Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

до Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до Острозької районної державної адміністрації Рівненської області та [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - управління Держземагенства в Острозькому районі Рівненської області, про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 3,43 га, що складається з чотирьох окремих земельних ділянок, а саме ділянки [NUMBER], площею 2,27 га, кадастровий номер 5624286400:07:001:0025; ділянки [NUMBER], площею 0,03 га, кадастровий номер 5624286400:10:006:0244; ділянки [NUMBER], площею 1,12 га, кадастровий номер 5624286400:09:001:0163; ділянки [NUMBER], площею 0,01 га, кадастровий номер 5624286400:08:001:0931, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, та належала для [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №688632, виданого 10.10.2005 р. Острозькою районною державною адміністрацією Рівненської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №8, Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті двоюрідного дядька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складається, зокрема, із вищевказаної земельної ділянки. Зазначає, що на день смерті [PERSON] постійно проживав в с.Країв Острозького району разом з двоюрідним братом [PERSON] (батьком позивача), та останнього було засуджено за протиправне заподіяння смерті [PERSON], у зв'язку з чим в силу ст.1224 ЦК України [PERSON] не має права на спадкування. Вказує, що вона є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті [PERSON], так як є родичем п'ятого ступеня споріднення, родичів ближчого ступеня споріднення у [PERSON] немає, та останній заповітів не складав, а відтак вона є єдиним спадкоємцем за законом, що належним чином прийняла спадщину, про що подала до нотаріуса відповідну заяву. Вказує, що [PERSON] за життя втратив оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.10.2005 р., та можливість відновити державний акт після смерті власника земельної ділянки [PERSON] відсутня. Після звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав, останнім винесено постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а відтак вона позбавлена можливості в позасудовому (нотаріальному) порядку оформити свої спадкові права, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Судові витрати просить покласти на неї. Позивач в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності та з участю її представників. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові, надали суду пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Острозької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав та просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідач [PERSON], відбуваючи покарання в Менській ВК №91 управління ДПтС України в Чернігівській області, в судове засідання не з'явився. В поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти визнання права власності за його донькою [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, а також не заперечував проти свого усунення від спадщини після смерті [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві управління Держземагенства в Острозькому районі не заперечувало проти задоволення позовних вимог та просило розгляд справи здійснювати без участі представника. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі та третя особа позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В ході судового розгляду судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] був двоюрідним братом відповідача [PERSON] та двоюрідним дядьком позивача [PERSON], що підтверджується їх свідоцтвами про народження, свідоцтва про народження їх батьків та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно вироку колегії суддів Острозького районного суду Рівненської області від 12.12.2013 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі. Вищевказаним вироком встановлено, що [PERSON] [INFO] в період часу з 11 год. 30 хв. до 12 год., знаходячись по місцю свого проживання у [ADDRESS], під час сварки зі своїм двоюрідним братом [PERSON], яка раптово виникла на ґрунті неприязних відносин, умисно протиправно заподіяв смерть останньому. В ході розгляду кримінальної справи [PERSON] вину у вчиненні злочину визнав повністю. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок. Відповідно до ч.1 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. З урахуванням встановлених обставин, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача [PERSON], суд приходить до переконання, що останній не має права на спадкування після смерті [PERSON] та підлягає усуненню від спадщини. Згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] № 67/02-14 від 02.04.2014 р. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 131, спадкоємцем за законом є позивач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 131, заведеної після смерті [PERSON], останній за життя заповітів не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20.12.2013 р. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а відтак в силу ст.1269 ЦК України вважається такою, що належним чином прийняла спадщину. Відомості про інших спадкоємців в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що відділяють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. В матеріалах справи відсутні та в ході судового розгляду судом не здобуто доказів на підтвердження наявності у [PERSON] родичів ближчого ступеня споріднення, окрім [PERSON] (який підлягає усунення від права на спадкування) та [PERSON] (родич п'ятого ступеня споріднення). До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 3,43 га, що складається з чотирьох окремих земельних ділянок, а саме : ділянки [NUMBER] площею 2,27 га (кадастровий номер 5624286400:07:001:0025); ділянки [NUMBER] площею 0,03 га (кадастровий номер 5624286400:10:006:0244); ділянки [NUMBER] площею 1,12 га (кадастровий номер 5624286400:09:001:0163); ділянки [NUMBER] площею 0,01 га (кадастровий номер 5624286400:08:001:0931), призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, та належала для [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №688632, виданого 10.10.2005 р. Острозькою районною державною адміністрацією Рівненської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №882. Як було встановлено судом, позивач після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що нотаріусом для позивача було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.04.2014 р. Згідно доводів позовної заяви та пояснень представників позивача, [PERSON] за життя втратив державний акт на право власності на земельну ділянку, після його смерті віднайти правовстановлюючий документ не вдалося та про втрату останнього здійснено оголошення в газеті «Життя і Слово» від 22.02.2014 р. № 15-16 (8777-8778). Згідно довідки управління Держземагенства в Острозькому районі Рівненської області від 05.02.2014 р. [PERSON] на підставі розпорядження голови Острозької РДА від 06.10.2005 р. № 420 взамін успадкованого після смерті матері права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай), видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 688632 від 10.10.2005 р. З оглянутої в судовому засіданні копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 688632 від 10.10.2005р вбачається, що останній видано на ім'я [PERSON] в підтвердження належності йому земельної ділянки площею 3,43 га (що складається з 4 окремих земельних ділянок), призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області. З урахуванням встановлених судом обставин справи та беручи до уваги лист управління Держземагенства в Острозькому районі від 05.02.2014 р. у суду не має підстав ставити під сумнів факт належності за життя [PERSON] вищевказаної земельної ділянки, право власності на яку посвідчувалося державним актом, який було втрачено. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п."г" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки, зокрема, на підставі спадкування. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п."а" ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадянина та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав відповідає чинному законодавству. Оскільки [PERSON] належним чином прийняла спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] та беручи до уваги неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав в нотаріальному порядку, суд приходить до переконання про наявність підстав для захисту цивільних прав та інтересів позивача в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність фактичних і правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved