Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Вказувала на те, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Відповідно до Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки, проте окрім цього позивачка додатково витрачає значні кошти на розвиток особистості дитини, її лікування та годування, придбання одягу. Також позивачrа зазначала, що дитина відвідує творчі заняття, пов'язані з розвитком її особистості (курси англійської мови, танці). Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 2 917 грн. 60 коп., а саме половину наступних витрат: курси англійської мови - 2 100 грн. 00 коп., витрати на заняття у гуртку танців - 450 грн. 00 коп., витрати на одяг, товари для школи, ліки - 3 285 грн. 21 коп., що разом складає 5 835 грн. 31 коп. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» від 09.04.2014 р. неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва з [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки Дар`ї, які він сплачує, згідно наданої суду довідки, своєчасно . Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з пояснень позивачки [PERSON], їй на утримання дитини не вистачає аліментів, отже вона несе додаткові витрати. Так позивачкою було придбано одяг для дитини, в тому числі шкільний, канцелярські товари для школи, а також речі, спрямовані на розвиток дитини (журнали "Рукоділля для дому" та "Принцеса"). Придбання вказаних речей підтверджується товарними чеками. Проте, на переконання суду, витрати на придбання дитині одягу, взуття, продуктів харчування, канцелярських товарів, тощо не відносяться до особливих обставин, що спрямовані на розвиток дитини. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити через їх безпідставність. Крім того, як зазначає позивачка, неповнолітня [PERSON] з вересня 2013 р. відвідує курси англійської мови, вартість яких складає 200 грн. щомісяця, а також займається танцями у додатковому гуртку у ЗОШ № 30, вартість занять з вересня по грудень 2013 р. - 50 грн. на місяць, з січня 2014 р. - 100 грн. Також [PERSON] вказувала на те, що нею було придбано ліки для доньки, а саме ізопринозин вартістю 55 грн. 15 коп. та синупрет вартістю 28 грн. 81 коп. Відповідно до заявлених позовних вимог позивачкою [PERSON] було всього понесено додаткові витрати на утримання доньки Дар`ї в розмірі 5 835 грн. 31 коп. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до Довідки ФОП [PERSON], [PERSON] відвідує курси англійської мови, вартість одного місяця занять складає 200 грн. Проте жодних доказів того, протягом якого періоду дівчина відвідує курси англійської мови, а також того, що кошти в розмірі 200 грн. щомісячно в якості плати за навчання були дійсно оплачені позивачкою (квитанції , тощо) суду не надано. Щодо відвідування Дар`єю гуртку танців у ЗОШ № 30, позивачкою [PERSON] не надано доказів того, що вказані заняття відбуваються на платній основі, а також доказів виплати нею вищезазначеної грошової суми. Відповідно до ст. 185 СК України батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані її хворобою, каліцтвом тощо. Позивач просить суд стягнути з відповідача вартість витрат на придбання лікарських засобів - ізоприну та синупрету. Разом з тим належних доказів необхідності використання таких медичних препаратів з метою лікування дитини суду не надано - рецепту або призначення лікаря, тощо. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що додаткові витрати на дитину не тотожні додатковому стягненню коштів на утримання неповнолітнього, а зумовлені особливими обставинами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необгрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed