Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) по сплаті аліментів па утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 7761,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] в них народився син [PERSON]. Рішенням суду шлюб між ними був розірваний. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2006 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн. щомісячно, до його повноліття або до зміни матеріального чи сімейного становища сторін, починаючи стягнення з 01 червня 2006 року, на користь матері [PERSON]. Проте, відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, а тому, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 11.06.2013 року, виданої Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, сума заборгованості за невиплаченими на користь позивачки аліментів станом на 11.06.2013 року становить 25500,00 грн. Пізніше позивачка збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) по сплаті аліментів па утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 9225,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивачки та просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути без її участі. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2006 року по справі № 2-1556/2006 р. з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн. щомісячно, до його повноліття або до зміни матеріального чи сімейного становища сторін, починаючи стягнення з 01 червня 2006 року, на користь матері [PERSON] (а.с.8). Вказане рішення набрало законної сили 10.08.2006 року. Прізвище позивачки в подальшому було змінено на "[PERSON]". На підставі вищевказаного заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2006 року - судом 14.07.2006 року був виданий виконавчий лист № 2-1556/2006 (а.с.9). Згідно розрахунків заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-1556/2006, виданим 14.07.2006 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, наданих державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Черниш О.М. - заборгованість [PERSON] по аліментам за період з червня 2006 року по червень 2013 року складає 25500,00 грн. (а.с.12) та за період з липня 2013 року по листопада 2014 року складає 4800,00 грн. (а.с.30). Згідно з положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом не було встановлено вищевказаних причин, які б створювали обставини для відповідача щодо унеможливлення виплати аліментів та утворення заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з моменту їх присудження, тобто з червня 2006 року. Розмір неустойки за час прострочення сплати аліментів складає 9225 грн. 00 коп. (а.с.14-15,32). За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) по сплаті аліментів па утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 9225,00 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved