Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом звернулася [PERSON] Позовну заяву представник позивача мотивує тим, що [INFO] померла сестра позивача - [PERSON], якій на праві приватної власності належали будинок [ADDRESS], який відносився до колгоспного двору та земельні ділянки площею 2,00 га та 1,99 га призначені для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області і згідно заповіту від 30.11.2006 спадкоємцем всього майна [PERSON], де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, є позивач - [PERSON] Вказуючи на те, їй було відмовлено нотаріусом та сільською радою у видачі свідоцтв про право власності та право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, та враховуючи, що на даний час, отримати державний акт на право власності на земельні ділянки, та провести реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки за [PERSON] немає можливості, оскільки [INFO] вона померла, просить визнати за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 55,7 м.кв.; право власності на земельні ділянки площею 1,9246 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0760 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства на території Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області, згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Острозькою районною державною адміністрацією 12.01.2007; право власності на земельні ділянки площею 1,9247 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0741 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства на території Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Острозькою районною державною адміністрацією 28.02.2003. Позивач в судове засідання не з'явилася. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача - Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. (а.с.8) Згідно заповіту від 30.11.2006, посвідченого секретарем Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4, спадкоємцем всього майна [PERSON], де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, є позивач - [PERSON] (а.с.9) Згідно довідки державного нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори Хомич О.С. від 06.10.2016 за вих. № 372-01/16 після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заведено спадкову справу №80/2016. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON], на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], земельна ділянка площею 2,00 га, що знаходиться на території Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 1,99 га, що знаходиться на території Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області на підставі Державного 'акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], для ведення особистого селянського господарства. (а.с.10) Відповідно до відповіді державного нотаріуса № 391/01-16 від 10.11.2016, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та житловий будинок, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.11) Відповідно до довідки від 24.10.2016 № 466, виданої Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, на момент смерті [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS], була зареєстрована лише [PERSON] (а.с.12) Згідно довідки від 24.10.2016 № 464, виданої Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, станом на 01.01.1991 будинок по [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств, колгоспного двору. (а.с.13) Відповідно до виписки з погосподарської книги від 24.10.2016 № 465, наданої Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, згідно погосподарської книги № б/н на 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], домогоснодарство в [ADDRESS], рахується за [PERSON] Членами домогосподарства були: [PERSON] - померла, а/з № 03 від 18.02.2016; [PERSON] - помер, а/з № 12 від 29.05.2006; [PERSON] - померла, а/з № 4 від 21.04.1992. (а.с.14) Згідно виписки з погосподарської книги 2016-2020 рр. с. Верхів Острозького району Рівненської області від 07.10.2016 № 435 згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок [NUMBER], будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] - нині померлою. На даний час в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. (а.с.15) Відповідно до рішення Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 419 від 23.10.2009 «Про внесення змін до рішення сільської ради від 17.12.1993 року № 8 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (а.с.16) Згідно технічного паспорта від 13.10.2016 та повідомлення КП «РОБТІ» № 10393 від 13.10.2016, вартість садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями становить 83369 грн., що розташовані в [ADDRESS]. Загальна площа житлового будинку - 55,7 кв.м., житлова площа - 31,9 кв.м. (а.с.17-19,20) Право власності на земельну ділянку площею 2,00 га за [PERSON] посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.01.2007. (а.с.21) Право власності на земельну ділянку площею 1,99 га за [PERSON] посвідчується державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 28.02.2003. (а.с.29) Згідно довідки від 21.06.2016 № 236, виданої Верхівською сільською радою Острозького району Рівненської області, [PERSON] [INFO] (нині померла) за життя мала такі паспортні дані: паспорт [NUMBER], виданий 13.01.2000 року Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, згідно чого в Державному акті на право приватно власності на землю серії [NUMBER] прізвище [PERSON] вказано не вірно. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] являється однією і тією ж особою. (а.с.30) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.58) З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що 21.03.1978 одружилися [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище "[PERSON]". (а.с.58) Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача. В судовому засіданні встановлено, що у власності [PERSON] перебував садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в [ADDRESS] який відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року для [PERSON], [PERSON], [PERSON], в рівних частинах, належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями що [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - померла, а/з № 03 від 18.02.2016; [PERSON] - помер, а/з № 12 від 29.05.2006; [PERSON] - померла, а/з № 4 від 21.04.1992. За життя, а саме 30.11.2006 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4, за яким спадкоємцем всього майна [PERSON], де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, є позивач - [PERSON] На даний час позивач доглядає за житловим будинком [ADDRESS], обробляє земельну ділянку, користується усім спадковим майном. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за [PERSON] права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 1216, ст.1268, 1269 ЦК України [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON], тому суд приходить до висновку, що за [PERSON], слід визнати право власності на садибний житловий будинок що в [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 , ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом - визнання прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На момент розгляду справи в суді, отримати державний акт на право власності на земельні ділянки, та провести реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки за [PERSON] немає можливості, оскільки [INFO] [PERSON] померла, а відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, а відповідно до норм ст.1268, 1269 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, тому суд вважає за можлива визнати за [PERSON], право власності на земельні ділянки площею 1,9246 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0760 га, кадастровий номер [NUMBER] площею 1,9247 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0741 га, кадастровий номер [NUMBER]. Враховуючи викладене, на підставі ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст. 1, 3, 15, 16, 25 п. 4, 328, 346, 373, 392, 1216 - 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1266 - 1268, 1278 ЦК України, ст. 1, 5, 78, 80, 81, 131, 152 ЗК України,

Outcome: approved