Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.11.2008 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач понад десять років проживає окремо та жодного з своїх батьківських обов`язків не виконує, будь-якої участі в утриманні та вихованні сина не приймає. Відповідач не спілкується з сином, не приймає участі у вихованні дитини, не відвідує його, не цікавиться його здоров`ям, морально та матеріально не підтримує. Позивач зазначає, що з 2016 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , який бажає усиновити її сина [PERSON] . Позивач вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме найвищим інтересам дитини. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та викликано сторони в засідання. Згідно з протокольною ухвалою суду від 09.08.2021 підготовче провадження у справі було завершено та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій також вказала, що позивач позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] не заперечує, розгляд справи просить проводити без його участі. Представник третьої у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, до заяви долучив рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №1054 від 15.09.2021 «Про затвердження висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] » та висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.211 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як вбачається із змісту Постанови Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" суд роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2011, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12.11.2008, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 18). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені від 26.10.2011, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] (а.с. 17). 24.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24.06.2016, виданого Виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області (а.с. 12). Згідно з довідкою ПП «КВЖРЕП №8» №514 від 20.05.2021, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад родини: син [PERSON] , [INFO] ; чоловік [PERSON] , 1984 року народження. Син зареєстрований з матір`ю, проживають разом (а.с.9). Зі змісту копії нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 18.05.2021, з 2008 року він перебував у цивільному, а з 24.06.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , разом з якою виховує її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якого має намір усиновити, так як приймає участь у належному утриманні та вихованні дитини з 2008 року по теперішній час (а.с. 14). Згідно з копією нотаріально засвідченої заяви [PERSON] , вона дає вільну та безумовну згоду на усиновлення її сина [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] (а.с. 13). 18.10.2017 відділом освіти Житомирської районної державної адміністрації видано довідку №56, відповідно до змісту якої [PERSON] , [INFO] , відвідував Новогуйвинський дошкільний навчальний заклад «Дзвіночок» і був відрахований 31.08.2010. За період перебування дитини в закладі, вихователі жодного разу не спілкувалися з батьком дитини, він не приводив і не забирав сина, не приходив на батьківські збори та свята (а.с. 19). Відповідно до довідок Новогуйвинської гімназії Житомирського району Житомирської області №36 від 20.05.2021 та від 21.05.2021, [PERSON] не брав участі у вихованні сина [PERSON] протягом навчання в гімназії з 2010 року по теперішній час, не спілкувався з класними керівниками. Дитиною піклується мама [PERSON] та вітчим [PERSON] (а.с. 20, 21). 02.08.2021 уповноваженими особами служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради здійснено обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , про що складно відповідний акт, згідно зі змістом якого дитина проживає у [ADDRESS] . Квартира у належному технічному стані, забезпечується всіма комунальними послугами. У квартирі створено належні умови для проживання та виховання дитини, хлопець забезпечений всім необхідним для життя, навчання та розвитку. Батько дитини [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , сплачує аліменти, іншої допомоги не надає. Більше 10 років не бачився з дитиною, сином не цікавиться (а.с.32). Із висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] від 15.09.2021 №1054, зокрема, вбачається, що дитина народилась у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . У 2008 році шлюб між батьками [PERSON] розірвано. На даний момент [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , яка створила необхідні умови для проживання та виховання дитини, дбає про розвиток сина. [PERSON] з 2008 року з сином не бачиться, не бере участі у його вихованні, не цікавиться станом здоров`я, розвитком дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] втратив з батьком родинний зв`язок, не заперечує проти позбавлення його батька батьківських прав. На підставі наведених вище фактів, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Наведені матеріали справи свідчать про те, що батько дитини, відповідач у справі [PERSON] , не піклується жодним чином про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує зі своєї сторони необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Дитина знаходиться на повному утриманні матері та проживає разом із нею. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Як визначено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей . Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від таких, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав; мати дитини створила нову сім`ю, її чоловік піклується про дитину з 2008 року та бажає усиновити хлопця, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини, його належному догляду та вихованню. Згідно з п.1 ч.1 ст.167 СК України особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 454,00 грн. Щодо судового збору в іншій частині (50%, 454 грн), судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Outcome: approved