Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що вона є бабусею малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що батьками зазначених дітей є [PERSON] (колишній зять) та [PERSON] ( донька позивача, яка померла [INFO] ). Оскільки донька [PERSON] перед смертю тривалий час хворіла, її діти починаючи з жовтня 2019 року та й до цього часу проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідач по справі долею своїх синів не інтересується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, вихованням дітей не займається, тобто не виконує свої батьківські обов`язки протягом тривалого строку. Окрім того, відповідач тривалий час ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, при обстеженні матеріально-побутових умов органом опіки було встановлено, що умови проживання за місцем мешкання відповідача незадовільні. Згідно наказів служби у справах дітей Добропільської міської ради зазначених дітей взято на первинний облік як дітей, які залишилися без батьківського піклування, та тимчасово влаштовано до родини позивача. Висновком виконкому Добропільської міської ради визнано доцільним позбавлення відповідача його батьківських прав відносно зазначених малолітніх дітей. Позивач просить суд позабвити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановити опіку над малолітніми дітьми, призначивши її опікуном дітей, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.06.2020 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 06.10.2020 року з`явилися позивач [PERSON] та представник третьої особи - Бажинова О.М . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він ознайомлений з позовними вимогами та не заперечує проти їх задоволення, на цей час він не має можливості належно виховувати, турбуватися та приділяти будь-яку увагу дітям, оскільки весь час витрачається ним для налагодження свого нормального життя. Також відповідач просив прийняти до уваги його пояснення та розглянути справу без його участі. Позивач в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначивши, що вона є матір`ю померлої [INFO] [PERSON] , яка з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мається двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] . Позивач також зазначила, що шлюб доньки із [PERSON] другий, від першого шлюбу доньки із [PERSON] також мається дитина [PERSON] , батько вказаної дитини також помер в 2008 році. Протягом останніх місяців 2019 року донька [PERSON] тяжко хворіла і [INFO] померла. Фактично малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] почали проживати у неї з жовтня 2019 року, і проживають по теперішній час. Відповідач весь час погано ставився до своїх дітей, їх вихованням завжди займалася лише донька позивача, відповідач ніколи не мав постійної та стабільної роботи, протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, також вживає наркотичні засоби. Протягом всього часу проживання дітей у позивача відповідач жодного разу не навідався до них, не поцікавився їх життям та здоров`ям. Всі витрати, пов`язані із забезпеченням та утриманням дітей в повному обсязі несе позивач. Відповідач в судових засіданнях суду повідомив, що дійсно перебував в зареєстрованому шлюбі з донькою позивача [PERSON] , яка померла взимку 2020 року. Від шлюбу з [PERSON] відповідач має двох малолітніх синів, які проживають разом з бабусею, яка є позивачем у справі. Відповідач також суду повідомив, що він дійсно не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків відносно дітей, оскільки він ніде не працює, не має належних умов для їх проживання і на сьогоднішній день не має змоги будь-яким чином їх утримувати, в зв`язку з чим зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідач також підтвердив, що вживав колись наркотичні засоби, але на обліку у лікаря-нарколога ніколи не перебував. Також [PERSON] суду показав, що бачить іноді дітей на вулиці, запитує як вони живуть, але матеріальної допомоги не надає, оскільки не має коштів. Представник органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради в судових засіданнях позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав відповідача підтримала, але заперечувала проти позовних вимог про встановлення опіки та призначення позивача опікуном, зазначивши, що це питання згідно постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008р. повинна вирішувати служба в справах дітей, після позбавлення батьківських прав відповідача судом. Також представник третьої особи суду повідомила, що малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в Службі у справах дітей Добропільської міської ради як діти, позбавлені батьківського піклування та згідно відповідного рішення служби у справах дітей малолітніх дітей було тимчасово влаштовано на проживання до родини їх бабусі з боку матері - [PERSON] . Органом опіки та піклування проводилися відповідні бесіди з відповідачем [PERSON] та проводилася роз`яснювальна робота щодо недопущення ухилення його від виконання своїх батьківських обов`язків, проте вжиті органом заходи не призвели до позитивних результатів. Службою у справах дітей було проведено обстеження умов, в яких проживають діти у позивача, та прийнято рішення про те, що для малолітніх дітей позивачем створено належні умови для їх проживання та розвитку, в той час як відповідачем не створено взагалі будь-яких нормальних умов для проживання та розвитку малолітніх дітей. Допитаний в судовому засіданні 14.09.2020 року в якості свідка [PERSON] суду показав, що він є сином позивача у справі - [PERSON] , його рідна сестра [PERSON] - мати дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , померла взимку 2020 року. Відповідач у справі є чоловіком померлої сестри. Діти на сьогоднішній день проживають з позивачем, відповідач взагалі не вживає жодних заходів для спілкування з дітьми. Позивачем створено всі необхідні належні умови для проживання онуків, відвідують школу, доглянуті, зростають та виховуються в сім"ї позивача. Допитана в судовому засіданні 14.09.2020 року в якості свідка [PERSON] суду повідомила, що вона є сусідкою позивача, з якою проживають малолітні діти померлої доньки [PERSON] . Вона ніколи не бачила, щоб відповідач навідувався до дітей, вихованням та утриманням дітей займається позивач. Допитаний в судовому засіданні 06.10.2020 року [PERSON] , який є чоловіком позивача і в його з позивачем родині проживають малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , для розвитку та проживання дітей у них вдома створено всі належні умови. Хоча онуки для нього не є рідними, оскільки [PERSON] донька позивача від першого шлюбу, але він їх любить як рідних, утримує їх, займається їх вихованням разом із позивачем, і він не заперечує проти призначення позивача опікуном вказаних дітей. Окрім того, вказана особа суду повідомила, що він не має судимості, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, за станом здоров`я не має жодних протипоказань для проживання з ним малолітніх дітей, ним збиралися відповідні довідки для надання до Органу опіки та піклування. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне: В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] є матрі"ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.10.1986 року Білозерською м/радою Донецької області, відповідний актовий запис № 231 від 02.10.1986 року (а.с. 9), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 450 від 09.10.2019 року (а.с. 8), внаслідок чого було змінено прізвище позивача та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21.08.2010 року Виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 74 від 21.08.2010 року (а.с. 10), згідно якого прізивще доньки [PERSON] було змінено на [PERSON] . Судом також встановлено, що донька позивача [PERSON] ( прізвище після першого шлюбу [PERSON] ) 21.08.2010 року уклала шлюб із [PERSON] , від якого мається двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 15.11.2010 року Виконкомом Білозерської міської ради м. Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 91 від 11.08.2009 року (а.с. 11), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.05.2012 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 59 від 17.05.2012 року (а.с. 12). Як вбачається з матеріалів справи, мати малолітніх дітей [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.02.2020 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 34 від 18.02.2020 року (а.с. 13), внаслідок чого її діти залишилися без батьківського піклування. Згідно копії листа, адресованого Виконавчим комітетом Білозерської міської ради Службі у справах дітей Добропільської міської ради, Виконавчий комітет повідомив про те, що ним 18.02.2020 року було зареєстровано смерть [PERSON] , і у останньої залишилися неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Згідно рапорту ЮП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Мурашко Ю. 01.04.2020 року під час перевірки за місцем мешкання [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що останній протягом тривалого часу не працює, зловживає спиртними напоями, вихованням дітей не займається, участі в їх житті не приймає (а.с. 16). Відповідно до копії побутової характеристики, складеної директором ПП «БРЕС «Прогрес» Наровіловим В.І. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , зі слів сусідів веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, ніде не працює, діти з ним не проживають (а.с. 18). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , складеного 20.09.2019 року працівниками ЗОШ № 13, родина складається з 5 осіб: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , діти: [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2007 р.н. Вказана родина проживає в однокімнатній квартирі, зі слів сусідів санітарний стан житлового приміщення незадовільний(а.с. 19). Вказані обставини були також встановлені працівниками ЗОШ № 13 при обстеженні матеріально-побутових умов вказаної родини 18.12.2019 року, що підтверджується копією відповідного акту (а.с. 20). Відповідно до копій наказів Служби у справах дітей Добропільської міської ради від 19.02.2020 року № 33 «Про взяття на первинний облік [PERSON] , [INFO] , як дитини, яка залишилась без батьківського піклування», та від 19.02.2020 року № 35 «Про взяття на первинний облік [PERSON] , [INFO] , як дитини, яка залишилась без батьківського піклування» [PERSON] та [PERSON] було взято на облік як дітей, які залишились без батьківського піклування (а.с. 22). З матеріалів справи вбачається, що директором Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 13 Добропільської міської ради Донецької області було спрямовано відповідне повідомлення 19.02.2020 року до Служби у справах дітей Добропільської міської ради про смерть матері малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Окрім того, директор навчального закладу просила вирішити питання про влаштування дітей, оскільки батько [PERSON] вихованням дітей не займаються, діти проживають з бабусею [PERSON] (а.с. 28). Факт проживання малолітніх дітей підтверджується також копією акту, складеного 19.02.2020 року депутатом Білозерської міської ради Жижиним О.П. за участю сусідів [PERSON] (а.с. 29). Згідно копій наказів Служби у справах дітей Добропільської міської ради від 19.02.2020 року № 34 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , до родини» та від 19.02.2020 року № 36 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] », до родини» вказаних малолітніх дітей було влаштовано до родини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та покладено на вказану особу відповідальність за життя та здоров`я дітей (а.с. 23, 24). Відповідно до копії довідки № 58, виданої 24.02.2020 року Білозерською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 13 Добропільської міської ради Донецької області, [PERSON] , 2012 р.н., навчається в 1 класі вказаної школи (а.с. 25). Працівниками вказаної школи було складено характеристику на вказану дитину, відповідно до якої [PERSON] зарекомендував себе як старанний учень, спокійний, урівноважений, дитину доглядала бабуся [PERSON] , мати дитину дуже хворіла, зв`язок з вчителем підтримувався у телефонному режимі, батько проживає окремо від сім`ї, ніде не працює, зв`язок зі школою не підтримує, 19.02.2020 року мати дитини померла (а.с. 27).Згідно характеристики, складеної на учня 5 класу Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 13 [PERSON] , [INFO] , дитина навчається у вказаній школі з першого класу, зарекомендував себе як дисциплінований учень, має добрий загальний розвиток, в зв`язку зі смертю матері [PERSON] виховується бабусею, яка приділяє увагу навчанню і вихованню хлопця, останній чисто і охайно одягнений, має необхідне шкільне приладдя (а.с. 26). З матеріалів справи вбачається, що працівниками Служби у справах дітей Добропільської міської ради 19.02.2020 року було проведено обстеження умов проживання дитини, яка залишилась без батьківського піклування, про що було складено відповідний акт, згідно якого [PERSON] , [INFO] , проживає в родині [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання добрі, санітарно-гігієнічні умови витримані, квартира чиста, речі охайно складені, квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою, хлопчик має окреме спальне місце (а.с. 30). Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, з метою соціального захисту малолітніх дітей вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей (а.с. 31-32). Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов потенційного опікуна, піклувальника, складеного працівниками ЗОШ № 13, квартира [PERSON] , розташована за адресою: [ADDRESS] , охайна, чиста, нещодавно було зроблено ремонт, для виховання та розвитку дітей створено необхідні умови (а.с. 33). Згідно копії побутової характеристики на [PERSON] , [INFO] , складеної ПП «БРЕС «Прогрес» 20.02.2020 року, остання зі слів сусідів зарекомендувала себе як чемна, порядна жінка, у громадському житті будинку приймає активну участь, з нею проживають троє неповнолітніх дітей (а.с. 34). Позивач [PERSON] працює в ТОВ «Охоронний холдінг-схід» з 23.01.2020 року на посаді охоронника, дохід за період з 23.01.2020 року по 31.01.2020 року склав 1476,98 грн., що підтверджується копією довідки ТОВ «Охронний холдінг-схід» від 26.02.2020 року (а.с. 35).Позивачу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого 20.02.1997 року приватним нотаріусом Шиманським І.Ю. (а.с. 36-37).За висновком про стан здоров"я заявника, складеного 02.03.2020 року КНП «Добропільська ЛІЛ», [PERSON] , [INFO] , на обліку у лікарів не перебуває та не має протипоказань на призначення її опікуном (а.с. 38). Окрім того, позивачем надано до суду копії сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду та медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, згідно яких протипоказань для роботи вона не має (а.с. 39, 40).Згідно копії довідки серії ІІА № 1816231, виданої через ТСЦ № 1444 РСЦ МВС в Донецькій області [PERSON] станом 18.03.2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи не непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 42). Окрім того, позивачем було надано до суду копії довідок, виданих її чоловікові [PERSON] , 1974 р.н. Макарівською районної поліклінікою Київської області від 18.10.2019 року, останній не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра (а.с. 41). Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє відносно своїх дітей турботи та піклування, не проявляє зацікавленості в їх долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо самоухиляється від виконання батьківських обов`язків. Окрім того, відповідач в судових засіданнях визнав заявлені позовні вимоги та просив позбавити його батьківських прав з огляду на те, що він займається налагодженням власного життя і не має моги здійснювати догляд за дітьми. В судовому засіданні не було встановлено фактів перешкоджання відповідачу в спілкування зі своїми дітьми з боку позивача або будь-яких інших осіб. Шостим Принципом Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року закріплено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на викладене, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішеннях від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України» та від 01.07.2017 року у справі «М.С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і етичний розвиток.Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.ст. 62, 63 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В матеріалах справи наявний висновок Органу опіки та піклування Виконкому Добропільської міської ради стосовно доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.31), але в той же час відсутній висновок щодо доцільності встановлення опіки та призначення позивача опікуном цих дітей. В судовому засіданні представник зазначеного органу повідомила суд про те, що зігдно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого ПКМУ № 866 від 24.09.2008 року(далі- Порядок) питання щодо встановлення опіки та призначення опікуна буде проведено після надання дітям статусу дитини, позбавленої батьківського піклування після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, надати суду висновок щодо доцільності встановлення опіки та призначення опікуном дітей позивача не має можливості. Суд не може погодитися із позицію представника третьої особи, оскільки відповідно до п.42 зазначеного вище Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом.Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.Таким чином, нормами ЦК України та ПКМУ № 866 від 24.09.2008 року, передбачено можливість встановлення опіки над малолітніми дітьми судом. З матеріалів справи вбачається, що діти [PERSON] тривалий час проживають в сім"ї позивача, в якій створені належні умови для їх проживання та виховання, враховуючи, що відсутні будь-яки умови, які б перешкоджали призначенню позивача опікуном зазначених дітей, приймаючи до уваги крівну спорідненість позивача та дітей, які позбавлені батьківського піклування, суд приходить до висновку про доцільність вирішення питання про встановлення опіки та призначення опікуна в даному провадженні, з метою захисту інтересів малолітніх дітей та найскорішого їх влаштування, за відсутності відповідного висновку органу опіки та піклування. Враховуючи, що судом було встановлено, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, постійно нехтує сімейними цінностями, усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини фактично виконуються бабусею малолітніх дітей, тобто діти фактично позбавлені батьківського піклування, суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , з встановленням опіки над малолітніми дітьми та призначенням їх опікуном бабусі [PERSON] , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 162 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Положенням ст. 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положення ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, суд, враховуючи норму ч. 3 ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який складає 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплата якого підтверджується квитанцією (а.с. 5). Враховуючи викладене та

Outcome: approved