Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обгрунтовуючи заяву тим, що 12 травня 1999 Вищедубечанською сільською радою Вишгородського району Київської області [PERSON] було видано державний акт на права приватної власності на землю ІІ-КВ №107357 пл. 0,0057 гектарів, яка розташована на території Вищедубечанської сільської ради с/т «Автоматика». Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №138 від 14.07.1999. На час видачі державного акту присвоєння кадастрового номеру земельним ділянкам не передбачалось. Отже, при виготовлені державного акту було допущено описку у прізвищі власника зазначено «[PERSON]», оскільки за паспортом заявника його прізвище « [PERSON]». Чинним законодавством не передбачено виправлення описок у державних актах на право приватної власності на землю зразку 1999 року в позасудовому порядку. А тому, заявник змушений звертатись до суду із заявою про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю ІІ-КВ №107357 виданий 14.07.1999 гр. [PERSON] . Ухвалою суду від 10 травня 2019 відкрито провадження по справі з призначенням судового засідання по суті. Представник заявника - [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив суд винести рішення про її задоволення з підстав викладених у заяві. Представники заінтересованих осіб: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Вищедубичанська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явились. Від Вищедубичанської сільської ради Вишгородського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Причини неявки представника іншої заінтересованої особи, суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлялись неодноразово належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про що також не заперечував і представник заявника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, судом встановлено наступне. Згідно рішення Вищедубечанської сільської ради народних депутатів №10 від 10.04.98, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.057 га, в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Вищедубечанської сільської ради с/т «Автоматика», що підтверджується державним актом на право приватної власності ІІ- КВ №107357 від 14 липня 1999, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 138 (а.с.15-16). З огляду на зазначений державний акт, прізвище заявника зазначено, як " [PERSON] ". У той же час, згідно з копією паспорту [NUMBER] , виданого 12 травня 1998 Радянським РУГУ МВС України в місті Києві, прізвище заявника є " [PERSON] ". Заявник через свого адвоката Дудника О. Є. звертався до Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області із заявою про виправлення допущеної в зазначеному державному акті описки, але отримали відмову у внесенні відповідних виправлень. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Крім того, Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2012, визначено новий порядок ведення державної реєстрації земельних ділянок. Згідно із ч. ч. 2, 5 ст. 24 Законом України «Про Державний земельний кадастр» ( з останніми змінами від 1.01.2019), державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. 5. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, в тому числі повноваження особи, що звернулася з такою заявою. Як зазначав заявник в заяві та представник заявника в судовому засіданні, на даний час у заявника виникла необхідність отримання кадастрового номеру за земельну ділянку. А у зв`язку з тим, що державний акт містить розбіжності, він позбавлений можливості у реалізації свого права на звернення до державного кадастрового реєстратора для отримання кадастрового номеру на належну йому земельну ділянку. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, в їх сукупності, суд доходить висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку ІІ- КВ №107357 від 14 липня 1999, належить [PERSON] . Встановлення факту належності вказаного документу заявнику має юридичне значення, оскільки наявність таких недоліків позбавляє його можливості у подальшому на реалізацію своїх прав як власника, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за заявником. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved