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про перегляд відеозапису; розгляд справи відкласти у зв`язку з закінченням процесуального часу на 06 лютого 2020 року на 16:00. Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх додаткові пояснення, пояснення представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 10, 11). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 05.11.2019 року шлюб між ними розірвано. Їх спільні діти [PERSON] , [PERSON] проживають разом з батьком за адресою [ADDRESS] . Відповідно до судового наказу Кролевецького районного суду Сумської області від 19 червня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20). Позивач бажає вирішити спір, який існує між нею та відповідачем, щодо визначення місця проживання дітей [PERSON] , [PERSON] разом з нею, в судовому порядку. Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до інформації Кролевецької Філії №1 опорного закладу "Кролевецький ліцей №3" Кролевецької міської ради Сумської області від 27.09.2019 №78 [PERSON] є вихованцем Кролевецької Філії №1 ОЗ "Кролевецький ліцей №3" (дошкільний підрозділ). Мати не цікавиться навчанням та вихованням сина, не відвідує заклад дошкільної освіти (а.с. 40). За змістом доповідної записки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Кролевецької міської ради [PERSON] - учень 6 класу Кролевецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №5. Батько дитини - [PERSON] знаходиться у тісному контакті з класним керівником, відгукується на його прохання, контролює поведінку дитини, відвідує батьківські збори. [PERSON] відповідально ставиться до батьківських обов`язків, виявляє розуміння у вирішенні проблем дитини, адекватно реагує на рекомендації вчителів. З матір`ю школа зв`язків не має, [PERSON] не цікавиться навчанням сина [PERSON] , не відвідує школу, не відповідає на дзвінки (а.с. 41). Згідно з довідкою голови вуличного комітету №4, засвідченою секретарем Кролевецької міської ради Сумської області від 02.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , з 16 травня 2019 року він проживає у власному будинку разом з дітьми [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2014 року народження. Інші особи в будинку не проживають (а.с. 42). [PERSON] обвинувачувалась у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України. Відповідно до ухвал Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року матеріали кримінальних проваджень № 12019200190000296, № 12019200190000295 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.125 КК України направлено для розгляду до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (а.с.77, 78). Відповідно до постанов Кролевецького районного суду від 18 червня 2019 року, від 09 квітня 2019 року, від 20 серпня 2019 року, від 26 вересня 2019 року у справах про адміністративне правопорушення [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ст.173, ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства (а.с. 79, 80, 81, 82). Вказані обставини підтверджуються інформацією Кролевецького ВП ГУНП в Сумській області від 28.11.2019р. № 9071/01/59-2019 (а.с. 91). Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За змістом статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Питання доцільності/недоцільності визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] 24.10.2019 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької районної державної адміністрації. За змістом висновку органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області від 28.10.2019 року Кролевецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с. 48-49). Суд враховує висновок органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області, вік та стан здоров`я дітей [PERSON] , [PERSON] , доброзичливе відношення відповідача до дітей, їх прихильність до батька, те, що відповідач займається їх активним вихованням та утриманням, наявність у батька доходу та місця проживання, те, що за місцем проживання та роботи відповідач характеризується позитивно, житло за адресою [ADDRESS] є звичне для дітей середовище. Дитина [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що бажає проживати за своїм місцем проживання по [ADDRESS] з батьком. Там, де проживає мати, він жити не бажає. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні категорично заперечила проти проживання дітей з матір`ю, враховуючи її поведінку. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78 - 80 ЦПК України, зазначені нею обставини. Позивач не надала доказів тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо визначення місця проживання дітей разом з нею. Крім того, в позовній заяві не зазначено, за яким місцем проживання будуть проживати діти, та позивач не надала доказів наявності такого місця проживання, його належності, впорядкованості та можливості перебування в ньому дітей. Суд не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, щоб відступити від висновку органу опіки та піклування. Аргументи, наведені позивачем та її представником щодо підстав задоволення позову, є необґрунтовані та не заслуговують на увагу суду. Виходячи з викладеного, враховуючи висновок органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області та враховуючи виключно інтереси дітей, те, що обставини, на які посилається позивач та її представник як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Суд не вбачає підстав для задоволення позову з мотивів, зазначених позивачем. Вирішуючи питання про судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони у розмірі, фактично ними понесеному, за їх клопотанням. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113, 150, 155, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed