Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 15 листопада 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Сторони разом не проживають. Тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15 листопада 2013 року. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву вх.№13 від 02.01.2018, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Строку для примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№1980 від 26.03.2018, в якій просила підготовче засідання провести без її участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без його участі та заява відповідача про проведення підготовчого засідання без її участі. Інші процесуальні дії у справі: звільнення позивача від сплати судового збору, відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб, виданого 22 листопада 2017 року Чернівецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 22 листопада 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданим Чернівецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують. Сторони разом не проживають. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 листопада 2017 року Чернівецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відповідач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища «[PERSON]». Враховуючи ці обставини, суд має підстави залишити відповідачеві [PERSON] прізвище «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.п. а) п.2 ч.1 ст.8 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved