Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 жовтня 2014 року між сторонами було уклалено шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 3041. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Наразі сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому [PERSON] важко самостійно утримувати доньку, оскільки вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Коштів повністю забезпечити потреби дитини не вистачає. Позивач зазначає, що [PERSON] є приватним підприємцем, тому має мінливий дохід. З огляду на вищевикладне, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000 грн., починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідані пояснив, що суму позову визнає, а сам позов - ні. Також підтвердив, що донька проживає з [PERSON], він працює неофіційно музикантом, бажає миритися. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 17.10.2014 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 17.10.2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби ВМУЮ у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3041 (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.04.2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Факт проживання доньки з позивачем [PERSON] визнається відповідачем, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Статтею 27 вищевказаної Конвенції визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що донька проживає разом із позивачем [PERSON], [PERSON] є працездатною особою, приватним підприємцем, інших утриманців немає. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітньої доньки [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., щомісячно, до її повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнення аліментів розпочати з 08.11.2017 року. Щодо стягнення не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що вказано в позовній заяві, то суд зазначає, що стягнута сума - 2 000 грн. значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути - 640,00 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved