Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, до Костянтинівської районної державної адміністрації, [PERSON], про визнання недійсним договору оренди землі від 07 липня 2005 року, укладений між Костянтинівською районною адміністрацією та [PERSON]. В позовній заяві прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури вказує на те, що 07 липня 2005 року між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди землі, зареєстрований у виконавчому комітеті Іллічевської сільської ради, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.09.2005 року № 6, кадастровий номер: 1422482700:09:000:0197, за умовою якого орендарю надано в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,4116 га, розташовану на території Іллінівської сільської ради обєднаної територіальної громади Костянтинівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, у звязку з укладенням договору оренди земельної ділянки від 07.07.2005 року без проведення нормативно-грошової оцінки землі, яка є обовязковою, власник земельної ділянки позбавлений права отримувати дохід в розмірі орендної плати, внаслідок чого до місцевого бюджету не надходять кошти за користування даною земельною ділянкою в порядку, розмірах та на умовах передбачених чинними законодавством. Позивач вважає, що даний договір оренди земельної ділянки укладений з істотними порушеннями, у звязку з чим підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Узагальнюючи вище наведене позивач вказує на те, що у звязку з порушенням інтересів держави, неможливості самостійно звернення до суду Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з зазначеним позовом, що унеможливлює стягнення орендної плати відповідно до вимог до чинного законодавства для отримання доходу місцевим бюджетом прокурор має право бути позивачем в зазначеній справі. В судовому засіданні прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, від представника відповідача - Костянтинівської районної державної адміністрації, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 липня 2005 року між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 07.07.2005 року № 309 було укладено договір оренди землі, зареєстрований у виконавчому комітеті Іллічевської сільської ради, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.09.2005 року № 6. Умовами договору встановлено, що орендарю надано в оренду строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 2,4116 га, розташовану на території Іллінівської сільської ради обєднаної територіальної громади Костянтинівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Актом приймання-передачі зазначена земельна ділянка була передана Костянтинівською районною державною адміністрацією та прийнята [PERSON] у користування. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] мав сплачувати орендну плату, яка зараховується до відповідного бюджету, в розмірі 1,5 ставки земельного податку за відповідний вид інших земельних угідь, що на момент укладення цього договору відповідає 4 грн. 19 коп. за 1 га, або 10 грн. 19 коп. за всю земельну ділянку. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, вноситься щоквартально, розмір орендної плати переглядається раз на три роки у встановлених випадках, у разі невнесення орендної плати справляється пеня. Оплата вноситься на розрахунковий рахунок Іллічівської сільської ради. Згідно із інформацією Державного земельного кадастру власником земельної ділянки за кадастровим номером 1422482700:09:000:0197 є держава в особі Костянтинівської районної державної адміністрації. Рішенням від 12.03.2009 року №1-7/193 представництвом державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва Донецької області було погоджено проект розпорядження голови райдержадміністрації «Про затвердження Положення про розмір орендної плати за землю». Розпорядженням голови райдержадміністрації від 16.03.2009 року № 154 було затверджено Положення про розмір орендної плати за землю, відповідно до якого розмір, форма і термін внесення орендної плати встановлюються за угодою сторін в договорі оренди. Нарахування орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Річна орендна плата не може перевищувати 12% її нормативної грошової оцінки. Ставки орендної плати за земельні ділянки, передані в оренду громадянам фізичним особам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, встановлюються в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки. Із листа райдержадміністрації від 20.02.2017 року №0352/01-63, адресованого керівнику Костянтинівської місцевої прокуратури, вбачається, що при укладені вказаного договору оренди земельної ділянки нормативно грошова оцінка не проводилась через відсутність фінансування. Середня вартість ріллі станом на 01.01.2017 року становить 34854,68, пашні 5698,55 грн. Листом від 13.03.2016 року за №120/01-29 міськрайонне управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомило керівника Костянтинівської місцевої прокуратури про те, що земельна ділянка з кадастровим номером земельної ділянки 1422482700:09:000:0197 була надана [PERSON] в користування на умовах оренди згідно договору оренди від 05.09.2005 року №5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не визначена. Зі змісту статей 203, 215 ЦК України випливає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі, щодо змісту правочину, який не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 93 ЗК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено наступне. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років. Вказані правовідносини на час їх виникнення були врегульовані ЗУ «Про оренду землі» в редакції, що діяла з 31.03.2005 року. Так, у ст. 13 вказаного закону дано визначення договору оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотні умови договору оренди землі були визначені у ст. 15 Закону, серед яких є також орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частиною другою вказаної статті встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Статтею 21 Закону було врегульовані питання орендної плати, а саме: орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю", та перевищувати 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки. У разі визначення орендаря на конкурентних засадах може бути встановлений більший розмір орендної плати. Законом України «Про плату за землю», який діяв на час укладення спірного договору оренди, у статті 6 було встановлено, що ставки земельного податку з одного гектара сільськогосподарських угідь встановлюються у відсотках від їх грошової оцінки у розмірі для ріллі, сіножатей та пасовищ - 0,1. А у статтях 23 та 24 Закону було визначено, що грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Грошова оцінка земельної ділянки щороку станом на 1 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України. Грошова оцінка землі застосовується для економічного регулювання земельних відносин при укладанні цивільно-правових угод, передбачених законодавством України. На час укладення спірного договору оренди набрав чинності ЗУ «Про оцінку земель», яким у статті 13 були передбачені випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Так, частиною першою цієї статті було встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, в тому числі, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Фінансування робіт з оцінки земель та земельних ділянок може проводитися за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів землевласників і землекористувачів та інших джерел, не заборонених законом. (Стаття 24). Підсумовуючи вищенаведене слід зазначити наступне. Оскільки, законодавством, чинним на час укладення договору оренди землі від 07 липня 2005 року між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON], було передбачено обовязковість проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної власності, а визначення орендної плати, в свою чергу, є істотною умовою такого договору, суд дійшов висновку про те, що хоча орендна плата була визначена сторонами у договорі, проте, не проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру орендної плати, суперечить чинним на той час актам цивільного законодавства, що відповідно до статей 203, 215 ЦК України є підставою для визнання судом такого правочину недійсним. З цих підстав позовні вимоги прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, поданого в інтересах держави, до Костянтинівської районної державної адміністрації, [PERSON], про визнання недійсним договору оренди землі підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідачів понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 800,00 грн. з кожного.

Outcome: approved