Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Заступник прокурора Київського району м. Одеси (прокурор) звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON], [PERSON], Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі, в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON] 19.06.2006 року, визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯГ № 915458 на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] виданий [PERSON], а також витребувати вказану земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2006 року визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] кадастровий № 5110136900:38:001:0050; зобов'язано Одеське управління земельних ресурсів Держкомзему видати та зареєструвати на ім'я [PERSON] державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку. На підставі зазначеного рішення суду [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0868 га, розташовану по [ADDRESS] та 19.06.2006 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продала йому спірну земельну ділянку. На підставі договору купівлі-продажу [PERSON] одержав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0868 га, розташовану по [ADDRESS] серії ЯГ № 915458. Прокурор також вказує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.07.2012 року зазначене судове рішення за апеляційною скаргою прокуратури Одеської області - скасоване, а у задоволенні позову [PERSON] - відмовлено. Прокурор стверджує, що оскільки право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку було набуто неправомірно, відповідно відсутня і правова підстава для видачі їй державного акту на землю, договір щодо відчуження цієї земельної ділянку є незаконним, як є незаконним і державний акт [PERSON], виданий на підставі цього договору, у зв'язку з чим, вказана земельна ділянка підлягає вилученню з незаконного володіння за рішенням суду та поверненню до власності територіальної громади м. Одеси. Прокурор вважає, що при передачі земельної ділянки у власність [PERSON] порушено права та інтереси держави в особі Одеської міської ради, яка встановлює єдиний порядок для громадян та юридичних осіб по реєстрації, перереєстрації земельних ділянок, зміну їх цільового призначення, нерухомого майна, отримання у власність земельних ділянок і отримання державних актів. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2013 року у справі №1512/14757/2012 позов заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON], [PERSON], Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі про визнання недійсним договору, недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації, витребування земельної ділянки задоволено частково, визнано недійсним державний акт серії ЯГ № 915458 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0868 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], виданий [PERSON], витребувано земельну ділянку загальною площею 0,0868 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий №5110136900:38:001:0050 з незаконного володіння [PERSON] та передати її територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, в решті позовних вимог відмовлено, стягнуто з [PERSON] на користь держави Україна судовий збір у розмірі 53 грн. 65 коп., стягнуто з [PERSON] на користь держави Україна судовий збір у розмірі 53 грн. 65 коп., а також встановлено порядок виконання цього рішення суду відповідно до якого це рішення у разі набрання ним законної сили є підставою для скасування державної реєстрації державного акту серії ЯГ № 915458 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0868 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], виданого [PERSON]. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2013року заяву представника [PERSON] про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2013 року у справі №1512/14757/2012 було задоволено, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 травня 2013 року у справі №1512/14757/2012 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до [PERSON], [PERSON], Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі про визнання недійсним договору, недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації, витребування земельної ділянки скасовано і призначено справу до судового розгляду. У судове засідання 25.02.2014року з`явився прокурор прокуратури Київського району м. Одеси - Дегтярь А.Г., позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник позивача Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 89), у судове засідання 25.02.2014року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. У судовому засіданні 25.02.2014року представник відповідача - [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. Відповідачка - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, які не змінювалася, про що свідчить довідка з адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області, однак у жодне судове засідання не з'явилася, про поважність причин відсутності не повідомила, заперечення на позовну заяву не надала. Представник третьої особи - Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 88), у судове засідання 25.02.2014року не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу без участі представника позивача, відповідачки - [PERSON] та представника третьої особи, за наявними в ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора та представника відповідача - [PERSON], суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2006 року визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] кадастровий № 5110136900:38:001:0050; зобов'язано Одеську регіональну філію державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" видати та зареєструвати на ім'я [PERSON] державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку (а.с. 18-20). На підставі зазначеного рішення суду [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0868 га, розташовану по [ADDRESS] в м. Одесі (а.с. 16), та 19.06.2006 року уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продала йому спірну земельну ділянку (а.с. 21-22). На підставі договору купівлі-продажу [PERSON] одержав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0868 га, розташовану по [ADDRESS] серії ЯГ № 915458 (а.с. 17). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04.07.2012 року зазначене судове рішення за апеляційною скаргою прокуратури Одеської області - скасоване, а у задоволенні позову [PERSON] - відмовлено (а.с. 13-15). Таким чином, станом на момент розгляду даної цивільної справи Київським районним судом м. Одеси рішення Приморського районного суду м. Одеси, яке стало підставою для видачі державного акту та визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON], - скасоване та не є чинним. Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, технічна документація зі користування земельною ділянкою включає виписку з рішення відповідної ради або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Окрім того, відповідно до вимог ч. 1. ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. При цьому, відповідно до вимог ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Судовим розглядом встановлено, що право власності на земельну ділянку [PERSON] набуто незаконно, оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку підставою його видання вказано скасоване рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 2-4798/06. Відповідно [PERSON] не мала права відчужувати спірну земельну ділянку на користь відповідача [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 373 ЦК України, що регламентує право власності на земельну ділянку, містить аналогічну по суті норму згідно якої право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють міські ради. Таким чином, власником земельної ділянки до моменту її незаконного відчуження була Одеська міська рада як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями комунальної власності, чиї інтереси в даному випадку порушені. Отже, передачею земельної ділянки у власність [PERSON], а в подальшому - [PERSON] порушено права та інтереси держави в особі Одеської міської ради, яка встановлює єдиний порядок для громадян та юридичних осіб по реєстрації, перереєстрації земельних ділянок зміну їх цільового призначення, нерухомого майна, а також отримання у власність земельних ділянок і отримання державних актів на них. Відповідно до ст. 121 Конституції України представництво інтересів держави у суді покладається на органи прокуратури України. Згідно до ч. 5 ст. 36-1 Закону України підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних політичних та інших інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Таким чином прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення. Державні інтереси закріплюються, як нормами Конституції України. Так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі державних інтересів є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на охорону землі як національного багатства. Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно рішення Конституційного Суду України № 1-199 від 8 квітня 1999 року державні інтереси закріплюються, як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі державних інтересів є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на охорону землі, як національного багатства. Наведені вище обставини та законодавчі положення свідчать про необхідність задоволення позовних вимог прокурора та визнання недійсним державного акту серії ЯГ № 915458 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0868 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] виданого [PERSON] Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. З урахуванням зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного суду України позов прокурора в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 19.06.2006 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, адже задоволення судом віндикаційного позову прокурора та витребування земельної ділянки з незаконного володіння [PERSON] не пов'язується із дійсністю договору купівлі-продажу від 19.06.2006 року. Суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позову прокурора в частині скасування державної реєстрації вказаного державного акту [PERSON] на право власності на земельну ділянку, оскільки суд не є тим органом, який відповідно до закону здійснює державну реєстрацію державних актів та їх скасування, а тому суд не може ні зареєструвати державний акт, ні скасувати його реєстрацію. Суд має право зобов'язати орган державної влади чи місцевого самоврядування (в даному випадку - Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі) здійснити скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку, однак такі позовні вимоги не були заявлені, а навіть якби позов і містив такі вимоги - їх слід було б розглядати в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства і лише після відмови Управління здійснити скасування державної реєстрації державного акту. Однак, згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] що був виданий [PERSON], у разі набуття рішенням законної сили є підставою для Управління Державного комітету України з земельних ресурсів в м. Одесі для скасування державної реєстрації державного акту, а тому суд вважає за необхідне встановити саме такий порядок виконання рішення. Окрім викладеного, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог в частині витребування земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS], та повернення її територіальній громаді м. Одеси, оскільки судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, загальною площею 645,6кв.м., який розташований на земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06 жовтня 2009року, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради. На переконання суду витребування земельної ділянки та повернення її територіальній громаді м. Одеси, на якій розташований належний [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок, призведе до порушення положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в рівних частках з відповідачів в дохід держави.

Outcome: partial