Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство "ЮНЕКС БАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 9 430,34 грн. Позов мотивований тим, що 23 серпня 2017 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір №6.23.0817.ФО_К (далі -Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних, комісією за обслуговування кредиту 2,99 % щомісячно. За умовами кредитного договору Позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, комісією за обслуговування кредиту щомісячно шляхом сплати чергових платежів у порядку та на умовах відповідно до п.2.3, 2.4, 2.5 Кредитного договору з кінцевим строком погашення кредиту - не пізніше 23.08.2020 р. Позивач зі своєї сторони виконав зобов`язання за Договором, а відповідач у порушення Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. Сума заборгованості за Договором станом на 07.02.2019 року складає 9 430,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом 8 983,03 грн., заборгованість за процентами та комісією 447,31 грн. У добровільному порядку відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути на свою користь зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати на сплату судового збору зі [PERSON] 15 березня 2019 р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] про наявність позову повідомлений 22 березня 2019 р. у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. Відповідач у наданий строк відзив та/чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін суду не надав, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів до позовної заяви судом встановлено, що між АТ "ЮНЕКС БАНК" і [PERSON] 23.08.2017 року був укладений кредитний договір №6.23.0817.ФО_К, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 10 000 грн. на строк до 23.08.2020 року (п.1.1) зі сплатою за користування кредитом 12 % річних (п.1.5.1) та комісією за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99 % від суми кредиту. Відповідно до п.2.3. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно у період з 01 по 10 число включно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 632 грн. Сума платежу включає в себе суму частини кредиту, яка погашається в поточному місяці, комісію за обслуговування кредиту та суму нарахованих за попередній календарний місяць процентів. На виконання зобов`язань щодо надання кредиту Банк відкрив позичальнику рахунок № [NUMBER] , на який перерахував 10 000 грн. АТ «ЮНЕКС БАНК» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договорі розмірі, однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка, за розрахунком банку, станом на 07 лютого 2019 року становить 9 430,34 грн., з яких: непогашена заборгованість за кредитом 8 983,03 грн.; непогашені відсотки 148,31грн.; непогашена комісія 299 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Згідно з частиною 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] умови договору порушив, проте суд не може погодитися з визначеним Банком розміром заборгованості з огляду на таке. Пунктом 1.5.3 укладеного між сторонами кредитного договору встановлено, що позичальник щомісячно сплачує банку комісію за обслуговування кредиту у розмірі 2,99% від суми кредиту. Згідно графіка погашення у додатку №1 до Кредитного договору сума комісії за обслуговування кредиту щомісячно складає 299 грн. За змістом частин четвертої, п`ятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною, а у відповідності до частини восьмої статті 18 Закону (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Умови кредитного договору, які передбачають стягнення зі споживача щомісячної комісії, є нікчемними та не потребують визнання недійсними. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). У пункті 1.5.3 кредитного договору не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачеві, при цьому позивач нараховував комісію за обслуговування кредиту, що є незаконним в силу частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». З розрахунку повернення нарахованої комісії за користування кредитними коштами за період з 23 серпня 2017 по 07 лютого 2019 р. встановлено, що відповідачем [PERSON] сплачено комісії на загальну суму 1 196 грн. Нарахованою та непогашеною є комісія у розмірі 299 грн. Зважаючи на вищезазначені положення закону, нарахування комісії є нікчемним, а тому заборгованість за нею стягненню з відповідача не підлягає, а сплачена сума комісії у розмірі 1 196 грн. підлягає зарахуванню на погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином у рахунок відшкодування заборгованості за кредитом стягненню на користь позивача з відповідача підлягає 7 935,34 грн. заборгованості за кредитом ((8 983,03 грн. (кредит) + 148,31 грн. (відсотки)) - 1 196 грн. (сплачена комісія) = 7 935,34 грн. (кредит)). У відповідності до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає 1 616,46 грн. (7 935,34 х 1921 : 9 430,34 = 1 616,46 грн.)

Outcome: partial