Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені і в інтересах якого діє адвокат Щеголь С.К., звернувся до суду із даним позовом до відповідачів, вказуючи, що позивач користується правом на отримання пенсії за вислугою років з 11 листопада 2009 року. В серпні 2019 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі за текстом - Відповідач-1) з заявою про перерахунок пенсії у відповідності до Постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року, яка набрала законної сили 01 березня 2018 року. В своїй заяві Позивач просив зробити перерахунок пенсії 01.01.2018 року у відповідності до постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року та з`ясовував чи був зменшений відсоток від відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок Відповідачем-1 не було зроблено та з посиланням на законодавчі норми позивачу була надана відповідь. Не погодившись з позицією Відповідача -1 позивач звернувся з позовною заявою до Запорізького окружного адміністративного суду. 19 грудня 2019 року Запорізьким окружним адміністративним судом по адміністративній справі № 280/5456/19, було ухвалено рішення, яким позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області «про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії», була задоволена. Судом було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення раніше призначеної [PERSON] відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату заборгованості [PERSON] по пенсії, призначеній відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року. 09 квітня 2020 року Запорізьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист по справі № 280/5456/19. На підставі вказаного виконавчого листа та заяви позивача 18.05.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Косіновим І.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 62115198. 30 березня 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Косіновим І.В. була прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Представник відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу повідомляє, що Відповідач 1 надав інформацію, щодо часткового виконання рішення суду, в частині нарахування пенсії Позивачу за рішенням в розмірі 17447,01 грн. Проте фактичної виплати даної суми заборгованості Відповідачем - 1 не відбулося, а отже рішення не було виконано. Позивач вважає, що внаслідок протиправної бездіяльності обох Відповідачів, яка полягає в тому, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно не виплатило заборгованість по пенсії [PERSON] , а Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро), в якому працює головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Косінов Ігор Вікторович, в порушення ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» не забезпечило виконання судового рішення в повному обсязі, безпідставно завершило виконавчі дії та повернуло виконавчий лист, як такий, що «неможливо виконати», тобто проігнорувавши свої основні обов`язки щодо вжиття передбачених законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинення виконавчих дій задля забезпечення обов`язковості виконання судового рішення, адекватної та справедливої сатисфакції [PERSON] за тривале безпідставне грубе порушення своїх фундаментальних прав не отримав і тому вважає, що Відповідачі за цим позовом повинні відповідати за завдану їй моральну шкоду. Щодо суб`єктного складу спору, позивач зазначив, що з урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого позивач зазначає порушником своїх прав. Залучення або не залучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не ДКСУ чи її територіальний орган, що відповідає практиці Великої Палати Верховного Суду. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивач зазначив, що з січня 2018 року з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не до отримував свою пенсію, яка була та є єдиним джерелом засобів його існування. Зазначена обставина призвела до постійного пошуку коштів для задоволення своїх життєвих потреб, оплати комунальних послуг, придбання їжі, одягу та інше. Кошти для задоволення таких потреб він був змушена постійно займати у своїх родичів. Обмеження ( у вигляді не виплати пенсії в повній мірі) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області доступу до свого законного джерела існування та неможливість придбання необхідних для задоволення базових потреб речей призводило до погіршення стану здоров`я, головного болю, відчуття страху за своє майбутнє, приниження її гідності в своїх очах, постійного стресу. Задля захисту своїх прав та законних інтересів позивач був змушений звертатися за допомогою до органу правосуддя, проходити процедуру судового оскарження незаконної відмови від проведення перерахунку пенсії з січня 2018 року та в подальшому та невиплати боргу з пенсії, що також викликало негативні емоції з боку позивача, бо усвідомлюючи свою правоту, він стикався з необґрунтованою та аморальною позицією Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виконання ним положень Основного закону та свого обов`язку щодо забезпечення пенсійного забезпечення населення. Але, дочекавшись судового рішення, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було зобов`язано поновити права Позивача та здійснити перерахунок пенсії з січня 2018 року та виплатити заборгованість по пенсії, яка утворилася за період з січня 2018 року, останній проігнорував обов`язок його виконання та продовжив стверджувати, що виплату боргу здійснить колись, за умови прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку для виплати боргів з пенсії пенсіонерам. Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі своєї посадової особи взагалі формальне поставилося до свого обов`язку, не вживаючи необхідних дій, задовольнився відпискою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виконання судового рішення, за умови, що нічого окрім нарахування боргу не було виконане, не забезпечив виконання судового рішення, закінчив виконавче провадження та повернув виконавчий документ стягувачу як такий, що неможливо виконати в повному обсязі, чим продемонстрував неефективність судового захисту та запроваджених державою інструментів захисту прав людини. Враховуючи характер правопорушення, ступінь вини відповідачів, тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину його душевних страждань внаслідок протиправної бездіяльності Відповідачів, з урахуванням вимог розумності і справедливості, позивач просив суд: - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на свою користь завдану моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. внаслідок протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. - стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на свою користь завдану моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. внаслідок протиправної бездіяльності Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Ухвалою суду від 19.05.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 15.09.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що із доводами позову [PERSON] відповідач не погоджується. Зазначає, що 18.05.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №280/5456/19. На адресу відділу 26.05.2020 року надійшов лист від боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким повідомлено, що боржником виконане рішення суду в частині нарахування пенсії, в якості підтвердження боржником надано протокол про розмір призначеної пенсії стягувану, згідно якого належить до виплати сума пенсії за рішенням суду у розмірі 17447,01 грн. 30.10.2020 року виконавцем на адресу Запорізького окружного адміністративного суду направлено заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, у задоволенні якої було відмовлено, про що 30.11.2020 року винесено ухвалу. 30.03.2021 року державний виконавець,

Outcome: partial