Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14.02.2006 року між ним та відповідачкою - [PERSON] було укладено шлюб, від якого сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 08.08.2016 вказаний шлюб розірвано. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 25.05.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на примусовому виконанні в Березанському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. На даний час істотно змінились обставини, що впливають на зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Він вдруге одружився та від цього шлюбу в нього народився син [PERSON] , який разом з дружиною перебуває на його утриманні. В позивача змінилось місце роботи. За таких обставин, посилаючись на положення ст. 183 СК України, вважає розмір стягуваних з нього аліментів таким, що не відповідає встановленому законом розміру на одну дитину, тому, вказуючи на зміни свого сімейного та матеріального стану, просить суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього рішенням Березанського міського суду Київської області від 25.05.2016 року, з 1/3 на ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, разом з позовом подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.18). Відповідачка в судовому засіданні проти пред`явленого позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 102 (а.с.11). Рішенням Березанського міського суду Київської області від 25.05.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березанського міського управління юстиції у Київській області від 15.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51431652 з примусового виконання виконавчого листа № 356/1006/16-ц від 08.06.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини у вказаному вище розмірі (а.с.15). Згідно наданої суду копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 27.09.2016 року Баришівським РС УДМС України в Київській області, відповідачка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.33). 10.03.2018 року [PERSON] повторно одружився, уклавши шлюб з громадянкою [PERSON] , що підтверджується наданим суду свідоцтвом про шлюб, виданим 10.03.2018 року Березанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13 (а.с.10). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 416 (а.с.12). Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] , останній працює в 6 державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на посаді командира відділення 25 ДПРЧ (м. Березань), та розмір нарахованої йому заробітної плати (без вирахувань) становить за листопад 2018 року - 7 913,53 грн., грудень 2018 року - 10 361,36 грн., січень 2019 року - 8 828,45 грн., лютий 2019 року - 8 000,58 грн., березень 2019 року - 8 857,18 грн., квітень 2019 року - 10 233,38 грн., всього за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року - 54 194,48 грн.; розмір сплачених аліментів становить за листопад 2018 року - 2 123,46 грн., грудень 2018 року - 2 780,30 грн., січень 2019 року - 2 368,97 грн., лютий 2019 року - 2 219,51 грн., березень 2019 року - 2 376,68 грн., квітень 2019 року - 1 070,65 грн., всього за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року - 12 939,57 грн.; на руки працівником отримано за листопад 2018 року - 4 141,56 грн., грудень 2018 року - 5 424,19 грн., січень 2019 року - 4 620,96 грн., лютий 2019 року - 4 135,95 грн., березень 2019 року - 4 659,78 грн., квітень 2019 року - 7 298,03 грн., всього за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року - 30 280,47 грн. (а.с.16). Згідно довідки виконавчого комітету Березанської міської ради від 23.05.2019 року за вих. № 18-09-1096, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.17). Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України. Так, кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 18 СК України одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зміна правовідношення. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Так, пунктом 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України. У відповідності до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не є сталим і його може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначає змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. З урахуванням імперативних вимог ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, правовий аналіз конструкції норми статті 192 СК України приводить до висновку, що однією із самостійних правових підстав для зміни розміру стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання дитини є зміна сімейного стану платника аліментів, яка призводить до виникнення у нього обов`язку на утримання інших членів його сім`ї. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що з часу ухвалення рішення Березанського міського суду Київської області від 25.05.2016 року про стягнення з позивача аліментів на утримання першої дитини змінився його сімейний стан, а саме він вдруге одружився та від цього шлюбу в нього народився син, обов`язок по утриманню якого покладено на нього законодавцем нарівні з першою дитиною, що в сукупності покладає більше фінансове навантаження на позивача. Отже, змінились обставини, що мають істотне значення, впливають на визначений раніше розмір аліментів та є підставою для зміни їх розміру. Разом з тим, посилання позивача в позовній заяві на перебування в нього на утриманні дружини як на обставину, що є підставою для зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів, є безпідставними та необґрунтованими, так як сам по собі факт перебування дружини в декретній відпустці не означає її непрацездатності, не вказує на відсутність інших доходів та не доводить її потреби в матеріальній допомозі, а відтак - факт утримання її відповідачем не носить характеру обов`язкової та обтяжуючої його фінансовий стан обставиною в розумінні ст. 182 СК України, яка враховується при визначенні розміру аліментів, та не є достатньою підставою для зменшення їх розміру з підстав, визначених ст. 192 СК України. Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постанові від 17.01.2019 року у справі № 308/5705/16-ц. В той же час, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, у відповідності до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Позиція щодо стягнення розміру аліментів з урахуванням прожиткового мінімуму та обов`язку обох батьків утримувати дитину висловлена також у постанові Верховного Суду від 28 січня 2019 року (справа № 61-26615св18). За таких обставин, враховуючи доведений розмір доходів позивача, вказаний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків в однаковій мірі, пред`явлений до стягнення розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у вигляді 1/4 частки від всіх видів заробітку позивача в грошовому виразі перевищує 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак - забезпечує мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому, за правилами ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною 2 статті 182 СК України. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Разом з тим, за приписами ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18. Порядок дії актів цивільного законодавства визначено ст. 5 ЦК України, частина 3 якої вказує, що у випадку, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28.08.2018 року, частину 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом 2, згідно з яким виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Таким чином, правовий аналіз положень ст.ст. 2, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави зробити висновок, що у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для самостійного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, тобто з 08.07.2017 року, за відповідною постановою державного виконавця. Зазначене є обов`язком державного виконавця згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», відтак, у разі невиконання такого, стягувач вправі оскаржити дії державного виконавця у судовому порядку. Враховуючи вказане, посилання позивача на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в частині збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дитини до 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, як на правову підставу для збільшення розміру аліментів, що стягуються рішенням суду з позивача на утримання малолітньої дитини, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, та, всупереч таким посиланням позивача, не дають підстав для перегляду постановленого раніше судового рішення або для звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених фактичних обставин справи, враховуючи положення ст. 192 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме зменшенню розміру аліментів, які стягуються за рішенням Березанського міського суду Київської області від 25.05.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, адже саме такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, створення рівних майнових умов та можливостей щодо її розвитку порівняно з іншими утриманцями платника аліментів, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на позивача, та захистом його прав. У відповідності до положень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 768,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved