Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2011 року. Від спільного подружнього проживання у них народилась дитина : [PERSON], [INFO]. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 серпня 2018 року шлюб між ними розірвано . Вказує, що відповідач обіцяв добровільно надавати допомогу на утримання сина , однак на даний час заявив, що він може купувати необхідні речі дитині, а не давати кошти. Відповідач всупереч вимогам ст. 180 СК України дитину не утримує, добровільно не бажає надавати допомогу на утримання сина , а їй, позивачу одній важко утримувати неповнолітнього сина. Зазначає, що відповідач працює в Польщі та, як ровідомляв її матері, заробляє у годину 20 злотих, що становить згідно курсу банку 140 грн. Припускає, що денний заробіток відповідача становить 700 гривень. Відповідач [PERSON] здоровий, працездатного віку, інших утриманців крім їх сина немає, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. Вважає, що відповідач матеріально забезпечений і може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно до його повноліття, а також стягнути 450 грн. судових витрат за надання правничої допомоги. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час місце розгляду справи повідомлена належно. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову, долучила світлини, які виставлені відповідачем у соцмережі Facebook та вказала, що даними світлинами підтверджується те, що відповідач [PERSON] працює та відпочиває в Польщі, що свідчить про наявність коштів у останнього. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час місце розгляду справи повідомлений належно, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого, позов визнав частково та зазначив, що протягом тривалого часу не спілкується з матір'ю позивача, тому не повідомляв останній про заробітки в Польщі. Також, жодного доказу, того, що він працевлаштований у Польщі позивачем не надано. Вказує, що витрачає на утримання дитини значні кошти на відповідне харчування, одяг, взуття, та неодноразово заявляв позивачу, що готовий купувати необхідні речі сину. Зазначає, що одружився вдруге, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, і на даний час на його утриманні перебуває вагітна дружина. Стверджує, що на даний час ніде не працює та не отримує жодного додаткового доходу. Просить суд стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1 100грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала відзив останнього. Враховуючи пояснення представників сторін , беручи до уваги відзив на позов, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновків. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181СК України способи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривні, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони 15 березня 2011 року уклали шлюб в с. Угорники Коломийського району , актовий запис № 3 (а.с.4) За час спільного проживання сторін у них народився син [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження дитини видно, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини (а.с.5) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю [PERSON] (а.с.4) При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON] і відповідно до ст. ст.180,181 СК України зобов язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення ним повноліття. Враховуючи викладене, а також, що із світлин соцмережі Facebook, долучених представником позивача, вбачається, що відповідач у робочій формі, а також на відпочинку перебуває у Республіці Польша, беручи до уваги, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., суд вважає, враховуючи першочергово інтереси неповнолітньої дитини, що позов слід задовільнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п»ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в решті слід відмовити. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов'язані з правничою допомогою в сумі 450 грн., сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією №338457 від 01.02.2019 р. (.а.с.9). Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved