overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Заводським районним судом м. Миколаєва 22 грудня 2016 року ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до філії НТКУ Миколаївська регіональна дирекція про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати, моральнї шкоди та стягнення шкоди, заподіяної підприємству. 06.03.2017 року апеляційним судом Миколаївської області вказану цивільну справу повернуто до Заводського районного суду м. Миколаєва для ухвалення додаткового рішення. При ухваленні рішення 22.12.2016 р. суд не вирішив питання про розподіл судових витрат за подання позову про відшкодування моральної шкоди та стягнення шкоди, заподіяної підприємству. Дане питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення у відповідності до ст. 220 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуюються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір зі змінами, що набули чинності з 1 вересня 2015 року, пільга щодо сплати судового збору передбачена тільки за подання позовів про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на час звернення до суду з вказаним позовом, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто не менше 551,20 грн., та не більше 6890 грн. Подана [PERSON] позовна заява містить кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об*єктом справляння судового збору: стягнення моральної шкоди, стягнення шкоди заподіяної підприємству. Таким чином, з позивача [PERSON], в задоволенні позовних вимог якого судом відмовлено, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп. (551 грн. 20 коп. х2) в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

За допущені порушення правил користування електроенергією позивач просить стягнути з відповідача 2844гр.34коп. за період з 14.02.2012р. по 21.02.2013р. Представник позивача до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки він зайнятий у іншому процесі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін. 23 січня 2013р. винесена ухвала про винесення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступних підставах. Факт порушення правил користування електроенергією підтверджується актом про порушення /а. с. 4/, розрахунком розмірів збитків /а. с. 5/, протоколом /а. с. 6/, схемою підключення по акту /а. с.7/, фотографією самовільного підключення /а. с. 9/, копією облікового рахунку /а. с. 8/, довідкою про розмір тарифів /а. с. 10, 11/. Згідно розрахунку збитків за актом про порушення "Правил користування електричною енергією для населення" (ПКЕЕН), які викладені у позові розмір заподіяного збитку нараховується згідно п. п.3.1; 3.3; 3.5 "Методики обчислення відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення" , кількості днів з дня останнього відключення від приладу обліку 374 доби. Суд вважає доведеним факт порушення відповідачем правил користування електроенергією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Зазначеною заявою [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин між нею та померлим [INFO] [PERSON], як між рідними сестрою та братом. У судове засідання сторони не з'явились, проте як від заявника так і представника заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявник заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи не заперечував щодо задоволення заяви за наявності на те законних підстав. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні її фактичні обставини. Заявник просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] (а.с.5) є її рідним братом задля реалізації спадкових прав, а у зв'язку із зазначенням у свідоцтві про народження заявника імені матері "[PERSON]" (а.с.6), а у свідоцтві про народження [PERSON] - "[PERSON]" (зворот а.с.7), заявник унеможливлена у цьому. Наданими суду письмовими поясненнями свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказали, що дійсно нині померлий [PERSON] являється рідним братом заявника. Процесуальним законом передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, оцінюючи достатність та взаємний зв'язок досліджених доказів у даній справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, адже, як встановлено у ході розгляду справи заявлені [PERSON] вимоги обґрунтовані і невстановлення такого факту в даний час унеможливлює реалізацію нею своїх спадкових прав. Також, суд бере до уваги і те, що іншим шляхом встановити даний факт, як тільки звернення до суду, не представляється можливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06.11.2013 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги [PERSON] задоволені. 25.11.2013 року представник приватного підприємства з обмеженою відповідальністю "Грандфіноесурс" звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, шо рішення було ухвалено без участі представника підприємства, який знаходився в цей день в іншому місті у судовому засіданні. Крім того зазначив, що заочне рішення є незаконним та необгрунтованим, так як позивачем не надано жодного доказу на підтвердження його обману з боку підприємства. При розгляді заяви про перегляд заочного рішення позивач заперечував проти її задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, належним чином був повідомлений про місце та час слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатми розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення. Як вбачається із матеріалів справи, справа була призначена до розгляду на 06.11.2013року на 9 годину. ПП "Грандфінресурс"належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки і вказане не заперечується підприємством та мав змогу заздалегідь повідомити суд про неможливість конкретного представника своєчасно з*явитися до Волноваського районного суду та надати письмові заперечення або направити іншу посадову особу (а.с. 14), тому суд при зазначених обставинах мав право і ухвалив заочне рішення без участі відповідача, тобто вказане відповідачем не є підставою для скасування заочного рішення. Посилання представника відповідача на те, що позивач не надав суду жодного доказу обману з боку підприємства, а суд при ухваленні заочного рішення не дав цьому належної правової оцінки безпідставні, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити свої докази суду як при попередньому судовому засіданні, так і в стадії судового розгляду справи. Небажання відповідача надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Крім того, відповідач і при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надав суду доказів, які б мали, за його думкою, істотне значення для правильного вирішення справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2014 року позовні вимоги Кредитної спілки "Друга Криворізька" до [PERSON], про стягнення заборгованості - були задоволені. Однак при постановлені заочного рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 150,00 грн. (а.с. 57 платіжне доручення №125 від 27.12.2013 року). Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, що не є перешкодою для розгляду справи відповідно до вимог ст..220 ЦПК України. Так, відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Так, заочним рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2014 року позовні вимоги Кредитної спілки "Друга Криворізька" до [PERSON], про стягнення заборгованості - були задоволені. Однак при постановлені рішення судом не судом не вирішено питання про судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, що сплачені позивачем у розмірі 150,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 27 лютого 2014 р. було задоволено повністю позовні вимоги позивача, вирішено стягнути з відповідачів солідарно на користь акціонерного товариства "Ощадбанк" в особі філії Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" кредитну заборгованість у сумі 45761 грн. 61 коп., а також 687,02 грн. судових витрат. Позивач звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення, оскільки в позовній заяві представник позивача просив також розірвати кредитний договір з відповідачем [PERSON], укладений 04 липня 2008 р.. Однак дане питання не було вирішено судом під час ухвалення рішення. Сторони в судове засідання не з'явились, згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України присутність не є обов'язковою. В позовній заяві представник позивача, окрім інших вимог, просив розірвати кредитний договір з відповідачем [PERSON], укладений 04 липня 2008 р. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Суд вважає, що в даному випадку порушення [PERSON] кредитного договору призвело до заподіянню позивачу майнової шкоди, внаслідок якої позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ч.3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги про розірвання кредитного договору є підставними та підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23.01.2013 р. задоволений позов ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10011/0235 філії - Кримського республіканського управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON], [PERSON] про виселення. Рішення набрало законної сили. 11 січня 2014р. представник Залізничного ВДВС звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа втрачений. Особи, які брали участь у справі, в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, , причин неявки суду не повідомили. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Як вбачається з матеріалів заяви, виконавчий лист про виселення [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] втрачений у ході проведення виконавчих дій, що підтверджується довідкою Залізничного відділу державної виконавчої служби СМУЮ АР Крим. За таких підстав суд вважає за необхідне заяву представника Залізничного ВДВС задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки його оригінал дійсно втрачено, рішення суду не виконано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.03.2015 року ухваленого у справі за позовомПублічного акціонерного товариства "Марфін Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" заборгованість за договором № 239317 від 02.10.2012 року у розмірі 1383,23 грн., з якої: за овердрафтом в сумі 895,49 грн. та заборгованість по відсоткам в сумі 487,74 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 243, 60 грн. 16.06.2015 року до суду надійшла заява ПАТ «Марфін Банк» про ухвалення додаткового рішення яким необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість по абонентській платі за послугу «Смс-Банкінг» в сумі 25 грн., оскільки судом не ухвалено рішення щодо цієї вимоги. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, їх присутність не є обовязковою відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 п.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. ПАТ «Марфін Банк» просив стягнути з відповідача заборгованість за овердрафтом в сумі 895,49 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 487,74 грн. 17.02.2015 року позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій окрім вказаної вище заборгованості просив стягнути з відповідача заборгованість по абонентській платі за послугу «СМС-Банкінг» в сумі 25 грн., однак при ухваленні рішення не було розглянуто вищевказану позовну вимогу, яка також підлягає стягненню з відповідача виходячи з наступного. Відповідно до п. 3.1.12.4 договору № 239317 відповідач зобовязався сплачувати вартість абонентської плати за обрану послугу згідно тарифів банку, яка складає 5 грн. в місця. У звязку з неналежним виконання зобовязань щодо сплати абонентської плати за послугу «СМС-Банкінг», у відповідача виникла заборгованість в сумі 25 грн., що підтверджується випискою з розрахунку від 12.02.2015 року. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 220 ЦПК України, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 20810,39 грн. та 243 грн. 60 коп. судового збору. Однак, при прийнятті вказаного рішення не було вирішено питання стягнення судових витрат з опублікування оголошення у пресі у звязку з чим виникла необхідність в ухваленні додаткового рішення суду. У судове засідання сторони не з'явилися. Відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України явка сторін не є обовязковою при ухваленні додаткового рішення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом шостим частини третьої статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, оплату оголошення про виклик до суду [PERSON] здійснювало ТУ ДСА України в Житомирській області, що підтверджується договором про надання рекламно-інформаційних послуг № 1274/55-16 від 10.02.2016 року, рахунком № 1274, копією платіжного доручення № 74 від 24.02.2016 року та копією акту виконаних робіт відносно рахунка № 1274 від 26.02.2016 року. Питання розподілу судових витрат врегульовано статтею 88 ЦПК України. Оскільки, позов задоволено частково, при цьому оплату оголошення у пресі про виклик до суду [PERSON] здійснювало ТУ ДСА України в Житомирській області, витрати за вказане оголошення слід стягнути з відповідача [PERSON] Враховуючи те, що при винесенні рішення по цивільній справі № 296/9657/15-ц за позовом ПАТ "Всеукраїнський [PERSON]" (ПАТ " ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не було вирішено питання про стягнення судових витрат за опублікування оголошення у пресі з відповідача [PERSON], згідно ст. ст. 79, 88, 220 ЦПК України суд вбачає за необхідне, постановити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 07 травня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22 жовтня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом № 1436 - розірвано. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок понесених та документально підтверджених судових витрат. 11 червня 2019 року від позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої просила ухвалити додаткове судове рішення, яким після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ", оскільки нею було заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, однак дане питання судом не було вирішено. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, враховуючи вимоги ч.4 ст. 270 ЦПК України розглянув заяву позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №162/125/19 без виклику учасників справи. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши заяву позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. Судом встановлено, що в провадженні Любешівського районного суду Волинської області перебувала цивільна справа №162/125/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, рішенням від 07 травня 2019 року позовні вимоги задоволено та шлюб між сторонами розірвано. При цьому судом не вирішено питання про відновлення позивачу дошлюбного прізвища, хоча дане питання було ініційоване позивачем [PERSON] в позовній заяві від 14 лютого 2019 року. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позивачеві слід відновити її дошлюбне прізвище " [PERSON] " ухваливши в цій частині додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесено витрати на публікацію у пресі оголошення відповідача у розмірі 350 грн., проте заочним рішенням від 11 грудня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто лише витрати по сплаті судового збору, а питання про стягнення витрат на публікацію у пресі оголошення про виклик відповідача судом не вирішено. Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ "Український Бізнес Банк" задоволено, позивачем документально підтверджено витрати на публікацію у пресі оголошення відповідача у розмірі 350 грн., суд вважає за необхідне задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved