Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на їх користь коштів в розмірі понесених витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, сплачених в порядку ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілій особі в наслідок ДТП, що мало місце 04.04.2013 р. та сталось через порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, оскільки його цивільно - правова відповідальність на момент ДТП застрахована не була. Сума страхового відшкодування склала 6 085 грн. 30 коп. та була виплачена власнику ТОВ «Скай Фай» автомобіля "Богдан" д/н [NUMBER], який було пошкоджено внаслідок ДТП. Таким чином, позивач просить суд стягнути в порядку регресу з відповідача вказані суми страхового відшкодування, поклавши на нього судові витрати. Представник позивача в судове засідання надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, але надав заяву в якій фактично вину визнав із сумою відшкодування погодився, зазначивши що в майбутньому буде виплачувати кошти. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2013 року в місті Києві мала місце дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], та автомобіля «Богдан» [NUMBER] під керуванням [PERSON]. ДТП сталось в наслідок порушення ПДР України [PERSON] Вказане підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.07.2013 року по справі № 754/11274/13-п про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В результаті вказаної ДТП автомобіль «Богдан» д/н [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, сума шкоди за якими виходячи зі звіту автотоварознавчого дослідження ФОП [PERSON] від 21.05.2013 р. № 173 становить 7 302 грн., 36 коп., частину яких в розмірі 6 085 грн. 30 коп. було відшкодовано МТСБУ власнику пошкодженого автомобіля в рамках в рамках вимог пп. "а" п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих позивачем було виплачено страхове відшкодування. Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Разом з тим заявлені витрати позивача по сплаті вартості аварійного комісара, не знайшли свого підтвердження оскільки суд не відносить такі витрати до шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Стороною позивача не надано доказів в обґрунтування заявленої суми отриманої правової допомоги, виходячи з чого суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги. Враховуючи наведене та

Outcome: partial