Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Медичний директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Судовська Т.В. звернулася до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] знаходиться на стаціонарному лікуванні з 10.09.2020. З 2011 року страждає на параноїдну шизофренію. Багаторазово лікувалась у психіатричних стаціонарах. В клінічній картині галюцинаторно-маячна, кататонічна симптоматика, психічні автоматизми, переживання релігійного змісту, що супроводжуються агресивними та ауто-агресивними тенденціями. Визнана інвалідом 2 гр. Згідно рішень Комунарського районного суду м Запоріжжя від 05.12.2016р та від 17.12.2018 року застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 16.01.2020 року по 03.03.2020 рік з діагнозом: "Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром". Зі слів матері психічний стан хворої суттєво погіршився протягом останнього тижня: відмовилась від ліків, сама до себе розмовляє, тікає з дому, бігає голою вулицями, брудна, неохайна, проявляє агресію до сина, називає його потворою, погрожує вбити, кидається на батьків з кулаками, останні 2 дні невживає їжу. Була доставлена матір`ю за направленням районного-психіатра Василенко Т.О . У приймальному відділенні була збудженою, неадекватною, агресивною, погрожувала вбити матір, билася з медичним персоналом, вигукувала: " Вы все твари, мерские.. Я без глаз... Я вся свечусь… Всех передушу, перережу... Вы кровь мою пить будете... Ты одержимая, я тебе все волосы вырву..." Намагалася вдарити лікаря. У зв`язку з неможливістю отримати згоду на госпіталізацію, була госпіталізована у примусовому порядку, за заявою матері, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. 11.09.2020 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву. [PERSON] у судовому засіданні пояснень не надала. Законний представник [PERSON] наполягала на задоволенні клопотання. Прокурор заяву підтримав і просив суд винести рішення про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, законного представника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання. Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.09.2020 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої пацієнтка страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. За психічним станом представляє ймовірну небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved