overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що він 30.01.1971 року народився в с.Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області. У період з 1986 по 1989 роки [PERSON] їздив на навчання в Голованівське СПТУ (смт.Голованівськ Голованівського району). 21.12.1987 року він отримав паспорт громадянина СССР в Голованівському РВ УМВС України в Кіровоградській області серії V-ОЛ №71980. Після закінчення Голованівського СПТУ під час повернення до дому у [PERSON] був викрадений паспорт. З того часу паспорт він не поновлював. На даний час заявник звернувся до Ульяновського РС УДМС України в Кіровоградській області для отримання паспорта громадянина України але йому відмовили в зв"язку з тим, що паспорт громадянина України йому не видавався, оскільки видавався лише паспорт громадянина СССР, тому йому було рекомендувано звернутись до суду. Той факт, що з дня народження та до даного часу [PERSON] проживає в [INFO] пітверджується довідкою Грушківської сільської ради №577 від 18.03.2016 року. Заявник в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій підтримує заявлені вимоги, просить розглядати справу у його відсутності. Представник Грушківської сільської ради в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву в якій заперечень стосовно поданої заяви [PERSON] не має, просить розглядати справу у його відсутності. Представник Ульяновського РС УДМС в судове засідання не з"явився, заперечень не надав. Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначає чіткий перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом, в той же час ч. 2 цієї ж статті передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, законодавець визначає дві умови для встановлення юридичних фактів: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встанолвення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області ( а.с.3). Згідно довідки форми 1 [PERSON] отримав паспорт громадянина СССР 21.12.1987 року серії V-ОЛ №711980 ( а.с.4). З моменту народження з 30.01.1971 року і до даного часу [PERSON] проживає [INFO], що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради №577 від 18.03.2016 р. ( а.с.6). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності та їх взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що [PERSON] постійно проживав з моменту народження і до даного часу в с.Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області, з огляду на що заява підлягає до задоволення. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони у період з 26 квітняпо 30 червня 1986 року. Вказану заяву мотивує тим, що з 26 квітняпо 30 червня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке виконувало завдання локалізації джерела радіаційного випромінювання. Заявник за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інваліди війни. Заявник звернувся із відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак листом заінтересованої особи від 09.11.2016 року № 36-3200 було відмолено, оскільки заявником не було надано належних документів підтверджуючих факт залучення до формувань ЦО. У зв'язку із тим, що відсутність вказаних документів позбавляє можливості скористатись встановленою державною соціальною гарантією, заявник і звернувся до суду із вказаної вище заявою. В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву, заявлені вимоги просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] у 1986 році працював на посаді водія в АТПО "Южатомэнергостройтранс" Управління будівництва ЧАЕС. З маршрутного листа [PERSON] вбачається, що з 26 квітняпо 30 червня 1986 року здійснював перевезення вантажів у м. Чорнобиль, ст. Янов, м. Припять, в зоні ЧАЄС, згідно наказу № 79 від 03.05.1986р. (а.с. 9) Згідно довідки № 425 від 24.09.1992р. [PERSON] був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПСС, Ради Міністрів від 29.12.1987р. і постановою Ради міністрів СРСР від 05.06.1986р з 26 квітняпо 30 червня 1986 року. (а.с. 10) Факт існування на АТПО "Южатомэнергостройтранс" формувань цивільної оборони підтверджується Наказом від 16.05.1986р., Розпорядженням № 1 від 27.04.1986р.(а.с. 12, 13) Також згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. (а.с. 5) Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку посилаючись на те, що не може здійснити державну реєстрацію прав на неї, так як у державному акті записано її дівоче прізвище «[PERSON]», а відповідно до паспорта її прізвище, ім'я, по-батькові «[PERSON]», внести виправлення у державний акт не можливо. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав із підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з таким. 20 квітня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], в якому було помилково вказано прізвище заявника як "[PERSON]", а не "[PERSON]" Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] заявнику підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами: - паспортом серії [NUMBER] виданого Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 30 жовтня 1998 року на ім'я [PERSON], [INFO]; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області 25 червня 1993 року, де зазначено що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб; - трудовою книжкою серії [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON]; - листом відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі №С-147/0-138/19-15 від 01 грудня 2015 року. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку посилаючись на те, що не може здійснити державну реєстрацію прав на неї, так як у державному акті записано прізвище «[PERSON]», а відповідно до паспорта її прізвище, ім'я, по-батькові «[PERSON]», внести виправлення у державний акт не можливо. Заявник у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник територіальної громади Новоушицької селищної ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з таким. 16 грудня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], в якому було помилково вказано прізвище заявника як "[PERSON]", а не "[PERSON]" Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] заявнику підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами: - паспортом серії [NUMBER] виданого Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 04 листопада 1998 року на ім'я [PERSON], [INFO]; - свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, де прізвище заявника зазначено «[PERSON]»; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00001538956 підтверджується, що дошлюбне прізвище заявника «[PERSON]» після реєстрації шлюбу «[PERSON]»; - листом відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі №З-231/0-213/19-15 від 23 грудня 2015 року. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку\~ посилаючись на те, що не може здійснити державну реєстрацію прав на неї,\~ так як у державному акті записано прізвище « [PERSON] », а відповідно до паспорта його прізвище, ім`я, по-батькові « [PERSON] »,\~ внести виправлення у державний акт не можливо. Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник територіальної громади Новоушицької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі Хмельницької області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв`язку з таким. 16 грудня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №002604, в якому було помилково вказано\~ прізвище заявника як " [PERSON] ", а не " [PERSON] " та по батькові « [PERSON] » а не « [PERSON] ». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №002604 заявнику підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами: -\~ паспортом серії [NUMBER] виданого Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області на ім`я [PERSON] , [INFO] ; - військовим квитком серії [NUMBER] виданим 11 травня 1989 року Єкатериновським районним військовим комісаріатом Саратовської області на ім`я [PERSON] ; - трудовою книжкою серії [NUMBER] від 17 грудня 1988 року виданої на ім`я [PERSON] ; - листом відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі №З-230/0-211/19-15\~ від 23 грудня 2015 року. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності державного акта на право власності на земельну ділянку посилаючись на те, що не може здійснити державну реєстрацію прав на неї, так як у державному акті прізвище, ім'я, по-батькові записано «[PERSON]», а відповідно до паспорта її прізвище, ім'я, по-батькові «[PERSON]», внести виправлення у державний акт не можливо. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав з підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи відділ Держгеокадастр у Новоушицькому районі в судове засідання представника не направив, проте подав заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з таким. 20 квітня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], в якому було помилково вказано прізвище заявника як "[PERSON]", а не "[PERSON]" Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] заявнику підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами: - паспортом серії [NUMBER] виданого Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 29 листопада 2001 року на ім'я [PERSON], [INFO]; - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Струзькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області 23 січня 2015 року, де зазначено що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб; - списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де прізвище заявника зазначено як [PERSON]; - листом відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі №Х-165/0-137/19-15 від 01 грудня 2015 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили що [PERSON] та [PERSON] одна і та особа. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. [PERSON] заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [INFO], була госпіталізована 11.10.2018 року в 10 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром ВОПНЛ ім. акад. [PERSON], який після особистого огляду [PERSON], зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї психічного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та виявляє небезпеку здоровю та життю для себе. [PERSON], за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 12.10.2018 року [PERSON], була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та небезпеку здоровю та життю для себе. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON], в судовому засіданні за своїм психічним станом не змогла висловити свою думку з приводу вимог щодо її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON], потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення нею необхідності лікування є підставою її госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без її згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], проживаюча за адресою: [ADDRESS], була госпіталізована 04.02.2018 року в 11 відділення ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, який після особистого огляду [PERSON], зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у неї психічного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та виявляє небезпеку здоров'ю та життю для себе. [PERSON], за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 05.02.2018 року [PERSON], була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного перебігу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та небезпеку здоров'ю та життю для себе. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON], в судовому засіданні за своїм психічним станом не змогла висловити свою думку з приводу вимог щодо її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON], потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення нею необхідності лікування є підставою її госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved