Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/2006/980-К/863 . Відповідно до умов договору (п. 1.1) банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 47 435,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 16 % річних. Цільове використання коштів - придбання автотранспортного засобу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.06.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/2006/980-К/863. Відповідно до умов договору (п. 1.1) банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 47 435,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 16 % річних. Цільове використання коштів - придбання автотранспортного засобу. Заставодавець передає в заставу Заставодержателю автомобіль марки Dabwoo Lanos TF 69 Y, рік випуску 2006, чорного кольору, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний № [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі cвідоцтва про реєстрацію [NUMBER]. Свої зобов'язання за договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав і не виконує по теперішній час. Так, відповідно до п.3.3 договору відповідач зобов'язався проводити погашення кредиту та інших платежів, передбачених договором, шляхом здійснення перерахування коштів на рахунок банку мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 1 261,00 грн. Кінцевий термін повернення кредиту - 29.06.2011р. Відповідно до п.5.1 договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, позичальник повинен сплатити банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок. Станом на 04.03.2014 рік у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 336507,11 грн. Згідно із ст.572 ЦК України: в силу застави кредитор (заставодержагель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до п.4.3 Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно з законом України «Про заставу». Згідно із ст. 19 ЗУ «Про заставу»: за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку). Статтею 20 ЗУ «Про заставу» передбачено, що Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання, застава зберігається в початковому обсязі. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Згідно з п.2.1.4 Договору застави - у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором. Банк має право задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмета застави в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, враховуючи суму кредиту, відсотків, пені, штрафів та інших витрат, пов'язаних зі зверненням стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Частиною першою статті 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом. Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved