Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В серпні 2014 року до суду звернувся прокурор з позовом до комунального вищого навчального закладу Дзержинського музичного училища, в якому ставить питання про стягнення недорахованої стипендії [PERSON]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO] є донькою шахтаря, стаж підземної роботи якого становить більше 15 років, тому вона має право на гарантовану виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак, всупереч вимогам даного закону відповідач виплачував їй стипендію на загальних підставах. Вважає, що за період з вересня 2012 року по липень 2014 року утворилась заборгованість по виплаті [PERSON] стипендії в сумі 14183 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на її користь. В подальшому прокурор уточнив позовні вимоги, надавши суду письмову заяву, в якій просив недораховану суму стипендії за період з вересня 2012 року по липень 2014 року в сумі 14183 грн. стягнути з відповідача на користь [PERSON] за рахунок коштів державного бюджету України. Прокурор в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді, просила суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні вирішення даного питання залишила на розсуд суду. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються спеціальним законом. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Дзержинське музичне училище є вищим навчальним закладом комунальної форми власності, підпорядкований Донецькій обласній раді, є юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки розпорядників за коштами загального та спеціального фондів місцевого бюджету, тощо, підпорядковано в своїй діяльності Донецькій обласній Раді, здійснює нарахування та виплату стипендій, тощо. Вказані обставини випливають з Статуту навчального закладу. Також судом встановлено, що [PERSON] з 01 вересня 2012 року навчається в комунальному вищому навчальному закладі Дзержинському музичному училищі (а.с. 4-5; 6). Згідно довідки від 08.08.2014 року № 117 (а.с. 10) [PERSON] за період з вересня 2012 року по липень 2014 року отримувала стипендію в розмірі 550 грн. щомісяця. З огляду на це суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції від 22 липня 2009 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти батьки яких мають стаж підземної роботи не менш 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. В редакції Закону від 05 липня 2012 року ч. 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Як вбачається з матеріалів справи, батько [PERSON] - [PERSON] з 15.01.2007 року по теперішній час працює механіком дільниці підземний з повним робочим днем у шахті в ВСП «Шахта «Алмазна». Стаж його роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345 складає 32 роки (а.с. 8). Виходячи з цього, [PERSON] і на момент вступу доньки до навчального закладу працював у ВСП «Шахта «Алмазна». Згідно довідки про співвідношення нарахованої та виплаченої стипендії студентки [PERSON], яка має статус «дитини шахтаря» до мінімального прожиткового рівня за період з вересня 2012 року по липень 2014 року (а.с. 9) розмір нарахованої та виплаченої стипендії складає 12650 грн., при цьому розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб за цей період загальною сумою складає 26833 грн., отже різниця недорахованої суми стипендії [PERSON] складає 14183 грн. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені права [PERSON] в частині отримання гарантованого державою розміру стипендії. Відсутність відповідного фінансування, на думку суду, не є обгрунтованим доводом щодо заперечень відповідача та не може вплинути на обов'язок останнього щодо нарахування та виплати стипендії слухачам. За таких обставин несплата стипендії [PERSON] відповідно до умов вказаного Закону, який крім того, має вищу юридичну силу, є порушенням гарантованих державою соціальних пільг для студентів. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач по справі за період з вересня 2012 року по липень 2014 року нараховував студентці [PERSON] стипендію на загальних підставах, розмір якої був нижчим за розмір стипендії, визначений зазначеним законом в розмірі прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет» на відповідні роки, тому недорахована сума стипендії за вказаний період в розмірі 14183 грн. підлягає стягненню з відповідача комунального вищого навчального закладу Дзержинського музичного училища за рахунок коштів державного бюджету України. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved