Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Оноківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне. Між позивачкою - [PERSON] та [PERSON], 25.07.1981 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № 381394, виданим 25.07.1981 року Порошківською сільською радою Перечинського району. Після укладення шлюбу їй було присвоєне прізвище [PERSON]. [PERSON] помер 22.01.2015 року. про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 185688, видане 23.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Під час перебування у шлюбі її чоловік [PERSON] отримав на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,05 га на території Оноківської сільської ради, садівничне товариство «Янтарь», з призначенням для ведення садівництва. Вказана обставина підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025229, виданим 13.10.1995 року Оноківською сільскою радою. Проте, державним нотаріусом було фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,05 га з огляду на те, що заявниця не подала нотаріусу оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 025229, який було втрачено, і тому позивачкою було розміщено в газеті «Закарпатські оголошення» № 20 від 28.05.2015 року обяву про визнання недійсним втраченого державного акту та звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку внаслідок спадкування. За ухвалою від 15.09.2015 року судом було за клопотанням позивача замінено відповідача [PERSON] Ужгородську державну нотаріальну контору на належного відповідача - Оноківську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області, та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] Ужгородську державну нотаріальну контору та витребувано у останньої копії відповідної спадкової справи відкритої щодо [PERSON], який помер 22 січня 2015 року. Позивач у судове засідання не прибув, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте надав заяву про можливість розгляду справи без його участі. Представник відповідача Оноківської сільської ради також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином. Від третьої особи повідомлення про участь у справі до суду не надходило, тому у відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд розглядає справи без неї. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 22 січня 2015 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 січня 2015 року відділом державної актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області серії І-ФМ № 185688. За ухвалою від 15.09.2015 року судом було витребувано у [PERSON] Ужгородської державної нотаріальної контори копії документів відповідної спадкової справи відкритої щодо [PERSON], який помер 22 січня 2015 року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи спадкоємцем майна [PERSON], 1959 року нрародження, який помер 22 січня 2015 року є його држина: [PERSON], [INFO], так як син померлого [PERSON], який за заявою від 22.01.2015 року відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] 22.01.2015 року [PERSON] подала до [PERSON] Ужгородської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за померлим чоловіком [PERSON], яка складалася з наступного: ●1/3 частини квартири, що знаходиться в м. Ужгороді, вул. В. Гуци, 10/30; ●Автомашини марки ВАЗ 21101, рік випуску заводом 2006, кузов Y6L2110106L0045007XTA21101060940439, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого ВРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області 11 червня 2013 року. Відповідно до заяви були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] на вищеаззначене спадкове майно. Як вбачається з наданого суду державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗК № 025229, [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, яка розташована на території Оноківської сільської ради, садівниче товариство «Янтарь» для ведення садівництва площею 0,05 га. Відповідно до ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~ усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як вбачається із заяви від 22.01.2015 року син померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON]. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачем було отримано відповідь на усне звернення від нотаріуса [PERSON] Ужгородської нотаріальної контори [PERSON], в якому вказано, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку пл. 0,05 га, яка знаходиться на території Оноківської сільської ради, Ужгородського району, необхідно подати документ, який підтверджує належність вказаної вище земельної ділянки [PERSON]. Судом встановлено те, що позивачами було втрачено державний акт на земельну ділянку серії ІІ-ЗК № 025229, виданий 13.10.1995 року Оноківською сільською радою, яка належала померлому [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується поданим позивачкою оголошенням в газету «Закарпатські оголошення» про те, що вважати недійсним втрачений державний акт серія ЗК № 025229, від 13.10.1995 р. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно\~ст. 1216 ЦК\~являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як роз'яснено в п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України\~- кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог\~ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачем доведені ті обставини які викладені в позові, а отже [PERSON] як спадкоємець за законом має право на майно померлого [PERSON], інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині не має, приймаючи до уваги, що відповідно до діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, через відсутність правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, іншого порядку визнати за ним право власності на спадкове майно законодавством\~\~не передбачено, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування\~\~за законом на земельну ділянку, що розташована за на території Оноківської сільської ради Закарпатської області, садівниче товариство «Янтарь», для ведення садівництва, площею 0,05га. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід покласти на позивача, оскільки поз ов відповідачем не оспорювався.

Outcome: approved