Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору у формі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 17.09.2015 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було відкрито поточний рахунок №26250500792882 в Гривні України код банку 315784 на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. За зверненням відповідача між АТ «Ощадбанк» та останнім 09.10.2015 року було укладено заяву (частину 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). Відповідно до блоку 4 «Умови кредитування» п.п.1,2,3 банком було встановлено відновлювальну кредитну лінію в сумі 20600.00 грн. на картковий рахунок №26250500792882 із строком кредитування 36 місяців. Підписавши заяву, відповідач погодився з умовами надання кредитної лінії. Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Сторони досягли згоди, що процентна ставки за кредитом є фіксованою і становить 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках окрім користування коштами протягом Грейс періоду ( п.6.1). Пунктом 6.2 передбачено 0,001 % річних за користування коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 % від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Відповідно до п.5.5 заяви про приєднання ( частина 1 договору) визначено, що Клієнт підтверджує , що отримав, ознайомився і погодився із Правилами користування Карткою, Тарифами, які діють на таду підписання заяви про приєднання. Відповідно до п.1.18 Договору погашення заборгованості за картковим рахунком , а тому числі за Кредитом та нарахованими відсотками, здійснюється шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку. У разі відсутності коштів на картковому рахунку Клієнт зобов»язаний внести кошти на рахунок безготівковим шляхом або готівкою до каси Банку. Проте останнє зарахування сум на картрахунок відбулось 31.08.2016 р., інших коштів та заробітної плати не надходило. Станом на 07.09.2017 року заборгованість по Договору становить 26628,31 грн., з яких 20552,66 грн.-основний борг, 6075,65 грн. - несплачені відсотки. Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що Становить за період з 11.07.2016р. по 07.09.1017 року 252,24 грн. інфляційних втрат та 74,45 грн. - 3% річних, які також просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач на слухання справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст.627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] 17.09.2015 року уклав кредитний договір з ПАТ «Державний ощадний банк України» та було відкрито поточний рахунок №26250500792882 в Гривні України код банку 315784 на умовах тарифного пакету «Зарплатний», однак взяті на себе зобовязання він не виконав. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором. Згідно ст.261 ЦК України за зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. Оскільки відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527,530,1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, не погашав суму кредиту та нараховані відсотки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку з [PERSON] становить: 26628.31 грн., що складається: 20552.66 грн. - заборгованість за кредитом; 6075.65 грн. - сума нарахованих та не сплачених відсотків за користування кредитними коштами. Банк просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних, одна вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в укладеному договорі надання кредитних коштів вказані конкретні умови погашення кредиту, тому відповідно загальні норми ст. 625 ЦК України застосуванню не підлягають. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до стягнених сум. На підставі наведеного,

Outcome: partial