Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить припинити право спільної сумісно власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та виділити в натурі у власність та визнати за ним право власності на приміщення : коридор 2-1 площею 5.3 м.кв.; коридор 2-2 площею 13.1 м.кв.; кімната 2-3 площею 32.5 м.кв. ; ванна 2-4 площею 5.3 м.кв. ; туалет 2-5 площею 1.9 м.кв. ; коридор 2-6 площею 3.1 м.кв., кухня 2-7 площею 14.6 м.кв. ; кімната 2-8 площею 18.3 м.кв. ганок «а», в окремо ізольованій квартирі [ADDRESS] , а також визнати право власності на сарай «Г», гараж літера «Г», літній душ літера «Д»; огорожа; дворове покриття, за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі, за наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію з приводу пред"явлених до нього вимог. В задоволенні позовних вимог просить відмовити, прийняти рішення без його участі. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Неборачко І.В. позивач [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд що знаходиться за адресою [ADDRESS] . ( а.с.5) Відповідач [PERSON] є власником іншої 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку № 767 від 22.12.2018 року , щодо технічної можливості поділу об"єкта нерухомого майна: за технічними показниками житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] може бути поділено.( а.с.7) В цілому, будинок фактично розділений на дві ізольованих квартири з господарськими будівлями, визначений порядок їх користування. Реальний поділ даного спірного майна є можливим, так як об`єкт має два окремі входи, якими користуються співвласники. Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За змістом ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.1, 2 ст.355, ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно із вимогами ст.ст. 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Верховний Суд України в п.п.7, 8 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. На підставі викладеного та

Outcome: approved