Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 11 серпня 2021 року звернулась до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме, зарахувати їй періоди роботи за сумісництвом на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 30 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року до педагогічного стажу, врахувавши його при виплаті надбавок до заробітної плати за вислугу років з 01 вересня 2020 року. Позов мотивовано тим, що вона з 2010 року до теперішнього часу займається педагогічною діяльністю, зокрема з 01.02.2010 року була призначена на посаду асистента кафедри з автоматизації і телекомунікації за терміновим трудовим договором в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» (далі ВНЗ ДонНТУ). З 2014 року працює на посаді доцента кафедри з автоматизації і телекомунікації ВНЗ ДонНТУ. Але при виплаті надбавок за вислугу років їй не враховано стаж роботи на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року. В 2021 році вона звернулась до відповідача з заявою про зарахування вказаного стажу та з приводу виплати з вересня 2020 року заборгованості у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу. Але відповідач їй відмовив та листом від 23.06.2021 року № В-27/01-13 повідомив, що на сьогоднішній день в розпорядженні відповідача відсутні кадрові документи, які б могли підтвердити стаж роботи за сумісництвом за вищезазначені періоди. Підставою відсутності доступу до архівних документів є збройний конфлікт на території міста Донецька. В зв`язку з цим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Основним документом для визначення стажу педагогічної роботи відповідно до п. 6 «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти» від 31 січня 2001 року № 78 є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівника». Згідно з п. 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення та іншу постійну діяльність, звільнення; відомості про нагородження і заохочення; про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п. 2.2. Інструкції). Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3. Інструкції). Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.4. Інструкції). Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання трудового стажу. Її трудовий стаж роботи на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року підтверджуються наступними документами: Наказом № 3692-08 від 01 грудня 2011 року про прийняття її на роботу з 01.12.2011 року по 05.06.2012 року на роботу за сумісництвом на 0,5 ставки асистентом кафедри автоматики і телекомунікацій з посадовим окладом в розмірі 1964 грн; Наказом № 500-08 від 06.02.2012 року про перерозподіл навантаження з 01.02.2012 року; наказом № 3626 від 2013 року про перерозподіл ставок з 01.10.2013 року; наказом № 2183-08 від 06.09.2013 року про прийняття на роботу на посаду асистента за сумісництвом; наказом № 127-08 про роботу за сумісництвом з 20.01.2014 року по 30.06.2014 року. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надані Пенсійним фондом, за періоди роботи з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року ВНЗ ДонНТУ сплачувались страхові внески із сум заробітку для нарахування пенсії. Згідно ст. 61 Закону України «Про освіту» оплата праці педагогічних і науково-педагогічних працівників здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджетів, коштів засновників, власних надходжень закладів освіти, грантів, а також інших джерел, не заборонених законодавством. Педагогічним і науково-педагогічним працівникам встановлюються щомісячні надбавки за вислугу років у розмірах: понад три роки - 10 відсотків; понад 10 років - 20 відсотків; понад 20 років - 30 відсотків посадового окладу. Згідно з пунктом 2 «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників зараховується час роботи на посадах, передбачених Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 63. Відповідно до вказаного Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників посада асистент відноситься до посад педагогічних працівників. Незарахування позивачу стажу роботи на посаді асистент кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року в Вищому навчальному закладі ДонНТУ зумовило неправильне визначення надбавки до заробітної плати за вислугу років. 11 серпня 2021 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 12 серпня 2021 року ухвалою судді було залишено позовну заяву без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 28 серпня 2021 року позивач усунула недоліки позовної заяви. 30 серпня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 15 вересня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивував тим, що згідно п. п. 4 ст. 61 Згідно ст. 61 Закону України «Про освіту» педагогічним і науково-педагогічним працівникам встановлюються щомісячні надбавки за вислугу років у розмірах: понад три роки - 10 відсотків; понад 10 років - 20 відсотків; понад 20 років - 30 відсотків посадового окладу. Порядок виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів та установ освіти затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78 «Про реаліза2цію окремих положень частини першої статті 57 Закону України «Про освіту», частини першої статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту», частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України «Про позашкільну освіту» (далі - Постанова № 78). До стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників зараховується час роботи на посадах, передбачених переліком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 (п. 2 Постанови № 78). Працівникам підприємств, установ, організацій, які основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж 0,25 ставки посадового окладу (ставки заробітної плати) до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах (абз. 2 п. 4 Постанови № 78). Відповідно до п. 7 Постанови № 78 зміна розміру надбавки за вислугу років провадиться з місяця, що настає за місяцем, коли виникло таке право, якщо документи, необхідні для своєчасного і правильного обчислення стажу, знаходяться в навчальному закладі чи установі освіти, або з дня подання таких документів працівником. Станом на 01.09.2020 року позивач отримує на підставі записів трудової книжки надбавку у розмірі 10% посадового окладу, час роботи на посадах науково-педагогічних працівників, що дає право на призначення і виплату надбавки за стаж викладацької роботи складає 07 років 09 місяців 24 дні. Інші документи щодо роботи на посадах науково-педагогічних працівників, що дає право на призначення і виплату надбавки за стаж викладацької роботи [PERSON] в розпорядження відповідача відсутні, а позивачем не були надані, тому у відповідача відсутні підстави для зміни розміру надбавки. Позивач стверджує, що в періоди з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року вона працювала за сумісництвом на посаді асистента кафедри в Вищому навчальному закладі ДонНТУ. В розпорядженні відповідача відсутні будь-які документи кадрового обліку, в тому числі оригінали наказів, виписки з наказів, розпорядження, бухгалтерські відомості тощо, які могли б підтвердити зазначені періоди роботи позивача за сумісництвом на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року. Для підтвердження роботи за сумісництвом на посаді асистента кафедри позивачем було надано: копію наказу № 3692-08 від 01 грудня 2011 року ; копію наказу № 500-08 від 06.02.2012 року; копію наказу № 362. Дані копії наказів були надані позивачем після переміщення вишу до м. Покровська з невідомих джерел. Щодо наданих довідок ок5, ок7, то з їх огляду неможливо встановити періоди роботи за сумісництвом, частину ставки, яку обіймала позивач у спірні періоди, а також, за якою посадою працювала позивач. Оригінали наказів, на які посилається позивач, в розпорядженні відповідача відсутні, що підтверджується довідкою. 30 вересня 2021 року позивач уточнила позовні вимоги, просила зарахувати їй періоди роботи за сумісництвом на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року до педагогічного стажу, врахувавши його при виплаті надбавок до заробітної плати за вислугу років з 01 вересня 2020 року (а.с. 65-66). 02 листопада 2021 року ухвалою суду було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] позовні вимоги та доводи, викладені в позовній заяві на їх обгрунтування підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим викладачем кафедри з автоматизації і телекомунікації в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет», позивач по справі його колега по роботі, знає її з 2011 року, з нею та [PERSON] вони вели заняття на кафедрі з 2011 року. Його трудова діяльність в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» підтверджується копією трудової книжки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює асистентомкафедри з автоматизації і телекомунікації в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет», позивача [PERSON] вона знає з 2009 року, коли вона вступила до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», з другого семестру 2011 року [PERSON] викладала у них теорію ймовірності, на третьому курсі також викладала та проводила лабораторні роботи. Вона навчалась в університеті по 30.06.2013 року, отримала диплом бакалавра, а потім з 2013 року по 2015 року навчалась на магістра, [PERSON] в цей період працювала на кафедрі з автоматизації і телекомунікації та викладала у студентів різні предмети. Період навчання в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» підтверджується копіями дипломів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] її дочка, а вона з 1986 року працює в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» на різних посадах, з 2014 року на посаді проректора. [PERSON] працювала на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 30 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року до педагогічного стажу, при цьому з 01.12.2011 року - на 0,5 ставки, з 31.01.12 по 30.06.12 - на 0,4 ставки та 65 годин; з 01.09.12 по 30.06.13 - на 0,4 ставки, з 01.09.13 по 31.12.12 - на 0,4 ставки, з 01.01.14 по 30.06.14 - на 0,5 ставки. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 01.02.2010 року була призначена на посаду асистента кафедри з автоматизації і телекомунікації за терміновим трудовим договором в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» (далі ВНЗ ДонНТУ). 01.04.2010 року затверджена на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій за терміновим трудовим договором, як обрана за конкурсом, 30.11.2011 року звільнена за власним бажанням у зв`язку з вступом до аспірантури згідно ст. 39 КЗпП України. 08.09.2014 року працює на посаді доцента кафедри автоматизації і телекомунікації ВНЗ ДонНТУ, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 11-13) При виплаті надбавок за вислугу років позивачу [PERSON] не враховано стаж роботи на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року. В 2021 році [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про зарахування вказаного стажу та з приводу виплати з вересня 2020 року заборгованості у вигляді щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу. Листом від 23.06.2021 року № В-27/01-13 відповідач повідомив, що на сьогоднішній день в розпорядженні відповідача відсутні кадрові документи, які б могли підтвердити стаж роботи за сумісництвом за вищезазначені періоди. Підставою відсутності доступу до архівних документів є збройний конфлікт на території міста Донецька (а.с. 4-5). В зв`язку з цим позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Основним документом для визначення стажу педагогічної роботи відповідно до п. 6 «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти» від 31 січня 2001 року № 78 є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року затверджено «Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівника». Згідно з п. 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення та іншу постійну діяльність, звільнення; відомості про нагородження і заохочення; про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п. 2.2. Інструкції). Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3. Інструкції). Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (п. 2.4. Інструкції). Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання трудового стажу. Трудовий стаж роботи позивача [PERSON] на посаді асистента кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року підтверджуються наступними документами: Наказом № 3692-08 від 01 грудня 2011 року про прийняття її на роботу з 01.12.2011 року по 05.06.2012 року на роботу за сумісництвом на 0,5 ставки асистентом кафедри автоматики і телекомунікацій з посадовим окладом в розмірі 1964 грн; Наказом № 500-08 від 06.02.2012 року про перерозподіл навантаження з 01.02.2012 року; наказом № 3626 від 2013 року про перерозподіл ставок з 01.10.2013 року; наказом № 2183-08 від 06.09.2013 року про прийняття на роботу на посаду асистента за сумісництвом; наказом № 127-08 про роботу за сумісництвом з 20.01.2014 року по 30.06.2014 року (а.с. 26-32). Зазначений стаж роботи [PERSON] підтверджується показаннями свідків[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , які надані Пенсійним фондом, за періоди роботи з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року ВНЗ ДонНТУ сплачувались страхові внески із сум заробітку для нарахування пенсії (а.с. 20-25). Згідно матеріалів справи, зокрема, відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що в розпорядженні відповідача відсутні будь-які документи кадрового обліку, у тому числі оригінали наказів, виписки з наказів, розпорядження, бухгалтерські документи тощо, які могли б підтвердити зазначені періоди роботи позивача за сумісництвом на посаді асистента кафедри, а саме: з 01.12.2011 року по 30.06.2012 року; з 01.09.2012 року по 30.06.2013 року; з 01.09.2013 року по 30.06.2014 року. Проте, відповідно до частини другої статті 30 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" саме роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до статті 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Крім того, в судовому засіданні був оглянутий оригінал витягу з наказів про науково-педагогічну роботу [PERSON] , який підписаний начальником ВК Черненко В.О. та засвідчений печаткою відділу кадрів Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (а.с. 39), відповідно до якого зазначені наступні відомості про прийом на роботу, переведення на іншу роботу і звільнення (із зазначенням причин): 01.12.2011 робота на умовах погодинної оплати на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій по 05.06.2012 року, підстава - наказ № 3875-08 від 28.12.2011 року; 01.02.2012 року робота за сумісництвом на 0,4 ставки на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій по 05.06.2012, підстава - наказ № 500-08 від 06.02.2012 року; 01.09.2012 робота за сумісництвом на 0,4 ставки на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій по 30.06.2013, підстава - наказ № 2197-08 від 10.09.2012 року; 01.09.2013 робота за сумісництвом на 0,4 ставки на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій по 30.06.2014, підстава - наказ № 2183-08 від 06.09.2013 року; 01.10.2013 робота за сумісництвом на 0,4 ставки на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій по 30.06.2014, підстава наказ № 2636-08 від 07.10.2013 року; 20.01.2014 року робота сумісництвом на 0,5 ставки на посаді асистента кафедри автоматики і телекомунікацій по 30.06.2014, підстава наказ № 127-08 від 21.01.2014 року; 24.09.2015 науково-педагогічний стаж складає 2 роки, 2 місяці, 5 днів (а.с. 39). Згідно ст. 61 Закону України «Про освіту» оплата праці педагогічних і науково-педагогічних працівників здійснюється за рахунок коштів державного та/або місцевого бюджетів, коштів засновників, власних надходжень закладів освіти, грантів, а також інших джерел, не заборонених законодавством. Педагогічним і науково-педагогічним працівникам встановлюються щомісячні надбавки за вислугу років у розмірах: понад три роки - 10 відсотків; понад 10 років - 20 відсотків; понад 20 років - 30 відсотків посадового окладу. Згідно з пунктом 2 «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року № 78, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників зараховується час роботи на посадах, передбачених Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 63. Відповідно до вказаного Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників посада асистент відноситься до посад педагогічних працівників. Незарахування позивачу стажу роботи на посаді асистент кафедри з 01 грудня 2011 року по 05 червня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2013 року та з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року в Вищому навчальному закладі ДонНТУ зумовило неправильне визначення надбавки до заробітної плати за вислугу років. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved