Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з вимогою до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області, [PERSON], першої Харківської нотаріальної контори про звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS], накладеного постановою слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 29.01.1998 року,видаливши з відповідного реєстру обтяження № 5514643. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу на підставі нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 13.08.2006 року на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що 04.11.2015 року їй стало відомо, що на вищевказану квартиру постановою слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області б/н від 29.01.1998 року накладено арешт, власником якої вказано [PERSON] Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] належала на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06.09.1997 року [PERSON], який 13.08.2006 року за договором дарування подарував [PERSON] вищезазначену квартиру. Згідно відомостей з реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна арешт за постановою б/н від 29.01.21998 року зареєстрований першою Харківською нотаріальною конторою 20.08.2007 року за № 5514643. За таких обставин, посилаючись на положення статей 16, 316, 321, 391 Цивільного кодексу України позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання позивач не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. В судове засідання представник відповідача ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області не зявився, представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішити справу на підставі чинного законодавства України. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. В судове засідання представник відповідача не зявився, завідувач першої Харківської нотаріальної контори [PERSON] надала до суду письмові заперечення, просять замінити їх на належного відповідача по справі, зазначивши, що у зв'язку з отриманням зазначеної постанови про накладення арешту, на підставі Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 07 липня 1994 року за № 152/361, яка діяла на час реєстрації зазначеної заборони Першою харківською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження зазначеного житлового будинку в реєстрі для реєстрації заборони відчуження нерухомого майна 02.02.1998 року за № 4072, як це було передбачено пунктом 1.34 глави 6 розділу III зазначеної Інструкції. Також зазначили, що наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5 був введений в дію Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, для запровадження в дію цього реєстру було проведено перенесення всіх раніше зареєстрованих заборон відчуження нерухомого майна та арештів на нерухоме майно з паперових носіїв в єдину електронну базу "Феміда". У 2006-2007 роках була введена в дію нова версія зазначеного реєстру, куди було перенесено всю інформацію з єдиної електронної бази "Феміда". Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що квартира [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 06.09.1997 року належала [PERSON] (арк. справи 12), який 13.08.2006 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування подарував вищезазначену квартиру [PERSON] (арк. справи 13-14). Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що за реєстрованим номером № 5514643 20.08.2007 року зареєстровано арешт першою Харківської нотаріальною конторою, підстава обтяження постанова б/н від 29.01.1998 року СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України (арк. справи 15). Згідно копії постанови слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 29.01.1998 року [PERSON] по кримінальній справі № 2197036 накладено арешт на будинок № 15 по вул. Кисловодській в м. Харкові до зясування обставин по справі, яка згідно копії супровідного листа від 29.01.1998 року № 61/669 була направлена слідчим до завідуючої нотаріальної контори для виконання. Зі змісту копії заборони № 4072 від 12.02.1998 року першої Харківської нотаріальної контори вбачається накладення заборони на квартиру, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно відповіді листа начальника УІЗ ГУНП в Харківській області [PERSON] вбачається, що надати інформацію щодо руху кримінальної справи № 21970036 немає можливості у звязку з тим, що вищезазначена кримінальна справа не перебувала на централізованому обліку УІЗ ГУНП в Харківській області (відсутня відповідна реєстрація у контрольному журналі обліку злочинів, кримінальних справ і осіб, які їх вчиняли по Київьскому району м. Харкова за 1997 рік). Згідно листа від 14.12.2015 року № 47/2211 заступника начальника СУ ГУНП в Харківській області [PERSON] та копії супровідного листа від 30.09.2002 року вбачається, що під час перевірки інформації встановлено, що прокуратурою Київського району м. Харкова у звязку зі спливом строків давності матеріали зазначеної кримінальної справи № 2197036 за ч.3 статті 357 КК України 30.09.2002 року спрямовано до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті. Відповідно до\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису,\~розглядаються\~вимоги\~громадян\~і організацій,\~що ґрунтуються на праві власності на\~описане\~майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника,\~особу,\~в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Згідно\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1\~ст.64 ЦПК України). Статтею 391 Цивільного кодексу України\~закріплено право власника майна\~\~вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.7\~статті 319 Цивільного кодексу України\~передбачено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3\~статті 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволенню позову, оскільки наявність накладеного постановою СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 29.01.1998 року арешту на квартиру, що належить позивачу на праві власності порушує права позивача [PERSON], у звязку з чим позовні вимоги про звільнення квартири з-під арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved