Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з позовом про встановлення факту належності права на земельну частку (пай) та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , заповітного розпорядження на випадок своєї смерті вона не залишила. Після смерті дружини відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ імені Карла Маркса розміром 3,33 в умовних кадастрових гектарах. Він (позивач) є спадкоємцем після смерті дружини, спадщину прийняв та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, розташовані на території Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), яке належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0280791 , оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку, втрачено. Крім того, вказаний сертифікат був виписаний на ім`я [PERSON] та виданий [PERSON] в 2002 році, в той час, коли [PERSON] іменувалась новим прізвищем [PERSON] з 1994 року, після реєстрації шлюбу з ним, позивачем, та переїхала з с.Дубовичі Кролевецького району на проживання в с.Тулиголове Кролевецького району. На території Дубовицької сільської ради про зміну прізвища [PERSON] нічого не було відомо, тому [PERSON] було включено до списку на розпаювання для отримання земельної частки (паю) під ім`ям [PERSON] Просить суд встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ імені Карла Маркса розміром 3,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0280791 , який був виписаний на ім`я [PERSON] , зареєстрований 05 квітня 2002 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №820, та визнати за ним, [PERSON] , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явився, просить підготовче засідання та розгляд справи проводити без його участі, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 4). Відповідач Тулиголівська сільська рада Кролевецького району, будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчого засідання, до суду свого представника не направила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника сільради. Позовні вимоги [PERSON] визнає (а.с. 33). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Відповідно до копії архівного витягу розпорядження № 301 від 13.07.2001 року голови Кролевецької районної державної адміністрації про видачу земельних сертифікатів громадянам - членам колишніх колективних сільськогосподарських підприємств «Ленінське», ім. К.Маркса, ім. Щорса, ім. Мічуріна, «Дружба», пропущених у списках при паюванні земель, [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) за рахунок земель резервного фонду сільських рад по КСП ім. К.Маркса Дубовицької сільської ради (а.с. 18). Дані обставини підтверджуються копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Кролевецькою районною державною адміністрацією членам сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу ім. Карла Маркса, в якій міститься запис від 05 квітня 2002 року за №820 про видачу сертифіката серії СМ № 0280791 [PERSON] (а.с.19-21). З матеріалів справи вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0280791 , виданий на ім`я [PERSON] , втрачено, у зв`язку з чим було опубліковане відповідне оголошення у газеті "Кролевецький вісник" № 33 від 10 серпня 2018 року (а.с.22). Відповідно до записів погосподарської книги №7 виконавчого комітету Дубовицької сільської ради Кролевецького району за 1986 - 1990 роки [PERSON] , [INFO] , проживала в с.Дубовичі та працювала в колгоспі. Згідно із записами погосподарської книги №5 за 1991-1995 роки [PERSON] в 1993 році вибула в с.Тулиголове (а.с. 16, 17). Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області від 04.12.2018р. №02-25/709, з якої вбачається, що жителька с.Дубовичі [PERSON] дійсно була внесена до списку на розпаювання для отримання земельної частки (паю) на території Дубовицької сільської ради Кролевецького району Сумської області, у червні 1993 року вибула до с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області (а.с. 15). [PERSON] 08 серпня 1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище після укладення шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в с. Реутинці Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 5 (а.с.8). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Тулиголівської сільської ради від 29.12.2018 р. № 944 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована в с. Тулиголове Кролевецького району Сумської області. На час відкриття спадщини разом з нею за однією адресою був зареєстрований і проживав [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради не складався і не посвідчувався (а.с.9). Спадкоємець [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с.9), від спадщини не відмовився, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняв. На підставі заяви позивача після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №141/2016. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 30, 31, 32). Таким чином, позивач прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно (а.с. 10, 11, 13). Однак він не може оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виписаний на ім`я [PERSON] та виданий [PERSON] , крім того, оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину не прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим. документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що померла [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) за життя була включена в список осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. К.Маркса на території Дубовицької сільської ради, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ імені Карла Маркса, тягнуть для позивача юридичні наслідки у вигляді права спадкування за законом, а в позасудовому порядку встановити це неможливо, і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.315 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ імені Карла Маркса розміром 3,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 15, 16, 1218 ЦК України,

Outcome: approved