Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Директор Ольшаницького психоневрологічного інтернату [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить провести примусову госпіталізацію до КЗКОР "ОПНМО" в протитуберкульзне відділення № 8 жителя смт.Рокитне Київської області [PERSON]. В обґрунтування заяви посилається на те, що на утриманні Ольшаницького психоневрологічного інтернату знаходиться підопічний [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою [ADDRESS], який перебуває на обліку в Рокитнянському протитуберкульозному кабінеті з 29.08.2017р. з діагнозом: ВДТБ (29.08.2017) обох легень (дисемінований). Дестр.-? МБТ-М-К0 Резисто 0, гіст.0, кат.1, ког.З (2017). Посилаючись на те, що хворий ставить під загрозу здоров'я оточуючих осіб, але потребує відповідно до лікарського висновку лікування від цього захворювання, просить у відповідності ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON] до до протитуберкульзного відділення № 8 Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне обєднання», 08631, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, 8, Васильківського району Київської області, до закінчення інтенсивної фази лікування. Розгляд справи відповідно до ст. 285 ЦПК України проводиться без участі хворого, оскільки за даними лікарського висновку [PERSON] становить загрозу розповсюдження хвороби. Заявник [PERSON] в судовому засіданні доводи заяви підтримав за викладених у ній обставин та підстав і просив її задовольнити. Представник особи, відносно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію заяву підтримала та просила задольнити. Заслухавши пояснення заявника, представника особи, відносно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Примусова госпіталізація хворих на заразні форми туберкульозу, які страждають на психічні розлади, здійснюється в установленому цим Законом порядку з урахуванням законодавства про психіатричну допомогу. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] знаходиться на обліку в протитуберкульозному кабінеті Рокитнянської ЦРЛ, діагноз: вперше діагностований туберкульоз легень 29.08.2017 (дисемінований). Дестр.-? МБТ-М-К0 Резисто 0, гіст.0, кат.1, ког.З (2017). Згідно лікарського висновку у хворого [PERSON] заразна форма туберкульозу, а тому останній у відповідності до ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» потребує обов'язкового лікування. Відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Враховуючи, що [PERSON] хворий на туберкульоз, форма якого є заразною, зважаючи, що він являється недієздатним і на що вказує рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 13.07.2012 року, а тому не може самостійно пройти курс лікування, суд приходить до висновку про наявність підстав для примусової його госпіталізації в протитуберкульзне відділення № 8 КЗ КОР "ОПНМО" м.Глеваха на строк - до закінчення інтенсивної фази лікування, але не більше ніж на три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved