Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 5000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 31 серпня 2002 року. Від даного шлюбу, сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач з лютого 2016 року покинув родину, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку та не допомагає сплачувати комунальні платежі за чотирикімнатну квартиру в якій проживає позивач разом з дитиною та яка є власністю відповідача. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки доходу, який вона отримує, не вистачає на утримання її малолітнього сина. Також зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться успіхами дитини, як у шкільному навчанні, так й позашкільною діяльністю. Також позивач стверджує та може довести, що ? щомісячного доходу відповідача складає не менш 5 000 (п'яти) тисяч грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат Артамонов Ю.О. підтримав позовну заяву, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові та надані докази. Відповідач та його представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач та його представник не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином . Проте в ході пояснень в судовому засіданні 26.07.2016р., позов визнали частково, а саме: погодились на стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 765,50 (сімсот шістдесят п'ять гривень 50 копійок) грн., обґрунтував свої заперечення виходячи з прожиткового мінімуму на дитину віком від 6-18 років станом на час розгляду позовної заяви, посилаючись на ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» та ЗУ «Про прожитковий мінімум». Представник відповідача також заперечував проти розміру позовних вимог позивача, обґрунтовуючи це тим, що відповідач не має іншого доходу окрім пенсії. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був укладений 31.08.2002 р. ( свідоцтво про одруження від 31.08.2002 р.. видане відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова серія [NUMBER], актовий запис № 344). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] виданого 18.06.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 314), згідно якого сторони є батьками дитини. Як вбачається відміткою про реєстрацію у паспортах сторін, зареєстровані вони за адресою: [ADDRESS], неповнолітній [PERSON] проживає та зареєстрований за місцем реєстрації батьків. Судом встановлено, що відповідач є військовим пенсіонером, перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Харківській області і отримує пенсію за вислугу років та є фізичною особою-підприємцем, який перебуває на обліку Східної об'єднаної ДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. Згідно довідки № 1833 від 29.07.2016 р., виданої на запит адвоката позивача Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області сума пенсії за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р. складає 73 367, 13 грн. (сімдесят три тисячі триста шістдесят сім грн.13 коп.) На виконання ухвали Фрунзенського районного суду від 26.07.2016 р. було витребувано зі Східної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відомості про суму доходів відповідача [PERSON], що знаходиться на обліку як приватний підприємець, за 2014-2015 роки. Як вбачається з наданої інформації зі Східної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області сума доходу [PERSON] за 2014 рік складає 765 000 (сімсот шістдесят п'ять тисяч) грн., а сума доходу за 2015 рік складає 453 000 (чотириста п'ятдесят три тисячі) грн. Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач не надає на утримання своєї неповнолітньої дитини матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. З ст. 70 ЗаконуУкраїни від 21 квітня 1999 р. №06-Х1У "Про виконавче провадження" він не повинен перевищу вати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно наданої інформації Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Східної об'єднаної Державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області сума доходу відповідача [PERSON] за 2015 рік складає 37340,76 грн., як пенсіонера, та 453 000 грн., як фізичної особи-підприємця. Відповідно до цього середньомісячний доход відповідача складає 40 861 грн. 73 коп. Таким чином позовні вимоги позивача в твердій грошовій сумі не перевищують ? частини середньомісячного доходу відповідача. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження",а також у статтях 194- 197. 274 СК. Згідно зіст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину та визначення розміру аліментів у частці від доходу заробітку. Водночас ч. 2ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому в ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини та приписи ч .ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов'язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із як найкращого забезпечення їх інтересів. При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. Аліменти підлягають стягнення з відповідача з 24 червня 2016 року, з часу звернення позивача до суду з позовною заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: approved