Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

КП «Жмеринкакомунсервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, мотивуючи його тим, що згідно облікових даних КП «Жмеринкакомунсервіс» за адресою [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] Позивач, як балансоутримувач будинку [ADDRESS] відповідно до статуту підприємства та рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради №82 від 20.03.2008 року зобов'язане: здійснювати прибирання прибудинкової території; обслуговувати будинкові системи водопостачання та водовідведення; обслуговувати димовентиляційні канали; здійснювати технічне обслуговування та освітлення місць загального користування; здійснювати дератизацію; вивозити та утилізувати тверде побутове сміття; здійснювати поточний ремонт. Власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] Позивач надаючи житлові послуги, проводячи нарахування та прийом платежів за тарифом затвердженим рішенням Жмеринської міської ради, терпить збитки у зв'язку з відмовою відповідачки розраховуватись за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом за період з 01.06.20011 року по 01.05.2014 року складає 2125,62 грн. Просить стягнути з відповідачки суму заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Кравченко О.В. повністю підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка, як споживач послуг, не виконувала обов'язки з оплати за спожиті житлово-комунальні послуги загалом з грудня 2008 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, що із врахуванням строку позовної давності, складає на загальну суму 2125,62 грн., тому за відсутності можливості вирішення питання з відповідачем про сплату за отриманні послуги в добровільному порядку, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Вказала, що прибирання території здійснює двірник [PERSON] За період, за який просить стягнути заборгованість, відповідачка належним чином із заявами про надання послуг неналежної чи ненадання послуг не зверталась. Від укладення договору відповідачка відмовляється, хоча позивач повідомляє про необхідність укладення таких договорів шляхом розміщення оголошень, проте послуги споживає. Роз»яснила відповідачу про існування можливостей укласти додаткові договори у разі відмови від отримання певних послуг надалі. Вказала, що КП «Жмеринкакомунсервіс» здійснюються послуги щодо очищення димовентиляційних каналів, а їх перевірка здійснюється ВКФ «Вінпромсервіс», що має відповідну ліцензію на здійснення вказаних робіт за цінами, що встановлені підрядчиком. Перелік контейнерних майданчиків затверджується санепідемстанцією, і відповідно до переліку контейнерний майданчик для побутових відходів є біля будинку відповідачки. Всі питання вирішуються ЖЕКом у встановленому порядку, зокрема шляхом подачі мешканцями відповідних заявок, які розглядаються та вирішуються в порядку черговості, оскільки позивач обслуговує величезну кількість будинків, мешканці добросовісно не оплачують за спожиті послуги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги КП «Жмеринкакомунсервіс» визнала частково, не заперечила проти задоволення позову на суму 700 грн. Суду пояснила, що придбала квартиру у 2000 році на підставі договору купівлі-продажу. Протягом всього цього часу позивачем не проводились ремонти, відповідачка та інші мешканці самостійно та за власні кошти робили ремонт, купували труби за власні кошти для заміни каналізації в підвалі, яка була в поганому стані. На її поверсі розміщена елекрощитова, яка постійно знаходиться в незадовільному стані, іскрить, та позивачка неодноразово зверталась як і в ЖЕК, так і в РЕС із заявками про усунення вказаної проблеми, однак вказані організації лише посилались, що це не відноситься до їх компетенції. Вказала, що наряди виконаних робіт, що надані позивачем не оформлені належним чином, оскільки на них відсутні підписи належних осіб. Щодо прибирання прибудинкової території, то мешканці будинку доплачують двірнику. Мешканці будинку самостійно забезпечують благоустрій території, поставили столики та лавочки на подвір»ї, забетонували опалубку, у вхідних дверях в під»їзд розбите скло, в під»їзді бездомні коти. Мешканці самостійно утепляли дах будинку. Усіма питаннями під»їзду займається «старший по під»їзду», який звернувся із заявою про ремонт у під»їзді. Сама відповідачка зверталась із заявою в ЖЕК лише у 2011 році, надала суду відповідну заяву. Договір із позивачем відповідачка не підписує, тому, що в ньому чітко не прописано, що мають робити сторони, часткову оплату у неї не приймають. Вона останні вісім місяців переїхала із квартири та проживає за іншою адресою, зверталась із проханням знятись із реєстрації, однак їй відмовили, оскільки існує заборгованість. Із заявами про припинення нарахувань за послуги, у зв»язку із тим, що вона переїхала, та послуги не споживає, [PERSON] не писала. Розраховуючи суму, на яку відповідачка визнала позов, вона виходила із того, скільки коштів вона вклала у будинок та із кількості та якості наданих позивачем послуг. Так позивачка не заперечила щодо надання послуг прибирання прибудинкової території, освітлення місць загального користування (здійснюється лише при вході в під»їзд), вивезення та утилізацію твердого побутового сміття. Обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення фактично не надається працівниками позивача. Дератизація не проводиться, підвали не прибираються, системи водопостачання та водовідведення, ремонт під»їзду здійснюється власними силами мешканців будинку та за власні кошти. Просила суд ініціювати перевірку позивача, оскільки біля їхнього будинку встановлено два контейнерних баків для сміття, а відповідно до переліку їх має бути чотири. Оскільки від оплати комунальних послуг відповідачка повністю не відмовляється, просить судові витрати із неї не стягувати. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Підпунктом 5 п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зокрема, обов'язком споживача також є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовки та укладання зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умова його виконання. Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. У ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. На підставі ч.2 ст.382 ЦК України, ч.2 ст.10 ЗУ "Про приватизацію житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках, а також на підставі ст.ст.20,21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", як споживачі, зобов'язані укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, власник та наймач (орендар) квартири житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, що затверджені . Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, і яке, згідно ст.11 Цивільного кодексу України, виникає в тому числі і з договорів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON], [INFO], (дошлюбне прізвище [PERSON], а.с. 98) є власником та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу та довідкою Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» (а.с.8, 97) та підтверджено відповідачкою у судовому засіданні. Звертаючись з цим позовом до суду, КП «Жмеринкакомунсервіс» просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2011 року по 01.05.2014 року в розмірі 2125,62 грн. що підтверджується довідкою про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам (а.с. 9). Визначаючи розмір заборгованості, позивач посилався на особовий рахунок -4468 відповідача, та від суми сальдо на кінець травня 2014 року віднімаючи суму сальдо на початок червня 2011 року ( в межах строку позовної давності) просив стягнути суму 2125 грн. 62 коп. Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 16.06.2011 року №122 затверджено граничні тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за категоріями будинків (а.с.10). Згідно довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» (а.с.57) здійснено розрахунок сплати з урахуванням складових тарифу та загальної житлової площі квартри [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Двірником [PERSON] здійснюється прибирання прибудинкової території по [ADDRESS] та здійснено посипання протиожеледною сумішшю у 2013 році (а.с.11-12, 13, 38). Між Приватним підприємством «Бравіс» та Комунальним підприємством «Жмеринкакомунсервіс» було укладено договори про закупівлю послуг з видалення твердих побутових відходів (вивезенню сміття), про надання послуг з вивезення побутових відходів, складено акти виконаних робіт (а.с.15, 17, 74-95) та здійснено проплату за надану послугу за листопад 2013 року у сумі 20000 грн. (а.с.16). Вивіз ТПВ мешканців будинку по [ADDRESS] здійснюється із відповідного майданчика, що також не оспорено відповідачкою (а.с.96), однак вона вважає, що таких контейнерів є у наявності два, а відповідно до затвердженого переліку має бути чотири, вважає це порушенням позивача. Відповідно до звіту у грудні 2013 року за будинком [ADDRESS] рахується 100 кВт/год спожитої електроенергії (а.с.18-19) Розрахунки за спожиту електроенергію здійснюються КП «Жмеринкакомунсервіс» із ПАТ «Вінницяобленерго» (а.с. 20-21) 05.05.2013 року між ВКФ «Вінпромсервіс» та Комунальним підприємством «Жмеринкакомунсервіс» було укладено договір про надання послуг перевірки димових та вентиляційних каналів (а.с. 22). На підставі вказаного договору [PERSON] отримала акт обстеження димових каналів, що визнані ВКФ «Вінпромсервіс» придатними до експлуатації» (а.с. 36) Відповідно до нарядів у 2013-2014 роках в житловому будинку [ADDRESS] проводились ремонтні роботи щодо ремонту каналізації, дверей, шиферної покрівлі, освітлення (а.с.23-25). З графіків прибирання підвальних приміщень в житлових будинках по КП «Жмеринкакомунсервіс» вбачається що було встановлено графіки прибирання підвальних приміщень в житлових будинках на 2013-2014 р.р. серед яких є і будинок по [ADDRESS] м. Жмеринка. Відповідно до відміток у графі «примітки» дані заходи виконано. (а.с. 71-73) В вересні 2013року між ДУ «Вінницький обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (Жмеринський відділ лабораторних досліджень) та Комунальним підприємством «Жмеринкакомунсервіс» було укладено договір 495/7 щодо проведення профдеззаходів в приміщеннях житлових будинків та здійснено оплату за дератизацію в будинках та спорудах (а.с. 68-69). Згідно ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.03.2014 року, у прийнятті заяви КП «Жмеринкакомунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальних послуг відмовлено через наявність підстав вважати, що між сторонами існує спір про право (а.с.27). Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ст. ст. 185,187,189 ЦПК України. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України. Суд не приймає заперечення відповідача [PERSON] про те, що відсутність договірних відносин впливає на нарахування плати за ненадані послуги, оскільки вони не базуються на положеннях Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де зазначено, що укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін, крім того такий обов'язок покладено на споживача. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги. З загального аналізу змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України та ст.ст.19-21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ № 529 вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам вищевказаним норм Закону та Кодексу. Наявні в матеріалах справи примірники договору, які пропонується підписати відповідачці та підписані з іншими споживачами відповідає типовому договору./а.с.44-47/ Суд також не приймає заперечення відповідача [PERSON] щодо ненадання відповідачем комунальних послуг та надання комунальних послуг неналежної якості, оскільки такі доводи є недоведеними у розумінні ст.ст.58-60 ЦПК України, а надана заява (а.с. 35) на адресу виконавця послуг є неналежно оформленою претензією споживачів не відповідають вимогам ст.18 Закону України «Про житлово-комунальній послуги», у якій передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Вказану заяву відповідачки розглянуто та надано відповідь в межах компетенції (а.с.60-61) Суд не приймає надані позивачем довідки № 175 від 03.06.2014 (а.с.41-42), акт від 24.01.2012 (а.с.66), квитанцію (а.с.67) та договори (а.с.43- 47, 65), так як дані докази не розповсюджуються на правовідносини між сторонами справи, що розглядається, а діють між позивачем та суб'єктами господарювання з якими укладені вищезазначені договори. Відомості що містяться у довідці № 175 від 03.06.2014 року про те, що бригадою електриків підприємства позивача було виконано заявку власника квартири №23 про [ADDRESS] про те, що в квартирі горить розетка, оскільки як вказала позивачка, її заявку було прийнято, але не було виконано, та як визнано представником позивача акту виконаних робіт за даною заявкою немає. Також судом не приймаються як докази надані представником позивача договори на проведення дезінфекції, дезінсекції, дератизації та акти виконаних робіт, оскільки до договору № 127 укладеному 09.09.2011 р. представником позивача додано акти виконаних робіт в травні 2011 р. до договору № 200 від 01.01.2011 р. (а.с.62-64) Щодо договору № 200/10 від жовтня 2012 р. та відповідно акту приймання-здачі виконаних робіт, то дані документи складено щодо виконання робіт в підвальному приміщенні по вул. Леніна, 10 м. Жмеринка. (а.с.65-67) Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом ч.1 ст. 901 , ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Заперечуючи проти позову, відповідач, зокрема, вказувала на те, що позивачем фактично вказані ним в позовній заяві послуги не надавались, або ж надавались неналежної якості. Однак всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України не довела ті обставини, на які вона посилалась в заперечення до позову. Також суд звертає увагу, що в силу положень ст.ст. 151, 153, 154 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов»язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію, держава надає таким громадянам допомогу і їх ремонті та благоустрої. Контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам здійснюють виконавчі комітети місцевих рад народних депутатів. З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1-2).

Outcome: approved