Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

до суду звернулося Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз" із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. У позовній заяві позивач вказує, що 10 жовтня 2016 року між ПАТ «Гадячгаз» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 24317-ТО на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання. На виконання умов договору, позивач ПАТ «Гадячгаз» виконав роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у повному обсязі, про що свідчить підписаний сторонами рахунок-акт виконаних робіт № 24317 від 10 жовтня 2016 року. Відповідачу надано рахунок-акт виконаних робіт на загальну суму 138,20 грн з ПДВ, які необхідно було сплатити протягом пяти робочих днів. Розрахунок по Договору [PERSON] не здійснено, договірні зобов'язання по сплаті коштів за виконані роботи не виконано. 24 березня 2017 року і 31 березня 2017 року відповідачу [PERSON] направлялися претензія та вимога про сплату боргу, але він не здійснив оплату за виконані роботи, тому станом на 25.04.2017 має заборгованість перед ПАТ «Гадячгаз» за виконані роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у сумі 138,20 грн. У звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу у розмірі 138,20 грн, 3% річних - 02 грн, інфляційних витрат 13,47 грн та пені 20,91 грн, у якому також просив стягнути з відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Гадячгаз» [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що додані до позовної заяви копії Договору № 24317-ТО на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання та рахунку-акту № 24317 від 10.10.2017 не можуть бути підставою для виконання ним зобовязань перед позивачем, оскільки він не підписував дані документи. 10 жовтня 2016 року в його будинку за адресою: вул. Миколи Хоменка, 30, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання ніким не проводились та не приймалися ним, оскільки він взагалі не міг цього зробити так, як у період з 08 год. по 18 год. перебував на робочому місці, що знаходиться в іншому населеному пункті. Крім того, у нього немає необхідності укладати договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, у звязку з тим, що відповідно до типового договору про надання населенню послуг з газопостачання № 24317 від 16.10.2014, укладеного між ним та позивачем, за рахунок коштів виконавця (ПАТ «Гадячгаз») здійснюється періодичне технічне обслуговування. Крім цього зазначив, що відповідно до Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою КМУ від 05.07.2006 № 938, технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи газопостачання та дворових газопроводів, надання інших послуг, повязаних з монтажем, ремонтом та технічним обслуговуванням внутрішньобудинкових систем газопостачання та газових приладів споживача, здійснює газорозподільне підприємство на підставі письмової заяви споживача за його рахунок. З вищевикладених підстав вважає, що діяльність ПАТ «Гадячгаз» відносно нього є спробою ввести його, як споживача, в оману та є нечесною підприємницькою практикою, яка заборонена законом. Крім того, претензія № 1 від 24.03.2017 була адресована йому, але у ній зазначалась інша адреса будинку, до якого він не має жодного відношення. Із цих підстав просив відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення боргу за виконані роботи відповідно до договору № 24317-ТО від 10.10.2017. Представники третіх осіб: Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області та Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у судове засідання не з'явилися, направили заяви, у яких просили розглянути справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «Гадячгаз» до [PERSON] про стягнення боргу підлягають до задоволення, з таких підстав. Регулювання відносин щодо технічного обслуговування газорозподільних мереж встановлено Кодексом газорозподільних систем та Правилами безпеки систем газопостачання та можуть бути врегульовані на договірних засадах. 20 жовтня 2016 року, між замовником [PERSON] та виконавцем - Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Гадячгаз", в особі заступника голови правління головного інженера [PERSON], який діє на підставі довіреності № 1/1 від 01.01.2016 та Статуту, укладено договір № 24317-ТО на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання. Відповідач [PERSON] стверджував, що не підписував та взагалі не має ніякого відношення до вищевказаного договору. Судом встановлено, що спірний договір від імені [PERSON] підписано його співмешканкою [PERSON], про що вона також підтвердила у судовому засіданні. Свідок [PERSON] - заступник голови правління ПАТ «Гадячгаз», головний інженер дав суду показання, а саме пояснив, що на підставі довіреності № 1/1 від 01.01.2016, йому надано право від імені ПАТ «Гадячгаз» укладати договори на виконання робіт по технічному обслуговуванню та ремонту систем газопостачання. Судом також зясовано, що спірний договір не оспорювався у встановленому законом порядку, тому є чинним. Згідно п. 1.1. Договору замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання. У відповідності до п. 2.1 Договору, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання виконується за рахунок замовника. Пунктами 2.4 та 2.5 Договору № 24317-ТО передбачено, що за результатами виконання виконавцем робіт з технічного обслуговування сторони складають рахунок-акт виконаних робіт, що містить перелік та вартість таких робіт. Рахунок-акт виконаних робіт є підставою для проведення розрахунків між замовником та виконавцем. Оплата за виконані роботи проводиться замовником протягом пяти робочих днів з дня підписання рахунку-акту виконаних робіт. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження факту не виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання ПАТ «Гадячгаз». Натомість, як свідчить рахунок-акт виконаних робіт № 24317 від 10 жовтня 2016 року, підписаний співмешканкою відповідача та виконавцем [PERSON] працівником ПАТ «Гадячгаз», позивач виконав роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у належному відповідачу будинку в повному обсязі, про що також підтвердив у судовому засіданні сам [PERSON] Відповідно до вищевказаного рахунку-акту, загальна вартість виконаних робіт становить 138 (сто тридцять вісім) грн 20 коп., що включає в себе: ТО газової плити 31,51 грн, ТО опалювальної печі 33,11 грн, ТО газопроводу, перевірка щільності фланцевих, різьбових зєднань та зварних стиків 48,28 грн, транспортні послуги 25,30 грн. Згідно п. 2.2 договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, вартість робіт з ТО визначена у додатку № 1 до цього договору та може бути змінена. Відповідно до переліку та вартості робіт по технічному обслуговуванню газових приладів та ввідних газопроводів для населення станом на 10.10.2016, вартість ТО газової плити становить 31,51 грн, ТО опалювальної печі 33,11 грн, ТО газопроводу, перевірка щільності фланцевих, різьбових зєднань та зварних стиків 48,28 грн. Згідно розрахунку вартості витрат по населеним пунктам, наданого головним економістом ПАТ «Гадячгаз», вартість транспортних витрат на одного абонента по с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області становить 25,30 грн (автомобіль ГАЗ 28-53). Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами ПАТ «Гадячгаз», надав типовий договір № 24317 від 16.10.2014 про надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до пункту 14 якого, періодичне технічне обслуговування: перевірка на щільність газопроводів, газових приладів і пристроїв під робочим тиском; перевірка димових і вентиляційних каналів на наявність тяги; перевірка придатності до використання (експлуатації) газових приладів і пристроїв, їх налагодження та регулювання; дрібний ремонт газових приладів і пристроїв, повязаний із заміною гвинтів, штифтів, пружин, ущільнювальних матеріалів у разі перепакування фланцевих та нарізних зєднань і запірних пристроїв, здійснюється за рахунок коштів виконавця (ПАТ «Гадячгаз»). Проте, як було встановлено судом, вищевказаний договір втратив чинність, оскільки Постанова КМУ від 05.07.2006 № 938 , якою затверджувався типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання та на який посилається відповідач, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. № 442, внесена до переліку постанов, що втратили чинність. Відповідно до положень пункту 4 глави 1 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. Підпунктом 3.5. п. 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119, передбачено, що технічне обслуговування газопроводів, поточний та капітальний ремонт забезпечуються власником газових мереж. Згідно п. 5.1 договору на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, за невиконання або неналежне виконання зобовязань за даним договором, сторони несуть відповідальність, згідно з чинним законодавством. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З метою досудового врегулювання спору, ПАТ «Гадячгаз» 24 березня та 31 березня 2017 року направляло відповідачу [PERSON] претензію і вимогу про сплату боргу, проте відповідачем зобовязання не виконано. Згідно розрахунку, [PERSON] станом на 25 квітня 2017 року має заборгованість перед ПАТ «Гадячгаз» за виконані роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання у розмірі 138 грн 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] зобовязання по договору, за яким виконавець ПАТ «Гадячгаз» виконав умови договору повністю і своєчасно, не виконує, чим порушує майнові права позивача. За вищевикладених обставин, суд вважає, що заборгованість по договору в розмірі 138 (сто тридцять вісім) грн 20 коп., слід стягнути з відповідача. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження вимоги позивача в частині щодо стягнення з відповідача 3% річних та суми інфляційних витрат, у зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання за договором. Так, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких відповідно до розрахунків становить 2 грн - 3 % річних, 13,47 грн - інфляційні витрати. Крім того, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 20,91 грн. Частина 3 ст. 549 ЦК України передбачає, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому суд бере до уваги розрахунки наведені позивачем у позовній заяві, здійснені станом на 25.04.2017, оскільки вони є обґрунтованими. Позивачем, при подачі позовної заяви, сплачено судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн, що підтверджується платіжним дорученням № 681 від 26.04.2017, тому, згідно ст. 88 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved