Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, 3 особи- гаражні кооперативи «Ювілейний», « Ікар» про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS] в порядку спадкування по закону після смерті батьків [PERSON], який помер [INFO] р. та [PERSON], померлої [INFO] р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що після смерті батьків їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності через відсутність правовстановлюючих документів на всі об'єкти спадкового майна. Позивачка стверджує, що рішенням виконавчого комітету Покотилівської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області , [PERSON] у 1992 р., була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку у [ADDRESS], зроблено відвід земельної ділянки, узгоджено проект житлового будинку, видано технічний паспорт, але документи про реєстрацію будинку відсутні, що змусило [PERSON] звернутися до суду. Також не були отримані батьками за життя свідоцтва про право власності на гаражі у встановленому законом порядку. Позивачка подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача- Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник 3 особи- гаражного кооперативу «Ювілейний» надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Від представника гаражного кооперативу «Ікар» не надішло повідомлення про згоду на участь у справі. Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Рішенням виконавчого комітету Покотилівської селищної ради народних депутатів Харківського району Харківської області № 319 від 11.08.1992 р. [PERSON] надано у власність земельну ділянку з фонду земель Покотилівської селищної ради пл. 1500 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку в [ADDRESS]. Цим же рішенням [PERSON] видано акт на право власності на землю, який необхідно зареєструвати в книзі записів державних актів Покотилівської селищної ради і зобов'язано [PERSON] отримати у районного архітектора проект забудови ділянки, проект житлового будинку і господарських будівель. Рішенням визначено закінчити будівництво за три року. Згідно висновку архітектора Харківського району, дозволено [PERSON] будівництво житлового будинку з гаражем за типовим проектом на п'ять житлових кімнат, сараю пл. 15 кв.м., літньої кухні пл. 10 кв.м., погреба, літнього душу, вбиральні. Проект забудови узгоджений у встановленому порядку. Відведення земельної ділянки проведено в натурі 27.07.1994 р., про що свідчать надані документи. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За правилами ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до роз'яснень , викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.2), порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:- оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;- по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Згідно з технічним паспортом, виданим 19.12.2013 р. житловий будинок з надвірними будівлями побудований у 1995 р. Таким чином, при наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво є незавершеним. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе, тому за спадкоємцем визнаються майнові права забудовника , як такі, що входять до складу спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Виходячи із ст.ст. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набув чинності з 01.01.2004 р., правила книги 6 Цивільного Кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як убачається з наявних в матеріалах справи документів, дружина спадкодавця прийняла спадщину у 1995 р., тобто до набрання чинності Цивільного Кодексу України, а тому до виниклих правовідносин по спадщині застосовується Цивільний Кодекс України в редакції 1963 р. [PERSON] помер [INFO] р. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в ред. 1969 р.) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Розмір часток кожного з подружжя визнаються рівними відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України . Отже, частка дружини спадкодавця [PERSON] в спільному сумісному майні подружжя складає 1/2 частину. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року є його дружина [PERSON] та дочка -[PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON], в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, постійно проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на час його смерті. Свої спадкові права [PERSON] не оформила. Після смерті [PERSON] [INFO] р. відкрилася спадщина на грошові вклади, житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS], гаражний бокс [ADDRESS], що випливає із відповіді 8-ї Харківської державної нотаріальної контори. Рішенням 20-ї сесії 6-го скликання Харківської міської ради Харківської області від 24.10.2012 р. № 907/12 «Про впорядкування найменувань», до переліку поточних назв елементів вулично-дорожньої мережі міста на території, що включена до меж міста Харкова в межах території селища Перемога, вулиця Вишнева в смт.Покотилівка включена до меж міста Харкова, як вул. Міхаловського. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] Як вбачається з інформації 8-ї Харківської державної нотаріальної контори, що долучена до матеріалів справи, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. та постійно мешкала [ADDRESS], спадкоємицею майна померлої є дочка спадкодавці-позивачка по справі, яка прийняла спадщину, оскільки подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, передбачених законом , немає. 11 січня 2013 р. 8-ю Харківською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, які [PERSON] фактично прийняла по спадщині після свого чоловіка -[PERSON], який помер [INFO] р., але не встигла оформити свої спадкові права. Решта частина спадщини неоформлена через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно довідки гаражного кооперативу «Ювілейний» [PERSON] є членом кооперативу та володіє гаражним боксом [ADDRESS], який збудований на земельній ділянці ( кадастровий № 6310136300:09:030:0128), що надана за рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 р. № 35/08, договір від 31.12.2008 р., зареєстровано ДЗК № 140967100019. Відповідно довідки ГК «Ювілейний» від 12.12.2013 р. № 680, [PERSON].( нині померла) , є власником гаражного боксу [ADDRESS]. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність»,член гаражного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за гараж, наданий йому в користування, набуває права власності на це майно. У даному випадку [PERSON] за власні кошти збудувала гараж самостійно, без пайових внесків. Як роз'яснює п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. « Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV «Про кооперацію», стаття 384 ЦК). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Таким чином, за спадкоємцем необхідно визнати право власності на зазначений гараж. Відповідно до довідки гаражного кооперативу «Ікар» померла [PERSON] є членом гаражного кооперативу та мала право власності на гаражний бокс [ADDRESS].Пайовий внесок виплачено повністю. До судового розгляду гаражний кооператив «Ікар» повідомив, що на теперішній час членом кооперативу та власником боксу [ADDRESS] є [PERSON] Гаражний бокс побудований на земельній ділянці на підставі рішення Міськвиконкому від 20.11.1990 р. № 326.Гаражний бокс прийнято до експлуатації актом державної приймальної комісії від 20.01.2000 р. З огляду на те, що позивачка є членом кооперативу «Ікар», зазначений гаражний бокс не входить до складу спадкового майна, тому в цієї частині позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial