Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

В листопаді 2014 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 4736 грн. 89 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ "Український бізнес банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № КЭКСФ/1001280.1 від 21.06.2012 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік, щомісячною комісійною винагородою за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 200 грн., з кінцевим терміном повернення 20.06.2014 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 991 грн. 98 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 177 грн. 59 коп., заборгованість за комісією в сумі 1167 грн. 32 коп., штрафні санкції в сумі 2400 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації - ДП «Редакції газети «Урядовий кур'єр» відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутності суду не надавала, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до договору № КЭКСФ/1001280.1 від 21.06.2012 року (а.с. 7-12) [PERSON] отримала кредит у сумі 10000 грн., із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачувала суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № КЭКСФ/1001280.1 від 21.06.2012 року, укладеного між ПАТ "Український бізнес банк" та [PERSON] встановив, що станом на 29 жовтня 2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 4736 грн. 89 коп., з них 991 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом, 177 грн. 59 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1167 грн. 32 коп. - заборгованість за комісією, 2400 грн. - штрафні санкції (а.с. 2-3; 5-6). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved