Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно до якого входить житловий будинок із гаражем по [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. Він спадщину прийняв у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 06/2018, однак постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 21 червня 2018 року № 189/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з гаражем у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний будинок та гараж. Окрім нього найближчим спадкоємцем є відповідач [PERSON], як онук померлої, однак останній спадщини не приймав. Оскільки він прийняв спадщину після смерті матері, однак не може отримати в нотаріуса правовстановлюючі документи на успадковане майно, просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 209,9 кв.м., житловою площею 131,6 кв. м. та гараж, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] померла [INFO] у м.Тернополі Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 січня 2016 року серія [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження року серія [NUMBER] виданого 30 серпня 1958 року, матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2017 року у справі № 607/16012/17 встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO]. У ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка, житловий будинок з гаражем за адресою [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За умовами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. У ч.3 ст.1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття позивачем у встановленому законом порядку спадщини підтверджується довідкою від 18.07.2018 №1243, виданою ДП «Фаворит-1» ПП «Дружба сервіс-житло 1», де зазначено, що [PERSON] та [PERSON] на момент її смерті були членами однієї сім'ї та зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 21 червня 2018 року № 189/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не нерухоме майно по [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок за даною адресою. Також у постанові зазначено, що 07 лютого 2018 року заведено спадкову справу № 06/2018, згідно з матеріалами якої спадкоємцем за законом є [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON]була власником земельної ділянки площею 0,1482 га, яка розташована на території Тернопільської міської ради по [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24 червня 1998 року № 754, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1564. Зазначену земельну ділянку успадкував позивач [PERSON] отримавши в органах нотаріату свідоцтво про право на спадщину. Дана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де зазначено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.1 га. кадастровий номер [NUMBER] за адресою [ADDRESS], Тернопільська область. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 20 жовтня 1972 року, записаного в реєстрову в книгу №1267 за [PERSON] зареєстровано на праві особистої власності цілий житловий будинок [ADDRESS]. Пунктом 7 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 15 січня 1982 року № 30 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва» надано дозвіл гр.[PERSON], яка проживає по [ADDRESS], провести капітальний ремонт індивідуального житлового будинку в існуючих розмірах з прибудовою санвузла і веранди загальним розміром 5,5м на 3,0 м. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 25.02.1990 року № 74 п.23 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва» надано дозвіл гр.[PERSON], яка проживає по [ADDRESS], збудувати на власній присадибній ділянці господарський будинок з влаштуванням приміщення літньої кухні з підключенням газу та збудувати гараж для зберігання власної автомашини. На підставі зазначеного рішення виготовлено генплан присадибної ділянки з нанесенням місця під господарську будівлю і гаража по [ADDRESS], власник [PERSON] (масштаб 1:500) та погоджено заступником начальника управління архітектури і містобудування Тернопільського міськвиконкому 21.05.1990 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради 30.09.2013 ради № 1115/14 [PERSON] видано будівельний паспорт для будівництва гаража з влаштуванням господарських приміщень за адресою [ADDRESS]. Згідно листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 19.10.2018 року № 40-1019-13/1938-18 відомості у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів ( який ведеться з 20.05.2011 року) відомості щодо реєстрації дозвільного та декларативного характеру за адресою [ADDRESS] - відсутні. На замовлення позивача 20.02.2018 ТзОВ «МБТІ» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS], згідно з експлікацією приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку загальна площа будинку під літерою «А» становить 209, 9 кв.м., житлова - 131, 6 кв.м. Окрім того на земельній ділянці знаходиться гараж під літ. В. Висновком про технічне обстеження будинку [ADDRESS] інженера-будівельника [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду серія [NUMBER] від 29.05.2015) та експерта Дикого М.Є (кваліфікаційне посвідчення [NUMBER] від 14.10.1999) встановлено, що будинок з прибудовою загальною площею 209,9 кв.м, житловою 131,6 кв.м. відповідає державним вимогам надійності будівель і споруд та можливості їх безпечної експлуатації. Враховуючи, що будівництво прибудови до житлового будинку та будівництво гаража здійснені спадкодавцем [PERSON] на земельній ділянці, яка належала їй на праві приватної власності, на підставі дозвільних документів, які отримала [PERSON] за життя, зазначені роботи здійснені без порушення будівельних норм та правил, то за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК такий об'єкт нерухомості не належить до самочинного будівництва і на нього може бути визнано право власності в порядку спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Судом встановлено, що ремонтні та будівельні роботи спадкодавцем поводились на підставі дозвільних документів виданих до 1992 року, отже, відповідно до вищезазначених норм законодавства у спадкодавця [PERSON] не було обов'язку після завершення будівельних робіт, які були проведені відповідно до дозвільних документів щодо отримання документу про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, оскільки спадкодавець не отримала при житті новий правовстановлюючий документ на належне їй нерухоме майно після здійснених нею ремонтних та будівельних робіт, які були проведені на підставі дозвільних документів, суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 209,9 кв.м., житловою площею 131,6 кв. м. та гараж, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved