Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

В липні 2019 року до суду звернувся позивач із позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дітей в розмірі по 1059 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свій позов обґрунтовують тим, що [PERSON] є матір`ю двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батько дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] записаний зі слів матері у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Вироком Куйбишевського районного суду м. Донецьк від 10 червня 2013 року по справі № 259/3787/13-к [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Донецьк, яка проживає за адресою: [ADDRESS] було засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на 7 років. Рішеннями виконавчого комітету Куйбишевського району у м. Донецьку від 13 березня 2013р. № 69/2 та № 69/3 дітям: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей позбавлених батьківського піклування. З 11 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] були поставленні на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей Куйбишевського району у м. Донецьку. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13 березня 2013 року [PERSON] перебувала на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах у службі у справах дітей Куйбишевського району м. Донецька. Сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] . Дане житло було необлаштоване для проживання малолітніх дітей. Не створено куточок для навчання, розваг, не було окремих спальних місць та відсутня постільна білизна. [PERSON] в шлюбі не перебувала, зловживала спиртними напоями. Малолітній [PERSON] дитячий садочок не відвідував. [PERSON] навчалася у 4 класі ДЗОШ І-ІІІ ст. № 10. Діти проживали у сім`ї, де мати ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, у дітей були незадовільні умови, діти часто залишалися без догляду матері. Постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 09 березня 2013 року, [PERSON] було взято під варту з утриманням у слідчому ізоляторі м. Донецька. [PERSON] , 2002 р.н. та [PERSON] , 2007 р.н. влаштовано до дитячих закладів на повне державне утримання. [PERSON] перебувала у притулку для дітей Авдіївської міської ради, а [PERSON] був влаштований до Донецького дошкільного дитячого будинку № 1 «Теремок». Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради від 19 червня 2013 року № 134 було створено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] та з 26 червня 2013 року влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Родина [PERSON] разом з прийомними дітьми проживала за адресою: [ADDRESS] . З літа 2014 року прийомна сім`я перемістилася з тимчасово окупованої території та району проведення антитерористичної операції до Полтавської області за адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області від 15 вересня 2015 року № 224 та договором було забезпечено функціонування прийомної сім`ї [PERSON] . У серпні 2018 року прийомна сім`я [PERSON] переїхала до [ADDRESS] . Розпорядженням Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області від 18 вересня 2018 року № 232 було припинено функціонування прийомної сім`ї на базі родини [PERSON] на території Оржицького району, у зв`язку зі зміною місця проживання прийомної сім`ї. З 18 вересня 2018 року забезпечено функціонування прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , які виховують дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на території м. Бровари. 06 вересня 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради. Відповідно до довідки від 11 вересня 2018 року № 1337 [PERSON] , є студенткою І курсу ФВмс -1-18-4.0д групи Київського Університету імені Бориса Грінченка (університетський коледж), за спеціальністю «фізична культура», форма навчання денна (навчання за кошти місцевого бюджету), строком з 01 вересня 2018р. по 30 червня 2022р. Відповідно до довідки від 10 вересня 2018р. № 278 [PERSON] , [INFO] є учнем 5-Д класу Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2. Прийомні батьки [PERSON] приділяють належну увагу вихованню, навчанню та здоров`ю свої вихованців [PERSON] , що вбачається в характеристиках на дітей наданих навчальними закладами. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09 квітня 2019р. № 169, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Броварської міської ради, за адресою: [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] разом з вихованцями [PERSON] . Прийомні діти забезпечені належними умовами для виховання та навчання. Діти мають доброзичливі стосунки з [PERSON] . В акті також вказано, що біологічна мати, [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі в грудні 2018 року та приїздила до дітей 28 грудня 2018 року , у розмові повідомила, що не має коштів на утримання дітей, а місце її проживання не відповідає інтересам дітей. Вона не має наміру забрати дітей за своїм місцем проживання. Відповідно до листа від 13 грудня 2019 року № 447 наданого ДУ «Приазовська виправна колонія (№107)», [PERSON] , [INFO] , засуджена Куйбишевським районним судом м. Донецька, звільнена з державної установи 27 грудня 2018 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України. Відповідно до повідомлення від 15 квітня 2019 року наданого батьками - вихователями [PERSON] , біологічна мати дітей, [PERSON] мала можливість спілкувати з дітьми по телефону приблизно один раз на місяць. Наприкінці грудня 2018 року її було достроково звільнено з місць позбавлення волі і вона приїздила до дітей в м. Бровари. Наталія провела в сім`ї [PERSON] декілька днів, їй було роз`яснено підстави повернення дітей до матері, на що остання повідомила: « Я бачу дітям у вас буде краще» і поїхала до родичів в м. Донецьк. На сьогоднішній день у неї не має постійного місця роботи й доходу, утримувати дітей вона не має змоги. Діти також звикли до життя з прийомними батьками й не мають бажання спілкуватися з матір`ю. При спілкуванні з працівниками служби у справах дітей Броварської міської ради [PERSON] повідомила, що їй шкода маму, але для свого майбутнього дівчинка бажає залишитися проживати в прийомній сім`ї та продовжувати навчання в педагогічному коледжі. 08 травня 2019 року працівники служби у справах дітей Броварської міської ради зателефонували [PERSON] та повідомили, що відповідно до вимог законодавства, в разі, якщо остання на протязі 2 місяців після звільнення, не надасть службі у справах дітей відповідні документи для повернення їй дітей, вони будуть змушені підготовити висновок до суду про доцільність позбавлення її батьківських прав по відношенню до дітей. Також [PERSON] було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини яке буде 15 травня 2019 року, на що [PERSON] повідомила працівникам служби у справах дітей, що вона проживає в м. Донецьку і не має можливості приїхати і надати відповідні документи для повернення їй дітей, так, як не має постійного місця проживання та не працює. Станом на 14 травня 2019 року [PERSON] до Служби у справах дітей Броварської міської ради не зверталася щодо повернення їй дітей. Враховуючи вищенаведене орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Броварської міської ради видав рішення від 21 травня 2019 року № 628, яким було надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку із вищенаведеним позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 05 вересня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г. від 18 листопада 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримала в повному обсязі, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей, а саме, просила стягувати аліменти у розмірі 1 109 грн на кожну дитину. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи у її відсутність до суду не подала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши представника позивача, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що вироком Куйбишевського районного суду м. Донецьк від 10 червня 2013 року по справі № 259/3787/13-к [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Донецьк, яка проживає за адресою: [ADDRESS] було засуджено за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на 7 років (а.с. 8-10). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, дитиназареєстрована відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. Батьком [PERSON] зазаначений - [PERSON] ; матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). Згідно із довідки від 11 вересня 2018 року № 1337 [PERSON] , є студенткою І курсу ФВмс -1-18-4.0д групи Київського Університету імені Бориса Грінченка (університетський коледж), за спеціальністю «фізична культура», форма навчання денна (навчання за кошти місцевого бюджету), строком з 01 вересня 2018р. по 30 червня 2022 року (а.с. 16). Відповідно до довідок від 06 вересня 2018 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб Управлінням соціального захисту населення Броварської міської ради (а.с. 17, 22). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 19). Згідно із довідки від 10 вересня 2018р. № 278 та інформації про стан навчання та розвитку дитини, [PERSON] , [INFO] є учнем 5-Д класу Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 2, в школі характеризує себе з позитивної сторони (а.с. 23, 24). Відповідно до рішення виконавчого комітету Куйбишевського району у м. Донецьку від 13 березня 2013р. № 69/2 та № 69/3 встановлено, що дітям: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей позбавлених батьківського піклування (25, 26). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13 березня 2013 року, вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах у службі у справах дітей Куйбишевського району м. Донецька. Сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] . Дане житло було необлаштоване для проживання малолітніх дітей. Не створено куточок для навчання, розваг, не було окремих спальних місць та відсутня постільна білизна. [PERSON] в шлюбі не перебувала, зловживала спиртними напоями. Малолітній [PERSON] дитячий садочок не відвідував. [PERSON] навчалася у 4 класі ДЗОШ І-ІІІ ст. № 10. Діти проживали у сім`ї, де мати ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, у дітей були незадовільні умови, діти часто залишалися без догляду матері (а.с. 28). Відповідно до рішення виконавчого комітету Донецької міської ради від 19 червня 2013 року № 134 було створено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] та з 26 червня 2013 року влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 29-31). Згідно до акту виконавчого комітету Донецької міської ради від 19 червня 2013 року № 134 було створено прийомну сім`ю на базі родини [PERSON] та [PERSON] та з 26 червня 2013 року влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 34) Відповідно до листа від 13 грудня 2019 року № 447 наданого ДУ «Приазовська виправна колонія (№107)», [PERSON] , [INFO] , засуджена Куйбишевським районним судом м. Донецька, звільнена з державної установи 27 грудня 2018 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України (а.с. 35) Згідно із повідомлення від 15 квітня 2019 року наданого батьками - вихователями [PERSON] встановлено, що біологічна мати дітей, [PERSON] мала можливість спілкувати з дітьми по телефону приблизно один раз на місяць. Наприкінці грудня 2018 року її було достроково звільнено з місць позбавлення волі і вона приїздила до дітей в м. Бровари. [PERSON] провела в сім`ї [PERSON] декілька днів, їй було роз`яснено підстави повернення дітей до матері, на що остання повідомила: « Я бачу дітям у вас буде краще» і поїхала до родичів в м. Донецьк. На сьогоднішній день у неї не має постійного місця роботи й доходу, утримувати дітей вона не має змоги. Діти також звикли до життя з прийомними батьками й не мають бажання спілкуватися з матір`ю. (а.с. 36) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09 квітня 2019р. № 169, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Броварської міської ради, за адресою: [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] разом з вихованцями [PERSON] . Прийомні діти забезпечені належними умовами для виховання та навчання, мають доброзичливі стосунки з [PERSON] . В акті також вказано, що біологічна мати, [PERSON] звільнилася з місць позбавлення волі в грудні 2018 року та приїздила до дітей 28 грудня 2018 року , у розмові повідомила, що не має коштів на утримання дітей, а місце її проживання не відповідає інтересам дітей. Вона не має наміру забрати дітей за своїм місцем проживання (а.с. 37). Згідно із рішення та висновку органу опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Броварської міської ради від 21 травня 2019 року № 628, встановлено, що органу опіки та піклування позбавив батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 38, 39-42). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Згідно Положень, зазначених в Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, ч.1 ст. 3 під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008р. в п.8 зазначається, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення … виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Під час розгляду справи судом із наданих доказів представника позивача встановлено, що дійсно [PERSON] належним чином не здійснювала своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не дбала про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавились навчанням старшої дитини у школі, та підготовкою молодшої дитини до садочка, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечували необхідного харчування, не створювали умов до належного проживання, у зв`язку з чим малолітні діти були відібранні. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини та відповідно до ч.2 ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Суд, дійшов обґрунтованість висновку позивача та позовних вимог про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] - [INFO] по відношенню до дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , та стягнення з [PERSON] - [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дітей [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дітей на їх утримання у розмірі 1 109 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 03 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Частиною 2 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Батьки зобов`язані забезпечити своїм дітям достатній рівень життя та несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законодавства України. Відповідно до п. 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved