Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

До суду звернувся ФОП [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.05.2018 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-4117128. У відповідності до полісу ПРАТ «СК «ВУСО»зобов`язалось відшкодувати шкоду перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом " Opel Combo", д.н.з. « [NUMBER] ». 16.03.2019 року о 11 год. 50 хв. в місті Кременчуці по вулиці Велика Набережна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Combo, державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Lexus RX 350», д.н.з. « [NUMBER] ». В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Відповідно до постанови Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.05.2019р. водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. За заявою потерпілої особи [PERSON] , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 06442-24 від 11.06.2019 року та доповнення № 1 до страхового акта від 21.06.2019 року ПРАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 20950,56 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 15471 від 11.06.2019 року та № 16510 від 24.06.2019 року. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» складає: 20950,56 грн. Водночас дорожньо-транспортна пригода відбулась за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] , що є порушенням умов, передбачених п.13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки дтп відбулося без особистого керування страхувальника. Враховуючи викладене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 50 % сплаченого відшкодування за полісом № АМ-4117128 від 26.05.2018 року. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 24 червня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням № 16510 від 24.06.2019 року. На виконання вищевказаного зобов`язання відповідачем сплачено на користь ПрАТ «СК «ВУСО» частину збитків у розмірі 1000 грн. Таким чином залишок заборгованості склав 9475,28 грн. 15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих кредитору по договорам страхування. Таким чином до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 9475,28 грн., витрати на правову допомоги в розмірі 4000 грн. та судові витрати в розмірі 840,80 грн. Представник позивача ФОП [PERSON] - адвокат Самойленко П.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі позивача та його представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про дату, місце і час судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.05.2018 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ-4117128. У відповідності до полісу ПРАТ «СК «ВУСО»зобов`язалось відшкодувати шкоду перед третіми особами, яку може бути завдано транспортним засобом "Opel Combo", д.н.з. « [NUMBER] ». 16.03.2019 року о 11 год. 50 хв. в місті Кременчуці по вулиці Велика Набережна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel Combo», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Lexus RX 350», д.н.з. « [NUMBER] ». В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «Lexus RX 350» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Відповідно до постанови Крюківського районного суду м.Кременчука від 30.05.2019р. водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. За заявою потерпілої особи [PERSON] , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 06442-24 від 11.06.2019 року та доповнення № 1 до страхового акта від 21.06.2019 року ПРАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 20950,56 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 15471 від 11.06.2019 року та № 16510 від 24.06.2019 року. Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» складає: 20950,56 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно п. 38-1.1 ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У свою чергу п.12.2 ст. 13 У «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Водночас дорожньо-транспортна пригода відбулась за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] , що є порушенням умов, передбачених п.13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки дтп відбулося без особистого керування страхувальника. Враховуючи викладене у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 50 % сплаченого відшкодування за полісом № АМ-4117128 від 26.05.2018 року. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 24 червня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням № 16510 від 24.06.2019 року. На виконання вищевказаного зобов`язання відповідачем сплачено на користь ПрАТ «СК «ВУСО» частину збитків у розмірі 1000 грн. Таким чином залишок заборгованості складає 9475,28 грн. 15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 15/07/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих кредитору по договорам страхування, в тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді чистини виплаченого страхового відшкодування за договором № АМ-4117128 від 26.05.2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог, як щодо розмірів збитків, так і витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладені обставини, а також те, що на момент розгляду справи відповідач не відшкодував позивачу кошти, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Керуюсись ст. 22, 38 Закону України «Про страхування», ст.ст. 512, 514, 979, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved