Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Одеська міська рада звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд витребувати у [PERSON] та [PERSON] самовільно захоплену земельну ділянку, орієнтованою площею 950кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, зобовязати [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, орієнтованою площею 950кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, та привести її до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованої будівлі, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилається на те, що спеціалістами Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, якою встановлено, що суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою проводяться роботи із зведення капітальної будівлі орієнтовною площею 50 кв.м., загальна орієнтовна площа огородженої земельної ділянки складає 950 кв.м., документи, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою відсутні. Представник позивача зазначає, що за результатами проведеної перевірки спеціалістами Департаменту складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за фактом порушення ст. 125,126 та ст. 211 ЗК України. Представник позивача вказує, що відповідачі користуються земельною ділянкою, межі якої не визначено у натурі (на місцевості), без отримання правовстановлюючого документа і відповідно, без його державної реєстрації. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що відповідачі, здійснивши самочинне захоплення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолимана), 43, та виконуючи на ній будівельні роботи, порушили права Одеської міської ради, як власника земельної ділянки, Одеська міська рада звернулася до суду з позовом про витребування та приведення земельної ділянки у первісний стан шляхом знесення самочинно збудованого обєкта. Ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2015року та від 11.02.2016року було призначено судову землевпорядну та судову земельно-технічну експертизи. Однак, матеріали справи були повернути без дачі експертного висновку у звязку з невиконанням клопотання експерта. Представник позивача про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на розписці, у судове засідання 15.08.2016року не зявився, однак 15.08.2016року надав до канцелярії суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також просив провести судове засідання за відсутності представника Одеської міської ради. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується їх присутністю у судовому засіданні 28.07.2016року та їх підписами на розписці, у судове засідання 15.08.2016року не з'явились, про поважність причин відсутності не повідомили. Крім того, суд зазначає, що від відповідачів до канцелярії суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідачі просили суд відмовити у задоволенні позову Одеської міської ради у повному обсязі. Так, в обґрунтування наданих заперечень відповідачі посилаються на те, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Сухолиманська (Подвойського), 43, правомірно належить [PERSON] на праві власності, недобудована будівля знаходиться на цій земельній ділянці, її будівництво не порушує прав і інтересів територіальної громади м. Одеси, відповідачем [PERSON]Ю, робиться все необхідне для усунення порушень чинного законодавства в сфері містобудування, а відповідач [PERSON] є власником сусідньої земельної ділянки, у звязку з чим, його залучення до участі у справі в якості відповідача безпідставне. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 13.07.2013року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого, [PERSON] передала у власність, а [PERSON] прийняв у власність за обумовлену грошову суму земельну ділянку площею 0,0500га, що розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Сухолиманна, 43, кадастровий номер земельної ділянки 5110136900:50:025:0011. Спеціалістами Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, якою встановлено, що суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою проводяться роботи з возведення капітальної будівлі орієнтованою площею 50кв.м. Загальна орієнтована площа огородженої земельної ділянки складає 950кв.м. Документи, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою відсутні. За результатами проведеної перевірки спеціалістами Департаменту складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за фактом порушенням ст. 125,126 та ст. 211 ЗК України. Зазначене підтверджується листом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 26.06.2014року №01-26/В-34-954, та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №204 від 25.06.2014року. З акту обстеження земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Сухолиманна, 43, складеного начальником відділом благоустрою території КРА ОМР, головним спеціалістом відділу благоустрою території КРА ОМР 30.01.2015року вбачається, що проведення детального обстеження зазначеної земельною ділянки неможливо у зв'язку з обмеженням доступу до наведеної земельної ділянки; приблизні розміри земельної ділянки становлять 32 х 30 м; ліворуч на земельній ділянці розташована літня кухня з підсобними приміщеннями, приблизні розміри якої становлять 3,5 х 6,5 м; праворуч, на відстані приблизній 2м від літної кухні збудовано одноповерховий будинок, приблизні розміри якого становлять 8,5 х 9,5 м; праворуч від будинку земельна ділянка використовується для вирощування овочів, приблизні розміри якої становлять 15 х 32 м; за будинком, в кінці земельної ділянки, розташовані підсобні приміщення - сараї, приблизні розміри вказати яких неможливо, в зв'язку з тим, що вони ледве проглядаються з-за будинку; на момент проведення перевірки будівельні роботи не проводились; власник був відсутній. Згідно ч.2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 Конституції України є земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст. Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, на якій відповідачами здійснювалися будівельні роботи, в порушення вищеперелічених норм використовується за відсутності правовстановлюючих документів на землю. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 373 ЦК України, що регламентує право власності на земельну ділянку, містить аналогічну по суті норму згідно якої право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі \~землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють міські ради. Таким чином, власником земельної ділянки є Одеська міська рада як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями комунальної власності, чиї інтереси в даному випадку порушені. Отже, відповідачі, здійснивши самочинне захоплення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, та виконуючи на ній будівельні роботи, порушили права та інтереси держави в особі Одеської міської ради, яка встановлює єдиний порядок для громадян та юридичних осіб по реєстрації, перереєстрації земельних ділянок зміну їх цільового призначення, нерухомого майна, а також отримання у власність земельних ділянок і отримання державних актів на них. Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". До того ж, зазначеним Законом визначено, що фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом об'єкта архітектури. Згідно із статтею 29 Закону України «Про планування і забудову територій», дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; облік державних і суспільних інтересів при плануванні й забудові територій; врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок і будинків, що оточують місце будівництва; захист прав громадян і громадських організацій відповідно до законодавства. Згідно до ст. 26 та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Відсутність у забудовника ([PERSON] та [PERSON]) затвердженого проекту й дозволу на проведення будівельних робіт свідчить, що таке будівництво є самочинним. Суд вважає, що проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідних погоджень та дозволів є потенційно небезпечним, оскільки проведення таких робіт здійснюється без контролю з боку відповідних органів та служб, що в свою чергу є порушенням діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Таким чином, суд зазначає, що відповідачами, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду жодних доказів, які б підтверджували отримання дозволу на виконання будівельних робіт, та документів, які б підтверджували той факт, що вони у встановленому законом порядку побудували будівлю, отримавши на це необхідні дозвільні документи. Відповідно до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: - було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; - було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; - вибуло з володіння власника або особи , якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право на захист права власності із застосуванням ст. 393 та ст.388 ЦК України має лише власник цього майна, який відповідно до норм процесуального закону підтвердить своє право. Враховуючи, що земельна ділянка вибула з володіння власника Одеської міської ради не з її волі іншим шляхом, вказана земельна ділянка має бути вилучена з володіння [PERSON] та [PERSON], та повернута територіальній громаді м. Одеси, у звязку з чим, позовні вимоги Одеської міської ради в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до частин 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Отже, правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право на звернення до суду з таким позовом закон надає, зокрема, й відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] та [PERSON] документи, що підтверджують право користування самовільно захопленою земельною ділянкою не оформили та вчиняють дії, спрямовані на набуття права власності на самочинну споруду, суд вважає позовні вимоги Одеської міської ради в частині звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, за адресою: м. Одеса, вул. Подвойського (Сухолиманна), 43, та приведення її до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованої будівлі, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд зазначає, що рішення суду повинно бути чітким, зрозумілим та не допускати припущень, а вказівка на орієнтовану площу земельної ділянки є недопустимим, у звязку з чим, у задоволенні вимоги в частині зазначення орієнтованої площі земельної ділянки 950кв.м., слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню в рівних часинах з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на корить позивача Одеської міської ради.

Outcome: partial