Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач нехтує своїми обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток вказаної дитини. З 07.02.2018 року ведеться супровід цієї сім`ї і за цей час неодноразово проводилися обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, профілактичні бесіди з матір`ю, їй надавалася можливість виправитися, однак, відповідач на шлях виправлення не стала. Так, в ході проведення перевірки сім`ї 07.11.2018 року відповідача виявлено в стані алкогольного сп`яніння в компанії невідомого чоловіка, який поводився агресивно, в будинку холодно та брудно, відсутні продукти харчування. В результаті вказаної перевірки дитину вилучено із сім`ї та влаштовано в Івано-Франківський центр соціально-психологічної реабілітації для дітей. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої дочки та стягувати аліменти на її утримання. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з наведених у заяві підстав та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої дочки заперечила та пояснила, що протягом останніх місяців вона змінила своє відношення до виконання обов`язків відносно її дочки. В будинку вже наведено порядок, дочка проживає з нею, забезпечена всім необхідним, отримує належний догляд. Відповідач також зазначила, що спиртними напоями вона вже не зловживає. Тому вона просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вона виправилася та бажає займатися вихованням своєї дочки. Суд, заслухавши позиції сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відомості про батька дитини внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 23). Наказом служби у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 21.02.2018 року дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на такий облік (а.с. 24). Відповідно до витягу з протоколу № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 12.03.2018 року вирішено забезпечити Коломийському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді соціальний супровід сім`ї [PERSON] , останній надано один місяць для виправлення поведінки щодо виконання батьківських обов`язків (а.с. 7, 8). Факт проживання вказаної дитини з позивачем стверджується даними довідки про склад сім`ї № 2355, виданої 07.11.2018 року (а.с. 18). Характеристикою, виданою виконкомом Коршівської сільської ради 08.11.2018 року, [PERSON] проживає в с. Казанів з малолітньою дочкою та онуком, зловживає спиртними напоями, залишає малолітніх дітей без нагляду не приділяє належної уваги їхньому вихованню (а. с. 32). Актами обстежень матеріально-побутових умов стану сім`ї від 07.02.2018 року, 16.04.2018 року та 07.11.2018 року, проведених за місцем проживання відповідача та її малолітньої дочки в [ADDRESS] , встановлено, що остання не здійснює належного догляду за дитиною, в будинку холодно, брудно та відсутні продукти харчування (а.с. 19- 21). 07.11.2018 року дитину вилучено з сім`ї та влаштовано до Івано-Франківського центру соціально-психологічної реабілітації для дітей, що підтверджується актом прийому дитини від 07.11.2018 року (а.с. 33). 09.11.2018 року комісією з питань захисту прав дитини розглянуте питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дитини та вирішено звернутись із розглядуваним позовом (а.с. 12, 13). Однак, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що вона є начальником соціальної роботи в Коршівській ОТГ. 13.01.2020 року повторно проведено обстеження умов проживання відповідача, про що складено відповідний акт. В ході проведеного обстеження виявлено, що у житловому будинку відповідача чисто, тепло, є свіжа їжа, продукти харчування, відповідач не перебуває у стані сп`яніння. Таким чином, відповідач кардинально змінила своє ставлення до дитини і на даний час намагається належно виконувати свої батьківські обов`язки. Актом обстеження умов проживання від 13.01.2020 року № 1 за місцем проживання відповідача та її малолітньої дочки в [ADDRESS] , встановлено, що в будинку чисто, тепло, є свіжа їжа, продукти харчування, для дитини створено умови для навчання та ігор, наявний необхідний інвентар для школи (а.с. 71). Відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку, що відповідач довела своє виправлення щодо виконання нею своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки. Тому суд доходить висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно вказаної дочки не відповідатиме в даному випадку інтересам цієї дитини. Зважаючи на те, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, що застосовується для впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а відповідач на даний час стала на шлях виправлення та здійснює належний догляд та виховання дитини, позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним. Тому в задоволенні позову слід відмовити, одночасно попередивши [PERSON] про необхідність подальшої позитивної зміни її ставлення до виховання своєї неповнолітньої дочки. На підставі наведеного, та ст. 164 -167 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: dismissed