Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позовну заяву обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 1997 року. Від шлюбу народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Діти повністю знаходяться на її утриманні, батько вихованням та утриманням жітей не займається. При визначенні розміру аліментів, просить врахувати вік дітей та потреби на їх утримання, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін та інші обставини та факти. Просить стягнути з [PERSON] накористь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 /дві тисячі / гривень щомісячно та, до досягнення дітьми повноліття, а також всі судові витрати покласти на відповідача. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: позивач [PERSON] - 23.04.2020 року - подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.21). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 беерзня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 23.04.2020 року (а.с.15-16); В судове засідання 23.04.2020 року: позивач [PERSON] не з?явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи (а.с.21). відповідач - [PERSON] не з?явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с. 17), конверт з повідомленням про вручення повернувся на адресу суду без вручення, через нші причини, що не дали змоги виконати обов?язки, щодо пересилання поштового відправлення (а.с.20). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: у сторін від спільного шлюбу є діти : - неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що міським відділом РАГС Львівського обласного управління юстиції в книзі записів актів громадянського стану про народження актовий запис за № 5137 (а.с.7); - неповнолітній син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень складено відповідний актовий запис за № 1823 (а.с.8); Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6); Діти проживають з матір?ю - позивачем по справі - [PERSON] та перебувають на її утриманні. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства". Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно ч.1 ст. 182 СК України визначений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 19.02.2019 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до ст. 192 СК України визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини збереження певного матеріального рівня утримання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII). У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч 7ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до вимог ст.. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у поданій заяві на адресу Шевченківського районного суду м. Львова, зазначає, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги що відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідача, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповіднодост.141 ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено відсплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, та позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, то він має бути стягнутий із відповідача на користь держави у розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved