Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

В позовній заяві зазначено, що рішенням Запорізької міської ради „Про створення Комунальних підприємств теплових мереж" №17 від 11.01.2002 року створено Концерн „Міські теплові мережі". Позивачем постачалась теплова енергія на опалення та гаряче водопостачання відповідачу у приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Чумаченка, 36/114 Теплова енергія може споживатись лише на підставі договору. Позивачем було відпущено теплової енергії відповідачу в період з січня 2009 року по травень 2013року. Однак, відповідач протягом тривалого часу не виконував свої обов'язки по сплаті спожите теплової енергії та гарячого водо забезпечення, у зв'язку з чим за відповідачами станом на 01.06.2013 року виникла заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання у розмірі 1244, 21 грн. До теперішнього часу дана сума заборгованості відповідачами не погашена. Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовної заяви з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач заперечував проти позову вказавши, що пропущено строк позовної давності позивачем. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до розрахунку за період з 01.01.2009 року по 01.060.2013 року відповідачі за період з 01.01.2009 року по 01.06.2013 отримали певні послуги від позивача. Згідно п. 10 „Правил надання населенню послуг з водо-, тепло- забезпечення та водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997 р. за №1497 та п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до свідоцтва право на спадщину майно у власність за адресою м. Запоріжжя, вул. Чумаченка 36/131 було набуто відповідачем 01.07.2011 року. Однак при прийнятті права спадщини на майно відповідач приймає всі боргові зобовязання які стосуються даного майна. Клопотання про застосування позовної давності підлягає частковому задоволенню а саме необхідно застосувати ст. 256 ЦПК України до суми боргу за розрахунком яка стосується 2009 року. Оскільки позивач до суду звернулись з судовим наказом про стягнення суми боргу 23.07.2013 року. В іншій частині позовна давність позивачем не була пропущення оскільки судовий наказ від 23.09.2013 року по справі 333/5788/13-ц було скасовано 18.10.2013 року та в подальшому позивач звернувся до суду з позовною заявою як це передбачено в ст. 118 ЦПК України в межах позовної давності 31.05.2016 року. Отже до позовних вимог за період з 01.2009 року по 06.2010 року необхідно застосувати позовну давність. У звязку з чим сума заборгованості у розмірі 588, 16 гривень за вище вказаний період стягненню не підлягає. В іншій частині доводи відповідача не знайшли обґрунтоване підтвердження. Таким чином сума боргу яка підлягає стягненню з відповідача становить 656, 05 гривень (розрахунок: 1244, 21 гривень - 588, 16 гривень = 656, 05 гривень) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати судовий збір ,сплачений нею за подання позову до суду. Клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору у звязку з скрутним матеріальним становищем не підлягає задоволенню оскільки жодних доказів про викладенні обставини та скрутне матеріальне становище відповідач суду не надав окрім власних пояснень. На підставі викладеного,

Outcome: partial