Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 11159,89 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору №ZRXRRG59415138 від 22.10.2013 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 4448,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобовязання, просить стягнути заборгованість в сумі 11159,89 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. 22.10.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір приєднання (відповідачем заповнено відповідну заяву) (а.с. 6). Відповідно до даного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 4448,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 13 договору, відповідач підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк". В разі порушення позичальником зобов'язань перед банком, в тому числі інших зобов'язань, а також порушені зобов'язання клієнтів банку, по яким позичальник є поручителем, останній дає згоду і доручає банку приймати рішення по розподілу коштів, які направляються на погашення заборгованості. При цьому, банк одноособово приймає рішення чергового погашення таких зобов'язань з пріоритетом погашення незабезпечених зобов'язань. При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожний день просрочки (пункт 14 договору). Відповідно до п. 15 договору, позичальник дав свою згоду на те, що заява разом із запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, Тарифами банку», складає між ним та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві. Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунком позивача станом на 21.10.2016 року, заборгованість позичальника становить 11159,89 грн., з яких: 4318,46 грн. тіло кредиту; 3,58 грн. відсотки за користування кредитом; 213,51 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5616,73 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до п.2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 507,61 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач позов не оспорив. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved