Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Євраз [PERSON] » 275000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача, 15.02.2016 року виконуючи свої професійні обовязки з ним трапився нещасний випадок у вигляді тяжких травм очей. Висновком МСЕК від 08.06.2016 року йому встановлена 70 % втрата професійної працездатності, наступний переогляд 15.06.2017 року, встановлена друга група інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що через травму він втратив значний відсоток працездатності, розуміє, що в майбутньому у нього може виникнути погіршення в стані здоровя. На даний час його самопочуття не поліпшується, оскільки травмоване око, втратив зір. Постійно переносить фізичну біль, в звязку з травмою він змушений був змінити ритм та організацію свого життя. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. Представник відповідача ПРАТ «Євраз [PERSON]» позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Вважають, що вина відповідача в заподіянні позивачеві моральної шкоди відсутня. Нещасний випадок з позивачем стався саме з його вини, оскільки при проведенні робіт позивач порушив інструкції з охорони праці, розмір компенсації за спричинену моральну шкоду позивачем належним чином не обґрунтований відповідно до вимог законодавства та явно завищений з урахуванням того, що травмування позивача сталося саме з його вини внаслідок грубого порушення ним правил безпеки виконання робіт. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПРАТ «Євраз [PERSON]» з 17.07.2013 р. по 25.07.2016 року. ( а.с.6). Висновком МСЕК від 08.06.2016 року йому встановлена 70 % втрата професійної працездатності, наступний переогляд 15.06.2017 року, друга група інвалідності ( а.с.11). Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом складено акт Н-1 від 18.03.2016 року (а.с.7-10) розслідування причин настання нещасного випадку. Відповідно до п.6 акту встановлено, що адміністрацією підприємства відповідача, порушено законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативи відповідно до вимог нормативних актів. 15.02.2016 року о 14.45 год. під час виконання трудових обов'язків в ПРАТ «Євраз [PERSON] », з [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого він одержав травму: контузія важкого ступеню, проникаюче поранення скляри з внутрішньо очним стороннім тілом, травматична катаракта, гіфема, гемоофтальм лівого ока. Контузія важкого ступеню , рване поранення нижньої повіки, стороннє тіло орбіт, травматична катаракта, посттравматичне відшарування сітківкі правого ока. Ступінь тяжкості травми тяжка. За наслідками проведеного розслідування нещасного випадку, що стався 15.02.2016 року о 14.45 год. на ПРАТ «Євраз [PERSON] », було складено Акт за формою Н-1 . Таким чином, під час розслідування нещасного випадку було встановлено вину у порушенні вимог чинного законодавства України про охорону праці самого [PERSON], який порушив 1.10, 3.4.14 « Інструкцію по охороні праці». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, від отриманої травми він знаходиться в постійній депресії. Йому встановлена друга група інвалідності, втрачено роботу, а іншу він знайти не може. Стаття 1172 ЦК України\~встановлює, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди перед [PERSON] несе ПРАТ «Євраз [PERSON] ». Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(із змінами) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . Як вказує позивач, у зв'язку із отриманою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 275\~000,00 грн.. При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги пояснення сторони позивача про те, що моральні переживання з приводу травмування призвели до значного емоційного напруження, пов'язаного з сильним і тривалим болем, втрата зору, настання інвалідності, моральні страждання, порушення нормального ходу його життя, що призвело до негативних наслідків. Вказані обставини, факт заподіяння моральної шкоди, тривалість і характер моральних страждань були підтвердженні в судовому засіданні. Разом з цим, суд приймає до уваги, що в заподіянні травми винен не тільки відповідач, а і сам [PERSON], що підтверджується висновкам в Акту форми Н-1 . Часткову вину [PERSON] в його травмуванні представник позивача не заперечував. При цьому суд не приймає до уваги твердження представників відповідача про відсутність його вини в заподіянні шкоди позивачеві, оскільки вина відповідача встановлена Актом форми Н-1 з якого вбачається, що порушення вимог законодавства про охорону праці допустив також [PERSON] З огляду на встановлені фактичні дані у їх сукупності, враховуючи психологічний та моральний стан позивача, його молодий вік, втрату роботи виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що діями ПРАТ «Євраз [PERSON] » позивачу заподіяно моральну шкоду на суму 80 000,00 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial