Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 29.11.2013 року між ним та громадянином [PERSON] було укладе-но договір позики, за яким він виступав, як позикодавець. Відповідач - ТОВ «Ветта-ком» висту-пив майновим поручителем за [PERSON] та в порядку забезпечення виконання грошових зобов'язань останнім передав в іпотеку належний відповідачу на праві власності комплекс нежит-лових будівель, розташований в [ADDRESS]. Позивач вказував, що оскільки [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики не виконав у встановлений для цього строк, він мав намір задовольнити свої вимоги шляхом передачі права власності на предмет іпотеки, а тому звернувся до Каховського відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно для державної реєстрації свого права власності на комплекс не-житлових будівель, але дізнався, що 08.07.2014 року відділом примусового виконання рішень уп-равління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Херсонській області було накладено обтяження на нерухоме майно відповідача. Позивач вважав, що вказаним обтяженням порушено його право власності на предмет іпо-теки - нерухоме майно, а тому просив суд скасувати арешт нерухомого майна - комплексу нежит-лових будівель, розташований в [ADDRESS], та оголошення заборони на його відчудження, виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 08.07. 2014 року №6262244. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, просив суд скасувати арешт нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель, розташований в [ADDRESS], та оголошення заборони на його відчудження, виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 08.07. 2014 року №6262244, та визнати за ним право на комп-лекс нежитлових будівель, розташований в [ADDRESS], наполягав на задо-воленні уточненого позову в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - відділу ПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області в судове за-сідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без присутності представника. Суд вважає можливим розглянути справу без присутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.11.2013 року між ТОВ «Ветта-ком» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким ТОВ «Ветта-ком» передало в заставу [PERSON] нерухоме майно - комплекс нежитловх будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). 06.11.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Ветта-ком» укладено договір про внесення змін та доповнень в договір іпотеки від 29.11.2013 року. Сторони до-мовились внести зміни в пункт 1.2 Договору іпотеки, а саме внесли зміни щодо строку повернення позики в строк не пізніше 29.05. 2015 року (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.02.2015 року, на нерухоме майно - комплекс нежитлових будівель по [ADDRESS] накладено арешт за постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Херсон-ській області від 08.07.2014 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зо-бов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'я-зання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Згідно ст. 3 названого Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відпо-відно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог ін-ших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх прі-оритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 Цивільного кодексу України відповідно до забезпечувального обтяження об-тяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання за-безпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи спла-ту процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель набуває право звернення стяг-нення на предмет іпотеки, незалежно від настання строку виконання зобов'язань за основним дого-вором, у випадку, зокрема, невиконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для роз-гляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя зверну-тися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація іпотеки, тобто обтяження нерухо-мого майна - комплексу нежитлових будівель, розташованого по [ADDRESS], проведена 29.11.2013 року (а.с.7). Арешт нерухомого майна ТОВ "Ветта-Ком", а саме комплексу нежитлових будівель, роз-ташованого по [ADDRESS], накладено на підставі поста-нови державного виконавця проведено 08.07.2014 року, тобто після реєстрації обтяження за Дого-вором іпотеки (а.с. 9). Суд вважає, що за таких умов, позивач [PERSON] має пріоритетне право перед інши-ми особами за рахунок предмета іпотеки задовольнити свої вимоги. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням встановлених обставин справи та зазначених норм законодавства, нерухоме майно - комплекс нежитлових бу-дівель, який розташований по [ADDRESS], яке належить ТОВ "Ветта-Ком", підлягає звільненню з під арешту для задоволення вимог позивача [PERSON], як іпотекодержателя. Щодо вимоги позивача [PERSON] визнати за ним право власності на предмет іпотеки - нерухоме майно, а саме комплекс нежитлових будівель, розташований по [ADDRESS], то суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони, жодним чином, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не обгрунтовані будь-якими дока-зами. Крім того, суд не може залишити поза увагою, що право [PERSON] для звернення стягнення на предмет іпотеки, взагалі, відповідно до Договору від 06.11.2014 року про внесення змін до Договору іпотеки , виникає лише з 29.05.2015 року, а тому ці вимоги позивачем заявлені суду передчасно.

Outcome: partial