Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування, в порядку регресу, витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що МТСБ України 31.05.2011 року було сплачено на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 12 559,11 грн., за пошкодження автомобіля [NUMBER], яке мало місце 11.01.2011 року в Ужгородському районі, с. Сторожниця, вул. Шевченка, з вини водія [PERSON] На підставі наведеного просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 12 559,11 грн. та судові витрати. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Однак, в п. 3 позовної заяви просить розглянути справу у його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечив. [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином (про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення) та не повідомив суд про причини не неявки, а тому суд в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 18.03.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11.01.2011 року та призначено останньому адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт (а.с. 3). Згідно вищенаведеної постанови суду, доведено вину [PERSON] у тому, що він, 11.01.2011 року, близько 08 год. 00 хв., в с. Сторожниця, по вул. Шевченка, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з попереду зупинившимся автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці факти. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст. 61 ЦПК України). Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З досліджених матеріалів справи вбачається, що водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] з метою отримання відшкодування за пошкодження свого майна, 15.04.2011 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, надавши звіт №38 про оцінку автомобіля та визначення матеріального збитку, згідно якого матеріальний збиток завданий водієві автомобіля [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 17 402,74 грн. (а.с. 6-7). Крім цього, потерпілим було надано копію полісу №ВЕ/3916397 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 5). Згідно п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як слідує з досліджених судом матеріалів справи, [PERSON] не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З огляду на вказані обставини, 31.05.2011 року Моторним (транспортним) страховим бюро України, у відповідності до п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 559,11 грн., що підтверджується платіжним доручення №2331 від 31.05.2011 року (а.с. 8). Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи наведене та те, що відповідач - водій джерела підвищеної небезпеки - автомобіля [NUMBER] [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував МТСБ України шкоду у порядку регресу, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути на користь позивача 12 559,11 грн. суму страхового відшкодування та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на оплату правової допомоги.

Outcome: approved