Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Вишневе-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, який був змінений (а.с.116-117), в обґрунтування якого вказала наступне.26 червня 2011 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Повстинагроальянс» (правонаступником якого є Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИШНЕВЕ-АГРО») було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,270 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, власницею якої вона є відповідно до Державного акта на право приватної власності серія I- ПЛ №056590 від 13.12.2001 року. У відповідності до п. 3.1 цей договір укладено строком на 5 (п'ять ) років, починаючи із дня набрання чинності цим договором. А п. 14.1 цього договору встановив, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Пункт 9.4 вищезазначеного договору передбачив обов'язок Орендаря приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Як передбачено п. 6.2 цього договору, передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у десятиденний термін із дня набрання чинності цим договором за актом приймання-передачі земельної ділянки. Належна їй земельна ділянка у користування ТОВ «Повстинагроальянс» була передана в день підписання договору, що підтверджується актом приймання-передачі підписаного сторонами. Таким чином, вона вважає, що отримавши земельну ділянку в користування Орендар зобов'язаний був би зареєструвати укладений договір оренди землі в установленому законом порядку, а потім вже приступати до її використання. Але всупереч викладеному ТОВ «Повстинагроальянс» приступило до користування земельною ділянкою без державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Лише 31 серпня 2015 року на основі вищевказаного договору Орендарем було зареєстровано право оренди належної їй земельної ділянки та визначено термін дії договору до 04.08.2020 року. Номер запису про інше речове право 10669789 від 29.07.2015. Таким чином ТОВ «Повстинагроальянс» в односторонньому порядку штучно подовжив дію договору оренди більш як на чотири роки. Позивач зазначає, що оскільки ТОВ «Повстинагроальянс» не виконав свого зобов'язання щодо своєчасної реєстрації договору оренди, передбаченого п. 9.4 договору, внаслідок чого в односторонньому порядку подовжив дію договору на тривалий термін, дія договору підлягає припиненню шляхом його розірвання. На підставі викладеного просить розірвати договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] б/н від 26 червня 2011 року, укладений між ТОВ «Повстинагроальянс», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ВИШНЕВЕ - АГРО», та [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що державна реєстрація ТОВ «Повстинагроальянс» 29.07.2015 права оренди земельної ділянки, що належить позивачу, згідно договору оренди від 26.06.2011 не порушує умови договору оренди, так само не порушує законодавство. Договір оренди землі не містить положень про те, що обов'язок державної реєстрації договору покладається на орендаря, як і не встановлено строків державної реєстрації договору. Договір був укладений сторонами за їх вільним волевиявленням, за попереднім погодженням всіх його умов. Відтак, позивачем при укладенні договору не висловлювалася пропозиція внесення до умов договору положення щодо строків проведення його реєстрації. Відповідач належним чином виконував умови укладеного договору оренди та вимоги законодавства, тому жодних підстав, визначених договором чи законом для його розірвання, немає. Крім того, відповідач протягом дії договору оренди сплачував орендну плату. А позивач її приймала, що свідчить про згоду останньої щодо існування орендних правовідносин з відповідачем на умовах, зазначених у договорі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Гребінківського нотаріального округу Полтавської області Іщенко І.М. у судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, при розгляді спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, при розгляді спору покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши та оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником земельної ділянки площею 4,270 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яку вона успадкувала від своєї матері [PERSON] (а.с.6, 93) та яка належала останній на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Великокручанською сільскою радою Пирятинського району Полтавської області 13 грудня 2001 року. 26 червня 2011 року позивач уклала договір оренди вищевказаної земельної ділянки із ТОВ «Повстинагроальянс» (а.с.7-11). У відповідності до п. 3.1 укладеного сторонами договору, останній укладено строком на 5 (п'ять) років, починаючи із дня набрання чинності цим договором. Відповідно до п.14.1 договору встановлено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки (інше речове право) за указаним договором було зареєстровано за ТОВ «Повстинагроальянс» 29 липня 2015 року строком до 04.08.2020 (а.с.110, 111). 09.12.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «Повстинагроальянс» в результаті реорганізації шляхом приєднання до іншої юридичної особи. Відповідач Сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» насьогодні єправонаступником усіх прав та обов'язків реорганізованого ТОВ «Повстинагроальянс» (а.с.13-16). Після встановлення зазначених обставин суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У пункті 3.1 розділу 3 "Строк дії договору" сторони погодили, що договір укладено на 5 років, починаючи з дня набрання ним чинності. Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.14.1 договору). Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Саме таку правову позицію висловив ВСУ у своїй постанові від 18.01.2017 по справі №6-2777цс16. З урахуванням зазначених норм матеріального права договір набрав чинності з 04.08.2015. Тому доводи позивача про те, що спірний договір оренди земельної ділянки набрав чинності з дня передачі земельної ділянки в оренду та підписання відповідного акту, не заслуговують на увагу. Стосовно доводів позивача що відповідач не виконав свого зобов'язання щодо своєчасної реєстрації договору оренди, передбаченого п.9.4 договору, внаслідок чого в односторонньому порядку подовжив дію договору на тривалий термін, тому дія договору підлягає припиненню шляхом розірвання, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідна норма визначена і в п. 12.4 спірного договору оренди землі. У пункті 9.4 спірного договору сторони дійшли згоди, що орендар зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов цього договору; своєчасно сплачувати орендну плату. За приписами ст.10, 60ЦПК України кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Даючи правову оцінку спірному договору оренди землі суд зазначає, що він не містить положень про те, що обов'язок державної реєстрації договору покладається на орендаря, як і не містить положення про строки проведення державної реєстрації цього договору. РеєстраціяТОВ «Повстинагроальянс» 29.07.2015 права оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, не є істотним порушенням умов договору оренди та не суперечить вимогам законодавства. Позивач не надала суду належних доказів того, що вона з моменту підписання договору вживала необхідні заходи по врегулюванню питання його державної реєстрації та відповідач створив їй перешкоди в її проведенні. Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що позивач не могла зареєструвати договір, оскільки у неї відсутній її екземпляр договору, так як він знаходиться у відповідача, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Також суд зазначає, що частиною 7 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка була чинною на момент підписання сторонами спірного договору) передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб. Отже з наведеного вбачається, що позивач, як сторона правочину, також мала право самостійно звернутись до органу державної реєстрації прав та зареєструвати інше речове право за орендарем. Крім того, не надано доказів того, що ТОВ «Повстинагроальянс» приступило до користування земельною ділянкою позивача до державної реєстрації права оренди. При підписанні договору між орендодавцем та орендарем було досягнуто всіх істотних умов договору оренди землі, орендар провів належну його державну реєстрацію та протягом дії договору виконує визначені договором обов'язки, а позивач не заперечувала наявності договірних орендних правовідносин між сторонами. Строк дії договору оренди земельної ділянки не закінчився, відповідач користується нею на законних підставах. Також, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на положення ч.1, 2 ст.651 ЦК України, та вказує, що підписуючи договір, вона сподівалась, що з 2016 року, коли закінчиться строк дії договору, буде користуватись своєю власністю. Зазначене сподівання, тобто те, на що розраховувала позивач, відповідачем порушені. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13. Оцінюючи спірні правовідносини в контексті ст.651 ЦК України та враховуючи встановлені обставини справи судом не встановлено істотного порушення договору з боку орендаря. Крім того суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності шкоди, завданої їй порушенням другою стороною договору, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. На підставі викладеного суд вважає, що в розумінні ч.2 ст.651 ЦК України підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного між сторонами по справі 26.06.2011, відсутні. Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що підстави для розірвання спірного договору оренди землі від 26.06.2011 відсутні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed