Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області в інтересах позивача [PERSON] звернувся його представник адвокат Гашинський М.А. із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла прабабуся позивача [PERSON] . Після відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON] спадкова черга має наступний вигляд: -спадкодавець [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] ; -донька [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] ; -онука [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] ; -правнук (позивач) [PERSON] [INFO] . Однак документи, що підтверджують факт родинних відносин між прабабусею позивача - [PERSON] [INFO] та бабусею позивача - [PERSON] [INFO] не збереглися та не виявлено по первинних та поновлених актових записах перевіркою по місту Сватове та Сватівського району відповідно до Листа Головного територіального управління юстиції у Луганській області Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №567/02-04.11 від 02.12.2016 р. Актові записи за 1928 рік передано на постійне зберігання до Державного архіву Луганської області, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території у м. Луганську. Факт родинних відносин між \~ [PERSON] та [PERSON] можуть підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] ) та [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, Свідоцтвом про народження, Свідоцтвом про шлюб, Свідоцтвом про одруження. Родині відносини між [PERSON] та [PERSON] (позивачем) підтверджується свідоцтвом про народження позивача. За змістом чч.4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2004 року, відносини спадкування у разі відкриття спадщини до [INFO] регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Таким чином, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до 01 січня 2004 року, а саме 14.01.1996 року, правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують в тій частці, яка належала б при спадкоємстві їх померлому родителю. [PERSON] відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. стала спадкоємцем першої черги, оскільки на час відкриття спадщини її матір [PERSON] померла [INFO] . Померлою [PERSON] 16.12.1993 року було складено заповіт з умовою засвідчений секретарем виконкому Рудівської сільської Ради народних депутатів Сватівського району Луганської області та зареєстрований у реєстрі за № 140, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є мати позивача - [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 14.10.1972 року (копія заповіту та свідоцтва про народження додаються). Умовою заповіту є те, що на [PERSON] покладено зобов`язання надати по життєве проживання [PERSON] в будинку спадкодавця. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. дії, що свідчать про прийняття спадщини визнаються, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володінням спадковим майном. Тобто спадкоємці, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважаються такими, що прийняли спадщину,\~ якщо\~ протягом встановленого строку\~ не подали заяву про відмову від неї. Заяву про відмову від спадщини [PERSON] не подавала. Після смерті [PERSON] , [PERSON] фактично вступила в управління та володінням спадковим майном домоволодінням по [ADDRESS] , яке належало на праві власності померлої. Також [PERSON] виконала умови заповіту [PERSON] , тобто надала можливість по життєвого проживання [PERSON] в будинку спадкодавця, а після його смерті ( [INFO] ) за спливом 6 місяців, розпорядилась домоволодінням по [ADDRESS] , фактично продавши його [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] . З огляду на те, що [PERSON] померла [INFO] спадкоємцем її спадкового майна став її син [PERSON] позивач по справі. Інші спадкоємці спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] її чоловік [PERSON] та син [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь свого сина [PERSON] - позивача. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за спадковою трансмісію всього майна померлої [INFO] [PERSON] , що складається з земельної ділянки (паю) та його розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Світанок» Сватівського району Луганської області. [PERSON] при житті була членом КСП «Світанок» Сватівського району Луганської області та на час реєстрації державного акта на право колективної власності на землю була внесена під № 374 до списку осіб, що додається до відповідного державного акта, до списку що додається до проекту роздержавлення і приватизації земель КСП «Світанок» Сватівського району, Луганської області. Згідно протоколу жеребкування при розпаюванні земель КСП «Світанок» Сватівського району, Луганської області за нею значиться: земельна частка (пай) ріллі № [NUMBER] площею 5.86 га; земельна частка (пай) сіножатні № [NUMBER] площею 2.8691 га; земельна частка (пай) пасовища № 1286 площею 1.1126га..Відповідно до відповіді Головного управління держгеокадастру у Луганській області відділу у Сватівському районі №688/111-19 від 04.07.2019 року [PERSON] включена до Списку до Технічної документації по перерахунку вартості земельної частки (паю) та його розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Світанок» Сватівського району Луганської області за №374. Тому вона мала право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП «Світанок» Сватівського району, Луганської області, яке успадковується. Однак, за час свого життя померла [PERSON] не встигла отримати земельний сертифікат, здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою [PERSON] , що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Тимошенко М.М. та Рішеннями сімдесятої сесії сьомого скликання Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області від 26 червня 2020 року №70/9, 70/10, 70/11, позивачу відмовлено у надані дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та позивач не має можливості зареєструвати дані земельні ділянки на своє ім`я. За викладених обставин Позивач змушений звернутися до суду задля визнання права на земельну ділянку. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] - є матір`ю [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) та на завершення приватизації земельних ділянок із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «СВІТАНОК» (КСП «СВІТАНОК»), які померла [PERSON] мала право отримати у власність, та оформити у власність відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Гашинський М.А. не з`явились, від представника надійшло клопотання, в якому останній просить провести підготовче засідання без участі позивача та його представника та у разі визнання позову відповідачем просить ухвалити рішення про задоволення позову (а.с.70). В підготовче засідання представник відповідача Сватівської міської ради Луганської області Набок В.С. не з`явився, надавши суду заяву про проведення підготовчого засідання без його участі, позов визнав в повному обсязі (а.с.73). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представником відповідача подано до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) № 118/21.13-115 від 21.02.2020 р. про підтвердження факту смерті [PERSON] [INFO] (а.с.23). Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] спадкова черга має наступний вигляд: спадкодавець [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] ; донька [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с.28); онука [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.30); правнук - позивач [PERSON] [INFO] . Однак документи, що підтверджують факт родинних відносин між прабабусею позивача - [PERSON] , [INFO] та бабусею позивача - [PERSON] , [INFO] не збереглися, відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 117/21.13-115 від 21.02.2020, за даними архіву відділу та Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження [PERSON] , [INFO] не виявлено. Одночасно повідомляють, що перевірку здійснено за актовими записами з 01.01.1939 року по теперішній час. Архів за 1928 рік по місту Сватове та Сватівському району передано на постійне зберігання до Державного архіву Луганської області (а.с.27). Факт родинних відносин між \~ [PERSON] та [PERSON] підтверджуються свідченнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , згін яких останні повідомили, що вони цією родиною є односельцями, в силу їх давнього проживання в одному селі протягом багатьох років їм відомо, що [PERSON] мала доньку [PERSON] , з якої вони мешкали разом. У [PERSON] була лише одна донька - [PERSON] , яка померла [INFO] у 1991-1992 році. [PERSON] померла пізніше від своєї доньки. Дані факти підтверджують (а.с.46). Факт родинних відносин між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.12.2016 року) та [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 19.06.2019 року № 00023166998, Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.30 зворотній бік, 31). Родині відносини між [PERSON] та [PERSON] позивачем по справі підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] від 14.10.1972 року (а.с.32). За змістом ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2004 року, відносини спадкування у разі відкриття спадщини до [INFO] регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до 01 січня 2004 року, а саме 14.01.1996 року, відтак правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують в тій частці, яка належала б при спадкоємстві їх померлому родителю. Так, [PERSON] відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. стала спадкоємцем першої черги, оскільки на час відкриття спадщини її матір [PERSON] - померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 02.12.2016 року (а.с.28). Померлою [PERSON] 16.12.1993 року було складено заповіт з умовою засвідчений секретарем виконкому Рудівської сільської Ради народних депутатів Сватівського району Луганської області та зареєстрований у реєстрі за № 140, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є мати позивача - [PERSON] . Умовою заповіту є те, що на [PERSON] покладено зобов`язання надати по життєве проживання [PERSON] в будинку спадкодавця, про що свідчить копія зазначеного заповіту (а.с.24). Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. дії, що свідчать про прийняття спадщини визнаються, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володінням спадковим майном. Тобто спадкоємці, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважаються такими, що прийняли спадщину,\~ якщо\~ протягом встановленого строку\~ не подали заяву про відмову від неї. Заяву про відмову від спадщини [PERSON] не подавала. Після смерті [PERSON] , [PERSON] фактично вступила в управління та володінням спадковим майном домоволодінням по [ADDRESS] , яке належало на праві власності померлої. Так, [PERSON] виконала умови заповіту [PERSON] , тобто надала можливість по життєвого проживання [PERSON] в будинку спадкодавця, а після його смерті ( [INFO] ). Даний факт підтверджується відповіддю на адвокатський запит Рудівської сільської ради від 27 квітня 2020 року № 143, довідками Рудівської сільської ради від 24.07.2019 року № 278, № 335 від 08.06.2017(а.с.21,22,26). З огляду на те, що [PERSON] померла [INFO] спадкоємцем її спадкового майна став її син [PERSON] (позивач). Інші спадкоємці спадкового майна померлої [INFO] [PERSON] - її чоловік [PERSON] - відмовився від прийняття спадщини на користь свого сина [PERSON] (позивач), згідно заяви про відмову від спадщини від 01.06.2017 року № 131, яка була подана до Приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Тимошенку М.М. (а.с.36). Також на користь позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] її син [PERSON] , що підтверджується заявою від 06.05.2015 року за № 360 засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (а.с.34). Позивач [PERSON] , є спадкоємцем за спадковою трансмісію всього майна померлої [INFO] [PERSON] , що складається з земельної ділянки (паю) та його розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Світанок» Сватівського району Луганської області. Так, [PERSON] при житті була членом КСП «Світанок» Сватівського району Луганської області, та на час реєстрації державного акта на право колективної власності на землю була внесена під № 374 до списку осіб, що додається до відповідного державного акта, до списку що додається до проекту роздержавлення і приватизації земель КСП «Світанок» Сватівського району, Луганської області. Згідно протоколу жеребкування при розпаюванні земель КСП «Світанок» Сватівського району, Луганської області за нею значиться: земельна частка (пай) ріллі № [NUMBER] площею 5.86 га; земельна частка (пай) сіножатні № [NUMBER] площею 2.8691 га; земельна частка (пай) пасовища № 1286 площею 1.1126га. (а.с.20). Відповідно до відповіді Головного управління держгеокадастру у Луганській області відділу у Сватівському районі № 688/111-19 від 04.07.2019 року [PERSON] включена до Списку до Технічної документації по перерахунку вартості земельної частки (паю) та його розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Світанок» Сватівського району Луганської області за №374. Тому вона мала право на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП «Світанок» Сватівського району, Луганської області, яке успадковується (а.с.9). Однак, за час свого життя померла [PERSON] не встигла отримати земельний сертифікат, здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~ усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у постанові від 07 червня 2018 року, справа № 336/149/17 вказав, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~статтею 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі пункту 1\~розділу X «Перехідні положення» ЗК\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок»\~(далі - Декрет) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя\~статті 116 ЗК). Як вказано в абзаці 2 та 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. В абзаці 2 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР (1540-06). Проте, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою [PERSON] що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Тимошенко М.М. (а.с.39) та Рішеннями сімдесятої сесії сьомого скликання Круглівської сільської ради Сватівського району Луганської області від 26 червня 2020 року №70/9, 70/10, 70/11, (а.с.40-42), позивачу відмовлено у надані дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, позивач не має можливості зареєструвати дані земельні ділянки на своє ім`я. Приписами ст. 524 ЦК УРСР та ст. З Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця до інших осіб спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Доказами,\~що підтверджують\~вказані обставини\~є письмові\~докази та\~показання свідків,\~які вказані\~при викладі\~обставин,\~якими позивач\~обґрунтовує свої\~вимоги. Оригінали письмових та електронних доказів, копії яких додано до заяви знаходяться у позивача та відповідачів. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 396/2046/18 в постанові від 21 січня 2021 року вказав, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною п`ятою\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, у позивача відсутня інша можливість визнати право на земельну ділянку після померлої прабабусі, аніж звернутися до суду за захистом своїх прав, відтак, дослідивши всі надані докази в матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved