Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Заявниця звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] трудової книжки виданої 8 лютого 1978 року на імя «Дзякович [PERSON] ". В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона розпочала свою трудову діяльність у 1977 році на посаді медичної сестри міської лікарні № 16 м. Донецька, де 8 лютого 1978 року їй було виписано трудову книжку. При заповненні трудової книжки на першій сторінці її прізвище записано як «Дзякович» російською мовою, відповідно до свідоцтва про її народження. 07 квітня 1979 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла прізвище чоловіка. Згідно свідоцтва про шлюб в її трудову книжку було внесено зміну прізвища з «Дзякович» на «Вардимиади»на російській мові. В даний час вона звернулася до Козятинського об'єднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про призначення пенсії за віком, однак оформити пенсію не може , оскільки управління пенсійного фонду не приймає до пенсійної справи трудову книжку, яка дає їй право на призначення пенсії за віком, так як зміна прізвища у трудовій книжці виконана з порушенням пункту 2.13 інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом №58 від 29.07.1993 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України. Відповідно до вищезазначеної Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища ім'я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. При вчиненні відповідного запису про зміну прізвища не вказано дату свідоцтва про шлюб та не читається закінчення прізвища. Так як записи у трудовій книжці стосовно зміни прізвища виконані з порушенням, періоди роботи, зазначені в трудовій книжці управлінням Пенсійного фонду до страхового стажу їй не зараховуют. Надати оригінал свідоцтво про шлюб вона не може, так як вона залишилось на тимчасово окупованій території в місті Донецьку, а Державний реєстр цивільного стану з тимчасово окупованими районами не працює. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та підтвердила викладені в ній обставини Представник заінтересованої особи Козятинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, не заперечує про встановлення даного факту. Заслухавши заявницю, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця народилася 2 січня 1959 року в м.Шепетівка Хмельницької області. Її дошлюбне прізвище було " Дзякович" , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії Ш-ЯР № 978532 виданого 14 січня 1959 року Шепетівським рай бюро ЗАГС Хмельницької області. ( а.с.6 ).. Заявниця розпочала свою трудову діяльність у 1977 році на посаді медичної сестри міської лікарні № 16 м. Донецька, де 8 лютого 1978 року їй було виписано трудову книжку. При заповненні трудової книжки на першій сторінці її прізвище записано як «Дзякович» російською мовою, відповідно до свідоцтва про її народження. ( а.с. 4-5). 7 квітня 1979 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла прізвище чоловіка, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії 11-АБ № 551175 виданого Калінінським відділом ЗАГС 7 квітня 1979 року ( а.с.7). Згідно свідоцтва про шлюб в трудову книжку заявниці було внесено зміну прізвища з «Дзякович» на «Вардимиади». При внесені змін прізвища в трудову книжку заявниці на «Вардимиади « не вказано дату свідоцтва про шлюб та не читається закінчення прізвища. Проаналізувавши зміст наданих правовстановлюючих документів , вбачається, що запис в трудовій книжці числа, місяця та року народження збігається з записом в свідоцтві про народження та в паспорті заявниці, ім'я та по-батькові заявниці в трудовій книжці збігається з ім'ям та по-батькоів заявниці в папспорті та в копії про народження. . Таким чином суд вважає доведеним факт , що трудова книжка видана 8 лютого 1978 року на імя «Дзякович [PERSON] " належить дійсно [PERSON] , оскільки даний факт підтверджується зазначеними вище доказами. Згідно ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядвє справи про встаногвлення факту належності правоустановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові , мсце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Факт, про який просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на пенсію.

Outcome: approved