overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.12.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборнгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.10.2016 року має заборгованість - 24169 грн. 24 коп., яка складається з наступного: - 2495,92 грн. - заборгованість за кредитом; - 17246,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2800,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, - 500,00 грн. - штраф(фіксована частина), - 1127,11 грн.- штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 24169 грн. 24 коп. та судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом . Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 31.10.2016 року має заборгованість перед банком у розмірі - 24169 грн. 24 коп. (а.с. 5-6). Порядок погашення кредиту встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2060,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборнгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник повинен погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 24.11.2016 року має заборгованість - 12010 грн. 60 коп., яка складається з наступного: - 2363,25 грн. - заборгованість за кредитом; - 7199,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1399,78 грн.- заборгованість за пенею та комісією, - 500,00 грн. - штраф(фіксована частина), - 548,12 грн.- штраф (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи в заочному порядку без участі представника позивача, просить суд стягнути з відповідача 12010 грн. 60 коп. та судовий збір у сумі 1 378 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 29.07.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2060,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом . Згідно із розрахунком заборгованості відповідач станом на 24.11.2016 року має заборгованість перед банком у розмірі - 12010 грн. 60 коп. (а.с. 5-6). Порядок погашення кредиту встановлений договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

В грудні 2017 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2018 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, передано за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 24 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис за №663. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки; між ними постійно виникають сварки; з січня 2015 року вони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства та проживають окремо. До судового засідання, сторонами були подані на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, а сторона відповідача визнає їх в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на " [PERSON] ". Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з державного бюджету на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352, 40 грн., сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання ГУ ДКСУ у Київській області повернути останній - 320, 40 грн. згідно квитанції № 135 від 16 листопада 2017 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] підприємство "Вишнівськводоканал" Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за комунальні послуги з холодного водопостачання та водовідведення, посилаючись на наступні обставини. Згідно Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.07.2016 по справі №369/5922/16-ц (провадження №2-н/369/433/16) КП "Вишнівськводоканал" було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги з холодного водопостачання та водовідведення з боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Статуту підприємства та ліцензії,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 16.04.2013 року. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати у його відсутності, терміну на примирення просить не надавати, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак до суду надійшла заява в якій справу просить розглядати у її відсутності. Терміну на примирення просить не надавати, позов визнає повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України «За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 105 ч. 3, ст. 112 ч. 2 СК України -"шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі". В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 06.12.2018 року серії [NUMBER], [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2016 року між ПАТ "Кредобанк" та відповідачкою укладено кредитний договір №RF-20502, відповідно до якого відповідачка отримала кредит та зобов'язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених кредитним договором. Відповідачка свої зобов'язання з повернення коштів не виконує, тому виникла заборгованість в розмірі 97560,86 грн. Оскільки відповідачка заборгованість не повертає, просив стягнути з неї вказану заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 13 жовтня 2016 року відповідачка отримала кредит на умовах повторності, платності та цільового характеру використання, що підтверджується копіями кредитного договору та додатком №1 до нього, копіями меморіальних ордерів №50662975 від 13 жовтня 2016 року, №50662779 від 13 жовтня 2016 року, новою редакцією статуту АТ "Кредобанк" (а.с.10-12, 17-18, 48-51). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-8) станом на 26 вересня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 97560,86 грн., з яких 74098,58 грн. заборгованість за кредитом, 1446,35 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 22015,93 грн. комісія. Також позивачем нарахована пеня по простроченій заборгованості відповідачки за період з 27 вересня 2017 по по 26 вересня 2018 року в розмірі 7655,64 грн., що підтверджується розрахунком пені (а.с.9). Підстав вважати, що надані розрахунки заборгованості та пені невірні немає, оскільки відповідачкою вони не спростовані. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 листопада 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на життя, ведення домашнього господарства та застосування відповідачем фізичного насильства. В лютому 2018 року шлюбні відносини з відповідачем припинені. З цього часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна. Оскільки сім`я існує формально, просила шлюб з відповідачем розірвати та змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] » Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 04 листопада 2017 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на дошлюбне " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

В грудні 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на спільне сімейне проживання їх шлюб фактично розпався. Тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. На примирення не згодна, тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 11 червня 2014 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Загальцівської сільської ради Бородянського району Київської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с.20, 7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки "[PERSON]" змінити на дошлюбне "[PERSON]". Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 352,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] дружини [PERSON] відкрилася спадщина на садовий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак, оскільки на вказаний будинок відсутній правовстановлюючий документ він не може отримати його у спадок. Тому просив визнати за ним право власності на садовий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали. Відповідач - садове товариство "Біохімік" в судове засідання представника не направив, просив слухати справу без його участі, заперечень проти позову не має. Третя особа - четверта Київська державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняв її чоловік, [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та про право на спадщину за законом (а.с.7, 15). З копії технічного паспорта вбачається, що в [ADDRESS] знаходиться садовий будинок, 1991 року побудови (а.с.8-13) право власності на який не зареєстроване, що підтверджується копіями технічного паспорта на садовий (дачний) будинок та довідки СТ "Біохімік" (а.с.14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

В грудні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Вердикт Капітал" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на обґрунтування своїх вимог посилалася на таке: між [PERSON] та ПАТ «Платінум Банк» був укладений кредитний договір №1561/2796ВСL2А від 24.10.2013 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2021 року позов було задоволено. Виконавчий напис № 19754 від 21.08.2020 року про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , іпн2831905503) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (ЄДРПОУ36799749) 28391 (двадцяти восьми тисяч трьохста дев`яноста однієї) гривні гривні 95 копійок, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, визнано таким, що не підлягає виконанню. 01.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просить вирішити питання про стягнення на її користь сплаченого нею при подачі заяви судового збору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Під час постановлення рішення судом не вирішено питання про компенсацію судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Так, позивачем в підтвердження сплати судового збору надана квитанція №ПН511811 від 14.12.2020 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Outcome: approved