Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулися до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/6560/82/96724 від 22.02.2008 року в сумі 314792,23 грн. (екв. в іноземній валюті - 39383,49 доларів США). В подальшому було збільшено позовні вимоги, згідно яких позивач прохав стягнути з відповідачів в солідарному порядку 404319,42 грн. (екв. в іноземній валюті - 50584,19 доларів США). У судове засіданні представник позивача не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, прохала позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 22.02.2008 року було укладено кредитний договір №014/6560/82/96724 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON], згідно якого, банк зобов'язався надати кредит в сумі 36000,00 доларів США з терміном користування кредитними коштами по 22.02.2017 року, а відповідач прийняла на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку. Кошти за кредитним договором були отримані відповідачем, що підтверджується меморіальним ордером №0RDL73945 від 22.02.2008 р. 03.04.2009 р. з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України за його заявою були внесені зміни умов погашення кредиту (проведено реструктуризацію), про що було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 014/6560/82/96724 від 22.02.2008 р. Згідно Додаткової угоди №1 позичальнику за його згодою, тимчасово на строк з 03.04.2009 р. по 02.04.2010 р. було встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних та врегульовано заборгованість строк сплати якої настав. В забезпечення виконання всіх зобов'язань за кредитним договором позивачем було укладено із [PERSON] Договір поруки № 014/6560/82/96724 від 22 лютого 2008 року, згідно п.п. 3.1, 4.1 якого поручитель прийняв на себе зобов'язання, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання боргових зобов'язань в повному обсязі. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконав свої зобов'язання щодо видачі коштів по кредиту [PERSON] за Кредитним договором належним чином, що підтверджує меморіальний ордер №0RDL73945 від 22.02.2008 р. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 18.09.2013 року відповідачі свої зобов'язання за Кредитним договором не виконують, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 50584,19 доларів США (екв. в грн. по курсу НБУ - 404319,42 грн.), з яких: 3765,74 доларів США (екв. 30099,56 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом; 5908,10 доларів США (екв. 47223,44 грн.) - прострочена заборгованість за процентами; 17458,15 доларів США (екв. 139542,99 грн.) - пеня за порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів; 23452,20 доларів США (екв. 187453,43 грн.) - поточна заборгованість за кредитом, яка підлягає достроковому стягненню. Позивач звертався до відповідачів з вимогами про виконання зобов'язань за кредитним договором, однак відповідачі на них не реагують, зобов'язання станом на час розгляду справи в суді не виконано. Ухвалою суду від 13.11.2013 року по справі за клопотанням представника відповідача призначено судову економічну експертизу та роз'яснено сторонам положення ст.146 ЦПК України щодо наслідків ухилення від експертизи, проте експертизу було повернуто без виконання, оскільки [PERSON] не було проведено оплату вартості робіт за проведення експертизи (т.2 а.с.1). Згідно зі ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Отже, оскільки [PERSON] ухилилася від оплати експертизи в зв'язку із чим її проведення стало не можливим суд визнає встановленим наявність заборгованості відповідача по кредитному договору№014/6560/82/96724 від 22.02.2008 року в заявленому позивачем розмірі, а саме в сумі 404319,42 грн.(екв. в іноземній валюті - 50584,19 доларів США). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, при солідарному обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved