Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], пред'явив до суду позов до відповідачів: Семенівської міської ради Чернігівської області, [PERSON], [PERSON], в якій позивач просить: визнати за ним, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]; визнати за ним, [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] батька, [PERSON], та померлої [INFO] матері, [PERSON]. Звернувшись до Семенівської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав та при ознайомленні з правовстановлюючими документами на майно, яке позивач бажає переоформити, нотаріус повідомила його, що на право на земельну частку (пай) розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], та право на земельну частку (пай) розміром 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю), що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому батьку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки документи, що посвідчують право на земельну частку (пай) втрачені і оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно довідки відділу Держгеокодастру у Семенівському районі видати дублікати не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Крім позивача іншими спадкоємцями після смерті батьків є брати позивача - [PERSON] та [PERSON], які не заперечують, щоб право на земельні частки (паї) після батьків було визнано за позивачем. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельні частки (паї), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої просить розгляд даної справи провести без його участі, позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю, наслідки визнання позову Семенівській міській раді Чернігівської області роз'яснено та зрозуміло. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, надали до суду письмові заяви, згідно даних яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають повністю, правові підстави визнання позову їм роз'яснено та зрозуміло. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Бойко Тетяна Миколаївна, у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала до суду письмове пояснення, згідно даних якого, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника, просить розглянути дану справу без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, залишає вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, виконуючий обов'язки голови Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області Черниш Станіслав Валентинович у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду письмове клопотання, згідно даних якого просить розглянути справу без присутності представника Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області та залишає розгляд справи на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, Доля Наталія Миколаївна в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, письмово повідомила про те, що після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] згідно даних Єдиного спадкового реєстр спадкові справи не заводилися, просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [INFO] батька, [PERSON], та померлої [INFO] матері, [PERSON]. Звернувшись до Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області для оформлення спадкових прав та при ознайомленні з правовстановлюючими документами на майно, яке позивач бажає переоформити, нотаріус повідомила його, що на право на земельну частку (пай) розміром 4,38 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій матері на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], та право на земельну частку (пай) розміром 4,38 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки (паю), що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вітчизна» села Лосівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлому батьку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER], видати свідоцтво про право на спадщину не вбачається можливим, оскільки документи, що посвідчують право на земельну частку (пай) втрачені і оформлення спадкових прав можливо вирішити тільки в судовому порядку. Відповідно довідки відділу у Семенівському району Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим, оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Крім позивача іншими спадкоємцями після смерті батьків є брати позивача - [PERSON] та [PERSON], які не заперечують, щоб право на земельні частки (паї) після батьків було визнано за позивачем. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України. Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай). Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved