Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 17.08.2015 року помер [PERSON] від інтоксикації (рак головки підшлункової залози 4 стадії). Зазначила, що у неї з померлим [PERSON] є спільна дитина. Після смерті останнього вона звернулась до Управління соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги при втраті годувальника, та на підтвердження факту смерті батька дитини надала свідоцтво про смерть відповідного відділу РАЦС та лікарське свідоцтво про смерть. Оскільки свідоцтво про смерть видано на тимчасово окупованій території та бланк свідоцтва про смерть не відповідає вимогам законодавства України, заявнику було відмовлено в оформленні державної соціальної допомоги при втраті годувальника та запропоновано звернутися до суду. З метою захисту прав та інтересів як громадянки України [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 17.08.2015 року. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги та наполягала на їх задоволенні, просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 17.08.2015 року на тимчасово окупованій території в м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області. Представник заінтересованої особи Іллічівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Судом встановлено, що у заявниці [PERSON] та померлого [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1 ЕЛ № 077725, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька 05.11.2003 року (а.с.5). [PERSON] помер 17.08.2015 року в м. Макіївка Червоногвардійського району Донецької області, в звязку з чим в Центрі первинної медичної допомоги №5 м. Макіївки було видано лікарське свідоцтво про смерть № 628 від 17.08.2015 року і довідка про причину смерті [PERSON] по формі № 106/о (а.с.6). Відповідно до відповіді Іллічівського відділу ДРАЦС Маріупольского міського управління юстиції у Донецькій області від 26.11.2015 року №2301/4.3-30 на звернення [PERSON] їй було повідомлено про неможливість преведення державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть серії ДНР №003677 від 21.08.2015 року, виданого Червоногвардійським відділом запису актів громадянського стану м. Макіївки Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.20). Згідно відповіді Іллічівського відділу ДРАЦС від 27.11.2015 року №2893/4.3-30 актовий запис про смерть [PERSON] за період з 01.01.2015 року по теперішній час відсутній. Перевірку було проведено як по Іллічівському відділу ДРАЦС Маріупольского міського управління юстиції у Донецькій області, так і по виконкомах Сартанської, Старо-Кримської, Талаківської селищних рад Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області (а.с.14). Свідок [PERSON] пояснив наступне, що він був другом померлого [PERSON], та який був другом його батька. Про смерть [PERSON] він дізнався від свого батька під час проходження військової служби у м. Маріуполі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що мешкає в м. Маріуполі по просп. Жукова, 82/36, приходиться померлому [PERSON] рідною тіткою. Пояснила, що пормерлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з заявницею [PERSON], від шлюбу народилася донька. Знає, що померлий мешкав в м. Макіївка, дуже хворів та помер 17.08.2015 року в м. Макіївка. Вона була присутньою на його похоронах. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Надані заявником копії свідоцтва про смерть, актовий запис № 427 видане Червоногрардійським відділом запису актів громадянського стану м. Макіївки Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 21.08.2015 року та лікарське свідоцтво про смерть №628 від 17.08.2015 року, довідка про причину смерті від 17.08.2015 року, видані Центром первинної медичної допомоги №5 м. Макіївки 17.08.2015 року, не приймається до уваги судом, оскільки у відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» даний документ не є належними доказами по справі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд дійшов висновку, що заявник є громадянкою України, зареєстрована та проживає на території України. [PERSON] також був громадянином України, але перебував проживав на тимчасово окупованій території України - в м. Макіївка Червоногвардійському районі Донецької області, де помер 17.08.2015 року, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть № 628 Центром первинної медичної допомоги №5 м. Макіївки 17.08.2015 року та свідоцтво про смерть видане Червоногрардійським відділом запису актів громадянського стану м. Макіївки Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 21.08.2015 року, актовий запис №427, яке згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню

Outcome: approved