Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради № 219 від 18.08.2001 року, земельна ділянка площею 6,11 га, що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, КСП «Проходянське», [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 262. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 4. За життя [PERSON], 08.10.2007 року склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,11 га на території Проходівської сільської ради заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. за реєстровим № 10624 [PERSON], [INFO] його цивільна дружина, з якою він проживав тривалий час. [PERSON] - спадкодавець у справі, його рідна тітка (рідна сестра його матері ) Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом здійснення поховання спадкодавці. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданої Приватним підприємством « Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки загальною площею 6,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Проходівської сільської ради, КСП « Проходянське», пай [NUMBER] Дергачівського району Харківської області становить 96948 гривень. Оригінал державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку у мені відсутній. При зверненні до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Задоріної В.В. про прийняття його заяви прийняття спадщини, після смерті [PERSON] йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду щодо вирішення даного питання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області відповідач у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві зазначив, що з позовними вимогами [PERSON] ознайомлений, проти задоволення позову заперечень не має, справу по суті просив проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе . Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - третя особа у справі, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи,згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Проходівської сільської ради № 219 від 18.08.2001 року, земельна ділянка площею 6,11 га, що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, КСП «Проходянське», [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 262. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 4. За життя [PERSON], 08.10.2007 року склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,11 га на території Проходівської сільської ради заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. за реєстровим № 10624 [PERSON], [INFO] цивільна дружина позивача, з якою він проживав тривалий час. [PERSON] - спадкодавець у справі, рідна тітка позивача (рідна сестра матері позивача) Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом здійснення поховання спадкодавці. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки, наданої Приватним підприємством « Перспектива-Земля» вартість земельної ділянки загальною площею 6,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Проходівської сільської ради, КСП « Проходянське», пай [NUMBER] Дергачівського району Харківської області становить 96948 гривень. Оригінал державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку у мені відсутній. При зверненні до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Задоріної В.В. про подачу заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду щодо вирішення даного питання. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно із ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності - є спадкування. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця,його баба та дід як з боку матері так і з боку матері. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1262 ЦК України « У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері.» Згідно ст.1266 ЦК України « Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини» Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК ( 435-15 ).Спадкування за законом здійснюється почергово.Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у другу чергу право на спадкування за законом мають діти брати та сестри спадкодавця. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1233,1262,1266,1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування,

Outcome: approved