Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.04.2008 року останній отримав кредит у розмірі 11700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач підтвердв свою згоду тим, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», уклавши з Банком Договір, однак, зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 15.01.2018 року має заборгованість 28960,82 грн.. Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 28960,82 грн. та судові витрати в розмірі1762,00грн. У судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви від 22.02.2018 просив справу розглянути у йоговідсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовезасідання не з'явився, про день, час та місцерозглядусправиповідомленийналежним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки до суду не повідомив.Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в позові в частині стягнення штрафних санкцій. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважаєщо заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 02.04.2008року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та [PERSON]укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 11700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду тим, що підписав заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», уклавши з Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку, клієнт повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% відсуми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати достроково виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за Договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згіднозі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогцього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно п.1.1.2.1.7 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно п.2.1.1.4.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право зупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в ціломуабо у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків та інших обовязків за цим Договором. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п. 1.1.2.1.6 Умов, у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. За таких обставин строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє на момент звернення позивача з позовом до суду. Відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого, станом на 15.01.2018 року має заборгованість 28960,82 грн., з яких: 3785,41 грн. тіло кредиту; 13560,19 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 9998,04 нараховано пені, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1367,18 грн. штраф (процентна складова). Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 02.04.2008року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 9998,04 грн. та штрафів: (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн.; (процентна складова) у розмірі 1367,18 грн. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів за будьяким із грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3785,41 грн тіла кредиту, 13560,19 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, 250,00 грн.- фіксованої частини штрафу, 1367,18 процентної складової штрафу -є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а вимога щодо стягнення 9998,04 грн. пені задоволенню не підлягає, у зв'язку з її безпідставністю. Позивач при подачі позову до суду сплативсудовівитрати у розмірі1762,00гривень. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовівитрати, повязані з розглядомсправи, у разізадоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користьпозивачапідлягаєстягненню борг за кредитним договором № б/н від02.04.2008 року у загальнійсумі28960,82 грн. та 1762,00 грн. в рахуноквідшкодуваннясудовихвитрат.

Outcome: approved