Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

В квітні 2016 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.12.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Так, станом на 29.02.2016 року у відповідачки перед банком існує заборгованість в розмірі 19078грн.30 коп. Ухвалою суду від 17.05.2016 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 17.12.2010 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка не виконує в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором в зв'язку з чим станом на 29.02.2016 року утворилась заборгованість , яка становить 19078 грн.30 коп. і складається: - 2261грн.64 коп. - заборгованість за кредитом; - 12581 грн.98 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 2850 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи : - 500 грн.- штраф ( фіксована частина); - 884 грн.68 - штраф ( процентна складова). Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості останній платіж як сума погашеня за надання кредиту надійшов на рахунок 09.08.2013 року в сумі 200грн. За кредитним договором, відповідно до ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610 611, 625 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачка взяла на себе зобовязання по погашенню кредиту згідно договору, але своїх зобовязань не виконала, чим порушуються права позивача, позовні вимоги слід задовольнити повністю. В звязку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі: в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору при зверненні до суду 1378 грн. 00 коп. \~

Outcome: approved