Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 27 листопада 2018 року [PERSON] (далі -позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить розірвати шлюб, між нею та відповідачем, мотивуючи тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось у звязку з відсутністю спільних інтересів та різністю характерів, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені в жовтні 2018 року. Подальше збереження сімї чи примирення неможливо. Після розірвання шлюбу просить змінити шлюбне прізвище на дошлюбне, з «Шляхтицької» на «Бєляєва». Також позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільної малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме 1500 гривень на місяць, починаючи з 10 листопада 2018 року і до дня повноліття доньки, тобто до 13.10.2034 року. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів, позивач обґрунтовує тим, що з нею проживає та перебуває на її утриманні донька, а відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість так як є фізично здоровим та працездатним. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 гривень та витрати повязані з професійною правничою допомогою у сумі 750 гривень. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. У підготовче судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити підготовче судове засідання без їх участі, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі. (а.с. 34, 36) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав. 5. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 6. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 7. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в шлюбі, який зареєстровано 05 вересня 2016 року, Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 254943. (а.с. 7). 9. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 495035. (а.с. 8) 10. Донька [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 02 листопада 2018 року, виданою Петровірівкою сільською радою Ширяївського раону Одеської області. (а.с. 9) 11. Відповідно до квитанції № 10-11/18-ОД від 10 листопада 2018 року позивачем було понесено витрати повязані з професійною правничою допомогою у сумі 750 гривень. (а.с. 13) \~ \~ \~ \~V. Оцінка Суду. 11. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. 12. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 13. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. 14. Як, вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. 15. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 16. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та можливістю змінити шлюбне прізвище позивача на дошлюбне. 17. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 18. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 19. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 20. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 21. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. 22. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 23. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 24. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 25. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 26. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 27. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. 28. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 29. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 30. В даних правовідносинах Суд знаходить, що розмір аліментів в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини необхідно визначити в твердій грошовій сумі, оскільки відповідну заяву подано одержувачем аліментів. Так, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів в розмірі 1500 гривень. 31. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 32. За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 33. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 34. Отже, у звязку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн. компенсується за рахунок відповідача. 35. Згідно із частиною третьою статті 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1). 36. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 37. Статтею 137\~ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 38. За надання правової допомоги позивачем проведено оплату в розмірі 750 грн., що підтверджується квитанцією № 10-11/18-ОД від 10 листопада 2018 року (а.с.13). 39. Виходячи з чого, Суд для цілей розподілу вказаного виду витрат повязаних з розглядом справи, враховує обставини зазначені в статті 137 ЦПК України, у звязку із чим приходить до висновку про їх стягнення з відповідача. 40. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 0.0.1179706885.1 від 08 листопада 2018 року (а.с.1) позивачем було сплачено 704,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved