Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунутування позовних вимог зазначила, що [INFO] в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік - [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 17 липня 2018 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 129, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право забудовника на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Позивач на день смерті [PERSON] перебувала з ним у шлюбі, тому отримала право на спадкування у першу чергу. Окрім неї, у покійного є дві дочки [PERSON] та [PERSON] та матір [PERSON] , які спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Спадщину вона прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На виконання вимог чинного законодавства після витоку шестимісячного строку з дня відкриття спадщини вона звернулася до Приватного нотаріуса Веселинівського нотаріального округу Миколаївської області та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. На підставі вказаної заяви нотаріусом заведено спадкову справу за №155/2018 Після заведення спадкової справи нотаріус оглянув надані документи та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на вказане майно . Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії слугувала відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №208/02-31 від 10.04.2019 року та рекомендувала звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Рішенням Порічонської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №4 від 27.10.2016 року "Про затвердження проекту із землеучтрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] " затверджено проект землеустрою та передано у власнсть земельну ділянку за кадастровим номером 4821784200: 06:013: 00006 загальною площею 2418 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку зареєстровано , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.04.2019 року. 16.04.2018 року виготовлено та затверджено Будівельний паспотр будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою по [ADDRESS] 07.06.2019 року будівництво закінчено. Враховуючи вищевикладене, вона звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав. В судовому засіданні предстаник позивач [PERSON] заяву підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав та просила позов задовольнити. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Ставніченко А.П. в судове засідання не з`явився, але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти позову. Заслухавши представника позивача [PERSON] , третю особу [PERSON] з урахуванням заяви представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік - [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 17 липня 2018 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено запис № 129, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: право забудовника на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом. Позивач на день смерті [PERSON] перебувала з ним у шлюбі, тому отримала право на спадкування у першу чергу. Окрім неї, у покійного є дві дочки [PERSON] , [PERSON] та матір [PERSON] , які спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 155/2019 Спадщину позивач прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На виконання вимог чинного законодавства [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Веселинівського районного округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. та подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі вказаної заяви нотаріусом заведено спадкову справу за №155/2018 Після заведення спадкової справи нотаріус оглянув надані позивачем документи та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадищну за законом на вказане майно . Підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії слугувала відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно, у зв`язку з чим нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №208/02-31 від 10.04.2019 року та рекомендувала звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Рішенням Порічонської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №4 від 27.10.2016 року "Про затвердження проекту із землеучтрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] " затверджено проект землеустрою та передано у власнсть земельну ділянку за кадастровим номером 4821784200: 06:013: 00006 загальною площею 2418 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку зареєстровано , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.04.2019 року. 16.04.2018 року виготовлено та затверджено Будівельний паспотр будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою по [ADDRESS] 07.06.2019 року будівництво закінчено. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Матеріалами спадкової справи №155/2019 встановлено, що [PERSON] заповіту не склав. Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач на день смерті спадкодавця перебувала з померлим у шлюбі, тому отримала право на спадкування за законом у першу чергу. Спадщину позивач прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, та що її право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved