Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.07.2019 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ТзОВ "Фінансова компанія управління активами", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року відкрито провадження у справі пр. № 2/759/5429/18, ун. № 759/12084/19 за позовом [PERSON] до ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.36-37). 05.07.2019 позивачем подано заяву про забезпечення позову. Розгляд даної заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає правилам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України. За наслідками розгляду відповідних матеріалів, суд задовольнив заяву [PERSON] та зупинив стягнення у виконавчому провадженні № 58727238, відкритому державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мельниковою Варварою Сергіївною, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича № 609 від 07.02.2019 року, до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішення суду законної сили (а.с.39-43). В судовому засіданні представник позивача, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що 29.07.2011 між [PERSON] , як фізичною особою - Позичальником, та АТ «Укрсиббанк» укладено договір № 90933660000 (далі - Договір) про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна. Оскільки останній сумлінно виконав умови Договору та в нього була потреба в кредитних коштах, 03.12.2013 він підписав з АТ «Укрсиббанк» Повідомлення про надання кредиту - Кредитна картка та умови кредитування, згідно якої Банк надав йому кредитну картку на умовах кредитного договору № 90933660000 від 29.07.2011. Згідно даної угоди, АТ «Укрсиббанк» відкрив картковий рахунок № [NUMBER] та встановив кредитний ліміт в сумі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень. При цьому строк дії кредитного ліміту встановлено по 20.02.2015 з дати активації картки. Дата платежу, до якої [PERSON] , як Позичальник, зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення - щомісяця, 20 число. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем (втрата місця роботи), в грудні 2013 року, ним було активовано картку та використано більшу частину кредитних коштів. 07.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., здійснено виконавчий напис № 609 згідно якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» отримала право стягнути з нього грошові кошти в сумі 12 058,32 грн. з яких: 7 217,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4 594,14 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 96,50 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією, 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, за Повідомленням про надання кредиту - Кредитна картка та умови кредитування від 03.12.2013. Водночас [PERSON] вважає, що виконавчий напис нотаріуса Гуревічова О.М. за № 609 від 07.02.2019 є таким, що не підлягає виконанню. Зокрема, матеріали, на підставі яких приватний нотаріус вчинив виконавчий напис за № 609 від 07.02.2019, на думку позивача, не містять належних та допустимих доказів на підтвердження фактичної заборгованості за тілом кредиту, нарахованими та несплаченими процентами та комісією, а також доказів на підтвердження того, що в бухгалтерському та податковому обліку АТ «Укрсиббанк» відображено господарську операцію щодо зарахування на карту/видачі йому грошових коштів в розмірі 7 500 грн., віднесення цієї суми до дебіторської заборгованості. Крім того, АТ «Укрсиббанк» не скористався своїм правом вимоги від Позичальника (Позивача) надання забезпечення виконання зобов`язань або повернення всієї наданої суми кредиту у разі порушення ним термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань строком більш ніж на 30 календарних днів, натомість 27.08.2015, тобто через шість місяців з моменту завершення строку дії кредитного ліміту, продав право вимоги стягнення заборгованості ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу. До того ж, має місце сплив позовної давності по тілу кредиту, відсоткам та комісії. Зокрема, за твердженням ппредставника позивача, нотаріус, при видачі виконавчого напису, не переконався щодо існування у ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права на безспірне стягнення з нього грошових сум оскільки не врахував пропуск як АТ «Укрсиббанк» так і Відповідачем строку позовної давності. Так, відповідно до умов Повідомлення про надання кредиту - Кредитна картка та умови кредитування від 03.12.2013, строк дії кредитного ліміту завершується 20 лютого 2015 року. Таким чином, термін дії кредитної картки також завершився 20.02.2015. З цієї дати, розпочав відраховуватися загальний строк позовної давності, який завершився 20.02.2018. У той же час виконавчий напис нотаріусом вчинено 07.02.2019, тобто через три роки та 352 днів з дати завершення строку дії кредитного ліміту. З Повідомлення про надання кредиту - Кредитна картка та умови кредитування від 03.12.2013 убачається, що дата платежу, до якої позичальник (Позивач) зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення карткового рахунку, розраховану в останню біллінгову дату - щомісяця, 20 число (включно). Окрім того у виконавчому написі нотаріуса зазначено період стягнення, який перевищує загальний строк позовної давності (з 26.08.2015 по 10.12.2018 року). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. не з`явився повторно, будь-якихзаяв від ньогго не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за № 1172, видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 609 (а.с.10). Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався розрахунком заборгованості, наданим банком, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає. Із виписки з рахунку боржника вбачається, що після зняття готівкових коштів з кредитної карти боржник не вніс обов`язковий платіж на погашення кредиту у строк до 20.12.2013, як це передбачено умовами договору. У свою чергу, стягувач, із заявою про видачу виконавчого напису, звернувся до нотаріуса лише 07.02.2019, тобто, з пропуском строків давності стягнення боргу. Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014 (справа № 6-20цс-14), висловився щодо моменту з якого слід рахувати строки давності стягнення боргу, а саме дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Тому доводи позивача щодо пропуску строків давності стягнення боргу суд вважає обгрунтованими. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Слід зазначити, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. не надано документів, зокрема, письмової вимоги стягувача на адресу [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором від 03.12.2013 - Повідомленням про надання кредиту - Кредитна картка та умови кредитування у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ "Фінансова компанія управління активами", або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі та визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України розподілити судові витрати, зокрема з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (документально підтверджені) по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 768,40 грн. та 384,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved