Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. 18.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дочки, а також на своє утримання в сумі 2000 гривень до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами було розірвано і після його розірвання відповідач не виконує свій батьківський обов'язок, а саме матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак свої доходи отримує від роботи по найму та від зайняття підприємницькою діяльністю, а тому на думку позивача може сплачувати аліменти на утримання дитини, що й стало підставою звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог не подавав не дивлячись на пропозицію суду викладену в ухвалі про відкриття провадження від 20.12.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв,клопотань від позивача та відповідача у зазначеній цивільній справі, повязаних із розглядом справи, до суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали суду від 20.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 11.01.2019 року без повідомлення (виклику) сторін, розяснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки, запропоновано відповідачеві у пятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву Судовий розгляд справи було відкладено на 15.02.2019 року, оскільки зворотнє поштове повідомлення про повідомлення відповідача про розгляд справи та отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі, що направлялася за зареєстрованим місцем проживання останнього, до суду не повернулося. З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, 08.02.2019 року на веб - порталі "Судова влада" судом розміщено оголошення про відкладення розглядом справи на 17.01.2019 року. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд даної справи. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України розяснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.191 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд даної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідачем не надіслано до суду відзиву у встановлений судом в ухвалі від 20.12.2018 року строк, про поважність причин його неподання не повідомлено. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено за час перебування у шлюбі сторони по справі мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] батьком якої у її свідоцтвах про народження записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, яка не може в повній мірі забезпечити їй фізичний та гармонійний розвиток, а тому суд вважає, що права дітей на належне утримання з боку відповідача порушені та підлягають судовому захисту. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів на утримання дружини у зв'язку з проживанням з нею дитини сімейним законодавством не визначено, тому суд вважає за можливе застосувати ст.80 СК України, за якою розмір аліментів на утримання подружжя за рішенням суду може бути присуджено у твердій грошовій сумі. Висновки суду Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав для стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що позов [PERSON]. підлягає задоволенню, так як обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved