Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач 10.04.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 23156,65 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" та [PERSON] уклали договір б/н від 12.08.2008 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Станом на 19.03.2014 року відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 23156,65 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 11437,76 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 7140,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1078,89 грн. В судове засідання представник позивача не з'явися, надавши клопотання, в якому просив розглядати цивільну справу без його участі та повідомити про результати розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що 12.08.2008 року відповідач підписав заяву про відкриття рахунку і надання банківських послуг (а.с. 6), яка разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно вказаної заяви банк надає позичальнику кредитний ліміт у сумі 3000,00 грн. (три тисячі вісімсот грн. 00 коп.) зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, та щомісячної комісії з розрахунку 3,5%, в зазначені в заяві та Умовах і Правилах надання банківських послуг строки. Підписавши вказану заяву, відповідач погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Позивач виконав умови кредитного договору в повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.526 ЦК України, зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 23156,65 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 11437,76 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 7140,00 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1078,89 грн. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір в сумі 243,60 грн., що був сплачений позивачем при звернені до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved