Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

До суду надійшло подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції (надалі - відділу ДВС) Ляшок О.Б., погоджене в.о. начальника відділу ДВС Смирновим К.О. про встановлення тимчасового обмеження боржнику [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням суду. Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. З часу відкриття виконавчого провадження боржник періодично аліменти не сплачує, таким чином ухиляється від виконання покладеного на нього обов'язку. Головний державний виконавець Ляшок О.Б. у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була поінформована належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XVI державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Пунктом 3 частини першої статті 6 вказаного Закону підставою для такої відмови зазначено наявність неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобов'язань - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбаченого міжнародними договорами України. Як встановлено судом, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №9891773 з виконання виконавчого листа №А-57 від 13 грудня 1999року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку. У результаті не регулярної сплати аліментів виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 19939,70грн . Викладене вище підтверджує факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань зі сплати аліментів. Обов'язковою умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України, є встановлення факту його ухилення від виконання зобов'язань, яке виходячи з аналізу пункту 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", має полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. Відповідно до положення частини другої статті 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Оскільки, відповідно до частини другої статті 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. При цьому особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Як з'ясовано, у матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості, відсутні будь-які дані про ухилення останньої від виконання своїх зобов'язань, при цьому самого лише факту невиконання їх боржником недостатньо для підтвердження його ухилення від виконання зобов'язань. За таких обставин, зважаючи на відсутність достатніх доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника [PERSON] від виконання своїх зобов'язань, суд вважає, що підстави для тимчасового обмеження йому у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed