Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Мельничук І.В. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 559/1622/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину у разі проживання з нею дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 02 серпня 2021 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області у справі № 559/1622/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину у разі проживання з нею дитини було ухвалено рішення та у позові відмовлено у повному обсязі. Під час розгляду даної справи в суді інтереси відповідача представляла Мельничук І.В . Представник надавала йому правову допомогу, зміст якої описано в акті приймання-предачі виконаної роботи № 1 до Договору про надання правничої допомоги адвокатом № 20/08/21 від 20.08.2021. За виконану роботу відповідач сплатив представнику винагороду в сумі 6300 грн. Представник відповідача Мельничук І.В. в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, заяв, клопотань до суду не надходило. [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, заявлені вимоги про ухвалення додаткового рішення підтримує в повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволені заявлених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки належним чином не доведено надання правничої допомоги на вказану суму. Щодо витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, такої скарги не було, а долю витрат при апеляційному оскарженні рішення має вирішувати апеляційний суд. Вважає, що заявлена представником сума є завищеною. Зазначив, що позивачка на даний момент перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому доходу, крім допомоги на дитину, вона не має. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представника позивачки, суд прийшов до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення, підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги № 20/08/21 від 20 серпня 2021 року з адвокатським бюро "Ірини Мельничук", інтереси представляла Мельничук Ірина Вікторівна (а.с. 76). Відповідно до акту приймання-передачі виконаної роботи № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом № 20/08/21 від 20.08.2021 (а.с. 77) та меморіального ордеру № @2PL202622 від 26.08.2021 (а.с. 78), фактичні судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги склали 6300 грн., де 1000 грн. - за попередню консультацію, щодо характеру спірної справи; 1000 грн. - за формування правової позиції у справі, вивчення практики, щодо спірних відносин; 3300 грн. - за підготовку відзиву на апеляційну скаргу; 1000 грн. - за участь у судовому засіданні із зазначенням як вичерпного переліку наданих послуг, їх вартості в розрахунку за одну годину, так і тривалості в годинах їх надання. Судом береться до уваги поданий акт приймання-передачі виконаної роботи № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом № 20/08/21 від 20.08.2021 (а.с. 77) як належний, допустимий і достовірний доказ понесених витрат відповідачем саме у даній справі, так як останній складено на виконання функцій представником саме у даній справі згідно п.1 цього Акту. При цьому дата акту - 02.08.2021 судом приймається як технічна описка і не впливає на суть документу. Також судом береться до уваги копія меморіального ордеру №@2PL202622 від 26.08.2021, оскільки копія завірена належним чином і ризики щодо її недостовірності повністю несе особа, яка завірила даний документ - адвокат Мельничук І.В., посилання представника позивачки на недостовірність чи підроблення даного документу є безпідставними та нічим не спростованими. Відповідачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу, а саме: за попередню консультацію, щодо характеру спірної справи, формування правової позиції у справі, вивчення практики, щодо спірних відносин, за участь у судовому засіданні. Щодо, заявленого розміру витрат підготовки відзиві на апеляційну, то суд зазначає, що доля щодо такого виду витрат на професійну правничу допомогу судом першої інстанції не вирішується, а в даній частрині доля витрат вирішується судом апеляційної інстанції. При цьому суд застосовує правову позицію про те, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не має права втручатися в ці правовідносини (додаткова постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). При цьому процесуальне законодавство не передбачає обов`язку сторони доводити обґрунтованість ринкової вартості витрат на правничу допомогу (постанова ВС від 9.04.2019 у справі №826/2689/15). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з позивачки на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000 грн, не залежно від отриманого доходу позивачкою, про який вказано у довідці № 85 від 15.09.2021 КНП "Міська дитяча лікарня" Рівненської міської ради, при цьому у стягненні витрат за підготовку відзиву на апеляційну скаргу суд відмовляє за передчасністю подання та неналежним судовим органом, який має таке питання вирішувати. На підставі викладеного,

Outcome: partial