Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Заявник [PERSON] 21.05.2018р звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з вищезазначеною заявою, в якій вказує, що 23 березня 2017 року в Центральній міській клінічній лікарні №3 м.Донецька, який на даний час являється тимчасово окупованою територією, вона народила дитину чоловічої статі, яку назвала [PERSON], в звязку з чим в даному медичному закладі їй видали медичне свідоцтво про народження №60. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі того, що видані на окупованій території документи є недійсними та не створюють правових наслідків, вона звернулась до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції (надалі Костянтинівський МВ ДРАЦС ГТУЮ) у Донецькій області для державної реєстрації народження свого сина, де отримала відмову. Просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], [INFO], в м.Донецьк Донецької області, Україна; в актовому записі про народження дитини записати її як мати, та батько відповідно до ст.135 СК України [PERSON]. Заявник [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі та надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Від [PERSON], представника заявника, надійшла заява, згідно до якої представник підтримує вимоги заявника [PERSON] про встановлення факту народження, та просить розглядати справу у її відсутність. Заінтересована особа: Костянтинівський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області надав до суду пояснення про відсутність заперечень проти заяви, в якому просив розглянути справу без свого представника. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, її представника та представника заінтересованої особи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, знаходить заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно копії паспорту заявника [PERSON] (серія ВЕ №946557, виданого 20.01.2004р Червоногвардійським РВ Макіївського МУВ УМВС України в Донецькій області) встановлено, що заявниця зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно дублікату медичного свідоцтва про народження №60, виданого 04.04.2018р в Центральній міській клінічній лікарні №3 м.Донецьк «моз днр», [PERSON] 23 березня 2017 року в м.Донецьк «днр» народила хлопчика вагою 3600 грамів. Факт народження [PERSON] 23.03.2017р дитини підтверджується наданими до суду: - копією свідоцтва про народження серії днр №029615, яке видане 08.04.2017р в Червоногвардійському відділі ЗАГС м.Макіївка «державної реєстраційної палати міністерства юстиції днр», згідно до якого убачається, що матірю [PERSON], [INFO], записана заявниця [PERSON]; - обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні №440/164, згідно до якої вагітна [PERSON] впродовж вагітності знаходилася на обліку у лікаря-акушера, обстежувалася з приводу вагітності заявниці та її плоду проводилися ультрозвукові обстеження, та 23.03.2017р у [PERSON] відбулися пологи; - витягом із історії хвороби №500 щодо дитини (Кузнецова) [PERSON], [INFO]; - фото вагітної [PERSON] та її з новонародженою дитиною. З відмови у проведенні державної реєстрації народження дитини, наданої із Костянтинівського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області від 19.05.2018р за №15.18-35-1154, вбачається, що заявниці було відмовлено з посиланням на те, що останньою для підтвердження факту народження дитини предявлене медичне свідоцтво про народження №60 від 04.04.2017р, яке видане в Центральній міській клінічній лікарні №3 м.Донецьк «моз днр», зокрема, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2016р №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/13024. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Пунктом 7 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно з ст.18 ЦПК України судові рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, що набрало законної сили, є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989р, ратифікованою Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянки України [PERSON] свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України. Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним встановити факт народження 23.03.2017р [PERSON], в м.Донецьк Донецької Україна, задовольнивши тим самим вимоги заявника. Відповідно до ст.134 ч.1 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, суд вважає за необхідне зобовязати Костянтинівський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області в актовому запису про народження дитини записати дитину як [PERSON], [INFO], який народився в м.Донецьк Донецької Україна, та зазначити батьків дитини [PERSON] як мати та батька у відповідності до ст.135 СК України, за клопотанням заявника - [PERSON].

Outcome: approved