Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що між нею та відповідачем 09 грудня 2003 року укладений шлюб. Подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає лише частково, в зв'язку з чим позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, з розміром аліментів погоджується. Крім цього, повідомив, що працює монтером колії в РФ "Придніпровська залізниця" СП "Павлоградська дистанція колії", не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та аліментних зобов'язань не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить вимоги позивачки законними, обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що 09 грудня 2003 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 09.12.2003 року (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Чаплинської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 18.11.2004 року, подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до вказаного свідоцтва відповідач у справі є батьком дитини (а.с. 7). Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає частково. Сторонами не надано доказів того, що між батьками досягнута угода про утримання сина, а також доказів добровільного виконання відповідачем своїх обов'язків по утриманню дитини в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] є працездатним, не є інвалідом, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців не має, працює, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання сину. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров'я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз'яснює, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved