Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його дід по батьківській лінії [PERSON] . До дня смерті діда він проживав без реєстрації разом із ним в будинку [ADDRESS] . Після смерті діда відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців за заповітом, так як дід залишив заповіт на його ім`я. Коли він звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, при ознайомленні із документами, нотаріус відмовив йому у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували б факт його проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявника не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Згідно частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців за заповітом. Як вбачається із копії заповіту, [PERSON] призначив [PERSON] спадкоємцем всього свого майна (а.с.9). Згідно довідки №664 від 03 серпня 2020 року, виданої виконавчим комітетом Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [PERSON] , проживав без реєстрації разом із ним за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки №1136 від 07 вересня 2020 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області вбачається, що [PERSON] отримував компенсацію по догляду за престарілим [PERSON] з 28 січня 2010 року по 09 лютого 2012 року. З письмових пояснень свідків [PERSON] , жительки [ADDRESS] та [PERSON] , жительки [ADDRESS] , що засвідчені головою виконавчого комітету сільської ради вбачається, що [PERSON] дійсно проживав разом [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] доглядав за [PERSON] , вів з ним спільне господарство (а.с.34-39). Відповідно до вимог частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому, важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Наявні у матеріалах справи докази, підтверджують в повному обсязі той факт, що заявник [PERSON] проживав із спадкодавцем [PERSON] , який був його дідом, в будинку за адресою: [ADDRESS] та вів з ним спільне господарство. Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту, в тому числі і постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявника має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи, в суду наявні законні підстави встановити факт постійного проживання [PERSON] на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved