Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № НМКWGА0000000017 від 08.09.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 4174,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.09.2013 року. Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період сплати платежами по тілу кредиту, відсоткам, комісії, а також іншим платежам. Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 13.11.2013 року має заборгованість - 143085.59 дол. США що складається : - 41923,19 дол. США заборгованість за кредитом, 14412,91 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3608, 20 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 76297,89 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 31,29 дол. США штраф (фіксована частина) та 6812,11 дол. США штраф ( процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08.09.2008 року був укладений договір іпотеки. У відповідності до договору іпотеки відповідач [PERSON] надала позивачу нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 114,66 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору дарування. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 315302,00 грн. Згідно ч.1 ст. 33 та ч.2 ст.39 Закону України « Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Договором іпотеки передбаченео право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Іпотекодержатель не давав згоди на реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, тому реєстрація інших осіб за адресою предмета іпотеки є порушенням умов цивільно - правового договору. До звернення до суду позивач , з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним договором, надіслав повідомлення боржнику - іпотекодавцю про порушення основного зобов»язання та іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок. На підставі вище викладеного позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМКWGА0000000017 від 08.09.2008 року в розмірі 143085,59 дол. США що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13..11. 2013р. складає 1143253,85 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 114,6 кв. м , житловою площею 84,20 кв. м, який розташований за адресою : [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі- продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з можливістю здійсненя ПАТ КБ « Приват БАНК» всіх передбачених нормативно- правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку по вул.. Куйбишева,29 в м. Красилові, стягнути з відповідачки судові витрати. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, зазначивши, що винесене рішення суду про стягнення заборгованості за отриманим кредитом з [PERSON] не виконано, заборгованість не погашена, в зв»язку з чим на даний час заборгованість за договором становить 953,53 дол. США -тіло кредиту, 8729,97 дол.США- відсотки, 2413,11 дол. США- комісія, 79720,37 дол. США- пеня, 31,29 дол. США- штраф (фіксована частина), 7194,00 дол. США - штраф ( процентна складова), що разом складає 151105,27 дол. США. В рахунок погашення вказаної заборгованості просить звернути стягнення на будинок по вул. Куйбишева,29 в м. Красилові, виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] із вказаного будинку. Відповідачка [PERSON], третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явились, відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, надавши письмові заперечення, третя особа [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по данній справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № НМКWGА0000000017 від 08.09.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 41743 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.09.2013 року. Крім того в забезпечення договору кредиту № НМКWGА0000000017 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 08.09.2008 року, згідно якого заставодавець передав заставодержателю у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором майно, яке належить їй на праві власності, а саме житловий будинок загальною площею 114,66 кв.м, житловою площею 84.20 кв.м , який розташований за адресою [ADDRESS]. Заставлене майно залишилось у користуванні заставодавця незважаючи на невиконання боржником своїх зобов»язань за кредитним договором. Звернення стягнення на заставлене майно відбувається за рішенням суду відповідно до ст.590 ЦК України. Відповідно до договору іпотеки, звернення стягнення та реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до чинного законодавства та самого договору іпотеки, в тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету іпотеки від імені заставодавця. Також відповідно до ст..25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обмежень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначають спосіб реалізації предмета застави. В зв»язку з невиконанням умов кредитного договору [PERSON] допущено заборгованість станом на 13.11.2013 року - 143085.59 дол. США що складається : - 41923,19 дол. США заборгованість за кредитом, 14412,91 дол. США заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3608, 20 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 76297,89 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, 31,29 дол. США штраф (фіксована частина) та 6812,11 дол. США штраф( процентна складова). В лютому 2009р. представник позивача звернувся до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним кредитом. 23 липня 2010р. винесено рішення Красилівського районного суду Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» заборгованості за кредитом в сумі 31415,69 дол. США, простроченої заборгованості в сумі 9553,97 дол. США, нараховані відсотки в сумі 184,90 дол. США, заборгованість по простроченим відсотках в сумі 5498,04 дол. США, а також пеню 4220,42 дол. США, комісію в сумі 1189,98 дол. США, штраф в сумі 18511,72 грн., та судові витрати в сумі 1730 грн., а всього 52063 дол. США та 20241,72 грн. В позові до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом судом відмовлено. Винесене рішення суду не оскаржувалось, набрало законної сили. Як передбачено п.45 Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, « у разі якщо за судовим рішеням із відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то в порядку ст. 373 ЦПК України суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості відповідно до ЗУ « Про виконавче провадження» від 21.04.1999року №606-Х1У має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику. Окрім того фактично своїм зверненням до відповідачки [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки банк просить повторно стягнути заборгованість за кредитним договором № НМКWGА0000000017 від 08.09.2008 року рішення по якому вже було прийнято 23 липня 2010р. і не оскаржувалось сторонами, яким в задоволені позову до [PERSON] було відмовлено. Також п. 42 вказаної постанови зазначається, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Оскільки є рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачки [PERSON], доказів того, що дане рішення суду не може бути виконано за рахунок майна боржника [PERSON] позивачем суду не надано, тому відповідно суд не вбачає одночасно підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки. Окрім того у іпотекодавця [PERSON] іншого житла не має, своєї згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки вона не давала. Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» забороняє примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 ЗУ « Про заставу» або предметом іпотеки згідно із ст. 5 ЗУ «Про іпотеку»., якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України ( позичальника або майнового поручителя). Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed