Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з позовом до [PERSON] , [INFO] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказано, що відповідач, є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, умов для проживання, що негативно впливає на їх розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми та взагалі покинула їх. Просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися малолітніх діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 19.05.2020 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи - за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. 11.06.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог, зазначила, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, умов для проживання, що негативно впливає на їх розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми та взагалі покинула їх. Малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] опинились у складних життєвих обставинах. Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. В судовому засіданні відповідач просила не позбавляти її батьківських прав, надала суду довідку від 14.08.2020 року видану ФОП [PERSON] , згідно якої вона працює маляром - штукатуром з 01.07.2020 року, договір оренди жилого приміщення від 08.08.2020 року укладений з [PERSON] строком на 6 місяців, довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 14.08.2020 року, згідно яких [PERSON] за допомогою до лікаря-психіатра не зверталась, під спостереженням нарколога не перебуває. Представник Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стані Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу з урахуванням норм чинного законодавства та за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідачку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що на обліку у відділі по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Матір`ю дітей є [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Дніпровського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стані Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) № 2727/17.4-04-37 від 08.08.2019 року відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 11.05.2018 року до відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» з інформацією щодо дитини [PERSON] [INFO] , при проведенні первинного лікарського патронажу за адресою: [ADDRESS] , з`ясовано, що [PERSON] не має власного житла, особистих документів, проживає у подруги [PERSON] . Мати дитини на обліку у жіночій консультації не перебувала. 11.07.2018 року [PERSON] у відділі Служби надала пояснення, що займається відновленням документів, працює прибиральницею в магазині, в подальшому планує знайти нове місце проживання. [PERSON] було роз`яснено про необхідність оформлення дитини в органах ДРАЦС та оформлення державної соціальної допомоги при народженні дитини. 19.03.2019 року листом КУ «Запорізька міська багатопрофільна дитяча лікарня № 5» № 02-13/274 було повідомлено відділу Служби про родину [PERSON] , в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , доставлений 26.02.2019 року до лікарні в ІБВ недоношених в супроводі медичного персоналу. Мати - [PERSON] дитиною не цікавиться, приходила 1 раз і принесла копію свідоцтва про народження. Направленням служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 25.03.2019 року малолітнього [PERSON] , [INFO] влаштовано до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дити\-ни «Сонечко» Запорізької обласної ради. Згідно з листом КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 13.08.2019 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває в закладі з 03.04.2019 року та за цей час дитину ніхто не відвідував з батьків або родичів. Спеціалістами відділу Служби неодноразово було проведено профілактичну роботу з [PERSON] щодо тривалого невідвідування малолітнього сина [PERSON] у комунальній установі «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. Роз`яснено порядок повернення малолітньої дитини в родину, ознайомлено та попереджено про адміністративну відповідальність згідно з чинним законодавством. 20.09.2019 року [PERSON] прийшла до відділу Служби та надала пояснення з приводу тривалого невідвідування малолітнього сина. Громадянка пояснила, що у зв`язку з постійними хворобами доньки не має можливості відвідувати сина (у дитини прорізуються зуби), зобов`язалась відвідувати сина. 04.10.2019 року спеціалістами відділу Служби спільно з Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання родини, складання актів обстеження та проведення оцінки рівня безпеки дитини. Умови проживання задовільні, кімнати облаштовані необхідними меблями та побутовою технікою, в дитячій кімнаті є все необхідне. [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] мешкають у подруги [PERSON] . Наразі, відповідачка офіційно ніде не працює, відсутня реєстрація місця проживання, у зв`язку з чим вона не має можливості оформити соціальні виплати на дитину. 07.10.2019 року відповідач у відділі Служби повідомила, що 24.09.2019 року відвідала малолітнього сина у комунальній установі «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, надала згоду на медичний нагляд, лікування, диспансеризацію дитини у закладі. 15.01.2020 року згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку малолітню [PERSON] , [INFO] , було знайдено на вулиці за адресою: [ADDRESS] , та влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» Запорізької міської ради з ознаками рахіту. 22.01.2020 року малолітню [PERSON] , [INFO] було переведено до комунальної установи «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на підставі направлення служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради. Відповідно до листа КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 23.01.2020 року [PERSON] перебуває у закладі з 03.04.2019 року та має наступні вади здоров`я: ураження головного мозку неуточненої етіології, носій материнських антитіл до вірусу гепатиту В, внутрішньоутробна інфекція цитомегаловірусу. Згідно з листом КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради від 23.03.2020 року № 410 мати відвідала сина [PERSON] з 03.04.2019 року по теперішній час один раз - 24.09.2019 року. Дочку [PERSON] з 19.02.2020 року жодного разу. Матеріально дітей мати не підтримувала. Ліків, одягу, засобів догляду, іграшок для дітей не передавала. Враховуючи зазначені обставини, спеціалістами відділу служби направлено лист від 28.04.2020 № 01-03/563 до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Згідно довідки КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Зопорізької міської ради малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають на вихованні та повному державному утриманні у БД «Сонечко» з 19.02.2020 року та з 03.04.2019 року відповідно по теперішній час. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у БД «Сонечко» мати, [PERSON] , [INFO] відвідувала сина [PERSON] , одного разу - [INFO] . Доньку, [PERSON] , мати не відвідувала. Мати відвідала БД «Сонечко» 01.06.2020 року, цікавилась дітьми, їх станом здоров`я, однак з дітьми не зустрічалася через карантинні обмеження. Була попереджена про те, що відвідувати дітей можливо при наявності негативного тесту на «Covid-19». Станом на теперішній час [PERSON] з заявою до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради щодо повернення малолітніх дітей в родину не зверталася. Судом також встановлено, щог [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов`язки відносно дітей, а саме: не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання малолітніх дітей, які тривалий час перебувають у комунальній установі «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на повному державному забезпечені. Згідно висновку органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 14.05.2020 року № 05/01-27/0652, визнано доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дітей. В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батьків до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). З урахуванням наданих в судовому засіданні відповідачем документів, а саме довідки від 14.08.2020 року виданої ФОП [PERSON] , згідно якої відповідачка працює маляром - штукатуром з 01.07.2020 року, договір оренди жилого приміщення від 08.08.2020 року укладений між [PERSON] та [PERSON] строком на 6 місяців, довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 14.08.2020 року, згідно яких [PERSON] за допомогою до лікаря-психіатра не зверталась, під спостереженням нарколога не перебуває, суд вважає не доведеним відповідачем той факт, що нею створені необхідні умови, для достатнього рівня життя дітей, їх фізичного, морального, культурного, духовного і всебічного розвитку відповідно до законів України Відповідно до ст.141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також другі особи. Мати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, умов для проживання, що негативно впливає на їх розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми та взагалі покинула дітей, тому суд враховуючи інтереси дітей, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав в даному випадку є ухилення батьком від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідност.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання малолітніх дітей. З урахування викладеного, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплата судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 840,80 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав та в розмірі 840,80 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved