Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

КП «Теплокомуненерго» звернулось в суд з позовною заявою, вимоги за якою в подальшому було збільшено, до [PERSON] про стягнення заборгованості за отриману теплову енергію станом на 01.06.2021 року в розмірі 66 452 грн., яка складається з: 62706,07 грн.- заборгованість за отриману теплову енергію; 2243,43 грн.- індекс інфляції; 1506,28 грн. - три відсотки річних, а також судового збору в сумі 2270грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. Квартира [ADDRESS] , в якій проживає відповідач, відноситься до приватного житлового фонду і опалюється КП «Теплокомуненерго» з моменту прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію. Між КП «Теплокомуненерго» та [PERSON] склалися правовідносини з приводу надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується відкритим на ім`я останнього особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідач користувався тепловою енергією, яку постачає підприємство, та приймала дану послугу. При цьому, [PERSON] своєчасно не розрахувалась за надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01 червня 2021 року виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 66 452 грн., яка складається з: 62706,07 грн.- заборгованість за отриману теплову енергію; 2243,43 грн.- індекс інфляції; 1506,28 грн. - три відсотки річних. В судове засідання представник позивача не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, один з видів діяльності якого - послуги теплопостачання (а.с.9). У зв`язку з тим що відповідач несвоєчасно розраховується за надані позивачем послуги, виникла прострочена заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 01 червня 2021 року, за період з листопада 2017 року по червень 2021 року включно, становить 62 706 грн. 07 коп. Сума заборгованості підтверджується відповідним розрахунком станом на 06.2021 року, долученим КП «Теплокомуненерго» до позовної заяви, який визнається судом обґрунтованим та арифметично вірним . Відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» від 29.11.2020 року №127 (а.с. 5). При вирішенні спору суд керується п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 р., п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. № 630, згідно яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників). Як передбачено п. 18 Правил, плата за послуги має вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. З огляду на вищезазначене, відповідач у період нарахування заборгованості була споживачем послуг, які надаються КП "Теплокомуненерго". Внаслідок несплати відповідачем за отриману теплову енергію утворилась заборгованість в сумі 62706,07 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Заперечень щодо правильності розрахунку в частині заборгованості за отриману теплову енергію від відповідача не надходило. Відповідно до наданого до позову розрахунку розмір заборгованості станом на 01 червня 2021 року виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 66 452 грн., яка складається з: 62706,07 грн.- заборгованість за отриману теплову енергію; 2243,43 грн.- індекс інфляції; 1506,28 грн. - три відсотки річних. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З врахуванням того, що в судовому засіданні , на підставі доказів наданих представником позивача, були документально підтверджені позовні вимоги, суд ваажає, що їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми. Оскільки відповідач не виконує зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг, суд погоджується з обґрунтованим розрахунком розміру заборгованості, інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви. Згідно вимог ч 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270,00 грн. сплаченого при подачі позову судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved