Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Комунальне підприємство "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" у вересні 2017 року заявили позов про стягнення з [PERSON] 99008,86 грн. на погашення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф. від 18.09.2017 р. за вказаним позовом відкрите провадження. Позов мотивований тим, що позивач є надавачем послуг з утримання будинку та придомової території, послуг з теплопостачання, водопостачання, енергопостачання та водовідведення, в тому числі і для споживачів будинку [ADDRESS], а відповідач є користувачем квартири № 20 у вказаному будинку, а відповідно і споживачем житлово-комунальних послуг, проте остання зобов'язання з оплати послуг виконує неналежним чином, що завдає збитків підприємству. Представник позивачів Ель Хакім О.М. подала заяву, за якою просила розглянути справу без її участі, на вимогах позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надіслала. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів та у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено таке. Відповідно до розпорядження № 159 від 11.03.2016 р. Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, наймачем квартири [ADDRESS] є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 9). Утримання та обслуговування будинку [ADDRESS], як це вбачається з матеріалів справи, здійснюється КП "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва". Між позивачем і відповідачем існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються чинним законодавством України, зокрема Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач, як споживач, зобов'язаний вносити плату за надані послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним та користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20). Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Проте, відповідач, як це вбачається з розрахунку позивача, наведені вимоги закону виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим у них станом на 28.02.2015 р. виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 68246,23 грн. Крім того, позивачем на суму боргу нараховано інфляційні втрати в сумі 23102,41 грн., та 3% річних в сумі 7660,22 грн. Дані нарахування позивачем здійснені на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України, що не суперечить договірним відносинам сторін. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених вище норм закону. Судові витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved