Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області як орган опіки та піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка являється матір`ю малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Дана сім`я перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах в Центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ічнянської міської ради у зв`язку з ризиком соціального сирітства дітей. З родиною проживає співмешканець відповідачки [PERSON] , який позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей. [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, недостатньо приділяє увагу до виховання та розвитку дітей, власного житла не має, ніде не працює та має соціально-небезпечну хворобу. На даний час діти перебувають в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей. Оскільки відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не створює належних умов для їх проживання, зловживає спиртними напоями, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дітей, просить суд відібрати малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. Судом встановлено, що відповідачка по справі [PERSON] являється матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4-6 ). Дана сім`я перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах в Центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ічнянської міської ради у зв`язку з ризиком соціального сирітства дітей (а.с.8). Як вбачається із копії характеристики, виданої в.о. старости Припутнівського старостинського округу Ічнянської міської ради від 09 липня 2019 року № 116, [PERSON] за час проживання в [ADDRESS] зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, не належним чином виконує свої обов`язки по відношенню до малолітніх дітей (а.с.7). Згідно копії акту обстеження умов проживання сім`ї відповідачки від 08 липня 2019 року з`ясовано, що на день складення даного акту [PERSON] була відсутня вдома вже декілька днів. Місце її перебування не відомо. Діти були неохайні, чистий одяг відсутній та перебували із сторонніми людьми, які розпивали спиртні напої.(а.с.9). Питання щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини, де було вирішено звернутися до суду із заявою про відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав. Згідно копії повідомлення Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей від 06 листопада 2019 року № 992/01-13 малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 25 липня 2019 року по даний час перебувають в Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей (а.с.36). Частини 1, 2 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" вказують, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що відповідачка не належним чином піклувалася про здоров`я дітей, не забезпечувала їх необхідним харчуванням і медичним доглядом, не виконувала рекомендацій центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, зловживає спиртними напоями, суд приходить до висновку про встановлення факту винної поведінки відносно її ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх дітей. Враховуючи викладене та те, що відповідачка повністю погодилася із позовними вимогами органу опіки та піклування, не заперечувала проти відібрання дітей, що підтверджується заявою, доданою до матеріалів справи, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідачки малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved