Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить продовжити госпіталізацію [PERSON] у психіатричному комунальному закладі охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON], [INFO], була госпіталізована 20 листопада 2017 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі відомостей про її поведінку, які надійшли від опікуна [PERSON], після чого оглянута черговим лікарем психіатром Хезрон І.Я., який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від опікуна [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 20 листопада 2017 року о 09 годині 30 хвилин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі завідуючої медичною частиною ОПЛ №1 лікаря - психіатра вищої категорії Піддубко О.М., лікаря психіатра вищої категорії завідуючого відділенням №4 Хезрон І.Я., лікаря психіатра вищої категорії Акименко О.О., завідувача лікаря-психіатра 9 відділення вищої категорії Парасюка С.В., яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Семакін О.І. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з продовженням госпіталізації у психіатричному закладі для надання психіатричної допомоги [PERSON], яка є опікуном хворої, у судове засідання не зявилася, надала заяву, відповідно до якої просила розглядати питання, щодо продовження госпіталізації [PERSON] за її відсутності. Прокурор Болотніков В.В. проти продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з продовженням госпіталізації для надання психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки згідно рішення Печенізького районного суду Харківської області від 18 червня 2007 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоровя, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра Піддубко О.М. та завідувача відділення Семакіна О.І. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 18 червня 2007 року [PERSON] визнано недієздатною та на підставі рішення ради опіки та піклування при виконкомі Печенізької селищної ради Харківської області від 24 липня 2007 року встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна [PERSON]. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], 20 листопада 2017 року о 08 годині 30 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки - епікриз з поточної історії хвороби [PERSON], [INFO], мешканки с. Печеніги, яка знаходиться на лікуванні в ОПЛ№1 з 20 листопада 2017 року по теперішній час. Остання має скарги на роздратованість, безсоння, наявність слухових галюцинацій. Анамнестичні відомості (з архівної мед. документації). Народилася в робочій сім'ї третьої з трьох дітей. У школу пішла вчасно, вчилася відмінно, закінчила 8 класів і 3 курси гідрометеорологічного технікуму, але навчання залишила «не було бажання далі вчитися». Нині інвалід 2 групи б/с. З 18 червня 2007 року рішенням Печенізького районного суду Харківської області визнана недієздатною та на підставі рішення ради опіки та піклування при виконкомі Печенізької селищної ради Харківської області від 24 липня 2007 року встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна [PERSON] Перенесені захворювання: в 8 років забив голови, тоді перенесла важку форму грипу. ТВС, х. Боткіна, вен захворювання, операції заперечує. Спадковість обтяжена рідний брат страждає психічним захворюванням. На психічне захворювання страждає з 14 років, коли стала погано вчитися, зявилася роздратованість, неуважність. Неодноразово лікувалася в ОПЛ №1: з 10 березня 2007 року по 15 червня 2007 року, з 13 грудня 2009 року по 14 січня 2015 року, з 14 січня 2015 року по 21 лютого 2015 року, з 21 лютого 2015 року по 15 квітня 2016 року, з 19 квітня 2016 року по 10 грудня 2016 року, з 29 травня 2017 року по 18 листопада 2017 року. Теперішня госпіталізація в ОПЛ №1 обумовлена погіршенням психічного стану: порушився сон, стала роздратована, висловлювала маячні ідеї у відношенні брата і матері, випробовує слухові галюцинації. Психічний статус: напружена, тривожна, замкнута, занурена в хворобливі переживання. У контакт вступає украй неохоче, на питання, що ставляться, відповідає вибірково, односкладово, без невідомої причини дратується, висловлює маячні ідеї у відношенні матері та брата. На момент огляду часом до чогось прислухається, не виключено, що випробовує слухові галюцинації. Емоційно тьмяна не критична, госпіталізацією у психіатричний стаціонар не обтяжується. У відділенні: спокійна, одноманітна. Відповідає односкладово. Усамітнюється, занурена у світ хворобливих переживань. Бездіяльна, мовчазна. Малопомітна, нетовариська. Безцільно бродить по коридору. Критики до свого стану і положення немає. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. F 20.00. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], [INFO], страждає важким психічним розладом у формі: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Може спричинити значну шкоду своєму здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. [PERSON] в звязку з психічним станом визнана судом недієздатною і не може надати усвідомленої згоди на надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному стаціонарі згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою її законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved