Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В Краматорський міський суд Донецької області звернулося ПАТ "Акціонерно-комерційний банк" «Капітал» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 24.04.2013 року між ПАТ "Акціонерно-комерційний банк" «Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1/06/Р3GK/07-07-11/0510, відповідно до якого банк надав позичальнику споживчий кредит у розмірі 8261,68 грн. зі строком користування з 24.04.2013 року до 23.04.2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5 % від первісної суми кредиту, а позичальник зобовязаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Банк свої зобовязання виконав. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 25.02.2016 року відповідач має заборгованість: з повернення кредиту 1233,18 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 364,49 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 537,03 грн., а також пеня за прострочення основної кредитної заборгованості 2063,18 грн., пеня за несплачені проценти 308,59 грн., пеня за несплачену комісію 543,64 грн., штраф - 4130,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9180,95 грн. та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/06/Р3GK/07-07-11/0510 від 24.04.2013 року, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 8261,68 грн. зі строком користування з 24.04.2013 року до 23.04.2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії у розмірі 0,5 % від первісної суми кредиту, а позичальник зобовязаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Відповідно до п. 5.1 Договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами Банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами, Банк має право вимагати від позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту. (а.с.5-8) Відповідно до розрахунку за кредитним договором № 1/06/Р3GK/07-07-11/0510 від 24.04.2013 року станом на 25.02.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 9180,95 грн., яка складається з наступного: з повернення кредиту 1233,18 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 364,49 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 537,03 грн., а також пеня за прострочення основної кредитної заборгованості 2063,18 грн., пеня за несплачені проценти 308,59 грн., пеня за несплачену комісію 543,64 грн., штраф - 4130,84 грн. (а.с.3-4) Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована в [INFO], дане місто відноситься до населеного пункту, де проводилася антитерористична операція. А отже, заборгованість по пені, яка згідно розрахунку заборгованості нарахована після 14.04.2014 року, в сумі 2915,41 грн., та штраф в сумі 4130,84 грн. не підлягають стягненню. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 2134,70 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1378 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial