Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач 12.05.2020 звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі однієї шостої частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з березня місяця 2020 року вони проживають окремо, перебувають на стадії розлучення. Вона разом з їх малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , проживає у своїх батьків. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальні виплати по догляду за дитиною та соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства 2 групи, інших джерел доходу не має, в зв`язку з чим і потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, а тому може сплачувати аліменти на її утримання. В судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву з проханням розгляди справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 14.08.2020, до початку розгляду справи по суті, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Між сторонами 22.07.2017 Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, було зареєстровано шлюб, актовий запис №721. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають з березня місяця 2020, перебувають на стадії розлучення. Позивачка проживає разом з дитиною. . Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальні виплати по догляду за дитиною та соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства 2 групи, інших джерел доходу не має. Позивачка, вважаючи що відповідач є працездатним, може працювати, а тому і в змозі сплачувати на неї аліменти, як на дружину з якою проживає дитина, звернулася до суду з даним позовом. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у зазначеному позивачкою розмірі. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 19.01.2018 року по справі № 541/1208/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку позов подано до суду 12.05.2020. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідача та наявні у справі докази, що відповідач є працездатною людиною, а позивачка є такою яка потребує матеріальної допомоги, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст.133,141,142 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840, 80 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач, заявою від 14.08.2020, визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а тому згідно із ст.133,141,142 ЦПК України, з нього в дохід держави підлягають стягненню 50 відсотків судового збору, тобто у розмірі 420 грн. 40 коп.,. Враховуючи наведене,

Outcome: approved