Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

До суду з позовом до відповідачів звернувся [PERSON] посилаючись на наступні обставини. Позивач у 1996 році на підставі розпорядження Фастівської райдержадміністрації Київської області від 05.05.1996 р. № 261, отримав у постійне користування земельну ділянку, площею 20,0 га з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, у межах території Скригалівської сільської ради, що знаходиться поза межами населеного пункту. В подальшому, а саме 23.07.1996 року, позивач отримав Державний акт на право постійного користування землею, серія КВ, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право остійного користування землею за №20. Протягом часу, починаючи із 1996 року, позивач використовував дану земельну ділянку за цільовим призначенням, а саме для ведення фермерського господарства, для чого ним було створено та зареєстровано у встановленому порядку юридичну особу - Фермерське господарство «Полісся». В серпні 2015 року позивач звернувся до сертифікованого інженера -землевпорядника [PERSON] із заявою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою належної йому на праві постійного користування земельної ділянки, а також щодо присвоєння кадастрового номеру даній земельній ділянці. В жовтні 2015 року, Державний кадастровий реєстратор Управління Держземагентства у Фастівському районі [PERSON] надав відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки позивача, мотивуючи тим, що в межах земельної ділянки, що мала реєструватися як землекористування позивача, знаходяться інші земельні ділянки з такими кадастровими номерами: 3224985900:01:006:0188; 3224985900:01:006:0189; 3224985900:01:006:0190; 3224985900:01:006:0191; 3224985900:01:006:0192. Відповідно до Інформаційних довідок Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, вказані вище земельні ділянки були передані у власність іншим особам із цільовим призначенням - «для ведення особистого селянського господарства», а саме: Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0188, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0189, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0190, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0191, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0192, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. 20.04.2015 року Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області було внесено відповідні записи щодо прав вказаних осіб на зазначені вище земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач вважає, що надання зазначених вище земельних ділянок вказаним особам було здійснено із порушенням його прав як землекористувача, оскільки зазначені вище земельні ділянки надавались вказаним особам за рахунок належної йому на праві постійного користування земельної ділянки, площею 20,0 га, із яких 10, 0 га було віддано іншим особам - відповідачам по справі. Крім того, відповідачі 2, 3, 4, 5, 6, у період часу між 26 квітням 2016 року та 07 вересням 2016 року, вчинили дії щодо створення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКО» та здійснили внесення до її статутного капіталу названих вище спірних земельних ділянок, що було зроблено, на думку позивача, відповідачами неправомірно та з метою позбавити його можливості після отримання позитивного для нього рішення суду апеляційної інстанції використовувати належну йому на праві постійного користування земельну ділянку належним чином. У зв»язку з чим позивач вважає, що такі дії відповідачів є неправомірними, були здійснені в результаті порушення норм чинного законодавства України, що призвело до порушення його права на постійне користування земельною ділянкою, а право власності на вказані вище земельні ділянки було набуто ТОВ «АГРО ЕКО» в результаті неправомірних та незаконних дій Відповідачів 2, 3, 4, 5, 6 та повинне бути скасоване. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON]- адвокат [PERSON] проти задоволення позову заперечував, вважає відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Інші відповідачі в судове засідання жодного разу не зявились, про дати судових засідань повідомлялись належним чином, в тому числі тричі шляхом надання оголошення в пресі, в газеті «Час Київщини». Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що у 1996 році на підставі розпорядження Фастівської райдержадміністрації Київської області від 05.05.1996 р. № 261, [PERSON] отримав у постійне користування земельну ділянку, площею 20,0 га з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, у межах території Скригалівської сільської ради, що знаходиться поза межами населеного пункту. 23.07.1996 року [PERSON] отримав Державний акт на право постійного користування землею, серія КВ, що був зареєстрований в Книзі Записів державних актів на право остійного користування землею за №20 (а.с.126). 18.08.2015 року позивач звернувся до сертифікованого інженера - землевпорядника [PERSON] із заявою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою належної йому на праві постійного користування земельної ділянки, а також щодо присвоєння кадастрового номеру даній земельній ділянці (а.с.125). 26.10.2015 року Державний кадастровий реєстратор Управління Держземагентства у Фастівському районі [PERSON] наддав рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки (а.с.159), мотивуючи тим, що в межах земельної ділянки, що мала реєструватися як землекористування [PERSON], знаходяться інші земельні ділянки з такими кадастровими номерами: 3224985900:01:006:0188; 3224985900:01:006:0189; 3224985900:01:006:0190; 3224985900:01:006:0191; 3224985900:01:006:0192. Відповідно до Інформаційних довідок Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки (а.с.31-35) вказані вище земельні ділянки були передані у власність іншим особам - відповідачам із цільовим призначенням - «для ведення особистого селянського господарства», а саме: Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0188, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0189, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0190, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0191, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. Земельна ділянка, кадастровий номер 3224985900:01:006:0192, площею 2,0 га - була передана [PERSON]. 20 квітня 2015 року Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області було внесено відповідні записи щодо прав вказаних осіб на зазначені вище земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На підставі зазначених обставин, [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду зпозовом про визнання недійсними та скасування наказів Головного управлінняДержземагентства про затвердження проектів землеустрою щодо надання у власністьназваним вище особам земельних ділянок, визнання недійсними та скасування Свідоцтв протраво власності на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки на названих вище осіб. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2016 року позов [PERSON] було задоволено частково. 07.09.2016 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення про зміну рішення від 26.04.2016 року (а.с.22-30), проте лише в частині юридичної назви «Держгеокадастр» змінив на «Держземагенство», а саме: -Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3224985900:01:006:0188, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3224985900:01:006:0189, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3224985900:01:006:0190, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3224985900:01:006:0191, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3224985900:01:006:0192, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3224985900:01:006:0187, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області. В іншій частині рішення суду залишено без змін, тобто залишилось в силі: -Визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 08.05.2015 року, видане [PERSON] про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0188, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 08.05.2015 року, видане [PERSON] про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0189, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 08.05.2015 року, видане [PERSON] про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0190, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 08.05.2015 року, видане [PERSON] про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0191, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 08.05.2015 року, видане [PERSON] про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0192, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0188, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0189, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0190, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0191, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області; -Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 3224985900:01:006:0192, площею 2,0000 га на території Скригалівської сільської ради Фастівського району Київської області. Отже, відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2016 року посправі № 381/104/16-ц та Рішення Апеляційного суду Київськоїобласті від 07 вересня 2016 року, що набрали законної сили, було встановлено, що відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] незаконно набули право власності на спірні земельні ділянки, а їх право власності на такі ділянки вказаними рішеннями судів було скасовано. В ході судового розгляду, судом було оглянуто та досліджено оригінал технічної документації із землеустрою [PERSON] та рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесення відомостей до Державного земельного кадастру, копії яких завірено судом та долучено до матеріалів даної справи. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, 23.08.2016 року, тобто після прийняття рішення судом першої інстанції і подачею відповідачем [PERSON] апеляційної скарги, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] передали спірніземельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «АГРО ЕКО», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.36-37) та статутом ТОВ «АГРО ЕКО» (а.с.190-203). Відповідач 7 - Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» в особі Державного реєстратора [PERSON], який безпосередньо здійснив державну реєстрацію права власності відповідачів на спірні земельні ділянки, жодних пояснень на запит суду не надав, до суду жодного разу не зявився, ухвалу суду про витребування доказів не виконав, а саме не надав належним чином завірені копії рішень державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» про державну реєстрацію права власності за ТОВ «АГРО ЕКО» на спірні земельні ділянки. У звязку з чим, суд визнав за доцільне та повноцінне дослідження факту реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за відповідачем - 1 на підставі наданих позивачем доказів, оскільки даний факт реєстрації такого права власності фактично не заперечувався і представником відповідача - 1. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», а саме в пункті 8 зазначається, що відповідно до статей10, 334 ЦКУкраїни право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права на таке майно, якщо відповідно до статті 388цього Кодексу воно не може бути витребувано у нього. Відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно від набувача може бути витребувано лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, вищезазначені відповідачі не мали права передавати спірніземельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «АГРО ЕКО», а навпаки повиннібули утриматись від вчинення дій, що призвели б до порушення правапозивача постійного користування такими ділянками, оскільки відповідачам було достеменновідомо про наявність спору щодо таких земельних ділянок та про наявність упозивача всіх необхідних документів, що підтверджують його право постійногокористування такими ділянками. Отже, в даному випадку, спірні земельні ділянки є землями державної власності, а позивач є лише користувачем, що має право постійного користування спірними земельними ділянками, тобто позивач є особою, якому власник (держава) передав у володіння (користування) спірні земельні ділянки. Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки вибули з володіння [PERSON] без його волі, шляхом передачі особами, які не мали на це права, тобто відповідачами 2, 3, 4, 5, 6 таких ділянок до статутного капіталу ТОВ «АГРО ЕКО» з використанням незаконного оформлення відповідачами 2, 3, 4, 5, 6 права власності на такі земельні ділянки на себе, що встановлено рішеннями судів, що набрали законної сили, то суд дійшов висновку про те, що право власності на спірні земельні ділянки у ТОВ «АГРО ЕКО» не могло і не може виникнути, а оформлення та реєстрація такого права власності на ТОВ «АГРО ЕКО» є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки порушує право постійного користування позивача, як особи, якій власник (держава) передав у володіння спірні земельні ділянки, та право володіння якого (право постійного користування) не було припинене у встановленому законом порядку. Крім того, суд також звертає увагу на той факт, що керівнику ТОВ «АГРО ЕКО» [PERSON], на момент набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКО» у власність спірних земельних ділянок, було достовірно відомо про наявність судового рішення від 26.04.2016 року щодо скасування права власності на спріні ділянки, а також було відомо, що очікується подальший розгляд даного спору судом апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга на це рішення була подана іншим співвідповідачем [PERSON] Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено статтею 152 ЗК України, відповідно до ч. 2 та 3 якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. Крім того, відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, тобто аналогічно захисту права власності. В звязку з цим, враховуючи, що ТОВ «АГРО ЕКО» є недобросовісним набувачем, то відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, позивач мав право в судовому порядку витребувати спірні земельні ділянки з незаконного володіння ТОВ «АГРО ЕКО» в будь-якому випадку. Так, відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Поряд з цим, вчинення відповідачами 2, 3, 4, 5, 6 дій щодо передачі спірних земельних ділянок до статутного капіталу ТОВ «АГРО ЕКО», достовірно знаючи та припускаючи, що такі дії порушать права позивача щодо таких земельних ділянок, вказують на невизнання ними його права постійного користування земельною ділянкою, площею 20,0 га з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, у межах території Скригалівської сільської ради, до складу якої входять і спірні земельні ділянки. Таким чином, оскільки з вищевикладеного вбачається невизнання права позивача на постійне користування земельною ділянкою зі сторони відповідачів 2,3,4,5,6, то суд вважає, що є всі підстави задоволення позовної вимоги позивача про визнання такого права за позивачем, що повністю відповідає ст. 15 ЦК України та ст. 152 ЗК України. З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що право власності на спірні земельні ділянки були набуті ТОВ «АГРО ЕКО» у незаконний спосіб, суд вважає, що підлягає задоволенню позовна вимога про скасування права власності ТОВ «АГРО ЕКО» на спірні земельні ділянки. Щодо позовної вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстраціюправа власності за ТОВ «АГРО ЕКО», то суд бере до уваги наступні обставини. Оскільки, судом встановлено, що право власності на спірні земельні ділянки було набуте ТОВ «АГРО ЕКО» незаконно, то є необхідність у забезпеченні у встановлений чинним законодавством спосіб, державної реєстрації припинення права власності ТОВ «АГРО ЕКО» на спірні земельні ділянки враховуючи наступні положення чинного законодавства. Так, відповідно до положень ст. ст. 2,4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту, зокрема, припинення прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкт. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру праввносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їхобтяжень. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, для здійснення захисту права позивача у повному обсязі, вбачається за необхідне поряд з іншими, названими вище, способами захисту також застосувати і такий спосіб захисту як - скасування рішення державного реєстратораКомунального Підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського Району" про державну реєстрацію права власностіза ТОВ «АГРО ЕКО» на спірні земельні ділянки. З урахуванням викладеного та того, що за позивачем у встановленому ст. 141 ЗК України порядку не припинене право постійного користування земельною ділянкою, яка безпідставно була передана у власність відповідачам, суд визнає позовні вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Заперечення представників відповідачів 1 та 2, а також заявлені неодноразові клопотання про зупинення даної справи до розгляду іншої справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про скасування державного акту на право постійного користування землею, суд вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи та базуються на припущеннях, які спрямовані на затягування цивільного процесу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Аналізуючи все вищевикладене, суд вважає, що стороною позивача в повному обсязі доведені та обґрунтовані обставини, на які вони послалися в позові, а стороною відповідачів не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову [PERSON] Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 гривень, а саме по 79 гривень з кожного відповідача.

Outcome: approved