Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи "Мелітопольський психіатричний диспансер" Запорізької обласної ради Резніченко О.Л. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] , 1983 року народження, у психіатричну лікарню у примусовому порядку для здійснення лікування. Заява обґрунтована тим, що громадянин [PERSON] , 1983р. н., який проживає за адресою: [ADDRESS] , був доставлений до приймального покою комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради спеціалізованою бригадою швидкої медичної допомоги 01.08.19 о 16.20 год. Громадянин [PERSON] , 1983 р.н, вперше був госпіталізований до Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у 2015 році у зв`язку з наявністю маячних ідей переслідування та впливу з діагнозом: «Гострий транзиторний психотичний розлад». Оскільки пацієнт відмовлявся надати усвідомлену добровільну згоду на лікування у закладі з надання психіатричної допомоги, був госпіталізований у примусовому порядку. У 2017 році повторно проходив стаціонарне лікування у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР також у примусовому порядку з тим же діагнозом. В подальшому тричі лікувався стаціонарно у психіатрично-наркологічному відділенні чоловічому за добровільною згодою. Був консультований завідуючим кафедрою психіатрії Запорізького державного медичного університету, д.м.н., проф. [PERSON] , ним було виставлено діагноз: «Шизофреноподібний психічний розлад внаслідок вживання каннабіноїдів», оскільки пацієнт стверджував, що усі свої вчинки здійснював на тлі вживання каннабіноїдів. Остання госпіталізація з 18.02.2019 до 11.04.2019. У встановлені групи інвалідності пацієнту було відмовлено. Згідно відомостей, що містяться у заяві матері [PERSON] пацієнт протягом останніх 1,5 місяців змінився у поведінці, почав влаштовувати сварки, перебив вдома усі дзеркала, забороняв батькам їсти м`ясо, хліб та рибу. Двічі викликався наряд поліції, оскільки пацієнт погрожував їм фізичною розправою. Після цього пішов з дому, вів асоціальний спосіб життя, жебракував, ночував на вокзалах, мився в калюжах, чіплявся до перехожих, на вмовляння рідних повернутися додому реагував агресивно, заявляв, що він їх «не знає… я не [PERSON] … ви хто такі». 01.08.2019 [PERSON] був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР о 16.20 у зв`язку з тим, що виявляв агресію відносно оточуючих, був затриманий працівниками поліції. Своїй поведінці надав безглузді пояснення, відмічалось мовно-рухове збудження. При надходженні пацієнт контакту був мало доступний, на запитання відповідав поза змістом, активно жестикулює, голосно лається. Відмічалась розірваність мислення. На зауваження оточуючих не реагував. При надходженні [PERSON] відмовився надати добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. Відомості про наявність психічних розладів та неадекватну поведінку пацієнта зафіксовані черговим лікарем-психіатром бригади швидкої медичної допомоги [PERSON] та викладені у заяві матері. 02.08.2019р. [PERSON] , 1983 р.н., було оглянуто комісією лікарів психіатрів Комунальної установи "Мелітопольський психіатричний диспансер" Запорізької обласної ради, яка дійшла висновку, що у хворого мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання каннабіноїдів: «психотичний шозофреноподібний розлад». Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР в судовому засіданні просила задовольнити заяву про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку, пояснила, що хворий неодноразово проходив стаціонарне лікування з 2015 року. На теперішній час психічний стан здоров`я [PERSON] погіршився, виявляє агресію, підвищена роздратованість. Вважає, що [PERSON] становить загрозу для себе та оточуючих, тому хворий потребує примусового лікування. Законний представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, [PERSON] доводиться їй сином, останнім часом він став дуже агресивним, свою агресію проявляє відносно неї, становить загрозу для себе та оточуючих, поводить себе неадекватно. [PERSON] в судовому засіданні пояснень не надав, оскільки був видалений із залу суду за ухвалою суду у відповідності із ст.. 145 ЦПК України внаслідок неадекватної та агресивної поведінки. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. 01 серпня 2019 року [PERSON] був доставлений у супроводі медичних працівників до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР, де йому черговим лікарем-психіатром бригади швидкої медичної допомоги [PERSON] був визначений попередній діагноз «Гострий транзиторний психотичний розлад». /а.с. 5/ Згідно висновку ЛКК від 02.08.2019 /а.с.3/ [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання каннабіноїдів: «психотичний шозофреноподібний розлад». Згідно з п.9 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Згідно з ч.ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з ст. 16 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарсько-психіатричного огляду комісії лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved