Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем [PERSON] з 16 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис - № 409, від спільного життя мають дитину [PERSON] [INFO]. Позивачка просить розірвати шлюб тому що, з грудня 2015 року припинила з відповідачем відносини, спільного господарства не веде та вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. Після припинення шлюбних відносин дитина проживає на утриманні позивачки, відповідач не надає їй належної матеріальної допомоги на утримання дитини, між ними не було досягнуто домовленості щодо спільного утримання дитини. На підставі наведеного, позивачка просить суд: -розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, 16 вересня 2011 року, актовий запис - № 409; -визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягає на задоволенні всіх позовних вимог та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, проти позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] з 16 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис - № 409(а.с.5). Від спільного життя вони мають сина [PERSON] [INFO] (а.с. 6). На даний час дитина проживає з позивачем, що відповідачем не заперечувалося. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно абз. 6 п.11 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України « Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Положеннями ч. 3 ст. 181 встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Таким чином, враховуючи те, що законом встановлений обов'язок відповідача надавати дитині матеріальну допомогу, а у добровільному порядку він цього не робить, беручи до уваги, що сторони дійшли згоди з питання розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку та іншого доходу, щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VІ, звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 551,20 грн.

Outcome: approved