Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

В листопаді місяці 2016 року, позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами до сільської ради с. Богодухівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області зазначивши, що 02 жовтня 2007 року померла її мати: [PERSON] після смерті якої, відкрилась спадщина на все належне їй спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель загальною площею- 0,25 га. в с.Богодухівка по вул. Гагаріна № 1 Чорнобаївського р-ну Черкаської області . Позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері так, як на час її відкриття, проживала з спадкодавцем та вступила в управління спадковим майном, але не може реалізувати свої спадкові права на дану земельну ділянку так, як за життя матері документи, що посвідчували б право приватної власності на наявну земельну ділянку не виготовлялись, що перешкоджає в нотаріальному порядку оформити право власності на дану нерухомість, що і спонукало позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач не з»явився ,її представником подано заяву якою підтримав заявлений позов та просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач по справі подав до суду заяву про визнання позову та не заперечує стосовно його задоволення,просить розглядати справу без участі його представника тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України ,тобто без здійснення звукозапису. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом наявного в матеріалах справи свідоцтва серії 1-СР № 079327 від 03 жовтня 2007 року підтверджено відкриття спадщини після смерті [PERSON]. Факт наявності в померлої матері позивача в с.Богодухівка по вул. Гагаріна № 1 Чорнобаївського р-ну земельної ділянки, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею- 0,25 га. на яку претендує позивач, стверджується дослідженим в судовому засіданні витягом з протоколу рішення сесії сільської ради № 6 від 04.06.1996 року у відповідності до якого, за життя останній було передано в приватну власність дану земельну ділянку . Право позивача на спадкування майна спадкодавця та на все те на ,що за життя спадкодавець мав право, стверджується не скасованим та не зміненим заповітом від 01 листопада 2003 року. Змістом п.№ 1 Декрету КМ України від 26.12.1992 року (чинним до 2007 року) органи місцевого самоврядування, були зобов»язані на протязі 1993 року розпочати передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства . Пунктом № 3 даного Декрета визначено , що право власності громадян на дані земельні ділянки посвідчується даним органом місцевого самоврядування, шляхом проведення відповідного запису у земельно-кадастрових документах . Пунктом № 7 розділу Х ,,Перехідних положень,, ЗК України 2002 року визначено ,що громадяни які одержали в приватну власність земельну ділянку до 01 січня 2002 року, зберігають дані права і в подальшому на дані земельні ділянки. При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено ,що відповідачем (сільською радою) спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видався, але передача земельної ділянки сільською радою спадкодавцю в приватну власність відбулася на підставі відповідного рішення сесії сільської ради № 6 від 04.06.1996 року . Після передання земельної ділянки позивачу у власність ,останній за свого життя не виготовив правовстановлюючі документи на отриману земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та помер в жовтні місяці 2007 року. Наявне ж у ньогоправо на отриману земельну ділянку ,після смерті спадкодавця перейшло до позивача, як спадкоємця за заповітом який у свою чергу без судового рішення ,щодо надання йому дозволу на приватизацію, не може оформити свої спадкові права на передану в 1996 році сільською радою с.Богодухівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області у власність його земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею- 0,25 га. Таким чином право позивача порушено та підлягає судовому захисту. Відповідач по справі позов визнав в повному обсязі та не заперечує стосовно його задоволення, інших спадкоємців судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved