Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст.180 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки, однак в меншому розмірі ніж той, який визначила позивач, при цьому, просив врахувати його сімейний та матеріальний стан, за якими він проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], мати хворіє, перенесла два інсульта, у зв'язку з чим потребує сторонньої допомоги та догляду, і він, безпосередньо здійснює догляд за нею, на підставі чого він не має можливості працювати, крім того, він є інвалідом ІІ-ої групи, отримує пенсію, інших доходів не має. Окрім того, зазначив, що по мірі своїх фінансових можливостей він надавав та надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 31 травня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 734. Батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені: батько "[PERSON]" та мати "[PERSON]". Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України аліменти на дитину визначаються судом у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, або, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, - розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов'язків щодо дитини, приймаючи також до уваги, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, при цьому, відзначається, що у відповідача, за даними податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за період з 01.02.2016 року по 31.05.2016 року дохід відсутній, що підтверджується довідкою, виданою Кіровоградською ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області 30.05.2016 року, відповідач знаходиться на обліку в Кіровоградському об'єднаному УПФУ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, є інвалідом ІІ-ої групи, розмір пенсії за період з січня 2016 року по червень 2016 року склав 7 156 грн. 00 коп. в т.ч. за період з січня по квітень 2016 року в розмірі 1174 грн. 00 коп., щомісячно, та в період з травня по червень 2016 року в розмірі 1230 грн. 00 коп., інших доходів відповідач не має. Крім того, судом враховується наявність на утриманні відповідача матері [PERSON], [INFO], яка хворіє, потребує сторонньої допомоги та догляду, що підтверджується довідкою, виданою сімейним лікарем КЗ «Амбулаторія загальної практики сімейної медицини» № 267 від 30.05.2016 року та виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № № 121, 2971 від 04.02.2016 року та від 06.05.2016 року. В свою чергу, представник позивача в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України в судовому засіданні не довів суду можливість відповідачем сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки саме в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, як не зазначив суду і матеріальний стан позивача, працевлаштування, які витрати на утримання доньки несе особисто позивач. Окрім того, під час розгляду справи судом не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні непрацездатних дружини, малолітніх дітей, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, інших аліментних зобов'язань, приймаючи до уваги пояснення відповідача щодо його сімейного та матеріального стану, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого та з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати по справі в порядку ст. 88 ЦПК України, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ-ої групи, на підставі чого судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial