Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер батько Позивача [PERSON] ( [INFO] ). Відповідно до Заповіту від 10 березня 2012 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, і зареєстрованим у реєстрі за № 1, [PERSON] заповів мені все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати, на день смерті і на що він за законом матиме право. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з : 1.земельної ділянки площею 0,2700 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; 2.земельної ділянки площею 0,1397 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої на території Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, та надану для ведення особистого селянського господарства; 3.Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] ; 4.1/4 частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] та надана для Будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 5.земельної ділянки площею 0,0292 га розташованої за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; В установлений законом строк позивач звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області з питання оформлення спадщини за заповітом. Нотаріусом було заведено спадкову справу №565/2014 12.11.2014 року. До складу спадкового майна входять:1/4 частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташована за адресою : [ADDRESS] та надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер НВ-0001331532018 від 06.03.2018р., в якому зазначено власником [PERSON] та Будівельний паспорт на земельну ділянку 1976 р.; oЅ частки житлового будинку [ADDRESS] - Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11008301 від 16.10.2013р., Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2012р. по справі № 2-3457/12, Технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 22.01.1995p.no [ADDRESS] , Будинкова книга для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] (копія додається - оригінал знаходиться у позивача); oземельна ділянка площею 0,0292 га розташована за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; oземельна ділянка площею 0,2700 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташована за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; oземельна ділянка площею 0,1397 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташована на території Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району. Київської області, та надану для ведення особистого селянського господарства. 02.12.2015 року за р. №№ 1-3554 та 1-3558 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на ім`я позивача видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 10.03.2012 року секретарем виконкому Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за р. №1 на : - земельну ділянку площею 0,2700 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; і -земельну ділянку площею 0,1397 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану на території Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, та надану для ведення особистого селянського господарства. На інше спадкове майно мені було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№1084/02-31 від 20.04.2018 року з огляду на наступне. Нотаріусом зазначено, що Позивачем не надано документи, що підтверджують право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану за адресою: [ADDRESS] та надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,0292 га розташовану за адресою: [ADDRESS] та надану для ведення особистого селянського господарства. В зв`язку з чим Позивач просила суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право на завершення процедури приватизації та одержання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після померлого [INFO] [PERSON] на 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану за адресою: [ADDRESS] та надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Представником позивача подана до суду заява про слухання справи без його участі. Позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] ( [INFO] ). Відповідно до Заповіту від 10 березня 2012 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, і зареєстрованим у реєстрі за № 1, [PERSON] заповів мені все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати, на день смерті і на що він за законом матиме право. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з : - земельної ділянки площею 0,2700 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; - земельної ділянки площею 0,1397 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої на території Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, та надану для ведення особистого селянського господарства; - Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] ; - 1/4 частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] та надана для Будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельної ділянки площею 0,0292 га розташованої за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; В установлений законом строк позивач звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області з питання оформлення спадщини за заповітом. Нотаріусом було заведено спадкову справу №565/2014 12.11.2014 року. До складу спадкового майна входять: o1/4 частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташована за адресою : [ADDRESS] та надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер НВ-0001331532018 від 06.03.2018р., в якому зазначено власником [PERSON] та Будівельний паспорт на земельну ділянку 1976 р.; oЅ частки житлового будинку [ADDRESS] - Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11008301 від 16.10.2013р., Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2012р. по справі № 2-3457/12, Технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 22.01.1995p.no [ADDRESS] , Будинкова книга для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] (копія додається - оригінал знаходиться у позивача); oземельна ділянка площею 0,0292 га розташована за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; oземельна ділянка площею 0,2700 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташована за адресою: [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; oземельна ділянка площею 0,1397 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташована на території Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району. Київської області, та надану для ведення особистого селянського господарства. 02.12.2015 року за р. №№ 1-3554 та 1-3558 Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на ім`я позивача видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 10.03.2012 року секретарем виконкому Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за р. №1 на : - земельну ділянку площею 0,2700 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану за адресою : [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства; і - земельну ділянку площею 0,1397 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану на території Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинського району, Київської області, та надану для ведення особистого селянського господарства. На інше спадкове майно мені було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№1084/02-31 від 20.04.2018 року з огляду на наступне. Нотаріусом зазначено, що Позивачем не надано документи, що підтверджують право власності на Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1520 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану за адресою: [ADDRESS] та надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,0292 га розташовану за адресою: [ADDRESS] та надану для ведення особистого селянського господарства. Личанською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було надано копію Рішення № 284 від 27.01.2009 року про передачу у спільну сумісну власність земельної ділянки для обслуговування будинку і господарських споруд громадянам : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом № 29-10-0.331-991/2-18 повідомило, що за інформацією Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області відповідно до даних програмно-апаратного комплексу «національна кадастрова система» Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] , площею 0,1520 га, розташована по [ADDRESS] , зареєстрована на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленого КВІЗ та обліковується за гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] , гр. [PERSON] .. Щодо земельної ділянки площею 0,0292 га, розташованої за адресою : [ADDRESS] та надану для ведення особистого селянського господарства, то відповідно до зазначеного вище листа Управління, інформація по вказаній земельній ділянці за відсутності кадастрового номера не може бути надана, тому що кадастровий номер земельної ділянки виконує функцію її ідентифікатора - унікальної ознаки, яка служить для виокремлення ділянки та її атрибутів реєстрах, базах даних, інформаційних системах тощо. Таким чином, документи, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , площею 0,1520 га, розташовану по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0292 га, розташовану за адресою : [ADDRESS] , мною не можуть бути надані у зв`язку з їх відсутністю. Проте, відповідно до зазначеної інформації, у [PERSON] існувало право на приватизацію ј земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , площею 0,1520 га, розташовану по [ADDRESS] , реалізацію якого він розпочав, але у зв`язку зі смертю не завершив. Щодо спадкової частки житлового будинку [ADDRESS] , то нотаріусом зазначено, що надані правовстановлюючі документи на це майно не відповідають даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (замість Ѕ частки житлового будинку - зареєстровано 6/50 часток житлового будинку , замість правовстановлюючого документу - свідоцтво на забудову індивідуальної садиби - зазначено заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, а замість номера будинку [ADDRESS] , зазначено [ADDRESS] ). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за померлим [PERSON] 6/50 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Києво - Святошинської районної ради Київської області №1539 від 06.09.2018 року в архіві БТІ зареєстровано дві інвентаризаційні справи за адресою: [ADDRESS] . Зокрема право власності зареєстровано за [PERSON] на 19/50 частини будинку [ADDRESS] та за [PERSON] . У Договорі дарування від 10 лютого 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Апишковою 3.1. та зареєстрованому в реєстрі за № 2-1215 від 10.02.1995р., [PERSON] належало 6/50 часток жилого будинку, що заходиться і [ADDRESS] . Відповідно до Технічного паспорту на вказаний будинок, власниками будинку у відповідних частках значились: [PERSON] -1/2 частки (виправлена на 19/50); [PERSON] - 1/3 частки; [PERSON] - 1/6 частки; [PERSON] - 6/50 частки. Таким чином, зміна частки [PERSON] відбулася в період оформлення дарування частини його частки [PERSON] для зручності вирахування. Згодом, договір дарування частки будинку був визнаний недійсним відповідно до заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 12 листопада 2012 року по справі № 2-3457/12 і саме на підставі цього рішення державним реєстратором Камлик Світланою Олександрівною було зареєстровано право власності за [PERSON] на 6/50 часток жилого будинку за адресою: [ADDRESS] .При цьому, державним реєстратором не враховано та не зареєстровано 19/50 частки, яка не була подарована та залишалась у власності громадянина [PERSON] після укладення договору дарування частки будинку. Згідно до ч.2 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", із змінами, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. А згідно ч. 4 ст.3 даного Закону речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Отже, правила ст. 331ЦК України про те, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, не поширюється на правовідносини, що діяли до набрання чинності цим законом. Таким чином, спірне нерухоме майно увійшло до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. У випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 5 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved