Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

До суду звернулось ПАТ «Державний ощадний банк України» з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що 21.08.2008 між ВАТ«Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6808 про надання кредитних коштів у сумі 17000 доларів США на споживчі потреби. В забезпечення виконання кредитного договору 21.08.2008 між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А., предметом якого є квартира [ADDRESS] Умови кредитного договору було порушено, зобов'язання за кредитом належним чином позичальником не виконано, допущено прострочення заборгованості. Тому просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у загальній сумі 13841,63 доларів США. Також просили, з урахуванням уточнення позовних вимог, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 6808 від 21 серпня 2008 року у розмірі 13841,63 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21 серпня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою Іриною Анатоліївною, зареєстрованим в реєстрі за № 5441, а саме квартиру [ADDRESS], шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши початкову ціну продажу зазначеної квартири на рівні 434 579,00 грн. Виселити із вказаного житлового приміщення зареєстрованих мешканців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зобов'язати Центр надання адміністративних послуг Кременчуцької міської ради зняти з реєстрації осіб, зареєстрованих у вказаній квартирі. Стягнути з відповідачів судові витрати. Відповідачі [PERSON], [PERSON] пред'явили зустрічний позов до ПАТ «Державний ощадний банк України», який прийнято судом та об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Просили визнати припиненим договір іпотеки від 21.08.2008, укладений між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також внести до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису з реєстру щодо предмету іпотеки - квартири за вищевказаною адресою. В обґрунтування зустрічного позову зазначили, що позичальник помер, спадщину вони не приймали, банк не довів до відома іпотекодавців інформацію про зміну умов кредитного договору та не одержав їх згоди щодо збільшення їх відповідальності у зв'язку з цим. Іпотека припиняється через припинення основного зобов'язання, при цьому відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації. У судовому засіданні представник ПАТ «Державний ощадний банк України» вимоги первісного позову підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Проти задоволення зустрічного позову заперечила, пояснила, що основне зобов'язання за кредитом не виконано, відповідальність іпотекодавців не змінювалась, а позичальнику лише було надано за його заявою кредитні канікули на 6 місяців. Тому вимоги позову є законним та обґрунтованими. У судовому засіданні представник [PERSON] заперечив проти вимог первісного позову, пояснив, що іпотека припинена, просив відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Представник Центру надання адміністративних послуг в м. Кременчуці до суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких повідомлено, що Центр не є належним відповідачем у справі оскільки, відповідно до рішення Кременчуцької міської ради від 23.02.2016, повноваженнями у сфері реєстрації місця проживання наділено Автозаводську та Крюківську районні адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Представник Органу опіки та піклування до суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 21.08.2008 між ВАТ«Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір № 6808 про надання кредитних коштів у сумі 17000 доларів США на споживчі потреби. Кредитні кошти позичальником отримано. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 21.08.2008 між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Татаринцевою І.А., предметом якого є квартира [ADDRESS] Додатковим договором від 24.06.2009 № 1, укладеним між ВАТ«Державний ощадний банк України» та [PERSON], до кредитного договору від 21.08.2008 № 6808 внесено зміни, а саме в п.п. 1.5, п.п. 1.6.1 щодо порядку погашення кредиту та нарахування відсотків. При цьому, процентна ставка по кредиту та відповідальність майнових поручителів не змінювалась. Умови кредитного договору було порушено, зобов'язання за кредитом належним чином позичальником не виконано, допущено прострочення заборгованості. Згідно з розрахунком банку загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором, на час звернення до суду з позовом, складає 13841,63 доларів США. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 03.11.2003, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради, свідоцтвом про право на спадщину від 12.10.2013, виданим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Васильченко О.Б., власниками спірної квартири, переданої в іпотеку, на цей час залишаються [PERSON] та [PERSON], якою, окрім своєї частки, також успадковано 1/3 частку квартири, яка належала [PERSON] Рішенням Світловодського районного суду від 05.11.2015, яке набрало законної сили 17.11.2015, з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за вищевказаним договором кредиту у сумі 12 535,46 доларів США. Суму заборгованості за рішенням суду не погашено. Вимогами від 17.03.2016 банк повідомив [PERSON] про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за ним, а також [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на іпотечне майно, у разі не виконання зобов'язань за кредитним договором. Також [PERSON] та [PERSON] повідомлено про необхідність звільнення житлового приміщення - іпотечного майна. Всі вказані вимоги отримано 21.03.2016 [PERSON] за місцем реєстрації та проживання боржника та іпотекодавців ([ADDRESS]), що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до звіту про оцінку майна від 10.04.2017, складеного суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], вартість предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] складає 434 579,00 грн. (з ПДВ). [INFO] позичальник [PERSON] помер. Згідно з витягом зі Спадкового реєстру від 30.05.2017, після смерті [PERSON] [INFO] заведено спадкову справу. Відомості про прийняття будь-ким зі спадкоємців спадщини, про отримання ними свідоцтва про право на спадщину сторонами суду не надано. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Зазначене також передбачено умовами вищезазначеного договору іпотеки від 21.08.2008. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст. 41 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Ураховуючи викладене, у даному випадку кредитне зобов'язання не припинилося у зв'язку зі смертю боржника, оскільки допускає правонаступництво, а тому іпотека також не є такою, що припинена. Так як банком не встановлено правонаступника [PERSON] у кредитному зобов'язанні, під час розгляду справи відповідні клопотання про витребування доказів не заявлялись, вимога про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає. Водночас, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, оскільки кредитне зобов'язання порушено, залишається не виконаним, іпотека на цей час є чинною. У задоволенні вимоги про виселення іпотекодавців та членів їх сім'ї із займаного житлового приміщення слід відмовити, оскільки таке виселення можливо лише з наданням відповідачам іншого постійного житлового приміщення, яке банком не запропоновано. Вимога про зняття відповідачів з реєстрації не підлягає задоволенню у зв'язку з безпідставністю. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги первісного позову слід задовольнити частково, а у задоволенні вимог зустрічного - відмовити Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. З позивача також необхідно стягнути суму недоплаченого судового збору при зверненні до суду з позовом за майнову та немайнові вимоги.

Outcome: partial