Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між [PERSON] та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" був укладений кредитний договір. Позичальниці були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. [INFO] позичальниця [PERSON] померла. На момент смерті позичальниці заборгованість за кредитним договором становила 9 374, 98 грн. Спадкоємицею позичальника є [PERSON] . 04.04.2018 року відповідачці було надіслано лист-претензію, згідно якого АТ КБ "ПРИВАТБАНК" пред`явив свої вимоги, але ніяких дій зі сплати заборгованості відповідачкою не здійснено. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки наявну заборгованість та судові витрати. У строк, встановлений судом, представником відповідачки було подано відзив на позовну заяву. Зазначають, що спадкоємцем майна [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦПК України є відповідачка. Оскільки на підтвердження даного факту стороною позивача було надано лише копію паспорта позичальника та відповідачки, де зазначено одну і ту ж адресу зареєстрованого місця проживання, зазначає, що сам факт зареєстрованого місця проживання не є належним та допустимим доказом, що саме відповідачка є спадкоємицею. Додатково зазначає, що стороною позивача не доведено фактичне проживання відповідачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що є обов`язковою умовою для прийняття спадщини. А тому просить відмовити у задоволенні позову. 30.01.2020 представником позивача було подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Зазначає, що спадкоємиця [PERSON] мала право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] по 04.02.2018 року. Додатково вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач подавала заяву нотаріусу про відмову від спадщини. Таким чином, представник банку зазначає, що відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання позичальника. А тому позов підлягає до задоволення. 10.02.2020 представником відповідачки було подано заперечення на відповідь, відповідно до яких зазначає, що звертаючись із позовом до відповідачки, як спадкоємиці [PERSON] , позивач мав довести, що відповідачка успадкувала належне спадкодавцю майно. Крім того представник зазначає, що посилання банку лише ніби то факт проживання [PERSON] з спадкодавцем на час відкриття спадщини, і без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті [PERSON] свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. 16.04.2020 представником банку було подано пояснення. Зокрема зазначають, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становила 9 374, 98 грн., позовні вимоги окреслено у такому ж розмірі і, відповідно, не викликає сумнівів той факт, що звичайні побутові речі як спадкове майно вартуватимуть менше ціни позову. Крім того, місце реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем підтверджується і стороною відповідачки, оскільки у процесуальних заявах, заперечення значиться адреса: [ADDRESS] , за якою проживала спадкодавець. Додатково зазначає, що банк діяв в межах строків, відведених на пред`явлення кредиторських вимог. А тому просять задоволити заявлені позовні вимоги. Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідачка не з`явилась в судове засідання. Представник відповідачки в судове засідання не з`явилась. Подала відзив на позовну заяву, в якому вважає вимоги позивача необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позову. Просить справу розглядати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [INFO] позичальниця [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 04.04.2018 року Позивачем була направлена претензія кредитора до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької Вікторії Володимирівни, відповідно на яку 22.08.2018 року позивач отримав відповідь, з якої вбачається, що згідно даних Алфавітних книг обліку спадкових справ, спадкова справа до майна гр. [PERSON] , померлої [INFO] , приватним нотаріусом Кутецькою В.В. не заводилась. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно дост.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Представник позивача зазначає, що спадкоємцем після смерті [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України є відповідач [PERSON] - як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження зазначеної обставини представник позивача посилається на копію паспорта позичальника та відповідачки, де зазначено одну і ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачки за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідачка [PERSON] є спадкоємцем, яка проживала разом зі спадкодавцем на час смерті. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З огляду на викладене суд приходить до переконання, що в судовому засіданні не здобуто, а ні позивачем до суду не було надано доказів того, що відповідачка [PERSON] проживала на час смерті разом зі спадкодавцем за місцем своєї реєстрації, як про це зазначено у паспорті [PERSON] , і що давало б суду підстави вважати, що відповідачка прийняла спадщину після смерті спадкодавця. До того ж, оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст.1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачка є спадкоємцем після смерті боржника, що вона прийняла спадщину; та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, дорівнює або перевищує суму боргу, яку вони просять стягнути з відповідачки. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Звертаючись із позовом до [PERSON] , як до спадкоємиці після смерті [PERSON] , позивач мав довести, що спадкоємцями всього майна є саме відповідачка. Представник позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Посилання банку лише на проживання [PERSON] з спадкодавцем, без надання доказів наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті [PERSON] , свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог. Клопотань про витребування доказів банком суду заявлено не було. За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивача.

Outcome: dismissed