Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу із [PERSON] , [INFO] , в період з 17 вересня 2013 року по 17 [INFO] . В огрунтування заявлених вимог заявниця вказала, що 8 квітня 2003 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Із 22 лютого 2008 року, її місце проживання було зареєстровано у будинку [PERSON] , по [ADDRESS] . 17 вересня 2013 року, вони з [PERSON] розірвали шлюб. Проте після розірвання шлюбу продовжували проживати спільно, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу, не припиняючи сімейних стосунків, продовжували вести домашнє господарство, вели спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов"язки, вона як дружина доглядала [PERSON] , оскільки він страждав бронхіальною астмою. Реєструвати шлюб вона не поспішала, хоч і [PERSON] пропонував. 17 лютого 2020 року, [PERSON] раптово помер. Всі витрати на поховання були понесені нею, як дружиною. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] . Заповіт при житті [PERSON] не залишив. Інших спадкоємців не має. Дітей від спільного проживання у них не має. На даний час виникла необхідність в оформленні спадкових прав, а тому, змішена з даним позовом до суду. Заявниця в судовому засіданні підтримала свої вимоги просила встановити факт спільнго проживання, як чоловіка і дружини, із померлим [INFO] року [PERSON] . Заінтересована особа - представник Козятинської міської ради Вінницькій області в судове засідання не з"явився. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовільнити. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] . За життя [PERSON] , заповіту не залишив. Заявниця бажає прийняти спадщину після померлого [PERSON] , як дружина померлого, однак не може скористатись своїм правом, оскільки виникла необхідність в доведенні факту спільного проживання з померлим, як чоловіка і дружини. Той факт, що заявниця - [PERSON] проживала однією сім"єю як чоловік і жінка із померлим [INFO] [PERSON] , в період з 17 вересня 2013 року по день смерті останнього підтверджується довідкою квартального комітету №6 Козятинської міської ради від 18 травня 2010 року, із якої вбачається, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , по день смерті останнього, разом вели спільне господарство (а.с.12); довідкою ЦНАП Козятинської міської ради №494-3 від 20 травня 2020 року, із якої вбачається, що померлий [INFO] , [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , за цією адресою на день його смерті зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.13); витягом із домової книги для реєстрації громадян в будинку [ADDRESS] (а.с.8-10); довідкою про понесені витрати заявниці на поховання чоловіка [PERSON] ( а.с.14 ) Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України ). У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] , проживали однією сім`єю як чоловік та дружина до дня смерті останнього, були по`вязані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. Таким чином,\~суд вважає,\~що факт\~проживання [PERSON] \~та [PERSON] \~однією сім`єю\~з 17\~вересня 2013\~року \~ по\~ 17\~лютого [INFO] \~року підтверджений. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved