Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 12 травня 2020 року з позовом про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство його з актового запису № 470 від 06.06.2014 року в Заводському ВДРЦС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області та в обґрунтування позову вказав наступне. Він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , відповідачкою по справі в шлюбі у них народилася дитина, [PERSON] [INFO] . Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зроблено відповідний актовий запис №470 від 06.06.2014 року, батьком дитини було зазначено його, [PERSON] . Шлюбні відносини у позивача із відповідачкою не складалися, вони часто сварилися з приводу ревнощів та недовіри одне до одного, що призвело до остаточного припинення сімейних відносин. Зареєстрований 15 березня 2014 року шлюб між сторонами, розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 20.02.2019 року. Аліменти на утримання дитини позивач сплачував та продовжує сплачувати на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, ухваленого в лютому місяці 2019 року. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою були нетривалими, сімейне життя було сповнене недовіри та сварок, навесні 2020 року, від своїх знайомих, позивач дізнався, що дитина, малолітній [PERSON] , 2014 року народження, не є його рідним сином, а він, відповідно, не є біологічним батьком цієї дитини, оскільки відповідачка народила дитину від іншого чоловіка, для з`ясування він змушений був звернутися до суду та виключити сумніви відносно батьківства його до вказаної дитини та подальшого реагування, припинення нарахування та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, батьком якої він не є. За клопотанням позивача та зі згоди відповідачки, судом призначена та проведена КЗ « Дніпропетровським обласним бюро судово-медичних експертиз» ДОР» судово-генетична експертиза на предмет встановлення батьківства позивача, [PERSON] відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідачка надала суду заяву, про розгляд справи без її участі та просила прийняти рішення згідно матеріалів справи, висновків експертизи, на свій розсуд. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч.3 ст.211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, як обґрунтований, доведений наданими та зібраними в процесі розгляду судом , доказами. Позивачем надані ксерокопії паспортів та ІПН кодів свого та відповідачки, з якою перебував в зареєстрованому шлюбі, вони є громадянами України, перебували в зареєстрованому шлюбі, мешкали разом, вели спільне господарство; також позивач надав свідоцтво про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , в якому батьком дитини вказано позивача, дитина народжена в шлюб позивача з відповідачкою; також позивачем надана копія рішення Заводського районного суду про розірвання шлюбу подружжя за їх спільним волевиявленням; в матеріалах справи суд має висновки експерта - імунолога за № 640 від 18.08.2020 року КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР», м.Дніпро. Згідно підсумків висновку експерта-імунолога за № 640 від 18.08.2020 року КЗ «ДОБСМЕ» ДОР» на підставі ухвали суду від 08.07.2020 року « відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено:1. у дитини серед досліджених локусів виявлені алелі, які не виявляються у припустимого батька, тобто отримані від іншого чоловіка.; 2.Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , - не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Тобто, батьківство громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , виключається. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України, при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ , щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення і неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Що стосується вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст.133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то вказані витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. З матеріалів справи слідує, що для встановлення кровного споріднення між позивачем та дитиною, на підставі ухвали суду була провдена судово-генетична експертиз, згідно висновку експерта - імунолога за № 640 від 18.08.2020 року КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР», м.Дніпро, виключено можливість кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає підлягаючою задоволенню вимог позивача про стягнення з відповідача на відшкодування його судових витрат, - 840 гривень 80 коп. судового збору та 6963 гривні 90 коп. сплачені позивачем за вартість проведеної платної судово-генетичної експертизи № 640 від 18.08.2020 року проведеною КЗ «Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експертиз» ДОР», м.Дніпро, згідно чинного законодавства, передбачене Законом України «Про судову експертизу, внесені зміни від 09.09.04р. № 1992-04 ст.15 п.4, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. та п.20, п.25 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.1996 р. № 1138, зі змінами. Оскільки вказаний висновок є належним, допустимим та достатнім доказом, що дає можливість вирішити питання, що входять до предмета доказування у вказаній справі. Європейський Суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСГІЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року № 3451/05, § 34,"KalachevaV.Russian/Federation"). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved