Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Селичівська сільська рада Баришівського району Київської області про зобов,язання вчинити дію, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником домоволодіння по вул. Набережній, 50 в с. Селичівка, Баришівського району, Київської області. Поруч знаходиться домоволодіння сусідів [PERSON] та [PERSON] по вул. Набережна, 48 в селі Селичівка. Протягом тривалого часу сім'я [PERSON] свідомо, порушуючи принципи добросусідства принижують честь і гідність позивача шляхом нанесення образ нецензурними словами та погрозами фізичної розправи. Сім'я [PERSON] постійно порушує межі домоволодіння позивача, складає будівельний хлам до паркану [PERSON], на зауваження реагує бурхливо, вчиняє провокації та сварки. В 2009 році відповідачі без будь яких погоджень з Баришівським районним відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства побудували біля збудованого позивачем на суміжній межі, металевого паркану вигрібну яму розміром 2, 50 м. х 1, 62 м. на відстані 0,1 м. чим порушили ДБН 360-92 п. 3.25 "Планування та забудова міських та сільських поселень" При перевірці вказаного факту Баришівським районним відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства у відповідності до ч. З ст. 96 Кодексу України "Про адміністративну відповідальність" на відповідачів було накладено штрафні санкції, але не було зобов'язано перенести вигрібну яму в інше місце. Вигрібна яма розташована на відстані 0.10 м. від паркану, за 6 м. від входу в будинок позивача та вікон будинку, хоча за нормами ДБН 79-92 має знаходитись за 15 м. Вигрібна каналізаційна яма постійно несе стійкий неприємний запах. Згідно протоколу виписаного Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області та підписаного власником домоволодіння [PERSON] вигрібна яма повинна була бути анульованою. Сім'я [PERSON] свідомо і умисне постійно складують будівельний хлам на збудований позивачем металевий паркан, чим приводять його до псування, так як металева огорожа не продувається потоками повітря, збирається волога у зв'язку з чим ржавіє металева сітка та металеві опори огорожі. Більше двох років, під огорожею позивача складується будівельний хлам. Жодні прохання прибрати хлам на встановлену законодавством відстань - результатів не мають. Сім'я [PERSON] постійно нищать дерев'яні паркани встановлені на суміжній межі. Позивач також вказує на те, що будь яка образа людини нецензурними словами, словесна агресія, прилюдне висміювання вад людини, безпідставний оговір, погроза вчинення фізичного чи сексуального насильства є образою честі і гідності людини. [PERSON] просить суд: Зобовязати [PERSON] та [PERSON] у відповідності до Протоколу № 41 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області анулювати вигрібну яму шляхом її закидання грунтом та побудувати на своєму обійсті нову вигрібну яму на безпечній відстані у відповідності до законодавства України; Зобов'язати [PERSON] та [PERSON] усунути порушення шляхом прибирання будівельного хламу від металевої огорожі на достатню, встановлену законодавством відстань; Зобов'язати [PERSON] та [PERSON] встановити на місце штахетний паркан розміром 1,3 м. фасадної огорожі домоволодіння; Заборонити [PERSON] та [PERSON] вчиняти відносно позивача словесні образи, які порушують принципи добросусідства; Зобов'язати [PERSON] та [PERSON] відшкодувати позивачу судовий збір та витрати за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] 01.07. 12.07., 21.10.2016 року уточнювала та змінювала позовні вимоги, які підтримує та просить їх задовольнити. Окрім того зазначила, що огорожу вона ставила виключно для себе. Будівельні матеріали сусідів на даний час не торкаються її огорожі. Розрахунки щодо нанесених їй ймовірних витрат на відновлення огорожі вона робила сама. Від вигрібної ями сусідів йде випаровування і вона принципово наполягає на тому, щоб яма була анульована. Просить також відшкодувати всі понесені нею витрати, як на надання правової допомоги в сумі 500 грн. так і на будівництво огорожі та понесені судові витрати і витрати за надання правової допомоги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги [PERSON] В судове засідання на розгляд справи відповідач [PERSON] з,явився лише 01.07.2016 року. В послідуючі судові засідання 12.07.,06.09., 20.09., 30.09. та 21.10.2016 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з,явилися. По день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. В судове засідання представник третьої особи Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області в особі сільського голови - [PERSON] на розгляд справи з,являлась 01.07. та 12.07.2016 року. В послідуючому в листі до суду заперечувала проти позовних вимог [PERSON] Вважає позовні вимоги надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Заслухавши пояснення позивача, його представника в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позивачем позов про зобовязання вчинити дію, підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], де останній є власником домоволодіння та земельної ділянки по вул. Набережна, 48 в селі Селичівка, Баришівського району, Київської обл. ще в липні 2009 року повинні були анулювати вигрібну яму, збудовану біля межі з домоволодінням [PERSON], про що свідчить протокол №41 по справі про адміністративне правопорушенні від 02 липня 2009 року, складений Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, однак по нині цього не зробили, що усугубило конфлікт між сусідами. А тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають до задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позивач [PERSON] огорожу (паркан) на межі з сусідами [PERSON] та [PERSON] будувала з власної ініціативи для себе, не домовляючись про дольову участь з відповідачами, а тому підстав для стягнення з відповідачів понесених затрат на таке будівництво суд не вбачає. Наданий суду кошторисний розрахунок є не конкретним, без зазначення дати його складання та відповідної печатки, яка б скріплювала підпис відповідальної за кошторис особи. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтвердили, що на час розгляду судом справи будівельні матеріали відповідачів (хлам, як вказує позивач) знаходяться на певній відстані від паркану, але не на відстані одного метра, як того хоче позивач. А тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, так як вказані будівельні матеріали, які знаходяться на території домоволодіння відповідачів не створюють ніяких незручностей позивачу. Судом також не встановлено, не доведено і не підтверджується відповідними документами пошкодження відповідачами 1.3 м. «фасадної огорожі» (штахетного паркану) домоволодіння позивача, що також не дає підстави для задоволення позову і в цій частині. Суд, перевіряючи наявні матеріали справи, не встановив будь-які неприязні відносини між сторонами, так як відсутні звернення до правоохоронних органів та притягнення до адміністративної відповідальності відповідачів чи рішення суду про захист честі, гідності та ділової репутації позивача. Суд вважає за потрібне стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON], витрати по сплаті нею судового збору при подачі до суду позовної заяви в сумі 1653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) грн. 60 коп. та витрати в сумі 500 (пятсот) грн. за надання їй правової допомоги відповідно до банківських квитанцій та договору про надання правової допомоги від 12.06.2016 року між позивачем та її представником в суді. Встановлене судом, стверджується: - ксерокопією протоколу №41 по справі про адміністративне правопорушенні від 02 липня 2009 року, складеного Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області; - договором про надання правової допомоги від 12.06.2016 року позивачу [PERSON] її представником [PERSON]; - довідкою Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області №79 від 10.10.2016 року; - іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо). Стаття 104 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 13 від 25 грудня 1996 року визначено, що спори з приводу додержання правил добросусідства розглядаються судами або узгоджувальною комісією, обраною місцевою радою. Відповідно до частини 1 статті 130 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 319 ЦК України Власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам свободам та гідності громадян. Інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Таким чином заявлений до суду позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial