Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2016 року звернувсь до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він має неповнолітніх дітей від першого та другого шлюбів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матерями [PERSON] та [PERSON]. Згідно до виконавчих листів він сплачує аліменти на дітей по 25 % від заробітку на кожну дитину. На даний час його матеріальний стан змінився, він почав проживати з жінкою та її неповнолітньою дитиною, разом з якими він мешкає однією сім'єю та спільно приймають участь у вихованні та матеріальних витратах на родину. Крім того в нього тяжко хворіє мати [PERSON], та у зв'язку зі смертю батька [PERSON], він витрачає кошти на її лікування та утримання. Дані факту свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану, як платника аліментів, тому змушує його звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного, просить суд змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та призначити аліменти у розмірі 33% від усіх видів заробітку на обох дітей у рівних долях, але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, до досягнення старшої дитини повноліття, починаючи з часу подання заяви. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини та підстави викладені у позові, просив задовільнити вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, згідно до яких вважає посилання позивача на зміни у стані здоров'я матері внаслідок смерті батька та стягнення аліментів на дітей у вигляді ? частини усіх видів заробітку (доходу) є некоректними. Під час розгляду справи щодо стягнення аліментів на [PERSON] у 2014 році він не заперечував на розмірі аліментів та не посилався на неможливість їх оплати через вкрай тяжкий стан здоров'я його матері, яка знаходиться на його утриманні. Звертає увагу, що мати [PERSON] не знаходиться на його утриманні бо отримує пенсію та має ще двох синів, які також надають їй матеріальну допомогу. Допомога матері з боку позивача не є обов'язком, а правом, яке з'явилося до призначення аліментів та не пов'язано зі зміною його матеріального становища. Зазначила, що неповнолітня дитина [PERSON], з якою на даний час мешкає позивач не зобов'язана знаходитися на його утриманні, бо він не є її батьком. Мати цієї дитини не є непрацездатною, тому ці факти не є об'єктивними для зменшення розміру аліментів. Син позивача [PERSON] має поганий стан здоров'я, та як наслідок витрачаються додаткові витрати на обстеження, лікування та медичні препарати. Вважає, що позивач не надав доказів погіршення його фінансового стану та просить відмовити йому у зміні розміру аліментів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона дійсно тяжко хворіє і навіть отримує від держави безкоштовні ліки. Але просить суд звернути увагу, що хвороба є тяжкою і коштів на придбання додаткових, необхідних та дорогих ліків не вистачає. Син турбується за неї і постійно їй допомагає як морально та і матеріально. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомила. Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] має дітей: сина [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження відділом РАГС виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено відновідний запис № 666 та сина [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень Центрально-Міського відділу РАЦС КМУ юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Діти мешкають разом з матерями [PERSON] та [PERSON], що не заперечується та не спростовується сторонами по справі. За рішеннями Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2004 року та 30 квітня 2014 року з [PERSON]. стягнуті аліменти на синів, на кожного окремо, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу). За даними рішеннями видано виконавчі листи, які виконуються згідно до Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами статті 182 СК України, розмір аліментів визначається з урахуванням таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Під час розгляду справи встановлено, що після стягнення аліментів 07 квітня 2004 року на першого сина [PERSON], за рішенням суду були стягнуті з відповідача аліменти 30 квітня 2014 року на другого сина [PERSON]. Аліменти стягнуті у розмірі ? частини заробітку на кожну дитину, тобто почали стягуватися 50% від усього виду доходу позивача. Судом встановлено факт народження у позивача ще однієї дитини, на користь якої, відповідно до судового рішення, стягуються аліменти, що є самостійною умовою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, призначених попередньо. З урахуванням наведеного, суд, вважає, оскільки у позивача на утриманні з'явилася ще одна дитина, то його матеріальний та сімейний стан змінився, а тому стягувані аліменти на користь старшого сина позивача підлягають зменшенню. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням наведеного, суд вважає, що зменшення розміру аліментів, з позивача на утримання старшого сина, обмежує його права на матеріальне забезпечення. Суд вважає, що обоє його дітей мають право на рівне забезпечення з боку батька. На даний час відповідач мешкає окремо від рідних дітей та створив нову родину, що не заперечується та не спростовується сторонами по справі, у зв'язку з чим сімейний стан платника аліментів змінився. Наявність іншої сім`ї у позивача не позбавляє його обов'язку по утриманню дітей та сплати аліментів, але може бути підставою для зменшення розміру аліментів. Також судом встановлено, що мати позивача тяжко хворіє, що підтверджується копіями виписних епікризів, долучених до матеріалів справи. Суд критично відноситься до заперечень представника відповідача, стосовно того, що окрім позивача є ще інші діти, які повинні утримувати своїх батьків, так як мати потребує матеріальної допомоги, яку син зобов'язаний їй надавати згідно ст. 202 Сімейного Кодексу України. Окрім того, суд бере до уваги, що позивач працює у ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» та згідно наданої довідки має річний дохід у розмірі 175596,01 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшення аліментів до розміру 33% від усіх видів заробітку (доходу) на дітей, ні яким чином не буде суперечити закону про стягнення аліментів у розмірі не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного. Посилання представника відповідача на поганий стан здоров'я [PERSON] та потребу у додаткових витратах, суд не може прийняти до уваги, так як згідно до ст. 185 ЦПК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які утримуються з позивача. Позивачем доведено погіршення його матеріального стану, яке ґрунтуються на законі. Однак, суд враховує положення ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006. - у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили, тому у вимогах початку стягнення змінених аліментів з часу подання заяви відмовляє. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial