Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації, про відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 26 березня 2019 року прийнято рішення про доцільність відібрання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав матері - [PERSON] , [INFO] , жительки с [ADDRESS] Погребищенського району. 19.03.2019 діти [PERSON] і [PERSON] вилучені із сім`ї у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків (мати - [PERSON] залишила дітей без продуктів харчування на кілька діб без нагляду у холодному житловому будинку), та влаштовані у дитяче відділення Погребищенської ЦРЛ. Батько дітей записаний згідно ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України. 20.03.2019 [PERSON] і [PERSON] поставлено на облік служби у справах дітей райдержадміністрації, як таких що перебувають у складних життєвих обставинах. 28.03.2019 малолітніх дітей повторно направлено у Вінницький обласний будинок дитини на тимчасове державне утримання. [PERSON] і [PERSON] , перебували у даному закладі за заявою матері з 03.05.2018 по 25.09.2018. Сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідача [PERSON] неодноразово попереджали про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, питання виховання дітей виносилося на розгляд опікунської ради, районної комісії з питань захисту прав дитини. Сім`я перебуває на обліку сільської ради як неблагополучна. Діти повторно поставлені на облік служби у справах дітей райдержадміністрації як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Представник позивача органу опіки та піклування Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Пояснив, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не цікавляться її вихованням та здоров`ям. Представник Служби у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації Гарнага Л.Б.в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та вважає, що є всі підстави відібрати малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення матері батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] , являється її дочкою та просила дітей [PERSON] та [PERSON] не відбирати, а вона буде доглядати за ними. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо заявлених вимог не заперечила, однак зазаначила, що має намір повернути дітей. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Достовірно судом встановлено, що відповідач, [PERSON] є рідною матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу україни (а.с.13-16). Відповідно до акту вилучення дітей від 19.03.2019 [PERSON] на протязі декількох діб залишила дітей одних в холодній хаті без догляду (а.с. 6, 10). 19.03.2019 малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були госпіталізовані до КУ Погребищенського районного медичного цетру первинної медико-санітарної допомоги, що підтверджується листом № 02-2/35 головного лікаря Роздольського І .Г. від 21.03.2019 (а.с. 7).Відповідно до розпорядження Погребищенської РДА Вінницької області № 83 від 27 березня 2019 року про влаштування дітей Вінницький обласний будинок дитини, доручено органу опіки та піклування Мончинської сільської забезпечити влашування [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] на тимчасове утримання у Вінницький обласний будинок дитини (а.с. 3). Згідно із актом відвідування сім`ї/особи від 19 березня 2019 року на час відвідування сім`ї Москалюк мами вдома не було. Діти були самі закриті в будинку на дверях висів замок. Коли відшукали маму та відкрили двері побачили жахливе становище. В будинку було холодно, брудно, діти були голодні і в холоді декілька днів. На підлозі розсипана крупа, побиті банки розкиданий одяг (а. с. 9). З характеристики, виданої Мончинською сільською радою №153 від 19.04.2019 відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно. Сама виховує двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] дуже мало приділяє уваги вихованню дітей, діти рідко відвідують дитячий садок, не завжди охайно одягнуті, мама не слідкує за санітарним станом в будинку, часто дітей залишає самих вдома без нагляду (а. с. 5). З листа Погребищенського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вбачається, що з березня 2019 року дана сім`я перебуває під соціальним супроводом Погребищенського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (а.с. 18). На даний час [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] знаходяться на тимчасовому утриманні у Вінницькому обласному будинку дитини. Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання районної комісії з питань захисту прав дитини від 26 березня 2019 року, було визнано за доцільне влаштувати дітей на тимчасове утримання у Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] (а.с. 17). Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно із п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, буде відповідати інтересам малолітніх дітей. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved