overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство» Карпатський держспецлісгосп» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення збитків заподіяних самовільною порубкою лісу в сумі 3083,88 грн. В позові посилається на те, що 29 серпня 2015 року лісовою охороною Конятинського лісництва ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство» Карпатський держспецлісгосп» було виявлено самовільну порубку чотирьох дерев породи ялина в обході №2 квартал №9 л/д №25 загальною кубомасою 1,46 куб.метра на з суму 3083,88 грн. Самовільну рубку 28 серпня 2015 року вчинив громадянин [PERSON],[INFO] житель [INFO], на якого лісовою охороною був складений протокол про лісопорушення №5/17 від 17.09.2015 року. Працівниками міліції в 2015 році була проведена перевірка по заяві [PERSON] про самовільну рубку дерев [PERSON] і зроблено висновок, що самовільну рубку вчинив [PERSON] Просить суд задоволити позовні вимоги і стягнути судові витрати. Представник ДП "СЛАП Карпатський держспецлісгосп" в суд не з"явився, але подав заяву, щоб справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач повторно не з"явився в судове засідання, двічі відмовився від отримання повісток, причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст169 ч.4 ЦПК України суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Дослідивши докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що дійсно 29 серпня 2015 року лісовою охороною ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство» Карпатський держспецлісгосп» було виявлено самовільну порубку дерев в обході №2 квартал №9 л/д №25 друга група лісів в кількості чотирьох дерев породи ялина загальною кубомасою 1,46 куб.метра на загальну суму 3083,88 грн. Факт про те, що самовільну порубку лісу вчинив відповідач, підтверджується доказами , які надав позивач до позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

ДП "Теплокомуненерго" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 7588,68 грн. [PERSON]\~ подав\~ зустрічний позов про виключення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення квартири за період з 01.10.2016 року по 01.04.2017 року. Рішенням суду від 05.02.2018 року позов\~ ДП «Теплокомуненерго» до [PERSON] задоволено і стягнуто з останнього 7588 грн. 68 коп. заборгованості за послуги з централізованого опалення. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Під час ухвалення рішення у цій справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, хоча в позовній заяві й в ході судового розгляду представником ДП "Теплокомуненерго" ставилося питання про стягнення витрат щодо сплати судового збору в сумі 1600 грн. Тому з ініціативи суду дане питання внесено у судове засідання. Представник ДП «Теплокомуненерго» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] щодо ухвалення додаткового рішення заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Зважаючи на те, що судом позовні вимоги ДП «Теплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення задоволено, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено, вважаю, що з [PERSON] слід стягнути на користь ДП «Теплокомуненерго» сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Енергодарська міська рада в особі КП «ПКВ» звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь КП "Підприємство комунальної власності" сплачену суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "Підприємства комунальної власності". 02.06.2000 року відповідачу було надано койко-місце у кімнаті [ADDRESS]. При перевірці паспортного режиму встановлено, що [PERSON] в зазначеному житловому приміщенні не мешкає з 2011 року, про що були складені відповідні акти. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 01.04.2011р. гуртожиток по [ADDRESS] був переданий на баланс КП «ПКВ». З моменту передачі гуртожитку, відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, речей у кімнаті не має, нарахування за комунальні послуги не проводились і місце його знаходження не відомо. Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить позов задовольнити, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень позову не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, тому у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та доказів в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Свідок [PERSON], яка працює кастелянтом гуртожитку, підтвердила, що з 01.04.2011р., тобто з моменту передачі гуртожитку на баланс КП «ПКВ», відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, вона ніколи його не бачила, речі та меблі він не отримував і картка на проживання не заводилась. Аналогічні показання дала і свідок [PERSON], яка працює черговою у гуртожитку. Також доказами по справі є довідка з місця проживання ( а.с.4,5), акти про не проживання від 17.07.2013р., 19.11.2013р. ( а.с.6,7). Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності члена сім`ї наймача або наймача за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців. Якщо наймач або члени сім`ї наймача були відсутні по поважним причинам більше 6 - ти місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем або судом. Доказів того, що відповідач відсутній за місцем проживання по поважній причині, або того, що він звертався до наймача з заявою про продовження строку - суду не надано, а тому у відповідності до ст. 71 ЖК України відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у [ADDRESS] і підлягає зняттю з реєстраційного обліку . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Енергодарська міська рада в особі КП «ПКВ» звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь КП "Підприємство комунальної власності" сплачену суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "Підприємства комунальної власності". 12.08.2010 року відповідачу було надано койко-місце у кімнаті [ADDRESS]. При перевірці паспортного режиму встановлено, що [PERSON] в зазначеному житловому приміщенні не мешкає з 2011 року, про що були складені відповідні акти. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 01.04.2011р. гуртожиток по [ADDRESS] був переданий на баланс КП «ПКВ». З моменту передачі гуртожитку, відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, речей у кімнаті не має, нарахування за комунальні послуги не проводились і місце його знаходження не відомо. Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить позов задовольнити, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень позову не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, тому у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та доказів в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Свідок [PERSON], яка працює кастелянтом гуртожитку, підтвердила, що з 01.04.2011р., тобто з моменту передачі гуртожитку на баланс КП «ПКВ», відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, вона ніколи його не бачила, речі та меблі він не отримував і картка на проживання не заводилась. Аналогічні показання дала і свідок [PERSON], яка працює черговою у гуртожитку. Також доказами по справі є довідка з місця проживання ( а.с.4,5), акти про не проживання від 17.07.2013р., 19.11.2013р. ( а.с.6,7). Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності члена сім`ї наймача або наймача за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців. Якщо наймач або члени сім`ї наймача були відсутні по поважним причинам більше 6 - ти місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем або судом. Доказів того, що відповідач відсутній за місцем проживання по поважній причині, або того, що він звертався до наймача з заявою про продовження строку - суду не надано, а тому у відповідності до ст. 71 ЖК України відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кім. [ADDRESS] і підлягає зняттю з реєстраційного обліку . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Енергодарська міська рада в особі КП «ПКВ» звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь КП "Підприємство комунальної власності" сплачену суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "Підприємства комунальної власності". 12.12.2007 року відповідачу було надано койко-місце у кімнаті [ADDRESS]. При перевірці паспортного режиму встановлено, що [PERSON] в зазначеному житловому приміщенні не мешкає з 2011 року, про що були складені відповідні акти. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 01.04.2011р. гуртожиток по [ADDRESS] був переданий на баланс КП «ПКВ». З моменту передачі гуртожитку, відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, речей у кімнаті не має, нарахування за комунальні послуги не проводились і місце його знаходження не відомо. Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить позов задовольнити, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень позову не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, тому у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та доказів в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Свідок [PERSON], яка працює кастелянтом гуртожитку, підтвердила, що з 01.04.2011р., тобто з моменту передачі гуртожитку на баланс КП «ПКВ», відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, вона ніколи його не бачила, речі та меблі він не отримував і картка на проживання не заводилась. Також доказами по справі є довідка з місця проживання ( а.с.4,5), акти про не проживання від 20.09.2013р., 17.12.2013р. ( а.с.6,7). Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності члена сім`ї наймача або наймача за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців. Якщо наймач або члени сім`ї наймача були відсутні по поважним причинам більше 6 - ти місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем або судом. Доказів того, що відповідач відсутній за місцем проживання по поважній причині, або того, що він звертався до наймача з заявою про продовження строку - суду не надано, а тому у відповідності до ст. 71 ЖК України відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кім. [ADDRESS] і підлягає зняттю з реєстраційного обліку . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Енергодарська міська рада в особі КП «ПКВ» звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кімнаті [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на користь КП "Підприємство комунальної власності" сплачену суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що гуртожиток по [ADDRESS] перебуває на балансі КП "Підприємства комунальної власності". 19.09.2006 року відповідачу було надано койко-місце у кімнаті [ADDRESS]. При перевірці паспортного режиму встановлено, що [PERSON] в зазначеному житловому приміщенні не мешкає з 2011 року, про що були складені відповідні акти. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що 01.04.2011р. гуртожиток по [ADDRESS] був переданий на баланс КП «ПКВ». З моменту передачі гуртожитку, відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, речей у кімнаті не має, нарахування за комунальні послуги не проводились і місце його знаходження не відомо. Вважає, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше шести місяців без поважних причин, а тому може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить позов задовольнити, розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень позову не надав, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, тому у відповідності до ст. 169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів та доказів в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Свідок [PERSON], яка працює кастелянтом гуртожитку, підтвердила, що з 01.04.2011р., тобто з моменту передачі гуртожитку на баланс КП «ПКВ», відповідач [PERSON] у наданому йому жилому приміщенні не проживає, вона ніколи його не бачила, речі та меблі він не отримував і картка на проживання не заводилась. Аналогічні показання дала і свідок [PERSON], яка працює черговою у гуртожитку. Також доказами по справі є довідка з місця проживання ( а.с.4,5), акти про не проживання від 20.09.2013р., 17.12.2013р. ( а.с.6,7). Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності члена сім`ї наймача або наймача за ними зберігається жиле приміщення на протязі 6 місяців. Якщо наймач або члени сім`ї наймача були відсутні по поважним причинам більше 6 - ти місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжений наймодавцем або судом. Доказів того, що відповідач відсутній за місцем проживання по поважній причині, або того, що він звертався до наймача з заявою про продовження строку - суду не надано, а тому у відповідності до ст. 71 ЖК України відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у кім. [ADDRESS] і підлягає зняттю з реєстраційного обліку . Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

ЖЕК №2 м. Хмельницького звернулось в суд з позовом до відповідачки, про стягнення заборгованості вказавши, що відповідач не виконала зобов"язання по оплаті послуг по утриманню будинку та прибудинкової території та не сплатила позивачу 3 165 грн. 08 коп. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, та просить зменшити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки на користь позивача 2 337,79 грн. заборгованості за період з 03.06.2012р. по 31.05.2015р., а також 243,60 грн. судових витрат. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач є мешканкою будинку по [ADDRESS]. Власником даної квартири є відповідач. Протягом періоду часу з 03.06.2012р. по 31.05.2015р. відповідач не сплачувала за надані послуги, що суперечить вимогам ст.20 ЗУ «Про комунальні послуги», згідно якої обов"язком власника квартири є своєчасна сплата за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Оскільки зобов"язання по оплаті послуг по утриманню будинку та прибудинкової території відповідач не виконала, що підтверджується довідкою про розрахунок заборгованості і відповідачам не оспорено, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

З 01 березня 2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та неодноразово, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв"язку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім"ї. За таких обставин, суд з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивачка в позові вказала про своє бажання не змінювати прізвище, суд вважає за потрібне після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]». На підставі ст.ст. 104, 105, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

З 07.09.2010р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.(а.с. 3) Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.4) 10.04.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на утримання дитини аліменти у розмірі ? його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а тому і бажає отримувати її на підставі судового рішення. У судовому засіданні позивачка не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачки в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідач займає посаду директора ТОВ БК "Сейм". Інші стягнення по виконавчим листам з нього не здійснюються. За таких підстав суд з врахуванням всіх обставин справи, розумності, справедливості, і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини у відповідності зі ст. 182 СК України і потрібно стягнути аліменти в розмірі 1/4 його заробітку щомісячно. Водночас із нього на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved