Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Короткий зміст заяв по суті справи та стислий виклад позиції учасників процесу. Майсак Віта Олександрівна , в інтересах [PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявоюдо [PERSON] та [PERSON] про виділ частини земельної ділянки в натурі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником земельної ділянки, розмір частки 1/6, кадастровий №2325282000:07:002:0011, загальна площа 4,51 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Для вільного користування та володіння своєю власністю позивачу необхідно виділення належної частки із складу спірної земельної ділянки. Проте, позивач не може вирішити вищезазначене питання в позасудовому порядку. В зв`язку з чим позивач змушена завернутися до суду за захистом своїх прав щодо володіння користування та розпорядження нерухомим майном, адже в позасудовому порядку їх захистити неможливо. Ухвалою судді від 15 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В зв`язку з визнанням позову відповідачами просить повернути 50% сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] та його представник Петров Г.М. позов визнали в повному обсязі. Надали відзив відповідно до якого зазначили, що після отримання від позивача більш розширеної схеми поділу земельної ділянки, кадастровий номер 232528200:07:002:0011 відповідач 1 не заперечує проти даного варіанту виділу частини земельної ділянки в натурі позивачу. Просять не стягувати судовий збір. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що вказані твердження відповідача 1 не відповідають дійсності, проте, що позивач не зверталася до відповідача 1 із пропозицією про поділ земельної ділянки в натурі та те, що позивач користувалася з 2017 року безперешкодно часткою земельної ділянки, обробляла її та збирала врожай. В 2018 році позивач звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Позов було задоволено. Відповідачі не надали позивачу оригіналів документів для можливості оформити право на спадкове майно в державній нотаріальній конторі. Відповідачі в позасудовому порядку відмовилися робити виділ земельної ділянки в натурі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Токмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області від 08.08.2017. Їхні родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.1969 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.03.1988. 11 жовтня 2018 року заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 328/1885/18 позов позивача було задоволено та визнано за позивачем в порядку спадкування за законом згідно зі ст.1241 ЦК України після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 4,51 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області та яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЗП № 025137, виданого 09.02.2001. На теперішній час заочне рішення Токмацького районного суду набрало законної сили та 05.03.2019 позивач здійснила реєстрацію права власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 4,51 га з кадастровим номером 2325282000:07:002:0011 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158912895 від 11.03.2019. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [PERSON] мав на праві власності земельну ділянку площею 4,51 га, розташовану на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії II - ЗП № 025137 від 09.02.2001. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті, склав заповіт, яким заповів брату позивача [PERSON] та сестрі позивача [PERSON] належну йому земельну ділянку, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 14.02.2017, зареєстрованого в реєстрі за №11. На день смерті батька, позивач була непрацездатною особою - інвалідом третьої групи та пенсіонером по інвалідності, тому позивач має право на обов`язкову долю у спадщині, розмір якої складає 1/6 частину. Таким чином, окрім позивача, спадкоємцями за заповітом після смерті батька є відповідачі. Для вільного користування та володіння своєю власністю позивачу необхідно виділення належної частки із складу спірної земельної ділянки. У зв`язку з цим позивач не має можливості вільно розпоряджатися земельною ділянкою, не може укласти будь-яку угоду щодо землі, а тому вимушена звернутися до суду за захистом свого законного інтересу. Виділ земельної ділянки просить провести відповідно до висновку про можливі варіанти поділу земельної ділянки площею 4,5099 га, з кадастровим № 2325282000:07:002:0011 (Варіант № 1 ), складеного ФОП [PERSON] , земельну ділянку площею 0,7517 га, яка становить 1/6 частину із складу земельної ділянки з кадастровим № 2325282000:07:002:0011, загальною 4,5099 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Коханівської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до частини першої та другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною 1 статті 88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно з ч.3, 4 ст.88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Одним з видів документації з землеустрою є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Відповідно до статті 26 Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є, крім інших, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Висновок про можливі варіанти поділу земельної ділянки площею 4,5099 га, розроблено ФОП [PERSON] , яка має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника, тому проведення експертизи у справі щодо виділу земельної ділянки є не доцільним, оскільки додаткових спеціальних знань для виділу земельної ділянки не вимагається. Висновки суду. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. Що стосується судових витрат по справі суд зазначає наступне. Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з положень даної статті, визнання позовних вимог відповідачами, заяви представника позивача про повернення 50 відсотків судового збору, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору згідно з квитанцією АТ «Акцент-Банк» №МР_АВ081184UAA_17683107 від 28.01.2021, що складає 454 грн. Інша частина судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів по 227 грн. з кожного. На підставі викладеного та ст.ст.358, 364, 367 ЦК України, ст.88 Земельного Кодексу України,

Outcome: approved