Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Вівчар Р.Г. звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області з позовом до Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області, де третьою особою без самостійних вимог є Новоселицька міська рада Чернівецької області про виділення земельної частки (паю) в натурі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.09.2003 року Новоселицькою РДА було видано розпорядження № 410-р Про затвердження технічної документації по передачі земельних ділянок (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку. Даним розпорядженням було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв); надано у власність громадянам с. Маршинці земельні ділянки, (Додатк № 1); встановлено список осіб, яким не видавалися земельні ділянки у зв`язку із смертю (Додаток № 2). Зазначає, що він був включений до Додатку № 2 відповідно до розпорядження № 410-р від 17.09.2003 року як померла особа, що в свою чергу стало причиною того що йому не було виділено земельну ділянку в натурі, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся до Новоселицької РДА із заявою про виділення земельної ділянки в натурі, проте йому було повідомлено про неможливість задоволення вищезазначеної заяви. Вважає, що оскільки він включений до технічної документації та всіх рішень, які були прийняті при розпаюванні земель колективного господарства Маяк по с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, в тому числі до Протоколу розподілу земельних ділянок, просить суд виділити йому в натурі земельну частку (пай) із земель колективної власності колишньої асоціації селянських господарств «Маяк», с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області. Представник позивача адвокат Вівчар Р.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача Новоселицької РДА Гульпе О.Ю. в судовому засіданні просила прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи Новоселицької міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнають. Заслухавши пояснення учасників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, де на даний момент він зареєстрований, що вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] виданого Новоселицьким РВ УМВС України у Чернівецькій області 12.02.1996 року (а.с. 4) Згідно довідки Маршинецького старостинського округу № 1 Новоселицької міської ради Чернівецької області № 1/66 від 01.02.2019 року виданої [PERSON] [INFO] року [INFO] , вбачається, що даний громадянин з таким прізвищем, ім`ям та по батькові в [ADDRESS] Маршинці Новоселицького району Чернівецької області один. З 1990 року в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області інші особи такого ж року народження, прізвищем та ім`ям не проживають та не зареєстровані. (а.с. 7) Як вбачається із дослідженого судом Розпорядження Новоселицької РДА № 410-р «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку» від 17.09.2003 року, було затверджено технічну документацію по передачі земельних часток (паїв); надано у власність громадянам с. Маршинці Новоселицького району чернівецької області земельні ділянки відповідно до Додатку № 1 та встановлено список осіб, яким не видавалися земельні ділянки у зв`язку із смертю у відповідності до Додатку № 2, (а.с. 9) разом з тим [PERSON] був включений до Додатку № 2, як особа яка померла, що в свою чергу стало причиною того, що йому не було виділено земельної ділянки в натурі. (а.с. 10) Окрім вищезазначеного судом встановлено, що відповідно до технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі державних актів на право власності на землю громадянам на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, [PERSON] включений до Списку громадян власників сертифікатів на земельну частку (пай) яким погоджено передачу земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Маршинецькій сільській раді під № 834, включений до Протоколу погодження розподілу часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів по Маршинецькій сільській раді, включений до Кадастрового плану земельних часток (паїв) на території Маршинецької сільської ради, включений до Інформації про суб`єкта власності (фізичної особи) на території Маршинецької сільської ради, а також включений до Списку громадян с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, яким виділяються земельні частки (паї) в натурі із земель колективної власності. (а.с. 18, 26, 34, 76, 83) Відповідно до повідомлення Новоселицької районної державної адміністрації № 01.24/7-3334 від 12.12.2018 року вбачається, що на звернення про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] , як колишньому члену СВК Маяк с. Маршинці на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району, в книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Новоселицькою РДА членам СВК Маяк с. Маршинці на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області відсутні відомості щодо серії та номера сертифікату на право на земельну частку (пай), який мав би отримати [PERSON] , як член СКВ Маяк с. Маршинці. У додатку № 2 до розпорядження № 410-р за порядковим номером 61 на [PERSON] відсутні серія та номер сертифікату на право на земельну частку (пай), який йому належить, як колишньому члену СВК Маяк с. Маршинці на території Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Також у відповідності до дослідженого судом повідомлення. у зв`язку з відсутністю бланків сертифікатів на право на земельну частку (пай) оформлення дублікатів на право на земельну частку (пай) неможливе. (а.с. 8) Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно ст. 2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину. Статтею 3 Закону визначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За ст. 5 Закону сільські, селищні, міські ради чи районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Відповідно до Указу Президента № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними. Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. В силу вимог ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» - право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Статтею 2 Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до\~Указу Президента\~України «Про\~порядок паювання\~земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям»\~від 08.08.1995\~року,\~видача громадянам\~сертифікатів на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~єдиного в\~Україні зразка\~та їх\~реєстрація провадяться\~відповідною районною\~державною адміністрацією\~(ч.\~5).\~Після видачі\~громадянинові державного\~акта на\~право приватної\~власності на\~земельну ділянку\~сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~повертається до\~районної державної\~адміністрації. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" Земельного кодексу), член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8.08.1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Отже, як встановлено судом, позивача помилково не було включено до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не було видано йому відповідний сертифікат, а тому, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про виділення земельної частки (паю) в натурі є обґрунтованим і доведеним, а тому є таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», та

Outcome: approved