Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдвейн» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 29684 грн 50 коп., середній заробіток який складає 211 грн 16 коп. за кожний день затримки розрахунку по день фактичного розрахунку та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати за період з жовтня 2019 року по місяць фактичного розрахунку. При цьому позивач зазначив ціну позову 172908 грн 99 коп. та посилається на те, що він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Голдвейн» з 23.04.2018 та був звільнений з роботи за угодою сторін 01.10.2019. За період його роботи відповідач не виплачував йому заробітну плату, також не провів з ним розрахунок у день звільнення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі у розмірі 29684 грн 50 коп., що підтверджується відповідною довідкою №8 від 08.10.2019. У зв\-язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду минуло 660 робочих днів, вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який на момент звернення до суду складає 139365 грн 60 коп. Крім цього, вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 3858 грн 89 коп. Зазначає, що ціна позову складається із заборгованості по нарахованій та не виплаченій заробітній платі за період робото з 23.04.32018 по 01.10.2019, що складає 29684 грн 50 коп., середнього заробітку за час затримки на момент звернення до суду у розмірі 139365 грн 60 коп. та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 3858,89 грн, а разом 172908 грн 99 коп. Позивачем до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, справи, що виникають з трудових відносин, розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 26.07.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Відповідно до копії трудової книжки серія [NUMBER] , [PERSON] 24.04.2018 був прийнятий на роботу на посаду охоронника у ТОВ «Голдвейн» (наказ №02-к від 20.04.2018), запис №23. 01.10.2019 звільнений за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України (наказ №01-к від 01.10.2019), запис №24. Відповідно до копії довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Голдвейн» за №8 від 08.10.2019, [PERSON] працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Голдвейн» з 23.04.2018 по 01.10.2019 на посаді охоронника. Заборгованість по заробітній платі складає 29684 грн 50 коп. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 94 КЗпП України,\~ст. 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці"\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці. Згідно ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.\~117 КЗпП України відповідальність за затримку розрахунку при звільненні настає у випадку невиплати в день звільнення всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~У позовній заяві позивач зазначив, що заборгованість по заробітній платі за період роботи з 23.04.2018 по 01.10.2019 складає 29684 грн 50 коп., тобто позивач заявив вимоги про стягнення заборгованості заробітної плати саме за цей період. На підтвердження не виплаченої заробітної плати позивачем надана довідка №8 від 08.10.2019 про заборгованість по заробітній платі у розмірі 29684 грн 50 коп. Суд критично ставиться до довідки про заборгованість по заробітній платі, оскільки довідка не містить періоду виникнення заборгованості по заробітній платі, а інформація, що міститься у довідці, не відповідає відомостям, наданим Пенсійним фондом України, щодо позивача як застрахованої особи (Форма ОК-5), а саме, сума нарахованої зарплати за період з 29.04.2018 по 01.10.2019 значно перевищує суму зазначену у вказаній довідці. Крім цього, щодо посадової особи, яка підписала вказану довідку, то матеріали справи не містять доказів на підтвердження її повноважень на підписання та видачу довідок або інших документів бухгалтерського обліку. Згідно\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, суд вважає, що позивач , надаючи копію довідки про заборгованість по заробітній платі, не довів достовірності такої довідки, як доказу про наявність заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдвейн» перед ним\~в розмірі 29684 грн 50 коп. Сам по собі факт звільнення позивача з роботи не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач не довів своїх позовних вимог в частині спору про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 23.04.2018 по 01.10.2019 належними, допустимими та достовірними доказами нарахування йому заробітної плати за вказаний період в розмірі 29684 грн 50 коп. Оскільки , позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати після звільнення є похідними від позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної платі, тому вони задоволенню не підлягають. При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов`язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed