Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

В липні 2018 року позивач кредитна спілка «Довіра» (далі - КС - «Довіра») звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів. В позовній заяві позивач зазначив, що згідно договору кредиту № ТВ/30 від 07.04.2017 року та ордера до заяви на видачу готівки №33 від 07.04.2017 р. відповідач [PERSON] отримав у третьому відділенні КС «Довіра» кредитні кошти в сумі 3200 гривень і зобов'язався щомісячно у першу чергу - проценти за користування кредитом, в другу чергу - суму кредиту. Плата за користування кредитом (проценти) становить 57 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Строк, на який надається кредит, становить 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту. Згідно договору поруки №ТВ/40 від 07 квітня 2007 року [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за кредитним зобов'язанням [PERSON] і нести солідарну відповідальність перед кредитором. Однак відповідачі порушили умови договору кредиту: позичені кошти не повертались в зазначений строк, відповідачі на пропозиції про добровільну сплату боргу вони не відповідають, попередження - ігнорують. Просять солідарно стягнути з відповідачів грошові кошти на користь кредитної спілки «Довіра» у сумі 4020,56 грн. та судові витрати В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, про підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення про виклик сторін по справі до суду, причину неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник КС «Довіра» позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. 07 квітня 2017 року [PERSON], відповідач, отримав у Третьому відділенні кредитної спілки "Довіра" кредит в сумі 3 200,00 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок згідно договору кредиту № ТВ/30 від 07 квітня 2017 року та ордера до заяви на видачу готівки № 33 від 07 квітня 2017 року і зобов'язався щомісячно погашати його у такому порядку: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту (п. 3.4. договору). Відповідно до п. 3.1. договору кредиту, плата за користування кредитом (проценти) становить 57 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Згідно з п. 2.1. договору кредиту строк, на який надається кредит, становить 12 фактичних місяців від дати отримання Позичальником кредиту. Згідно договору поруки № ТВ/40 від 07 квітня 2017 року [PERSON] взяв на себе обов'язок відповідати за кредитним зобов'язанням [PERSON] і нести солідарну відповідальність перед Кредитором - кредитною спілкою "Довіра". Однак відповідачі порушили умови договору кредиту: позичені кошти не повертались в зазначений строк, на пропозиції про добровільну сплату боргу не відповідають, попередження - ігнорують. Станом на 05 липня 2018 року відповідачі заборгували перед позивачем 4020,56 грн., з яких: 2610, 15 гривень - основна сума боргу; 1410,41 гривень - відсотки за користування кредитом. Ст. 629 ЦК України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язанн, забезпеченого порукою, юоржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідачів несплаченого боргу за кредитним договором, оскільки [PERSON], [PERSON] не виконують своїх зобов'язань. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved