Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

В травні 2018 року позивач ТОВ «Рівнегаз збут» звернулося до Здолбунівського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання. За клопотанням позивача залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] . З урахуванням заяви про зміну предмету позову ТОВ «Рівнегаз збут» просив стягнути з [PERSON] [PERSON] 60956 гривень 96 коп. заборгованості за надані послуги з газопостачання, 6415 гривень 09 коп. 3% річних, інфляційні нарахування в розмірі 2100 гривень 09 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 гривень 00 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постачання природного газу споживачу відповідачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] здійснюється ТОВ «Рівнегаз збут» на умовах Типового договору газопостачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1386/27831 та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827. Умови Типового договору постачання є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановами Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, від 22.03.2017 р. № 187 були затверджені Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) (надалі - Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу) та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно із Переліком, постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Рівнегаз» є ТОВ «Рівнегаз збут». Інший постачальник природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, на території Рівненської області відсутній. Розподіл природного газу за вищевказаною адресою здійснюється виключно ПАТ «Рівнегаз» на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27829 та у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1379/27824(надалі - Кодексу газорозподільних систем). Також, ПАТ «Рівнегаз» до 01 липня 2015 року послуги з постачання природного за адресою: [ADDRESS] , надавались [PERSON] на підставі укладеного з нею договору про надання послуг з газопостачання від 28.03.2006 року №208027 та у відповідності до вимог Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному сайті постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви приєднання до умов договору постачання природного побутовим споживачем та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачем, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник. Згода споживача про приєднання до умов Договору підтверджується частковою оплатою спожитого природного газу, яка надійшла на особовий рахунок № [NUMBER] в сумі 19460,40 грн та визначеним оператором ГРМ обсягом спожитого природного газу у період з 01.07.2015 року по 12.05.2017 року. Також зазначає, що власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з 10 квітня 2015 року є [PERSON] . Як визначено ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ч.2 ст.13 «Про ринок природного газу», п.22 р. ІІІ Правил, споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату природного газу згідно із умовами договору. Пунктом 4.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, встановлено, що плата за надані послуги з газопостачання при розрахунку за квитанціями абонентської книжки повинна вноситись споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим при розрахунку за платіжними документами у терміни, визначені в рахунку. Хоча у частині першій ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строк, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Правова позиція з розгляду зазначеної категорії справ, викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-2951-цс від 20.04.2016 р. Як визначено п.4.4 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, об`єм постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається з даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Також п.13 Р. ІІІ Правил постачання встановлено, що розрахунки за послуги з газопостачання проводяться на підставі даних про об`єм газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ. Згідно п.5.5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 та п.4,6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494, Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу з урахуванням його фактичних показань. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Згідно фінансового стану споживача по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість за надані послуги з газопостачання на фактичний показник лічильника газу 68027 м. куб. становить 60956,96 грн., яка розрахована на об`єм спожитого газу визначеного ПАТ «Рівнегаз» на підставі зафіксованих показань лічильника травні 2017 року. Пунктом 13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу (в редакції станом на 04.11.2015 р.) визначено, що на період з 1 жовтня 2015 р. по 30 квітня 2016 р. (включно) діяли граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягів використання природного газу, в розмірі, визначеному постановою НКРЕКП від 3 березня 2015 р. № 583, а саме, для індивідуального опалення або комплексно (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води): за обсяг, використаний до 1200 куб. метрів природного газу (включно) за період з 1 жовтня 2015 р. по 31 березня 2016 р. (включно), - 3,6 гривні за 1 м. куб.; за обсяг, використаний понад 1200 куб. метрів природного газу за період з 1 жовтня 2015 р. по 31 березня 2016 р. (включно), - 7,188 гривні за 1 м. куб. Згідно п.13 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу (в редакції станом на 30.03.2016 р.) з 1 травня 2016 р. по 31 березня 2017 р. (включно) діяла гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,879 гривні за 1 м. куб. З 01.04.2017 р. відповідно до п. 14 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів від 22.03.2017 року, з врахуванням торговельної надбавки постачальника, діє гранична роздрібна ціна на природний газ для побутових споживачів у розмірі 6,9579 грн. за 1 м.куб.Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимоги кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір встановлений договором або законом. Враховуючи зазначене, інфляційні нарахування на суму боргу становлять 2100,09 грн, 3 % річних - 6415,09 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] оплату в повному обсязі за спожитий природний газ не проводять, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Також вказує, що 11.12.2017 року товариством була подана заява про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 60956,96 грн. Ухвалою судді Здолбунівського районного суду Мички І.М. від 19.03.2018 р. у справі №562/4460/17 судовий наказ від 04.01.2018 р. скасовано. В судовому засіданні представника позивача адвокат Середа О.В. позовні вимоги підтримала з підстав, які вказані у позові, крім того, пояснила, що 12.05.2017 р. газопостачання до будинку відповідача припинено оператором ГРМ - АТ «Рівнегаз» у зв`язку з існуючою заборгованість. Пояснила про неналежність доказів у справі, а саме акту прийому-передачі будинку за адресою: [ADDRESS] , який був складений 10.04.2015 відповідачем [PERSON] та [PERSON] Зазначило, що вказаний акт не є додатком до договору купівлі - продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який укладений 10.04.2015 між [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Зазначає, що відповідно до змісту укладеного договору на момент продажу у житловому будинку було відсутнє самовільне перепланування та реконструкція, відсутні розбіжності з технічнім паспортом. Наявність газових приладів та лічильника природного газу підтверджується копією інвентаризаційної відомості про проведення технічного обслуговування від 02.06.2016 року, копією акту перевірки стану обліку газу №457 від 12.05.2017 року, копією акту про припинення газопостачання від 12.05.2017 та показами свідків - начальника Здолбунівського відділення АТ «Рівнегаз» - [PERSON]., контролера газового господарства відділу інспектування Здолбунівського відділення АТ «Рівнегаз» [PERSON] Також зазначає, що свідки [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що не були присутні 10.04.2015 під час складання прийому-передачі будинку за адресою: [ADDRESS] . Як свідок [PERSON] так і свідок [PERSON] не були у житловому будинку після жовтня 2015 року до моменту припинення газопостачання у травні 2017 року. Окрім того вказує, що свідчення [PERSON] піддаються сумніву, оскільки останній працює в ТОВ «Волинь-Бетон» керівником якого є відповідач [PERSON] . Щодо проживання за вказаною адресою відповідача [PERSON] вказує, що згідно довідки Здолбунівської міської ради від 21.12.2017 року №02/11.1-3950 та копії паспорту [PERSON] серії [NUMBER] , які знаходяться в матеріалах судової справи №562/4460/17, з 10 липня 1992 року відповідач [PERSON] зареєстрована по місцю проживання за адресою: [ADDRESS] та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .Вказує, що у заяві про скасування судового наказу [PERSON] не заперечує, що проживає за вищевказаною адресою та вказує її як адресу постійного місця проживання. Одночасно зазначає, що даними Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 02.11.2016 року за адресою: [ADDRESS] , проведено державну реєстрацію Благодійного фонду «Подаруй мені життя» (ідентифікаційний код юридичної особи -40934031), засновником якого є [PERSON] , а кінцевий бенефіціарний власник та керівник - [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Прокопчук М.В. позов не визнав. В судовому засіданні пояснив, що вказаний житловий будинок був проданий [PERSON] у липні 2014 року. Після продажу житлового будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживала. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що вказаний житловий будинок був придбаний ним 10 квітня 2015 року у [PERSON] та на момент купівлі у ньому були відсутні газовий котел та лічильник газу, про що було вказано в акті прийому-передачі будинку за адресою: [ADDRESS] , який був складений 10.04.2015 між ним та [PERSON] . Вказує, що у вказаному житловому будинку Скринецька не проживала, послугами газопостачання не користувався. Зазначає, що факт відсутності газопостачання у житловому будинку, лічильника газу та котла, а також відсутність проживаючих осіб у вказаному житловому будинку, підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Просить відмовити у позові. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , встановивши фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, дослідивши докази, прийшов до таких висновків. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних відносин) визначались основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У той же час, у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). З 01 липня 2015 року ТОВ «Рівнегаз збут» на підставі ліцензій, виданих НКРЕКП від 28.05.2015 №1647 та від 16.05.2017 №653 здійснює діяльність з постачання природного газу побутовим споживачам. Діяльність з постачання природного газу - господарська діяльність, що полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам (ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу»). Постановами Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, від 22.03.2017 р. №187 затверджені Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) (надалі - Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу) та Перелік постачальників природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно із Переліком, постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природного газу ПАТ «Рівнегаз» є ТОВ «Рівнегаз збут». Інший постачальник природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, на території Рівненської області відсутній. Невід`ємною частиною ринку природного газу, за відсутністю якої неможливо здійснювати постачання природного газу, є діяльність з розподілу природного газу - господарська діяльність, пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам. Діяльність з розподілу природного газу виключає діяльність з постачання природного газу (ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу»). Розподіл природного газу за адресою: [ADDRESS] , здійснюється ПАТ «Рівнегаз» на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1386/27829 та у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. №1379/27824. До липня 2015 року послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] надавались ПАТ «Рівнегаз» [PERSON] на підставі Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 №2246. З 01 липня 2015 року постачання природного газу за вказаною адресою здійснювалося по особовому рахунку № [NUMBER] , який був зареєстрований за споживачем [PERSON] , яка продала житловий будинок 11.07.2014 року [PERSON] , що сторонами не заперечується. В подальшому, відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 10.04.2015 року з [PERSON] , набуто право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Суд критично оцінює показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які в суді пояснили, що газовий котел та газовий лічильник у житловому будинку були відсутні, оскільки свідок [PERSON] вказав, що проживав у житловому будинку у вересні 2015 року упродовж 2-3 тижнів та не був присутній на момент продажу житлового будинку 10.04.2015 року, а свідок [PERSON] засвідчив, що знаходився у житловому будинку орієнтовно чотири дні у липні 2015 року та у серпні 2018 року, а також не був присутній на момент продажу житлового будинку 10.04.2015 року. Свідок [PERSON] підтвердив, що не перебував у житловому будинку з жовтня 2015, в тому числі у червні 2016 року, травні 2017 року. Також свідок [PERSON] підтвердив, що не був присутній у житловому будинку з серпня 2015 року по липень 2018 року, в тому числі у червні 2016 року, травні 2017 року . Наявність газових приладів у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , підтверджується дослідженими письмовими доказами та показаннями свідка [PERSON] , який підтвердив, що ним 12.05.2017 року, в присутності [PERSON] , який знаходився у вказаному житловому будинку, проводилась перевірка стану обліку газу та підтверджено наявність у житловому будинку газових приладів - лічильника обліку природного газу типу Самгаз G4 №2452453, газового котла та газової плити, та в той же день здійснювалось припинення газопостачання, про що були складені акт перевірки стану обліку газу та акт про припинення газопостачання. Також, свідок [PERSON] підтвердив, що в присутності [PERSON] 12 травня 2017 року представниками ПАТ «Рівнегаз» у вказаному житловому будинку проводились роботи з припинення газопостачання. Акт про припинення газопостачання №35 від 12.05.2017 року містить зафіксоване показання лічильника газу на момент відключення - 68027 м. куб., що відповідає зафіксованому показнику лічильника в акті перевірки стану обліку газу від 12.05.2017 року. Припинення газопостачання здійснено працівниками ПАТ «Рівнегаз» шляхом перекриття та пломбування крана на вводі до будинку, номерна пломба [NUMBER] . Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що ним 31 серпня 2018 року проводилась перевірка стану відключення житлового будинку [ADDRESS] , від системи газопостачання та встановлено відсутність газового лічильника та відсутність пломби, якою був опломбований кран на газопроводі- вводі до житлового будинку. Представником відповідача [PERSON] також не заперечувалося, щодо часткової оплати за спожитий природний газ в сумі 1430,40 грн. 07.06.2017 року та 18000,00 грн. 30.09.2017 року, яка була здійснена після припинення газопостачання у житловому будинку. Як пояснено в судовому засіданні представником позивача та не заперечувалося відповідачами, що пунктом 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу , пунктом 4.4 розділу ІV Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, визначено, що розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди, проводяться у спосіб встановлений п.п.1 п.п.4 розділу ІV Типового договору постачання, а саме на підставі даних про об`єм газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ ПАТ «Рівнегаз». Крім того, відповідач [PERSON] як на підставу своїх заперечень посилався на те, що в будинку з 10.04.2015 року [PERSON] не проживала та були відсутні газові прилади та газовий лічильник. Однак, вказані твердження належними доказами не підтверджені та відповідно спростовуються показами свідків. Згідно інформації Здолбунівської міської ради від 16.05.2018 року №02/11.1-1765 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованою не значиться. Як не заперечується сторонами, у грудні 2017 року ТОВ «Рівнегаз збут» звернулось до Здолбунівського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 60956,96 грн. На запит Здолбунівського районного суду від 18.12.2017 року у справі №562/4460/17, Здолбунівською міською радою 21.12.2017 року №02/11.1-3950 підтверджено реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За заявою [PERSON] від 24.01.2018 року судовий наказ від 04.01.2018 р. у справі № 562/4460/17 скасовано.У заяві про скасування судового наказу [PERSON] адресу реєстрації та постійного місця проживання вказує [ADDRESS] . До заяви про скасування судового наказу [PERSON] додано ксерокопію 1-3 та 10-11 сторінок паспорта [NUMBER] , в якому проставлена відмітка про реєстрацію місця проживання боржника за адресою: [ADDRESS] , а саме з 10 липня 1992 року та відмітка про реєстрацію шлюбу з [PERSON] . Також, згідно даних Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за адресою: [ADDRESS] , 02.11.2016 року здійснено державну реєстрацію Благодійного фонду «Подаруй мені життя» (ідентифікаційний код юридичної особи-40934031), засновником якого є відповідач [PERSON] , а кінцевий бенефіціарний власник та керівник - [PERSON] . Пояснення представника позивача про відключення 12.05.2017 року газопостачання до будинку у зв`язку з існуючою заборгованістю, в судовому засіданні відповідачами не заперечувалося. Згідно фінансового стану по особовому рахунку № [NUMBER] , заборгованість за надані послуги з газопостачання на показник лічильника газу 68027 м.куб. становить 60956,96 грн., яка розрахована на сформований об`єм природного газу за період з 01.10.2015 року по 12.05.2017 року, визначеного ПАТ «Рівнегаз» відповідно до вимог п.5.5 Типового договору розподілу природного газу та п.4, 6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, на підставі контрольних показань лічильника за травень 2017 року - 68027 м.куб. (акт від 12.05.2017 р.). Згідно п.п. 5 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09..2015 року №2498 та п.4, 6 глави 4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРИ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника газу та формувати об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу та розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу з урахуванням його фактичних показань. Оператор ГРМ ПАТ «Рівнегаз» визначає обєм спожитого природного газу та передає інформацію про обєм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора з метою її використання субєктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача ТОВ «Рівнегаз збут» (абз.3 п.5 глави 4 Розділу ІХ Кодексу). ТОВ «Рівнегаз збут» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано від ПАТ «Рівнегаз». Належних та допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ відповідачем не надано, так само як і не заперечувалося правильність проведення позивачем розрахунків за надані послуги, в тому числі і застосування цін. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є власником будинку, а за нормами ч. 3 ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України - власність зобов`язує. Також відповідно до ч. 1ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, але й повинен виконувати певні обов`язки, зокрема, утримувати майно, та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказана норма встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Отже, посилання відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову відсутності осіб, які б проживали за адресою газопостачання, суд вважає неприйнятними, оскільки як вбачається з вищевикладеного місце реєстрації та проживання власника на зміст права власності та похідні з нього обов`язки не впливає. Виходячи з положень статей 626, 629 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка була чинна на час виникнення спірних відносин), ст. 156 ЖК України, а також позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ухвалі від 20.11.2013 року, по цивільній справі № 6-29503св13 та в ухвалі від 17.09.2014 №6-6707св14, учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг є відповідач - [PERSON] . Участь інших осіб, які проживають у житловому будинку, у таких випадках визначається його власником і обов`язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК Української РСР). Задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] , суд виходить з доведеності та обґрунтованості п озову, оскільки внаслідок споживання природного газу і часткової оплати послуг утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню зі споживача на користь виконавця. Оплата природного газу проводиться не в повному обсязі, чим порушуються вимоги Правил та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Отже, заборгованість за надані послуги з газопостачання згідно наданого розрахунку нарахувань плати за газ становить 60956 грн. 96 коп. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимоги кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір встановлений договором або законом. Враховуючи зазначене, згідно розрахунку інфляційні нарахування на суму боргу становлять 2100,09 грн, 3 % річних - 6415,09 грн. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтвердженні судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. При подачі заяви про видачу судового наказу ТОВ "Рівнегаз збут" сплачений судовий збір в сумі 800 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення №788 від 09.11.2017 р. Оригінал платіжного доручення про перерахування судового збору знаходиться в матеріалах справи №562/4460/17. Ухвалою судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2018 року скасовано судовий наказ №562/4460/17 від 04 січня 2018 року за заявою ТОВ "Рівнегаз збут" про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з газопостачання. Відповідно доч.2ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Outcome: approved