Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася із позовом до відповідачів, третьої особи про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, що були проведені філією №14 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» 13 січня 2014 року з реалізації арештованого заставленого (іпотечного) майна, а саме належної [PERSON] квартири [ADDRESS]; визнання недійсним протоколу № 141306-11 від 13 січня 2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), що належав на праві власності [PERSON] ([ADDRESS]), складеного ліцитатором - філією № 14 приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» та переможцем торгів - [PERSON]; визнання недійсним акту головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кобельник С.Б. від 24 січня 2014 року про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) щодо реалізації належної [PERSON] квартири [ADDRESS]; скасування виданого на підставі зазначеного головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кобельник С.Б. від 24 січня 2014 року свідоцтва № 32704 про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; здійснення реституції процедури підготовки, організації та проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного майна [PERSON] шляхом зобов'язання Личаківського відділу ДВС ЛМУЮ усунути всі зазначені у позовній заяві порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, пункту 5.11. та підпункту 5.12.5 пункту 5.12. глави 5 Інструкції Про проведення виконавчих дій» затвердженої наказом Мінюсту України № 74/5 від 15 грудня 1999 коку, що у відповідності до абзацу першого статті 2 наказу Міністерства юстиції України № 512 від 02 квітня 2012 року» в цій частині залишається чинною до даного часу, Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1448 від 22 грудня 1997 року, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом про виселення [PERSON] із самовільно займаного нею житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. Позивач за первісним позовом свої вимоги мотивує тим, що 21.03.2013 року державним виконавцем Личаківського ВДВС Львівського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова виданого 27.02.2013 року на підставі рішення суду від 15.08.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,2 м.кв., яка належить на праві приватної власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості в розмірі 572532 грн. 01 коп. за кредитним договором від 24.07.2007 року №620/30-182 укладеного між АКТ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] В процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Кобельник С.Б. було проведено оцінку нерухомого майна із визначенням його вартості на підставі звіту ТзОВ «Оціночна компанія «Вега» в розмірі 159100,00 грн., накладено арешт на квартиру постановою від 22.10.2013 року, укладено угоду із ПП «Нива-В.Ш.» від 16.12.2013 року про реалізацію арештованого майна - спірної квартири через прилюдні торги. Такі торги були проведені організатором 13.01.2014 року, на яких квартира [ADDRESS] була продана [PERSON] за ціною 241000 грн. Однак вважає що відповідачами було порушено процедуру підготовки, організації та проведення торгів, а самі результати торгів та складені на підставі цих результатів протокол торгів, акт державного виконавця та видане свідоцтво про право власності незаконними з таких підстав. У відповідності до положень п.5.11 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мінюсту України від 15 грудня 1999 року №74/5 прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують та проводять спеціалізовані організації, що мають право здійснювати операції з нерухомістю і визначені на тендерній (конкурсній основі). Однак вважає, що зі сторони виконавчої служби визначення організатора прилюдних торгів не проводилося на тендерній (конкурсні) основі, а було укладено договір із ПП «Нива-В.Ш.» без проведення тендеру. Крім цього зазначає, що відповідачем ПП «Нива-В.Ш.» в порушення вимог ст. 43 Закону України «Про іпотеку», п.3.5 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна було опубліковано повідомлення про день проведення прилюдних торгів лише в одному друкованому засобі масової інформації - газеті «За вільну Україну плюс», що друкується в м. Яворові Львівської області не за місцем знаходження предмета іпотеки. Також вважає, що відповідачем ПП «Нива-В.Ш.» всупереч п.11 Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, порушено процедуру проведення прилюдних торгів щодо мінімальної ставки пропозиції купівлі від попередньої, а саме вчинено продаж предмета іпотеки [PERSON] за ціною 241000,00 грн., що всього лиш на 0,4% перевищувала запропоновану ціну попереднім покупцем. Зазначені порушення допущені в процесі підготовки та проведення прилюдних торгів на думку позивача вплинули на недостатню кількість потенційних покупців, які були залучені до проведення торгів та заниження продажної ціни предмета іпотеки, що призвело до незаконних результатів прилюдних торгів, а саме того, що в порушення її прав предмет іпотеки був відчужений за суттєво заниженою ціною. Крім цього позивач вважає, що її особисто про день та час проведення торгів було повідомлено не належним чином всього лиш за 3 дні до початку таких торгів, що призвело до того, що вона не змогла своєчасно зібрати необхідну суму в розмірі 10000 доларів з метою часткового погашення кредитної заборгованості та зняття предмету іпотеки із прилюдних торгів. Також зазначає, що внаслідок неправомірних дій працівника ПАТ «Укрсоцбанк», які виразилися у тому, що він 13.01.2014 року ввів її в оману щодо перенесення дати прилюдних торгів на іншу дату та рекомендував їхати збирати кошти для погашення кредитної заборгованості, вона не взяла участь у проведенні торгів, не змогла вплинути на формування ціни реалізації предмета іпотеки, що призвело до вчинення продажу за значно заниженою ціною. А тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] зустрічний позов мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності від 28.01.2014 року вона являється власником квартири [ADDRESS]. Вказану квартиру вона придбала на прилюдних торгах, що проводилися та відбулися 13.01.2014 року в процесі примусового виконання рішення суду від 15.08.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення [PERSON] із вказаної квартири. Однак на даний час [PERSON] самовільно вселилася в належну їй на праві власності квартиру, добровільно з неї виселятися відмовляється, а тому просить задоволити зустрічний позов. В судовому засіданні позивач [PERSON], її представник [PERSON] первісний позов підтримали з наведених вище мотивів, зустрічний позов заперечили, в судовому засіданні пояснили, що в силу того, що підготовка та проведення прилюдних торгів було здійснено з порушенням норм чинного законодавства, а відтак протокол зборів, а також укладені в подальшому на підставі нього документи підлягають визнанню недійсними. У зв'язку із цим відповідач [PERSON] не являється правомірним власником квартири [ADDRESS], а відтак її вимоги про виселення позивача із вказаного житлового приміщення є безпідставними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримала, первісний заперечила, вважає його безпідставним, оскільки нею було придбано квартиру [ADDRESS] на прилюдних торгах 13.01.2014 року, що відбулися на законних підставах в порядку примусового виконання судового рішення. Вказала, що жодних порушень при організації та проведенні прилюдних торгів допущено не було, інформація про проведення таких торгів була завчасно розміщена в засобах масової інформації та на сайті організатора, сама процедура проведення торгів була прозорою та відкритою, вона як переможець торгів на законних підставах набула у власність зазначене нерухоме майно. При цьому просить врахувати що вона придбала квартиру з торгів за значно вищою ціною, ніж вона була оцінена під час укладення договору іпотеки. А тому просить у первісному позові відмовити. Крім цього вважає, що вона на даний час діями [PERSON] порушують її законні права власника спірної квартири, оскільки після примусового виконання рішення суду про її виселення за позовом ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] повторно незаконно вселилася у квартиру, добровільно її відмовляється звільняти, чинить їй перешкоди у доступі до належного їй на праві власності майна, а тому просить зустрічний позов задоволити. Представник відповідача Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кобельник С.Б. в судовому засіданні відносно первісного позову заперечила, суду пояснила, що на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15.08.2012 року, яке набрало законної сили, судом було видано виконавчий лист від 27.02.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,2 м.кв., яка належала на праві приватної власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості в розмірі 572532 грн. 01 коп. за кредитним договором від 24.07.2007 року №620/30-182 укладеного між АКТ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] На підставі виконавчого листа, нею було відкрито виконавче провадження постановою від 21.03.2013 року з якою було ознайомлено боржника. Проте у встановлений постановою строк боржник постанову не виконала, а тому нею було призначено примусове виконання судового рішення. В процесі виконання, нею було проведено опис майна боржника, призначено проведення експертної оцінки на надання звіту про вартість предмету іпотеки, постановою від 22.10.2013 року було накладено арешт на майно боржника. Звіт про оцінку майна 31.07.2013 року скеровувався рекомендованою поштою та кур'єрською поштою на адресу боржника [PERSON], проте остання відмовилася від його отримання. Після цього, у відповідності до укладеної угоди між виконавчою службою та ПП «Нива-В.Ш.» від 16.12.2013 року та генеральної угоди між управлінням юстиції та цим же підприємством, підприємству було доручено організацію та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки. 26.12.2013 року підприємство листом повідомило виконавчу службу про дату проведення прилюдних торгів з продажу квартири [ADDRESS] 13.01.2014 року о 12.00 год. в приміщенні ПП «Нива-В.Ш.». Згідно протоколу проведення прилюдних торгів, переможцем торгів стала [PERSON] Оскільки виручених з продажу квартири коштів не було достатньо для погашення усієї кредитної заборгованості, а тому нею було винесено постанову від 29.01.2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Крім цього, на підставі протоколу прилюдних торгів від 13.01.2014 року, нею було складено акт від 24.01.2014 року про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна щодо реалізації належної [PERSON] квартири [ADDRESS]. Вважає, що усі дії вчинені нею в межах повноважень визначених Законом України «Про виконавче провадження», жодних порушень прав позивача допущено не було, а тому просить відмовити в задоволенні первісного позову. Представник відповідача ПП «Нива - В.Ш.» [PERSON] в судовому засіданні відносно первісного позову заперечив, суду пояснив, що на підставі укладеної генеральної угоди між ними та управлінням юстиції у Львівській області, укладеної щодо надання послуг на початку поточного року на конкурсних засадах та угоди щодо конкретного об'єкту укладеної між Личаківським ВДВС та підприємством 16.12.2013 року, їм було доручено організацію та проведення прилюдних торгів щодо реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) квартири [ADDRESS], які були проведені у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Так зазначив, що у відповідності до положень ст. 43 Закону України «Про іпотеку» ними було опубліковано у строк більший ніж 15 днів до початку прилюдних торгів оголошення про дату та місце проведення цих торгів у двох місцевих друкованих засобах масової інформації, а саме у газетах «За вільну Україну плюс» та «Львівська пошта» від 26.12.2013 року, а також розміщено інформацію на відповідному веб-сайті. Таким чином вважає, що порушень з їхнього боку щодо порядку розміщення повідомлення про проведення прилюдних торгів допущено не було. Крім цього вказав, що у день проведення торгів з'явилося лише троє осіб, які зголосилися брати участь та внесли гарантійні внески та внаслідок перевірки були допущені як учасники прилюдних торгів. За наслідком проведення торгів переможцем торгів було оголошено [PERSON], яка внесла більшу суму, що перевищувала стартову суму більше як на 80%. Тому вважає посилання позивача, що реалізація предмета іпотеки через прилюдні торги була проведена за заниженою ціною не відповідає дійсності. Таким чином вважає, що підприємством під час організації та проведенні прилюдних торгів не було допущено жодних порушень чинного законодавства України, позивач, як власник арештованого майна була повідомлена про дату проведення торгів належним чином, в ході їх проведення не була присутня з невідомих їм причин, а відтак позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» Побігун І.М. в судовому засіданні відносно позовних вимог [PERSON] заперечив, суду пояснив, що третя особа являється стягувачем у виконавчому провадженні відкритого постановою державного виконавця від 21.03.2013 року та яке перебувало на виконанні у Личаківському ВДВС Львівського МУЮ про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором укладеним між ними та [PERSON] Вважає, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки в ході виконавчого провадження були проведені з дотриманням вимог чинного законодавства, жодних порушень прав позивача не відбулося. Більш того зазначив, що банк не був зацікавлений у реалізації предмета іпотеки, і на протязі річного періоду перебування виконавчого листа на примусовому виконанні пропонував позивачу укладення договору реструктуризації боргу на різних умовах. Однак позивач знаючи про звернення судового рішення до примусового виконання, про проведення оцінки вартості заставленого майна, про призначення самих торгів тривалий час ігнорувала їхні пропозиції. Лише за два дні до дати проведення торгів, 11.01.2014 року вона з'явилася в приміщення банку та просила відкликати виконавчий лист з метою зупинення проведення торгів. Їй було в усній формі запропоновано сплатити до дня початку торгів на рахунок банку 10000 доларів США та на решту заборгованості укласти договір про реструктуризацію боргу після чого банк погодився відкликати виконавчий лист. Однак [PERSON] внесла лише 3000 доларів США, а після проведення торгів ще 3000 доларів США, які їй були повернуті. Тому вважає, що жодних підстав для задоволення позовних вимог не має. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позов [PERSON] відхиляє, а зустрічний позов [PERSON] задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 13.01.2014 року о 12.00 год. в приміщенні ПП «Нива-В.Ш.», за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 7, відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири [ADDRESS], за участі трьох учасників представника ПАТ «Укрсоцбанк» Гаполяка О.В., та фізичних осіб [PERSON], [PERSON], що підтверджується протоколом присутності на прилюдних торгах від 13.01.2014 року (а.с.135 том №1). Згідно протоколу від 13.01.2014 року №1413606-11 (а.с.134 том №1) вбачається, що переможцем торгів було оголошено [PERSON], яка здійснила пропозицію придбання нерухомого майна за ціною 241000,00 грн. Згідно акта державного виконавця від 24.01.2014 року (а.с.212 том №1) виданого на підставі протоколу від 13.01.2014 року №1413606-11 вбачається, що кошти за придбане нерухоме майно в ході прилюдних торгів [PERSON] перераховані в повному обсязі на рахунок Личаківського ВДВС Львівського МУЮ. Згідно свідоцтва про право власності від 28.01.2014 року (а.с.213 том №1) виданого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений частиною 2 статті. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач заявляючи вимоги про визнання недійсними та скасування зазначених документів, визнання недійсними результатів торгів та застосування реституції, вважає, що внаслідок порушення процедури організації та проведення прилюдних торгів було порушено її право на задоволення вимог кредитора до неї, як боржника, шляхом реалізації предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] через прилюдні торги. Зокрема, на її думку, таке порушення виразилося у недотриманні конкурсної процедури призначення ліцитатора торгів, порушенні процедури розміщення оголошення про дату та місце проведення прилюдних торгів, продаж предмета іпотеки на торгах за заниженою ціною. Крім цього вважає, що її було повідомлено про дату проведення торгів не своєчасно, а згодом введено в оману щодо перенесення торгів внаслідок чого вона не змогла бути присутньою в ході проведенні торгів та впливати на хід їх проведення. Однак в ході судового розгляду наведені позивачем обставини не знайшли свого підтвердження та не доведені належними доказами виходячи з такого. Як вбачається із постанови від 21.03.2013 року (а.с.66 зворот том №1), державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Кобельник С.Б. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова виданого 27.02.2013 року на підставі рішення суду від 15.08.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,2 м.кв., яка належала на праві приватної власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості в розмірі 572532 грн. 01 коп. за кредитним договором від 24.07.2007 року №620/30-182 укладеного між АКТ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] Боржнику надавався термін для добровільного виконання рішення суду до 28.03.2013 року. Вказана постанова вручена [PERSON] 27.03.2013 року, що підтверджується розпискою про вручення поштової кореспонденції (а.с.67 том №1). У зв'язку із невиконанням боржником рішення суду в добровільному порядку, державним виконавцем було призначено примусове виконання рішення суду. Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах здійснюється у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", та з дотриманням вимог цього Закону. Так, в межах процедури виконавчого провадження, державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна - квартири [ADDRESS] від 16.05.2013 року (а.с.69-70 том №1), винесено постанову від 23.05.2013 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с.71 том №1), листом від 25.07.2013 року (а.с.73 том №1) повідомлено сторін виконавчого провадження про проведення оцінки вартості предмета іпотеки в розмірі 159100,00 грн. без ПДВ та надіслано їм копії такого висновку експерта; постановою державного виконавця від 22.10.2013 року було накладено арешт на майно боржника; подано заявку відповідачу ПП «Нива-В.Ш.» для організації та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки - квартири [ADDRESS]. Дійсно, відповідно до положень п.5.11. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року за №74/5, прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, що мають право здійснювати операції з нерухомістю і визначені на тендерній (конкурсній) основі, і з якими укладено відповідний договір державною виконавчою службою. Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця. В судовому засіданні встановлено, що 16.12.2013 року між Личаківським ВДВС Львівського МУЮ та ПП «Нива-В.Ш.» було укладено договір від 16.12.2013 року №1413606 (а.с.33 том №2) про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) - квартири [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений на підставі генерального договору від 23.01.2012 року №4 укладеного між Державною виконавчою службою України та ПП «Нива-В.Ш.» за результатами проведеного конкурсу предметом якого є реалізація підприємством за дорученням органів ДВС арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень, шляхом його продажу на прилюдних торгах. При цьому сторонами визначено строк дії вказаного договору до наступного визначення спеціалізованих організацій з реалізації арештованого державними виконавцями майна або до моменту його розірвання згідно з умовами цього договору. На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що посилання позивача на ту обставину, що визначення організатора проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки відбулося без його попереднього визначення на тендерній (конкурсній) основі не заслуговують на увагу, оскільки ПП «Нива-В.Ш.» було визначено ліцитатором за результатами загального конкурсу, що передував укладенню генерального договору від 23.01.2012 року №4 і відповідно до вказаної угоди був наділений відповідними повноваженнями ДВС України. Крім цього, предметом даного спору умови визначення ПП «Нива-В.Ш.», як ліцитатора на конкурсній основі та правомірність укладеного генерального договору від 23.01.2012 року №4 не являються, вказаний договір не оспорюється, а відтак підстав для визнання торгів недійсними з цих підстав не має. А тому суд вважає, що Личаківським ВДВС Львівського міського управління юстиції правомірно було подано заявку ПП «Нива - В.Ш.» щодо організації та проведення прилюдних торгів щодо реалізації конкретного арештованого майна (предмету іпотеки), передбаченого умовами договору від 16.12.2013 року №1413606. Не заслуговують на увагу і посилання позивача на ту обставину, що повідомлення про дату та місце проведення прилюдних торгів було розміщено ліцитатором в порушення Закону України «Про іпотеку», а також що її, як іпотекодавця було несвоєчасно повідомлено про дату та місце проведення прилюдних торгів. Відповідно до ч.3, 5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна. Як вбачається із долучених до матеріалів справи витягів із газети «Львівська пошта» та тижневика «За вільну Україну плюс», що розповсюджуються у м. Львові за місцем знаходження предмета іпотеки та являються місцевими друкованими засобами масової інформації, у публікаціях від 26.12.2013 року містилося оголошення про проведення ПП «Нива-В.Ш.» прилюдних торгів з реалізації заарештованого нерухомого майна, зокрема квартири [ADDRESS] під лотом №11, проведення торгів призначено на 13.01.2014 року о 12.00 год. за адресою: м. Львів, пр. Чорновола,7/235. Крім цього, як вбачається із представлених суду витягів з інтернет-сторінок (а.с.8-10 том №2) інформація щодо дати та місця проведення торгів з реалізації спірного предмета іпотеки була розміщена 23.12.2014 року на сайті https://trade.informjust.ua «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна». За таких обставин суд вважає, що повідомлення про дату, місце та умови проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки організатором торгів ПП «Нива-В.Ш.» були розміщені у відповідності до вимог ст. 43 Закону України «Про іпотеку», а відтак посилання позивача на ту обставину, що внаслідок неналежного повідомлення про торги до їх участі не було залучено достатньої кількості учасників не заслуговують на увагу. Безпідставними є посилання позивача і на ту обставину, що її, як іпотекодавця не було своєчасно повідомлено про дату та місце проведення торгів, стартову ціну предмета іпотеки, оскільки як вбачається із листа ПП «Нива-В.Ш.» від 24.12.2013 року (а.с.136 том №1), ліцитатором було надіслано сторонам виконавчого провадження, як іпотекодержателю, так і іпотекодавцю повідомлення про дату та місце проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, повідомлено про визначену стартову ціну лота в розмірі 159100,00 грн. Крім цього, як в судовому засіданні сама позивач ствердила, а також ці обставини підтвердив представник ПАТ «Укрсоцбанк», що за декілька днів до початку торгів позивач приходила в банк, намагалася домовитися про реструктуризацію кредитної заборгованості та зняття предмета іпотеки із торгів, з цією метою вона вчиняла дії по залученню коштів для часткового погашення заборгованості, зокрема частково сплатила борг 11.01.2014 року (а.с.16т.2), але повністю борг не погасила і тому їй представники банку пояснили, що торги мають відбутися. При цьому суд вважає, що жодними доказами позивач не довела того факту, що внаслідок якихось неправомірних дій представника банку їй було створено перешкоди у присутності під час проведення прилюдних торгів і такі твердження позивача є голослівними. Крім цього суд не вбачає будь-яких порушень законодавства, що мали місце в ході проведення самих прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки та реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів здійснюється згідно з вимогами статті 54 Закону України «Про виконавче провадження», статей 41-49 Закону України «Про іпотеку»,Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Відповідно до ст. 45 Закону України «Про іпотеку» прилюдні торги проводяться прозоро. Організатор прилюдних торгів забезпечує кожного учасника прилюдних торгів правилами проведення прилюдних торгів до їх початку. Будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов'язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання. Крім цього положенням п.4.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 визначено, що у процесі торгів збільшення початкової вартості лота здійснюється відповідно до кроку прилюдних торгів. Як вбачається із протоколу від 13.01.2014 року №1413606-11 (а.с.134 том №1), торги з реалізації квартири [ADDRESS] розпочалися із стартової ціни 159100,00 грн. В ході наступних кроків торгів учасником №2 торгів було збільшено ціну до 180000,00 грн., учасником №3 - до 240000,00 грн., а учасником №1 [PERSON] здійснено виграш лота за запропонованою ціною в розмірі 241000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки були проведені прозоро за умови покрокового збільшення вартості предмета торгів за участі усіх бажаючих учасників торгів, які пройшли передбачену законом процедуру реєстрації та перевірки, внесли гарантійний внесок (а.с.137-149 том №1). Одночасно суд вважає безпідставним посилання позивача на Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 р. №1448, п.11 якої передбачено збільшення кожної наступної запропонованої ціни торгів на 10% від попередньої, оскільки прилюдні торги з реалізації предмети іпотеки проводяться в порядку визначеному Законом «Про іпотеку», а також до спірних правовідносин застосовується спеціальний підзаконний нормативний акт Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, яке регулює процедуру проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження на дещо інших умовах, ніж це передбачено положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 р. №1448. Такий висновок суду випливає із постанов Верховного Суду України від 15.01.2014 року № 6-148цс13 та від 23.04.2014 року №6-26цс14, де зазначено, що Правила з проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Крім цього, безпідставними є твердження позивача та його представника про заниження ціни об'єкту іпотеки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови державного виконавця від 25.03.2013 року (а.с.71т.1) державним виконавцем призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості предмету іпотеки. Такий висновок був підготовлений і листом від 25.07.2013 року (а.с.73 т.2) державний виконавець направляв його копію кожній стороні виконавчого провадження. Зокрема, позивачу [PERSON] такий вручався через кур'єрську пошту та скеровувався листом з повідомленням про вручення позивачу за місцем її проживання (а.с.74,75), але повернувся без вручення за закінченням терміну зберігання. У відповідності до вимог ч.3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. При цьому суд враховує і той факт, що позивач окремо у встановленому законом порядку не оспорила дії державного виконавця з приводу оцінки арештованого майна, а тому в даному провадженні підстав для цього у нього не виникає. Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції, висловленій Судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-140цс/12 від 26.12.2012 року, яка у відповідності до положень ч.2 ст.214, ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Отже, суд вважає, що позивачем жодними належними та допустимим доказами не доведено перед судом підставності та обґрунтованості своїх позовних вимог, зокрема того, що в ході підготовки та проведення прилюдних торгів їх організаторами було допущено порушення законодавства України, і що такі порушення потягнули порушення її прав, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Одночасно суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення з таких підстав. Як судом встановлено, Личаківський районний суд м. Львова приймаючи рішення від 15.08.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно виселив [PERSON], [PERSON] з приміщення квартири [ADDRESS]. В цій частині судове рішення також було звернуте до примусового виконання, видано судом виконавчий лист від 27.02.2013 року, на підставі якого державним виконавцем було здійснено примусове виселення боржника із займаного приміщення. Однак, як встановлено в судовому засіданні, і дані обставини не заперечує позивач [PERSON], на даний час вона самовільно вселилася в квартиру [ADDRESS] та проживає там, добровільно звільнити приміщення відмовляється. В той же час згідно з свідоцтвом про право власності від 28.01.2014 року (а.с.213 том №1) виданого приватним нотаріусом [PERSON], власником квартири [ADDRESS] являється [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положення ст. 391 ЦК України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки на даний час [PERSON] являється законним власником квартири [ADDRESS], а позивач [PERSON] незаконно вселилася в житлове приміщення та користується ним, добровільно відмовляється звільнити житлове приміщення, а тому зустрічний позов слід задоволити. Крім цього, понесені [PERSON] судові витрати за зустрічним позовом, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід покласти на [PERSON]

Outcome: approved