Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», у якій просить суд стягнути солідарно з ПрАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 22 085,35 грн.; з [PERSON] на свою користь витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 800,00 грн.; з [PERSON] на свою користь витрати на подання телеграми у розмірі 151,01 грн.; з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що він є володільцем та користувачем автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER] на підставі договору надання фінансового лізингу № DNHDA!0000654998 від 03.06.2015 р. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 139244. За договором надання фінансового лізингу № DNHDA!0000654998 від 03.06.2015 р. ТОВ «Автокредит Плюс» як лізингодавець передав Позивачу як лізингоодержувачу автомобіль «Chevrolet Aveo», р. н. АЕ8814НО. 04 листопада 2015 в м. Дніпропетровську на мосту № 2 в районі дорожньої опори №\~57 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Позивача під його керуванням та автомобіля ВАЗ 21093, р. н. АЕ3540АЕ, під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок порушення [PERSON] [PERSON] дорожнього руху і зіткнення автомобілів, автомобіль позивача одержав механічні пошкодження. Вина [PERSON] у скоєній ДТП підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (справа № 202/8528/15-п). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/7696541 від 28.04.2015 р. Як потерпіла особа Позивач звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про настання пригоди. Відповідно до заяви про страхове відшкодування, що була складена третьою особою, ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатило страхове відшкодування у розмірі 20 471 грн. Оскільки сума сплаченого страхового відшкодування не влаштовувала Позивача та з метою визначення розміру шкоди, завданої йому в результаті ДТП, він звернувся до судового експерта автотоварознавця [PERSON] для проведення автотоварознавчого дослідження. На огляд були запрошені відповідачі. Представник [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на огляді присутній не був, хоча був належним чином повідомлений про дату та час проведення огляду транспортного засобу. Згідно висновку № 3465 від 28.12.2015 р., складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], матеріальна шкода з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завдана транспортному засобу Позивача, складає 42 556,35 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 3465 від 14 грудня 2015 р. позивачем було сплачено 800,00 грн. за проведення експертного дослідження. Позивач вважає, що оскільки він не одержав відшкодування завданої йому шкоди в повному обсязі, Відповідачі на підставі ст. 1194 ЦК України повинні сплатити йому солідарно різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, тобто 22\~085,35 грн. завданої шкоди. Також позивачу була заподіяна серйозна моральна шкода, яка згідно ст. 23 ЦК України підлягає відшкодуванню у грошовій формі. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Зважаючи на ступінь душевних страждань Позивача, враховуючи співвідношення розміру шкоди майну та шкоди душевному стану, виходячи з принципу розумності і справедливості, Позивач оцінює розмір компенсації заподіяної йому моральної шкоди в 5\~000,00 грн. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що всі свої зобовязання страхова компанія виконала в повному обсязі. Вказала, що взаємовідносини по відшкодуванню шкоди виникли між власником автомобіля, яким є ТОВ «Автокредит Плюс» та Страховою компанією. Позивач не є власником пошкодженого автомобіля. Відповідач [PERSON] та його представникв судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.\~ Про причину неявки суд не повідомили.\~ Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», відповідача [PERSON] та його представникав судовому засіданні, допитавши експерта [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, матеріали справи 202/8528/15-п, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є володільцем автомобіля «Chevrolet Aveo», р. н. АЕ8814НО на підставі договору фінансового лізингу № DNHDA!0000654998 від 03.06.2015 року, укладеного з ТОВ «Автокредит Плюс» (а.с. 10), який є третьою особою по справі.\~\~ У судовому засіданні встановлено, що 04.11.2015 року о 18 год. 20 хв. [PERSON] у м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем "ВАЗ-21093", номерний знак [NUMBER], рухаючись по мосту № 2 в районі дорожньої опори №\~57, в порушення п. 12.1 [PERSON] дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду, після чого останній втратив керування автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався попереду та в свою чергу також втратив керування транспортним засобом, здійснивши зіткнення з автомобілем "ВАЗ-21093" транзит 04 ВМ 0398 під керуванням [PERSON], який рухався попереду. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за\~ст. 124 КпАП України. Пунктами 3 та 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи чинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС» за полісом обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних АІ/7696541 від 28.04.2015 року. Внаслідок порушення [PERSON] [PERSON] дорожнього руху і зіткнення, автомобіль «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] отримав механічні пошкодження. Відповідно до Додатку 1 до Страхового акту № 21184Р/05/2015 від 03.12.2015 року, сума страхового відшкодування за заявою потерпілої сторони від 01.12.2015 року склала 20\~471,00 грн. На підставі заяви ТОВ « Атокредит Плюс» від 01.12.2015 року ПАТ «Страхова група «ТАС» перерахувала страхове відшкодування в розмірі 20471 грн. ( а.с.59, 48) Згідно висновку № 3465 від 28.12.2015 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля\~«Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER], ідентифікаційний номер (VIN) KL1SF48YE7B774005, становить 42\~556,35 грн. Різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням складає 22 085,35 грн. 22.02.2016 року ТОВ « Атокредит Плюс» звернулося з заявою до ПАТ «Страхова група «ТАС» щодо здійснення доплати страхового відшкодування по факту пошкодженя 04.11.2015 року автомобіля «Chevrolet Aveo», номерний знак [NUMBER], внаслідок зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093 н.з. АЕ3540АЕ, під керуванням [PERSON]. Згідно до листа ПАТ «Страхова група «ТАС» від 16.03.2016 року №Г1400/832 розглянувши заяву щодо доплати страхового відшкодування на підставі Висновку №3465 від 28.12.2015 року експерта автотоварознавця [PERSON] відмовила ТОВ « Автокредит Плюс» в доплаті, та зазначила що зобовязання виконані ними в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні експерт автотоварознавець [PERSON] вказав, що при проведені дослідження та огляді автомобіля, який проводився на СТО вул. Н. Перемоги, 32 був присутній і [PERSON], який відмовився підписувати Протокол огляду. Експертне дослідження ним було проведено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та інших нормативних актів. Сума матеріального збитку без ПДВ становить 39347,70 грн. ПДВ закладено лише в вартості запчастин. Дійсно допущена технічна описка в адресі місця огляду пошкодженого автомобіля, однак ця помилка не має ніякого правового значення, оскільки визначався матеріальний збиток, який спричинений власнику автомобіля, при якому були присутні сторони. Вартість послуг в розмірі 800 грн. була сплачена замовником [PERSON] Згідно до квитанції до прибуткового касового ордеру№3465 від 14 грудня 2015 року [PERSON] сплачено за експертне дослідження автомобіля 800 грн. Як вбачається із матеріалів справи, на виклик [PERSON] для огляду [PERSON] була направлена телеграма, за яку ним сплачено 151,01 грн. Позивач самовільно вибрав спеціаліста для проведення дослідження\~і при огляді пошкоджень транспортного засобу був відсутній представник страхової компанії, однак була присутня винна особа [PERSON] і зазначений висновок спеціаліста\~\~відповідачами не спростовано іншими належними доказами щодо визначення розміру завданої шкоди, клопотання про призначення експертизи відповідачі не заявляли, та судом був допитаний в судовому засіданні експерт-автотоварознавець, тому суд приймає висновок №3465 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 28 грудня 2015 року, як належний доказ та не приймає як належний доказ вартості матеріального збитку надану ПАТ «Страхова група «ТАС» ремонтну калькуляцію №07449-05. \~Суд не приймає доводи представника ПАТ «Страхова група «ТАС» \~щодо відсутності у [PERSON] права на подачу даного позову, тому що \~\~він не є власником пошкодженого автомобіля, а\~\~лише користується ним на підставі договору фінансового лізингу. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» враховуючи, що відповідно до статей\~386,\~395,\~396 ЦК\~положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1.\~[PERSON] дорожнього руху\~України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).\~\~ [PERSON] володіє автомобілем на підставі договору фінансового лізингу № DNHDA!0000654998 від 03.06.2015 року, укладеного з ТОВ «Автокредит Плюс» (а.с. 10), який є третьою особою, та як титульний власник автомобіля не заявив претензій до сторін.\~\~Лізингоодержувач [PERSON] несе фактичні витрати, пов'язані з\~\~необхідністю відновлення пошкодженого предмету лізингу. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожна особа має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вибір способу захисту належить позивачеві. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, (п. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку (п. 36.7 ст. 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням складає 22 085,35 грн. і підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Також позивач просив стягнути поштові витрати на подання телеграм у розмірі 151,01 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 800,00 грн. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~\~ майнова шкода , завдана неправомірними\~\~діями майну\~\~фізичної\~\~особи відшкодовується\~\~ в повному\~\~обсязі\~\~особою, яка її завдала. Враховуючи\~\~викладене, а також наявні\~\~у справі\~\~докази\~\~сплати [PERSON] всіх\~\~витрат для\~\~надсилання телеграми, його оплату експертного дослідження \~автомобіля, суд вважає [PERSON] володільцем\~\~автомобіля, саме\~\~якому заподіяно шкоду. При цьому\~\~суд також враховує, що третя особа \~не\~\~заперечила\~\~право [PERSON] \~бути позивачем у\~\~справі.\~\~ Суд вважає, що [PERSON] довів належними доказами, що саме йому завдано матеріальну шкоду. Виходячи із вищевикладеного різниця, між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховим відшкодуванням складає 22 085,35 грн., яка і підлягає солідарному стягненню з відповідачів, та з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на подання йому телеграми в розмірі 151,01 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 800,00 грн. . Як вказав позивач діями відповідача [PERSON] йому спричинено моральну шкоду, яка оцінена позивачем в розмірі 5000 грн. Згідно ч.4\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5, розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Однак позивачем не надано жодного доказу про те, що йому спричинена моральна шкода, а тому з урахуванням вищенаведених обставин, відсутні підстави для задоволення позову про стягання з відповідача на користь позивача моральної шкоди за її недоведеністю. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, враховуючи положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідачів підлягає стягненню на користь позивача пропорційно від задоволених позовних вимог судові витрати по справі в розмірі по 275 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: partial