Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, заінтересована особа - Металургійний районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить встановити факт, що [PERSON], [INFO], що помер [INFO], що документувався паспортом України серії [NUMBER], в якому зазначено українською мовою - [PERSON], а російською мовою - [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], є однією і тією ж особою. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказав, що він народився [INFO] в селищі Гнивань Тиврівського району Вінницької області, його батьком є громадянин України - [PERSON]. У графі «батько» свідоцтва про його народження зазначено - [PERSON]. [INFO] батько заявника помер. Після смерті батька, у лікарні заявнику видали довідку про його смерть, з якою він звернувся до Металургійного районного у м. Кривому Розі відділу державної РАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для отримання свідоцтва про смерть. Отримавши вказане свідоцтво та звернувшись з ним до пенсійного фонду для оформлення допомоги по похованню, йому в усному порядку було відмовлено у зв'язку з тим, що відомості, які зазначені в паспорті померлого не співпадають з відомостями в свідоцтві про смерть, а саме - по батькові померлого. Заявник звертає увагу, що по батькові померлого у паспорті українською мовою зазначено «[PERSON]», а російською «[PERSON]». Окрім того, заявник зазначає, що у свідоцтві про його народження, яке заповнено російською мовою по батькові батька значиться «[PERSON]», але у пенсійному посвідченні, посвідченні інваліда та свідоцтві про одруження - «[PERSON]». При цьому, в дипломах, трудовій книжці та в авторському свідоцтві, що заповнені російською мовою, по батькові вказано, як «[PERSON]». Окремо, заявник звертає увагу, що при знятті покійного з реєстрації місця проживання, його по батькові зазначено, як «[PERSON]». Також, [PERSON] вказує на те, що за життя його батько за договором купівлі-продажу придбав квартиру [ADDRESS], договір був укладений російською мовою та його по батькові зазначено - «[PERSON]». На думку заявника, окрім отримання допомоги з поховання, в майбутньому ця помилка в написанні по батькові його батька може спричинити перешкоди для прийняття спадщини після його смерті, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Заявник до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За даних обставин, з урахуванням позиції заявника, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін з урахуванням їх позицій по справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, а підставі яких прийшов до наступних висновків. [PERSON] - заявник по справі, народився [INFO] вселищі Гнивань Тиврівського району Вінницької області. У свідоцтві про його народження серії [NUMBER], виданому 06.01.1959 року Гниванською селищною радою Тиврівського району Вінницької області, заповненому російською мовою, по батькові його батька зазначено, як «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть батька заявника серії [NUMBER], виданого 18.02.2019 року Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заповненому українською мовою, по батькові померлого вказано, як «[PERSON]» (а.с.7). Також, як видно з копії паспорта громадянина України, що належав батькові заявника серії [NUMBER], виданого 04.12.1997 року Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, по батькові останнього зазначено українською мовою, як «[PERSON]» (а.с.8). Разом з цим, у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданій 20.04.1998 року Державною податковою адміністрацією у Дзержинському районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, заповненій українською мовою вказано по батькові померлого, як «[PERSON]» (а.с.8 оборот). Окрім того, згідно з копією пенсійного посвідчення [NUMBER], що заповнена російською мовою, по батькові батька заявника зазначено, як «[PERSON]». При цьому, посвідчення інваліда війни серії [NUMBER], видане Дзержинським УПСЗН м. Кривий Ріг, заповнене українською мовою, містить відомості про по батькові померлого, як «[PERSON]» (а.с.9, 10). Також, як видно з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], що заповнене російською мовою, по батькові особи вказано, як «[PERSON]» (а.с.11). Разом з цим, відповідно до копії дипломів, виданих Центральним інститутом підвищення кваліфікації керуючих робітників та спеціалістів народного господарства в сфері патентної роботи з спеціальності патентоведення №02530 та Київським технологічним інститутом харчової промисловості №554773, заповнених як російською, так і українською мовою, по батькові батька заявника в обох випадках вказано, як «[PERSON]» (а.с.12, 13). У трудовій книжці [NUMBER], авторському свідоцтві [NUMBER] на ім'я батька заявника та договорі купівлі продажу нерухомого майна від 25.03.1998 року, також, вказано російською мовою його по батькові - «[PERSON]» (а.с.14, 15, 17). Окрім того, згідно з копією довідки про зняття з реєстрації місця проживання, виданою Виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради по батькові батька заявника вказано українською мовою - «[PERSON]» (а.с.16). Отже, в ході судового розгляду встановлено наявність розбіжностей у відомостях про батька заявника, де в одному випадку по батькові останнього зазначено як «[PERSON]», в другому «[PERSON]», а в третьому «[PERSON]», що ускладнює встановлення між ними факту родинних відносин, як між батьком та сином. Спотворення по батькові батька заявника в документах ставить під сумнів наявність між ними споріднення, кровного походження. Встановлення даного факту в судовому порядку надасть йому можливість довести дійсність наявності між ними родинних стосунків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, батько та син є близькими родичами кровного споріднення першого ступеню. Відмінність в зазначенні по-батькові [PERSON] як «[PERSON]», «[PERSON]» та «[PERSON]» дійсно має місце як в документах, що стосуються його особи, так і в правовстановлюючих документах на належне йому за життя нерухоме майно. Аналізом документів, що видавались як на ім'я [PERSON], так і стосовно членів його сім'ї, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні по-батькові [PERSON] виникли під впливом діалекту, помилкового перекладу по-батькові з російської мови на українську. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], що помер [INFO], що документувався паспортом України серії [NUMBER], в якому зазначено українською мовою - [PERSON], а російською мовою - [PERSON], [INFO], є однією і тією ж особою. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв'язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved