Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Голова Згурівської селищної ради Цвик В.В., як представник органу опіки і піклування, звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року у справі № 365/237/20 була позбавлена батьківських прав. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як такий, що проживав у сім`ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах через невиконання батьками своїх обов`язків. Батьки дитини, зокрема і відповідач, не здійснювали належного догляду за дитиною, зловживали алкогольними напоями, залишали сина у третіх осіб, вчиняли сварки та бійки між собою. Дитина не була забезпечена належними умовами проживання, доглядом, збалансованим харчуванням, медичним оглядом. Рішенням виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 25.03.2019 року № 74, малолітній [PERSON] був вилучений із сім`ї, у зв`язку із загрозою його життю та здоров`ю та влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», де і перебуває на даний час. За час перебування дитини в державному закладі, відповідач відвідав його п`ять разів, проте з серпня 2020 року відповідач дитину не відвідує, долею сина не цікавиться. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, зловживає спиртними напоями. Відповідач в повній мірі не цікавиться життям та здоров`ям сина, не надає йому матеріальної допомоги. Відповідач не змінив свого ставлення до виконання батьківських обов`язків, з питання повернення сина не звертався. В будинку, в якому проживає відповідач не створені належні умови для проживання малолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина та передати останнього органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Ухвалою суду від 27 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року справу призначено до розгляду по суті. У визначений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України не подав. Треті особи правом на подачу пояснень не скористались. В судовому засіданні 13.10.2021 року представники позивача Згурівської селищної ради Мокронос В.І., третіх особі Служби у справах дітей та сім"ї Довженко М.С., Центру надання соціальних послуг Отцевич О.Ю. позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити. В подальшому представники позивача та третіх осіб на розгляд справи не з`явились, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. У своїх заявах позовні вимоги так само підтримали. В судовому засіданні, призначеному на 13.10.2021 року, відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення, офіційно працевлаштувався, проводить ремонт в будинку, більше не зловживає спиртним. В судове засідання 16.11.2021 року відповідач не з`явився. Про день, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення судового розгляду не направив. Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки попередньо відповідач свої пояснення з приводу позову надавав, також за його клопотанням до позову були долучені докази. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи позиції учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 21 грудня 2020 року у справі № 365/237/20 позбавлена батьківських прав (копія свідоцтва про народження - а.с.7, копія рішення суду - а.с.12-16). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] . За місцем фактичного проживання відповідача в одній з кімнат розпочато ремонт, але час його завершення невизначений, запаси продуктів харчування у невеликій кількості, запас дрів для опалення приміщення відсутні. Для дитини відсутнє дитяче ліжечко, ванночка, засоби дитячої гігієни, одяг та взуття відповідно до віку. Відповідачем в будинку не створені належні умови для утримання, виховання та проживання дитини (копія довідки - а.с.27, інформація - а.с.35, копії актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 12.11.2018 року та 25.02.2021 року - а.с.17, 18). Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації проживання характеризується негативно, як такий, що зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, постійно спілкується з особами сумнівної репутації (копія характеристики - а.с.19). Відповідач протягом 2020-2021 років вісім разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 183 КУпАП, що свідчить про систематичне вчинення ним правопорушень. Крім того, до ЧЧ Згурівського відділення поліції систематично звертались громадяни із скаргами на неправомірні дії відповідача. Щодо відповідача порушувались кримінальні провадження, за вчинення деяких кримінальних правопорушень він був засуджений (копії довідок Відділення поліції № 2 Броварського РУП ГУНП в Київській області - а.с.22, 23). Відповідач [PERSON] з 01 вересня 2021 року працює в Комунальному підприємстві «Згурівський комбінат комунальних підприємств» робітником цеху «Саночистка» (довідка - а.с.63). За місцем роботи відповідач характеризується позитивно (характеристика - а.с.64). Відповідач на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (копії довідок - а.с.26). На підставі рішення виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 25 березня 2019 року № 74 та розпорядження Згурівської районної державної адміністрації від 26 березня 2019 року № 67 малолітнього [PERSON] було вилучено із сім`ї батьків та влаштовано до обласного будинку дитини (копія Рішення - а.с.8, копія Розпорядження - а.с.9). Малолітньому [PERSON] встановлений діагноз: ураження головного мозку не уточнене (затримка мовного розвитку) G93.9, гемангіома передньої черевної стінки, в іншому стан здоров`я дитини є задовільним (копія висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини - а.с.16). За час перебування дитини в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» з 28 березня 2019 року по 17.03.2021 року відповідач відвідав сина п`ять разів: 24 травня 2019 року, 12 червня 2019 року, 18 вересня 2019 року, 28 січня 2020 року, 28 серпня 2020 року. В подальшому дитину не відвідував, долею сина не цікавився (копії повідомлень адміністрації КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» - а.с.20, 21). Рішенням виконавчого комітету Згурівської селищної ради від 16 березня 2021 року № 77 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина з огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує дитину належними умовами утримання та виховання, не цікавиться його життям та здоров`ям (копія Рішення - а.с.10, копія висновку - а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. 11 липня 2017 року Європейським cудом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Приймаючи рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам малолітнього [PERSON] . За місцем проживання відповідача відсутні умови для проживання та виховання малолітнього. Розпочатий ремонт, так і не завершений. Дитячі меблі не придбані. Відповідач у вихованні та утриманні сина участі не приймає, відвідує його у спеціалізованому закладі рідко, спілкування батька та сина є недостатнім. Поважні причини неналежного виконання батьківських обов`язків відповідачем судом не встановлені. Після вилучення дитини, відповідач не змінив свого безвідповідального ставлення до батьківських обов`язків, жодних дій щодо повернення сина не вчинив. Відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків без поважних на те причин, зокрема стан його здоров`я є задовільним, а тому наявні достатні підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина. В даному випадку суд не вбачає іншого шляху забезпечення інтересів дитини, окрім як розірвання сімейних зв`язків з батьком. Працевлаштування відповідача розцінюється судом як позитивний момент, проте на виконанні батьківських обов`язків це жодним чином не позначилось. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В силу ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Позбавлення батьківських прав, не позбавляє відповідача від обов"язку щодо утримання сина. Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає, з нього мають бути присуджені аліменти на сина. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на малолітнього [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 960,50 гривень, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до чинного законодавства. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Згідно з ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд вважає за необхідне передати малолітнього [PERSON] , органу опіки та піклування Згурівської селищної ради для подальшого влаштування. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в дохід держави за вимогою немайнового характеру про позбавлення батьківських прав в розмірі 908,00 грн та за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved