Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

заявник звернувся до суду з за участю заінтересованої особи Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер його дідусь [PERSON], [INFO]. На підтвердження смерті Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецьк видано лікарське свідоцтво про смерть № 128 та довідку про причину смерті. Однак вказаний документ не є дійсними на території України, оскільки державні органи не визнають документи, видані на тимчасово окупованій території України. На підставі вищевикладеного просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], особи чоловічої статі, проживав за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO] у м. Донецьк, причина смерті - легенево-серцева недостатність, легеневе серце, хронічний обструктивний бронхіт. Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник заявника в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи. [INFO] помер дідусь заявника - [PERSON] (а.с. 11, 14). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 128 та довідки про причини смерті № 128 від 27 липня 2016 року, виданих Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецьк [PERSON], [INFO], що проживав за адресою: [ADDRESS], помер [INFO] у м. Донецьк, причина смерті - легенево-серцева недостатність, легеневе серце, хронічний обструктивний бронхіт (а.с.6-7, 10). Судом встановлено, що лікарське свідоцтво про смерть № 128 від 27 липня 2016 року, було видано Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецьк, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно розпорядження від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження", до такого населеного пункту віднесено м. Макіївка Донецької області, на території якого розташована Центральна міська клінічна лікарня № 6 м. Донецьк. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно письмової відповіді Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], [INFO], оскільки пред'явлені документи не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с.18). Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення прав та законних інтересів на території України. Оскільки неможливо провести реєстрацію смерті [PERSON], [INFO], законом не встановлено іншого порядку отримання свідоцтва про смерть, з метою забезпечення прав,свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити факт смерті смерті [PERSON], [INFO], особи чоловічої статі, проживав за адресою: [ADDRESS], який помер [INFO] у м. Донецьк, причина смерті - легенево-серцева недостатність, легеневе серце, хронічний обструктивний бронхіт. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved