Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду з вказаною заявою в якій просить рішенням суду надати їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог вказала, що 18 червня 2016 року померла [PERSON], яка заповітом від 10.12.1997 року . заповіла їй все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом. Таким чином, вважає, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і має право на спадкування майна, що залишилась після смерті заповідачки. Маючи намір прийняти спадщину позивач звернулася до Дружківської державної нотаріальної контори, проте, у прийнятті заяви їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначеної заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 18 червня 2016 року. Вказує, що своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у звязку з тим, що вона хворіла. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції від 15.12.2017. Приписами пункту 9 Розділу XIII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Цивільного процесуального Кодексу (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-УІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм цивільного процесуального Кодексу в редакції від 15.12.2017року за правилами загального позовного провадження. В судове позивач не з явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення судом заочного рішення по справі. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Дружківської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення справи від нього не надійшло. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка померла 18 червня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 946868 від 21 червня 2016 року(а.с. 9). Відповідно до заповіту від 10 грудня 1997 року, [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом [PERSON]. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №12727 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилось спадкове майно, до складу якого увійшла квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.01.1991 року Виконавчим комітетом Дружківської міської ради (а.с.7). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 18 червня 2016 року відмовлено у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.6). Відповідно до відповіді № 40/01-16 від 29.01.2018 року, наданої приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу [PERSON] на запит суду, заповіт , який залишився після смерті [PERSON], яка померла 18 червня 2016 року, є чинним,на цей час не змінений та не скасований(а.с.34-46). Відповідно до відповіді № 1258/01-16 від 19.12.2018 року, наданої Дружківською державною нотаріальною конторою на запит суду, після смерті [PERSON], яка померла 18 червня 2016 року, заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.24-26 ). Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] перебувала на лікуванні у стаціонарі КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені [PERSON]» з 03.02.2016 року по 15.02.2016 року з діагнозом нестабільна стенокардія прогресуюча, постінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. (а.с.16-17). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Відповідно ч.1. ст. 1235 ЦК України заповідач має право призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. Як встановлено, позивач від прийняття спадщини не відмовлялася, що також підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповіддю Дружківської державної нотаріальної контори № 1258/01-16 від 19.12.2018 року. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до розяснень пункту 24 частини 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем, яка є спадкоємцем майна померлої за заповітом, з поважних причин, позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] тим, що вона є жінкою похилого віку та з 03 лютого 2016 року по 15 лютого 2016 року знаходилась на лікуванні в Клінічній лікарні швидкої та невідкладної Допомоги ім. проф. [PERSON] м. Харкова, а тому не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини (а.с.16-17). Такі обставини, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та з урахуванням загальних засад цивільного судочинства суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Визначаючи позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, суд в резолютивній частині рішення вказує відповідний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, та, вважає, що строк у три місяці є таким, який достатній для подання заяви про прийняття спадщини, та не перевищує строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги позивача про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved