Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Мале приватне підприємство «Рапід» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка складається з основного боргу, інфляційних втрат та 3 % річних за період з 26 квітня 2005 року по 31 жовтня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішенням Арбітражного суду Черкаської області від 04.08.2000 року у справі № 02/670 стягнуто із Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Юність» м. Звенигородка на користь МПП «Рапід» борг в розмірі 201063 грн. 34 коп. Ухвалою Арбітражного суду від 20 грудня 2000 року змінено спосіб виконання зазначеного рішення шляхом звернення стягнення на майно ЖБК-5 «Юність» на суму 201063 грн. 34 коп. Відповідно до ч. 5 п. 2 Статуту Звенигородського ЖБК №5 «Юність» загальні збори є вищим органом управління кооперативу, рішення яких є обов`язковими до виконання членами кооперативу. В зв`язку з відсутністю грошових коштів у Звенигородського ЖБК-5 «Юність» загальними зборами членів кооперативу було прийнято рішення про виплату існуючого боргу МП «Рапід» за рахунок особистих коштів членів Звенигородського ЖБК-5 «Юність». Вказане рішення членів кооперативу було оформлено протоколом загальних зборів Звенигородського ЖБК-5 «Юність № 331 від 18.08.2004 року та є правомочним відповідно ч.5 п.3 Статуту кооперативу ЖБК-5 «Юність». З метою визначення сум грошових зобов`язань перед МП «Рапід» кожного окремого члена ЖБК-5 «Юність» було складено реєстр про сплату боргу, відповідно до якого відповідачка [PERSON] зобов`язана сплатити на користь МП «Рапід» - 3554 грн. Відповідачка виконала своє зобов`язання лише частково, сплативши лише 1500 грн., внаслідок чого залишок склав 2054 грн., а тому МП «Рапід» неодноразово зверталось до відповідачки з письмовою вимогою провести повний розрахунок протягом семиденного терміну. Однак вона жодним чином не відреагувала на вказані вимоги та відповідно станом на сьогоднішній день так і не розрахувалась з МП «Рапід» в повному обсязі. В судовому засіданні представники позивача МП «Рапід» [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Послалися на те, що рішення загальних зборів членів кооперативу є чинним та обов`язковим для виконання, на що вказав і ВССУ в своїй ухвалі від 25.06.2014 року. Відповідачка, як член кооперативу, має відповідати за зобов`язаннями кооперативу в межах внесеного паю та несе субсидіарну відповідальність. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка [PERSON] подала до суду через канцелярію заяву-клопотання, в якій просить відмовити в позові МПП «Рапід», як неналежному позивачу. В судове засідання не з'явилася. Причини неявки суду не повідомила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про свідчать рекомендовані повідомлення про врученння поштових відправлень. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Арбітражного суду Черкаської області від 04.08.2000 року з ЖБК-5 «Юність» м. Звенигородка Черкаської області стягнуто на користь МПП «Рапід» 201063 грн. 34 коп. Ухвалою Арбітражного суду Черкаської області від 20 грудня 2000 року у справі 02/670 змінено спосіб виконання вищевказаного рішення та звернено стягнення на майно ЖБК-5 «Юність» в сумі 201063 грн. 34 коп. На виконання даного рішення видано наказ господарського суду від 04.08.2000 року про стягнення боргу з ЖБК-5 «Юність» на користь МПП «Рапід». За цим наказом відділом ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області було відкрите виконавче провадження, яке знаходилось на виконанні з 2000 по 2006 рік та закінчене на підставі п.7 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв'язку з ліквідацією ЖБК-5 «Юність» на підставі ухвали господарського суду Черкаської області від 03.02.2005 року. В зв'язку з відсутністю грошових коштів у Звенигородського ЖБК-5 «Юність», загальними зборами членів кооперативу було прийняте рішення про виплату існуючого боргу МПП «Рапід» за рахунок особистих коштів членів ЖБК-5 «Юність». Дане рішення, за прийняття якого проголосувало 58 із 70 членів кооперативу, було оформлене протоколом загальних зборів Звенигородського ЖБК-5 «Юність» № 331 від 18.08.2004 року. З метою визначення сум грошових зобов`язань перед МП «Рапід» кожного окремого члена ЖБК-5 «Юність», було складено реєстр про сплату боргу, відповідно до якого відповідачка [PERSON] зобов`язана сплатити на користь МП «Рапід» - 3554 грн. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 17.04.2014 року юридична особа ЖБК № 5 «Юність» припинена 20.05.2013 року на підставі судового рішення. Вирішуючи даний спір, суд керується наступним законодавчими нормами. Основними принципами кооперації відповідно до ст. 4 Закону України «Про кооперацію» є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень. Статтею 7 Закону України "Про кооперацію" визначено порядок створення кооперативу, згідно якої кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Відповідно до ч. 1ст. 12 цього Закону до основних обов`язків члена кооперативу відносяться, зокрема, додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов'язки його членів. Відповідно до ст. 27 цього Закону в редакції чинній на час виникнення правовідносин, кооператив відповідає за своїми зобов'язаннями всім належним йому майном. Порядок покриття завданих кооперативом збитків визначається його статутом. Члени кооперативу відповідають за зобов'язаннями кооперативу в межах внесеного ними паю, якщо інше не передбачено статутом кооперативу або законом. Кооператив не несе відповідальності за зобов'язаннями своїх членів. Інший порядок відповідальності членів кооперативу за його зобов`язаннями Статутом ЖБК № 5 «Юність» не передбачено. Кооператив, як юридична особа, не несе відповідальності за зобов'язаннями його членів, а члени кооперативу несуть субсидіарну відповідальність за збитки, вчинені кооперативом в межах внесеного ними паю. Таким чином, оскільки ЖБК № 5 «Юність» мав невиконані грошові зобов`язання перед МП «Рапід» і внаслідок своєї фінансової неспроможності не мав можливості виконати такі зобов`язання, то таке зобов`язання в силу ст. 27 ЗУ «Про кооперацію» мало бути виконано членами кооперативу в межах їх внесків. Відповідачка [PERSON] була членом ЖБК № 5 «Юність» до моменту його припинення. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Окрім виникнення обов`язку нести відповідальність за не виконаним грошовим зобов`язанням ЖБК № 5 «Юність» на підставі закону, такий обов`язок відповідачка мала нести і на підставі рішення загальних зборів ЖБК-5 «Юність», оформленого протоколом № 331 від 18.08.2004 року, відповідно до якого вона зобов`язана сплатити на користь МП «Рапід» певні кошти. Дане рішення на час розгляду справи не скасоване та відповідачкою не оскаржується. Рішення загальних зборів є обов`язковим до виконання усіма членами кооперативу в силу ст. 12 ЗУ «Про кооперацію». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність у відповідачки боргових зобов`язань перед позивачем. При цьому, судом враховано, що майно, яке перебувало у власності ЖБК № 5 «Юність» і за рахунок якого могли бути виконані грошові зобов`язання перед МП «Рапід», перейшло у власність відповідачки, а саме квартира [ADDRESS]. Разом з тим як вбачається з реєстру розрахункових документів, наданих представником позивача, відповідачкою було сплачено 23.11.2004 р. 500 грн., 08.12.2004 р. 500 грн., 16.05.2005 р. 500грн. Відтак з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2054 грн. основного боргу. При вирішенні вимог про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат та 3 % річних суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частина 2статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.\~2 ст.\~625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовідносини, які склалися між позивачем і відповідачкою є грошовим зобовязанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.\~2 ст.\~625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Оскільки строк виконання [PERSON], зобов`язання сплатити на користь МП «Рапід» 3554 грн. встановлений не був, а вимога про виконання такого обов`язку направлена вперше 29.04.2005 року, то кінцевим строком виконання даної вимоги є 12.05.2005 року (з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та семиденного строку від дня пред'явлення вимоги). Відтак 3% річних та інфляційні втрати повинні нараховуватися з 13.05.2005 року. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що розрахунок інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних наведений у позовній заяві здійснений невірно. Згідно претензії від 29.04.2005 р. за № 25 позивачем пред`явлено вимогу лише на суму 1554 грн., аналогічну суму вказано і в вимозі від 13.11.2013 р., відтак саме на цю суму і повинні проводитись нарахування. Кінцевою датою нарахування штрафних санкцій позивачем визначено 31.10.2015 р. Лист позивача на адресу відповідачки від 24.09.2008 р. судом не приймається до уваги, оскільки позивачем не надано належних доказів його відправлення відповідачці. Доказ який міститься у справі неналежної якості і з нього не можливо встановити дату направлення вказаної вимоги. Розмір 3% річних за період з 13.05.2005 року по 31.10.2015 року складає 488 грн. 42 коп. (1554 грн. х 3% х 3819 дні : 365 ) Розмір інфляційного збільшення заборгованості за період з 13.05.2005 року по 31.10.2015 року складає 4260 грн. 37 коп (3,742 індекс інфляції за вказаний період). З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та примусового стягнення з відповідачки [PERSON] 2054 грн. основного боргу; 4260 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 488 грн.42 коп. 3 % річних, а всього 6802 грн. 79 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: стягнути з [PERSON] 109,16грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 685,61грн. При розрахунку суми судового збору, який стягується з відповідачки суд виходив з наступного. Первинний позов було подано до 9-ти відповідачів і сплачено максимальну суму судового збору 1218 грн. Справа за позовом до відповідачки [PERSON] була виділена в окреме провадження. Відтак сума судового збору сплачена за вимогами до позивачки прийнята судом за 135,33 грн. (1218/9). При цьому судовий збір стягнено пропорційно від суми задоволених позовних вимог. На підставі Закону України "Про кооперацію", ст. ст. 22, 526, 530, 625 ЦК України,

Outcome: partial