Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначається, що 06 лютого 2013 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг № 014/0974/82/0051704 згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 28683,32 грн. зі сплатою 35,3 відсотків річних за користування кредитом та терміном користування по 06 лютого 2019 року. Погашення кредиту мало здійснюватися щомісячними платежами згідно умов договору та графіку. Банк зі свого боку виконав взяті на себе зобов*язання за кредитним договором. 06.02.20134 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 014/0974/82/0051704/1, згідно умов якої, на період з 06.02.2013 р. по 31.03.2013 р. розмір процентної ставки за кредитом складає 0,01% річних. З 01.04.2013 р. процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі передбаченому п.п. 1.1.8 п.1.1 кредитного договору , без укладання додаткової угоди. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного Кодексу України, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість , що станом на 07.10.2014 року становить 39126,79 грн., з яких: 25593,22 грн. -поточна заборгованість за кредитом, що підлягає достроковому стягненню, в тому числі: 972,07 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 7460,64 грн. -пеня за порушення строків повернення кредиту; 6072,93 грн. - заборгованість по процентам. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач до суду не з*явилася, але від неї мається заява у якій вона частково визнає борг за кредитом , а саме визнає основну частину боргу та просить суд зменшити розмір пені, оскільки вважає, що її розмір значно перевищує розмір завданих збитків. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2013 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг № 014/0974/82/0051704 згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит в розмірі 28683,32 грн. (а.с.7-11). Погашення заборгованості мало здійснюватися відповідачем згідно графіку ( а.с.13-15). Також, між сторонами було укладено додаткову угоду № 014/0974/82/0051704/1 від 06.02.2013 р. ( а.с.22). До матеріалів справи також додано графік погашення заборгованості згудно додаткової угоди № 014/0974/82/0051704/1 від 06.02.2013 р.( а.с.24). 01.08.2014 р. на адресу відповідача банком направлялася вимога про дострокове виконання грошових зобов*язань за договором про надання банківських послуг ( а.с.25-26). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 07.10.2014 р., заборгованість [PERSON] перед банком становить 39126,79 грн. ( а.с.5-6). З розрахунку вбачається, що за неналежне виконання відповідачем умов договору , банком було нараховано пеню у розмірі 7460,64 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Положення цієї статті застосовуються до відносин за кредитним договором на підставі частини 2 ст. 1054 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, враховуючи докази в їх сукупності,

Outcome: partial