Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова компанія", в якому просив визнати за ним право на отримання від відповідача страхової суми згідно п.2 «а» «Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування міліції», затвердженого Постановою КМУ № 59 від 29.06.1991 року, що належить йому виплатити, внаслідок встановлення другої групи інвалідності, через травму, отриману при виконанні службових обов'язків 05.12.1989 року, визнати незаконними дії акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія», стягнути з відповідача на його користь: 21 712 гривень невиплаченої страхової суми, 51,36 гривень витрат на передачу відповідачеві витребуваних ним документів та 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування свого позову посилався на те, що проходив службу в Комінтернівському МВДСО у м. Харкові УДСО при УМВС України в Харківській області. Його звільнено зі служби з 01.06.2005 року згідно з наказом № 43 о/с від 24.05.2005 року за п. 64 б (через хворобу). 5 грудня 1989 року при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, внаслідок беспосереднього впливу правопорушника на нього (під час затримання правопорушника після скоєння злочину) отримав травму - ушиблену рану лоба. Внаслідок цієї закритої черепно - мозкової травми втратив працездатність і неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні. Після отримання травми було складено акт про нещасний випадок від 06.12.1989 року, де було вказано, що травму він отримав під час виконання службових обов'язків. Від цього акту в його особистій справі зберігся лише відривний талон. Тому 01.08.2005 року, після звернення до керівництва Комінтернівського МВДСО у м. Харкові УДСО при УМВС України в Харківській області, був складений новий акт про нещасний випадок за формою Н-1, де також вказано, що травму він отримав під час виконання службових обов'язків. Під час звільнення зі служби, за рішенням МСЕК ,йому встановлено другу групу інвалідності з втратою працездатності 80 %. Інвалідність пов'язана з виконанням службових обов'язків, тобто з вказаною травмою. 10.10.2005 року на адресу відповідача, УДСО при УМВС України в Харківській області направило всі необхідні матеріали для отримання ним страхової суми згідно з п.2а «Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування співробітників міліції», затвердженого постановою КМУ від 29.06.1991 року № 59. Однак, страхова сума йому не була виплачена, в зв'язку з чим, він неодноразово звертався до відповідача з листами. 22 грудня 2005 року він отримав на свій особистий рахунок від страхової компанії страхову суму у розмірі 6800 гривень, але пояснень щодо нарахування цієї страхової суми не надходило. Ця страхова сума не відповідає тій, що належить йому до сплати згідно з п. 2 «а» «Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування співробітників міліції». 12.01.2006 року він знову письмово звернувся до відповідача за роз'ясненнями та вимогою виплатити йому страхову суму. Однак відповідач відмовив йому у виплаті страхової суми згідно з п.2 а «Положення про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування співробітників міліції», посилаючись на те, що є сумніви, щодо отримання ним травми, та витребував деякі документи. Він надіслав необхідні документи, витративши 51,36 гривень, однак страхова сума у повному обсязі виплачена не була. Позивач вважає, що вказані дії відповідача порушують його права, завдають йому моральних страждань. На його думку, належна до виплати страхова сума складає 21712,00 гривень, а моральну шкоду позивач оцінив в 10 000 гривень. Протягом розгляду справи позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та остаточно просив: визнати за ним право на отримання від Акціонерного Товариства «Українська охоронно- страхова компанія» страхової суми згідно з п.2 «а» «Положення про порядок та умови державного обов'язкового особистого страхування міліції, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1991 року №59», що належить йому до виплати внаслідок встановлення другої групи інвалідності через травму отриману при виконанні службових обов'язків 05.12.1989 року; визнати незаконними дії Акціонерного Товариства «Українська охоронно-страхова компанія» яка відмовляється виплатити йому страхову суму згідно з п.2 «а» «Положення про порядок та умови державного обов'язкового особистого страхування міліції, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1991 року №59», що належить йому до виплати внаслідок встановлення другої групи інвалідності через травму отриману при виконанні службових обов'язків 05.12.1989 року;стягнути з Акціонерного Товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь: 21 712,00 грн. невиплаченої страхової суми згідно з п.2 «а» «Положення про порядок та умови державного обов'язкового особистого страхування міліції, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1991 року №59», що належить йому до виплати внаслідок встановлення другої групи інвалідності через травму отриману при виконанні службових обов'язків 05.12.1989 року, 51,36 грн. витрат на передачу відповідачу витребуваних ним документів, 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконною відмовою виплатити страхову суму; 6209,63 грн. інфляційних втрат за час затримки, 1302,72 грн. - 3% річних за час затримки, 18,16 грн. витрати за надання довідки управлінням статистики, 2500,00 грн. судових витрат за надання правової допомоги. В обґрунтування уточненого позову [PERSON] посилався на вищезазначені обставини та додатково зазначив, що відповідач повинен, відповідно до ст..625 ЦК України сплатити йому інфляційні втрати за період затримки сплати страхової суми з грудня 2005 року по листопад 2007 року 6209,63 гр., визначеною згідно з довідкою управління статистики, на яку ним витрачено 18,16 гр., а також 3 % річних, що складає за 2 роки 1302,72 гр..Крім того, відповідач повинен відшкодувати йому витрати на правову допомогу у розмірі 2500 гр.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська охоронно - страхова компанія" у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У раніше поданих запереченнях проти позову, представник відповідача, позовні вимоги [PERSON] не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що на момент отримання травми позивачем, а саме, 5 грудня 1989 року, договору страхування з АТ «Українська охоронно - страхова компанія» не було укладено, страхових платежів отримано не було, тим більше, що законодавством Української РСР на той час не було передбачено даного виду страхування. Адже закон України «Про міліцію», прийнятий Верховною Радою Української РСР 20 грудня 1990 року, Постанова « Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про міліцію» - 25 грудня 1990 року, а Постанова про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового і начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки - 29 червня 1991 року. Крім того, АТ «Українська охоронно - страхова компанія» була створена 15 лютого 1996 року, а державне обов'язкове особисте страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів здійснює з 1 січня 1998 року, тому не несе відповідальності, як вказує позивач. Представник 3-ої особи Департамента державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму ( страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в Комінтернівському МВДСО у м. Харкові УДСО при УМВС України в Харківській області. 01.06.2005 року його звільнено зі служби згідно з наказом № 43 о/с від 24.05.2005 року за п. 64 б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України ( т.1 а.с.5). 5 грудня 1989 року при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, внаслідок беспосереднього впливу правопорушника на нього (під час затримання правопорушника після скоєння злочину), позивач [PERSON] отримав травму - ушиблену рану лоба. Після отримання травми було складено акт про нещасний випадок від 06.12.1989 року, де було вказано, що травму отримав під час виконання службових обов'язків. Від цього акту в його особистій справі зберігся лише відривний талон ( т.1 а.с.19). 01.08.2005 року складено новий акт про нещасний випадок за формою Н-1, з якого вбачається, що нещасний випадок зі старшим сержантом [PERSON] трапився при виконанні службових обов'язків, пов'язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, внаслідок беспосереднього впливу правопорушника на працівника в період проходження служби ( т.1 а.с.16-18). Під час звільнення зі служби 01.06.2005 року, [PERSON] проходив МСЕК, за рішенням якої йому встановлено другу групу інвалідності з втратою працездатності 80 % та встановлено, що інвалідність пов'язана з виконанням службових обов'яків ( т.1 а.с.27-28). Відповідно до листа голови Війського-лікарської комісії ГУМВСУ в Харківській області свідоцтво про хворобу [PERSON] № 112 від 18.04.2005 року скасовано, а свідоцтво про хворобу № 48 від 11.03.2008 року є дійсним. /т. 2 а.с. 40-43, 49-51/ Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2014 року, що набрала законної сили, визнано незаконними дії та рішення військово-лікарської комісії ГУ МВС України в Харківській області по скасуванню Свідоцтва про хворобу [PERSON] № 112 від 18.04.2005 року та затвердження Свідоцтва про хворобу № 48 від 11.03.2008 року. /т. 3 а.с. 209-217/ Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. ПАТ «Українська охоронно - страхова компанія» (раніше АТ) державне обов'язкове особисте страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів ДДСО при МВС України здійснює з 1 січня 1998 року. Між ПАТ «Українська охоронно - страхова компанія» (раніше АТ) та Департаментом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України укладено договір державного обв'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу підроділів Департаменту Державної служби охоррони при Міністерстві внутрішніх справ України. /т. 1 а.с.83-95/ Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми ( страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або третій особі. Згідно з п.2.2 договору страховими випадками визначаються події, що відбулися із застрахованим у період дії договору та документально підтверджені, а саме інвалідність, що настала в період служби ( роботи) у Державній службі охорони при МВС України та була встановлена медико-соціальною експертною комісією у зв'язку із захворюванням, пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), що сталося при виконанні застрахованим службових обов'язків. Як вбачається з вищенаведених документів, травма у [PERSON] мала місце в 1989 році, а її наслідок, як передбачена договором страхування подія, настав в 2005 році, тобто на час дії договору страхування, укладеного між АТ «Українська охоронно-страхова компанія» та Департаментом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України. За п. 5.7.2 договору державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового начальницького та вільнонайманого складу підрозділів Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України виплата страхових сум здійснюється страховиком на підставі таких документів: при настанні страхового випадку з визначенням групи інвалідності, яка була встановлена МСЕКом у зв'язку з захворюванням або пораненням, що були одержані Застрахованим при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та громадської безпеки, боротьбі із злочинності: заява застрахованого на виплату йому страхової суми, копія довідки МСЕК про встановлення інвалідності, завірена у нотаріуса, довідка про грошове утримання Застрахованого за останньою посадою, свідоцтво про хворобу ВЛК або його копія, висновок уповановаженого органу страхувальника, рішення комісії У(В)ДСО області про виплату або відмову у виплаті страхової суми, інші документи, необхідні для з'ясування обставин настання страхового випадку. /т. 1 а.с. 90-91/ 24.11.2005 року та 12.01.2006 року [PERSON] до ПАТ (раніше АТ) «Українська охоронно-страхова компанія» подано заяви на виплату страхової суми. /т. 1 а.с. 34, 36/ 27.01.2014 року ПАТ (раніше АТ) «Українська охоронно-страхова компанія» [PERSON] направлено листа для надання ним додаткових документів. /а.с. 38-39/ 23.02.2006 року [PERSON] ПАТ (раніше АТ) «Українська охоронно-страхова компанія» направлено додаткові документи, за пересилку яких він заплатив 51,36 гривень. /а.с. 40-42/ Проте ПАТ (раніше АТ) «Українська охоронно-страхова компанія» так і не виплачено [PERSON] страхову суму в повному обсязі. Із п.3 ст.20 Закону України «Про страхування» вбачається, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або закону. Зазначена відповідальність страховика передбачена ст..992 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» щодо відмови виплати [PERSON] страхової суми згідно з п.2 «а» «Положення про порядок та умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України», затвердженого постановою КМУ від 29.06.1991 року №59, що належить йому до виплати внаслідок встановлення другої групи інвалідності через травму отриману при виконанні службових обов'язків 05.12.1989 року та визнати за [PERSON] право на отримання від Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» страхової суми згідно з п.2 «а» «Положення про порядок та умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України», затвердженого постановою КМУ від 29.06.1991 року №59, що належить йому до виплати внаслідок встановлення другої групи інвалідності через травму отриману при виконанні службових обов'язків 05.12.1989 року. За п. 5.1 договору державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового начальницького та вільнонайманого складу підрозділів Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України виплата страхових сум при настанні страхових випадків, передбачених пп. 2.2.1-2.2.3 Договору, особам рядового та начальницького складу здійснюється з розрахунку грошового утримання, встановленого згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 393-92 р. Згідно з п. 2 а Положення про порядок і умови держаного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України страховик виплачує страхові суми у разі встановлення застрахованому інвалідності, що настала у період служби, але не пізніше як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце при виконанні службових обов'язків інвалідові ІІ групи - в розмірі чотирирічного грошового утримання. /т. 1 а.с. 98-99 / Згідно з довідкою, наданою Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Харківській області, місячне грошове утримання [PERSON] складає 594 гривні./т. 1 а.с.43/ Оскільки [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності, то він має право на страхову виплату в розмірі чотирирічного грошового утримання в розмірі 28512 гривень. (594*12*4=28512) Відповідно до листа ВАТ «Державний ощадний банк України» кошти в сумі 6800 гривень надійшли за платіжним дорученням № 3425 від АТ «Українська Охранна Страхова Компанія» для зарахування на о/р 28562 [PERSON] - виплата по обов'язковому державному страхуванню згідно з договором КИ.Л.2-07.27849 від 31.12.2004 року. /т. 1 а.с. 33/ Таким чином з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] підлягає стягненню страхова сума в розмірі 21712 гривень. (28512-6800=21712) Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в частині стягнення суми 51,36 гривень, які були витрачені [PERSON] за пересилку ним додаткових документів ПАТ (раніше АТ) «Українська охоронно-страхова компанія», оскільки за п. 5.7.2 договору державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового начальницького та вільнонайманого складу підрозділів Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України ПАТ (раніше АТ) «Українська охоронно-страхова компанія» має право вимагати надати й інші документи, необхідні для з'ясування обставин настання страхового випадку. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди, інфляційних витрат, 3-х відсотків річних за час затримки суд вважає за необхідне відмовити, оскільки між сторонами існували договірні правовідносини, які врегульовані спеціальним законом - Законом України « Про страхування», який не передбачає такого виду відповідальності страховика як відшкодування моральної шкоди, інфляційних витрат та 3-х відсотків річних, не передбачає такої відповідальності й договір. Також суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в стягненні витрат в розмірі 18,16 гривень за довідку, надану управлінням статистики, оскільки вона була взята [PERSON] за його власною ініціативою для розрахунку 3-х відсотків річних, які не підлягають стягненню з ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Щодо стягнення витрат за надання правової допомоги, то суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог в цій частині, оскільки відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, а [PERSON] представляв інтереси [PERSON] за довіреністю і жодних документів на підтвердження того, що він є фахівцем у галузі права або має право на надання юридичних послуг не надано. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 217,12 гривень.

Outcome: partial