Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаними вимогами, посилаючись на ті обставини, що судовим рішенням від 22 липня 2015 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Розмір аліментів визначено в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до повноліття дитини. На даний час встановленого розміру аліментів не вистачає. Крім того дитині необхідні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, канцелярських приладів, підручників, тощо. Збільшилися ціни на продукти харчування, товари та інші послуги, витрати на освіту та виховання, ліки та засоби гігієни, що потребує більших витрат на утримання сина. Забезпечити дитину матеріально з урахуванням розміру стягуваних аліментів не має можливості. З 01 липня 2016 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] , який також потребує матеріального забезпечення. Вона перебуває у відпустці по догляду за сином, тому не працює, власного доходу немає. Оскільки її майновий стан змінився, розмір витрат на утримання дитини збільшився, просила змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до правил ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. Згідно зі ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 14 серпня 2019 року відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 27 серпня 2019 року до Миронівського районного суду Київської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, за змістом якого відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками отримав 20 серпня 2019 року. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень ст. 274 ЦПК України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області. Дитина проживає з матір'ю, кошти на її утримання з батька стягуються в примусовому порядку на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року, яким з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до його повноліття. Такі обставини підтверджені даними акту обстеження № 02-50/1990 від 10 травня 2019 року, виконавчого листа, виданого 09 вересня 2015 року, постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 жовтня 2015 року. Допомога матері є недостатньою для утримання сина. Дитині сторін бракує коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності. Їй необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування. Позивач з 01 липня 2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з доглядом за дитиною не працює. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 липня 2016 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 лютого 2019 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Мотиви суду та застосовані норми права На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Згідно правил ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України та вказані роз'яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір`ю дитини може бути ініційовано питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13. З огляду на вказані положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Судом встановлені підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються за судовим рішенням. Звертаючись до суду з позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача, посилаючись на перебування у скрутному матеріальному становищі, недостатність отримуваних коштів в сумі 500 гривень на утримання дитини, збільшення витрат на дитину та розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, факт народження другої дитини. Позивач надала докази, які підтверджують зміну її матеріального стану. Суд враховує, що за останні роки в країні погіршилась економічна ситуація, при цьому розмір прожиткового мінімуму на дитину значно збільшився. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд дійшов висновку, що внесок відповідача на утримання дитини, не є вагомим, визначений у розмірі, що є меншим за мінімальний, який встановлено законом. Висновки за результатами розгляду Відповідно до правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як зазначено в частині 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Саме ініціатору позову необхідно довести обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров'я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов'язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, мають місце. Дані обставини вказують на те, що наявні обставини, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, встановлені ст. 192 СК України, оскільки у зв'язку із збільшенням цін на придбання необхідних продуктів харчування та одягу, народженням у позивача іншої дитини, її майновий стан змінився, розмір аліментів, визначений судом в сумі 500 гривень, є недостатнім для утримання дитини. З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, такий розмір може бути визначений в розмірі, вказаному позивачем. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивачем понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 400 гривень. Вказані витрати підтверджені документально. До справи позивачем додано квитанцію до прибуткового касового ордера № 30 від 19 липня 2019 року. Згідно з правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У заяві про розподіл судових витрат від 20 серпня 2019 року позивач вказала, що витрати понесені на правничу допомогу, яка полягала у написанн6і позовної заяви. Вказані витрати підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved