Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZRW1АА00000063 відповідно до умов якого, остання отримала кредит у розмірі 13913,94 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,28 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 лютого 2013 року. У зв'язку із порушенням умов кредитного договору у [PERSON] станом на 22 грудня 2014 року існує заборгованість у розмірі 35966,95 дол. США з якої: 9155,49 дол. США - заборгованість за кредитом; 1166,54 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 72,54 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 23844,65 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 15,77 дол. США - штраф (фіксована частина) та 1711,96 дол. США - штраф (процента складова). В забезпечення виконання зобов'язань за вказаними кредитним договором 21 лютого 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір застави № ZRW1АА00000063 рухомого майна, а саме, [PERSON] надала позивачу у заставу власний автомобіль марки Peugeot, модель: Boxer, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Позивачу стало відомо, що [PERSON] у 2009 році без згоди ПАТ КБ «ПриватБанк» заставний автомобіль реалізувала [PERSON] у зв'язку з чим, автомобіль був знятий з реєстраційного обліку та зареєстрований за новим державним реєстраційним номером [NUMBER]. Позивач зазначає, що [PERSON] умов кредитного договору не виконала та предмет застави в заклад банку не передала. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» згоду на відчуження рухомого майна [PERSON] без збереження обтяження не надавало, відчуження належного [PERSON] автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, а тому зареєстроване обтяження зберегло свою силу для нового власника [PERSON] На підставі викладеного, просить вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль Peugeot, модель: Boxer, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] разом з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ZRW1АА00000063 від 21 лютого 2008 року в сумі 35966,95 дол. США звернути стягнення на предмет застави - автомобіль Peugeot, модель: Boxer, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Плисюк В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в позові відмовити та пояснив суду, що у березні 2009 року він офіційно придбав у посередників автомобіль Peugeot, модель: Boxer, 2002 року випуску, який належав [PERSON] та зареєстрував його у Нововолинському ВРЕР на своє ім'я за номером [NUMBER]. При перереєстрації автомобіля в органах ВРЕР обтяжень, які б забороняли вчинення будь-яких дій пов'язаних з розпорядженням та реалізацією майна виявлено не було. Він близько п'яти років належно користувався придбаним автомобілем, ніяких проблем із ним не мав та в квітні 2013 року вказаний транспортний засіб належно продав іншій особі. На даний час він не знає де знаходиться автомобіль та хто являється його власником. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце проведення судового засідання про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що на виконання укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитного договору № ZRW1АА00000063 від 21 лютого 2008 року, того ж дня, було укладено договір застави рухомого майна № ZRW1АА00000063 (а.с. 11-27). Згідно вказаного договору [PERSON] надала позивачу в заставу автомобіль марки Peugeot, модель: Boxer, рік випуску: 2002, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26 грудня 2014 року, вперше арешт на спірний автомобіль було накладено 2 листопада 2010 року за № 10436489 згідно постанови ВДВС Новоград-Волинського МУЮ (а.с.32). Судом встановлено, що у 2009 році заставний автомобіль було продано відповідачу. Із відповіді начальника УМВС України у Волинській області Управління ДАІ центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Нововолинськ, м. Володимир-Волинський, Володимир-Волинського та Іваничівського районів вбачається, що автомобіль Peugeot було зареєстровано за відповідачем у Нововолинському ВРЕР 18 березня 2009 року. Зазначений факт дає суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] у 2009 році був належним покупцем автомобіля марки Peugeot, модель: Boxer, 2002 року випуску і будь-яких обмежень щодо розпорядження, реалізації зазначеним майном в органах, які здійснюють перереєстрацію транспортних засобів виявлено не було. Як встановлено в судовому засіданні, 20 квітня 2013 року відповідач [PERSON] належно відчужив вказаний автомобіль [PERSON] і останній транспортний засіб зареєстрував у центрі ДАІ м. Ковель, що також підтверджується довідкою начальника ЦНП. Враховуючи, що автомобіль був знятий з обліку за заявою власника, без будь-яких обтяжень накладених за заявою позивача на рухоме майно, то відповідач вільно, на власний розсуд розпорядився належним йому на праві власності майном. Суду не надано належного документального підтвердження, що позивачем було вжито необхідні заходи для збереження заставленого майна. Крім того, судом не здобуто доказів, які б свідчили про повідомлення третіх осіб, в тому числі відповідача, про існування кредитно-заставного договору. Статтею 27 ЗУ «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Враховуючи, що майно, яке було у заставі згідно договору № ZRW1АА00000063 від 21 лютого 2008 року законно відчужено відповідачем [PERSON] та вибуло із його володіння, розпорядження у зв'язку з чим він не несе відповідальності по вказаних правовідносинах, то в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed