Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

В березні позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача ПАТ «Полтавагаз» про порушення прав споживача природного газу та визнання рішення про зміну режиму нарахування обємів природного газу недійсним. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 03 жовтня 2017 року вона підписала колективну заяву від мешканців будинку №12 по вул. Кучеренка у м.Полтаві, у якій мешканці відмовились від встановлення загальнобудинкового лічильника газу та просили встановити індивідуальні квартирні лічильники. На підставі лише цієї заяви ПАТ «Полтавагаз» без її участі склало на неї акт про порушення №517/л/в від 01 листопада 2017 року та змінило режим нарахування обємів природного газу. Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач просила суд визнати акт про порушення №517/л/в від 01 листопада 2017 року та п.3 протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення від 14.11.17 року по будинку №12 по вул.Кучеренка у м.Полтаві недійсними. Також просила суд зобовязати відповідача провести перерахунок нарахованих платежів за споживання газу з 14 листопада 2017 року відповідно до постанови КМУ №609 від 18 червня 2017 року для всіх споживачі будинку, яким змінено режим нарахування природного газу. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її корить 500 грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Ухвалою від 02 квітня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав відзив на позов, у якому в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на відсутність законних підстав для визнання недійсним акту про порушення та протоколу засідання комісії ПАТ «Полтавагаз». 27.04.2018 року відповідач надав суду заяву, у якій просив суд закрити провадження у справі №552/1650/18, оскільки оскаржуваний акт щодо позивача скасовано, відносини щодо нарахування обємів природного газу із споживачем [PERSON] приведені у відповідність до чинного законодавства. Ухвалою суду від 23 травня 2018 року в задоволенні даного клопотання відмовлено. Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг, які надаються ПАТ «Полтавагаз» за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п.1 глави 5 розділу ІХ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП ) № 2494 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. ПАТ « Полтавагаз» було прийнято рішення про встановлення у будинку, розташованому за адресою: м.Полтава ,вул.Кучеренка, 12, загальнобудинкового приладу обліку споживання природного газу. Не погоджуючись із рішенням ПАТ «Полтавагаз» про встановленням у будинку загальнобудинкового приладу обліку споживання природного газу, мешканці будинку по вул.Кучеренка, 12 у м.Полтаві, в тому числі і позивач [PERSON], звернулись 03 жовтня 2017 року до голови правління ПАТ «Полтавагаз» з заявою, у якій зазначили, що вони категорично відмовляються від встановлення загальнобудинкового лічильника. Просять встановити квартирні лічильники газу окремо на квартиру (а.с.2). 01 листопада 2017 року працівниками ПАТ «Полтавагаз» складено акт про порушення №517/л/в відносно [PERSON]. Згідно акту встановлено порушення [PERSON] Кодексу газорозподільних систем, а саме відмова споживача, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим) від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за рахунок та за ініціативою оператора ГРМ у будинку №12 по вул.Кучеренка у м.Полтаві. Цим же актом споживач попереджений, що у разі його відмови від встановлення за рахунок і за ініціативою оператора ГРМ загальнобудинкового вузла обліку оператор ГРМ у відповідності до пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних мереж має право змінити режим нарахування обємів природного газу побутовим споживачам, що проживають у такому будинку і не забезпечені приладами обліку газу з визначенням фактичного обєму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по відповідному побутовому споживачу за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеним у додатку 15 до Кодексу ГРМ. Змінений режим нарахування обємів природного газу може діяти до моменту надання згоди для встановлення загальнобудинкового вузла обліку. Акт №517/л/в від 01.11.2017 року було складено за відсутності позивача [PERSON], що підтверджується відсутністю її підпису у такому акті. Також, як вбачається з витягу з протоколу №41/17 від 14 листопада 2017 року засідання комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) ПАТ «Полтавагаз», акт про порушення від 01 листопада 2017 року побутових споживачів, що проживають за адресою: [INFO], в тому числі щодо [PERSON] задоволено. Службі обліку та розрахунків за газ споживачами м.Полтава та Полтавського району надано розпорядження у відповідності до вимог пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ вказаним побутовим споживачам з 14 листопада 2017 року змінити режим нарахування обємів природного газу та повідомити споживачів у встановленому порядку. Наказом голови правління ПАТ «Полтавагаз» від 24 квітня 2018 року №135 «Про скасування актів про порушення» скасовані акти про порушення від 01 листопада 2017 року побутових споживачів згідно додатку №1. Даним наказом доручено заступнику голови правління з обліку та економіки, голові комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу та зміни режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) [PERSON] привести відносини із побутовими споживачами зазначеними в додатку 1, у відповідність до норм діючого законодавства в термін до 18 травня 2018 року. Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.04.2012 року №259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладного) обліку природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494, Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року №620(далі - Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженою постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500. Частина 3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р. визначає, що постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з врахуванням змін, внесених Постановою КМУ від 18 серпня 2017 року №609, встановлено норматив використання природного газу 3,3 куб. м на одну людину у місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі. Таким чином, населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, у разі відсутності приладів обліку природного газу до 1 січня 2018 року споживає природний газ за нормами 3,3 м3. Згідно ч.1ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством. Наведеними спеціальними законами у сфері регулювання ринку газу обовязок із встановлення лічильників газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) покладений на субєктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. При цьому, Законом також чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) населення: кошти субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету, інші джерела, не заборонені законодавством. Згідно пункту 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. Абзацом 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено: якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу. Додаток 15 до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання 9,8 м3 на людину в місяць. Таким чином, для застосування такої санкції як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу, від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ. Згідно підпункту 5 пункту 2 глави 2 розділу ХI Кодексу ГРС до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування обємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать: відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу. Відповідно до п. 6 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови в доступі до об'єкта споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати недопуску, визначеної в акті про порушення. Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об'ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акта про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу населенням не застосовується. Аналіз змісту положень Кодексу ГРС у їх системному звязку із Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» дає підстави обґрунтовано стверджувати, що законодавець під відмовою від встановлення лічильника розуміє відмову від встановлення будь-якого лічильника газу - квартирного чи загальнобудинкового, оскільки метою регулювання ринку газу є саме забезпечення обліку спожитого газу населенням. Окрім того, як встановлено Кодексом ГРС правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксоване оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту. Відповідно до глави 5 "Порядок оформлення акта про порушення" розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Як визначає п.2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). Як вбачається з даних акту про порушення №517/л/в від 01 листопада 2017 року, складеного відносно [PERSON], вказані вище вимоги додержані не були, підпис споживача або іншої незаінтересованої особи відсутній, акт не містить відмітки про відмову споживача від підпису, відсутня пропозиція надати згоду на встановлення лічильника, тощо. Враховуючи, що даний акт скасований наказом голови правління ПАТ «Полтавагаз» від 24 квітня 2018 року №135 «Про скасування актів про порушення», суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання його недійсним. Однак, хоч акти про порушення скасовані, відсутні будь-які даний, що аналогічне рішення прийнято і по рішенню комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) ПАТ «Полтавагаз», оформленому протоколом №41/17 від 14 листопада 2017 року. Враховуючи скасування акта про порушення №517/л/в від 01 листопада 2017 року, суд приходить до висновку, що належним способом захисту права позивача є скасування рішення комісії, викладеного в п.3 протоколу №41/17 від 14 листопада 2017 року. Судом не встановлено невідповідності оскаржуваного рішення вимогам ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦПК України, у звязку з чим підстави для визнання рішення недійсним відсутні. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] щодо зобовязання відповідача провести перерахунок нарахованих платежів за споживання газу з 14 листопада 2017 року для всіх споживачів будинку підлягають частковому задоволенню, а саме в частині захисту прав позивача. Вказаним вище наказом голови правління ПАТ «Полтавагаз» від 24 квітня 2018 року №135 «Про скасування актів про порушення» наказано заступнику голови правління з обліку та економіки, голові комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу та зміни режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу) [PERSON] привести відносини із побутовими споживачами зазначеними в додатку 1, у відповідність до норм діючого законодавства в термін до 18 травня 2018 року. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що право позивача відновлено, що [PERSON] здійснено перерахунок плати за споживання газу відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» з врахуванням змін, внесених Постановою КМУ від 18 серпня 2017 року №609. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача здійснити такий перерахунок. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди у розмірі 500 грн., суд встановив, що докази завдання позивачу такої шкоди, в чому вона полягає та чим обумовлений її розмір в матеріалах справи відсутні. Тому суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає. У звязку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог у розмірі 3524 грн.

Outcome: partial