Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням заяв про зміну предмета позову та про відмову від частини позовних вимог просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком в садовому товаристві «Спорт» розташованому за адресою [ADDRESS] та земельною ділянкою за цією ж адресою шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити йому перешкод у доступі до вказаного нерухомого майна, користуванні та розпорядженні ним. В порядку поділу в натурі спільного майна подружжя виділити йому визначені у варіанті №1 висновку експерта № 133 від 18.03.2020 року позначені в додатках жовтим кольором : в садовому будинку в садовому товаристві « [ADDRESS] в натурі частину житлового будинку літ.А-2, загальною площею приміщень 71,1 м2, а саме: на першому поверсі 1-1 коридор площею 14,2 кв.м., 1-2 хол площею 21,6 кв.м., 1-7 санвузол площею 2,2 кв.м., на другому поверсі 1-8 коридор площею 10,2 кв.м., 1-9 кімната - 18,6 кв.м., 1-12 санвузол площею 4,3 кв.м., будівлі та споруди домоволодіння: альтанка (Г), №3 хвіртка, частина №4 огорожі, № № 5, 6 вигреби та частину земельної ділянки за указаною адресою загальна площа 0,1014 га кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, земельної ділянки загальна площа 0,2000 га кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 1507 кв.м., а саме : по т.КЛ - по фактичній огорожі; по т.ЛМ - 11,61 м по незабудованій земельній ділянці; По т.МН - 12,63 м по незабудованій земельній ділянці; по т.НО - 2м до стіни садового будинку; по т.ОПРСТ - по межі варіанту №1 розподілу будинку; По т.ТУ - 1,55 м під кутом 45° до стіни будинку; по т.УФ - 4,27 м навколо еркера; по т.ФХ - по незабудованій земельній ділянці; по т.ХГ - 11,28 м по межі з проїздом до [ADDRESS] ; по т.ГВ - по межі з з/д 5324085900:00:003:0052; По т.ВБ - по межі з з/д 5324085900:00:003:0053; по т.БК - по межі з берегом р. Ворскла та визнати право власності на вказане майно. Виділити [PERSON] визначені у варіанті №1 висновку експерта № 133 від 18.03.2020 року позначені в додатках зеленим кольором : в садовому будинку в садовому товаристві «Спорт» розташованому за адресою [ADDRESS] літ.А-2 загальною площею приміщень 46,6 м2 а саме : на першому поверсі 1-4 кухня площею 8,4 кв.м., 1-6 топочна площею 1,9 кв.м., 1-5 коридор площею 2,0 кв.м., на другому поверсі 1-10 кімната площею 20,1 кв.м., 1-11 вітальня площею 14,2 кв.м., будівлі та споруди домоволодіння : гараж у будинку А-1, баня (Б), літня кухня (Б1), гараж (Б2) , вбиральня (В), № 1,2 ворота, частина №4 огорожі, №7 колодязь та частину земельної ділянки за указаною адресою загальна площа 0,1014 га кадастровий номер 5324087700:00:040:0227, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, земельної ділянки загальна площа 0,2000 га кадастровий номер 5324087700:00:040:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 1507 кв.м., а саме : по т.КЛ - по фактичній огорожі; по т.ЛМ - 11,61м по незабудованій земельній ділянці ; по т.МН - 12,63м по незабудованій земельній ділянці; по т.НО - 2м -1- до стіни садового будинку; по т.ОПРСТ - по межі варіанту №1 розподілу будинку; по т.ТУ - 1,55м під кутом 45° до стіни будинку; по т.УФ - 4,27м навколо еркера; по т.ФХ - по незабудованій земельній ділянці; по т.ХД - по межі з проїздом до [ADDRESS] ; по т.ДА - по межі з землями сільської ради; по т.АК - по межі з берегом р. Ворскла та визнати права власності на вказане майно. Зобов`язати відповідачку виконати перебудови, а саме : 1) закласти дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-1; 2) закласти дверний проріз між приміщеннями №1-5 та №1-1; 3) улаштувати дверний проріз між приміщеннями №1-2 та №1-5; 4) влаштувати дверний проріз на місці віконного у приміщення №1-6 для входу в частину, що виділяється Відповідачці; 5) улаштувати зовнішній сходовий марш для підйому Відповідачки на другий поверх; 6) закласти дверний проріз між приміщеннями №1-8 та №1-11; 7) обладнати виділені частини самостійним електропостачанням. Стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати. Відмовити в задоволенні позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] , [PERSON] до мене про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності в повному обсязі за безпідставністю. В обґрунтування поданої позовної заяви позивач посилається на те, що з 08 серпня 1998 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, який був зареєстрований в Шепетівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 209. Шлюб розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2019 року, яке набрало законної сили 15.05.2019 року. В період шлюбу було придбано майно, що складається з садового будинку в садовому товаристві «Спорт», розташованому за адресою [ADDRESS] що складається згідно з технічним паспортом на садовий будинок з : садового будинку (А-2) 2001 року забудови загальною площею 137,4 кв.м., основною площею 52,9 кв.м., баня (Б) ,2001 року забудови, літня кухня ч(Б1) 2001 року забудови, гараж (Б2) 2001 року забудови, вбиральня (В) 2001 року забудови , альтанка (Г) 2001 року забудови , № 1,2,3 ворота, хвіртка ,2001 року забудови, №4 огорожа ,2001 року забудови , №№ 5,6 вигреби ,2001 року забудови, №7 колодязь , 2001 року забудови та які належать згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17602805 від 04.02.2008 року позивачу. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,30 га, що має цільове призначення - для дачного будівництва, ведення особистого підсобного господарства, та належить мені згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 14.11.2001 р., серія ІІ-ПЛ № 054223 виданого Щербанівською сільською Радою народних депутатів. Незважаючи на оформлення документів на вказане майно на ім`я позивача він повністю позбавлений доступу до цього майна, не має можливості користуватися та розпоряджатися ним. Спільної згоди з відповідачкою щодо поділу спільного сумісного майна, а саме садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки я не досягнуто. Відтак позивач змушений звернутися до суду з вимогою усунути існуючі перешкоди у користуванні та розпорядженні садовим будинком та земельною ділянкою створені відповідачкою шляхом зобов`язання відповідачки не чинити перешкод у доступі до цього нерухомого майна, користуванні та розпорядженні ним. Вважає, що спірний садовий будинок може бути поділений між ним та відповідачкою в натурі, позивачу можуть бути виділені в ньому наступні допоміжні приміщення на першому поверсі загальною площею 38,0 кв.м. в тому числі : 1-1 коридор площею 14,2 кв.м., 1-2 хол площею 21,6 кв.м., 1-7 санвузол площею 2,2 кв.м., а Відповідачці відповідно на першому поверсі допоміжні приміщення загальною площею 32,0 кв.м. в тому числі : 1-3 гараж площею 19,7 кв.м., 1-4 кухня площею 8,4 кв.м., 1-6 толочна площею 1,9 кв.м., 1-5 коридор площею 2,0 кв.м. На другому поверсі позивачу можуть бути виділені наступні приміщення загальною площею 28,8 кв.м. основною площею 18.6 кв.м. в тому числі 1-8 коридор площею 10,2 кв.м., 1-9 кімната- 18,6 кв.м., а відповідачці відповідно на другому поверсі приміщення загальною площею 38,6 кв.м., основною площею 34,3 кв.м. в тому числі : 1-10 кімната площею 20,1 кв.м., 1-11 вітальня площею 14,2 кв.м., 1-12 санвузол площею 4,3 кв.м. При такому варіанті реального поділу позивачу буде виділено приміщення загальною площею 66,8 кв.м., основною площею 18,6 кв.м., відповідачці приміщення загальною площею 70,6 кв.м., основною площею - 34,3 кв.м., що на 3,8 кв.м. більше ніж у позивачки. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). На приватизованій позивачем земельній ділянці розташовані господарські будівлі та споруди , Б - Баня, Б1 літня кухня , Б2 гараж , В вбиральня, № 7 колодязь, які можуть бути виділені відповідачці та Г альтанка, № № 1, 2, 3 ворота, хвіртка, №4 огорожа - які можуть бути виділені позивачу, оскільки при виділі йому частини садового будинку в окремий об`єкт, підлягає реальному поділу і земельна ділянка , в такий спосіб відбудеться реальний захист його порушених прав. 19.09.2019 року до суду надійшов позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, в якому вони просять встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи із 27.12.2001 року по серпень 2018 року. Визнати об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , садовий будинок за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна 21947064). Стягнути із [PERSON] понесені судові витрати. В обґрунтування поданої позовної заяви треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору посилаються на те, що [PERSON] в період із 08 серпня 1998 року по 15.04.2019 року перебував у шлюбі із [PERSON] . Крім того, від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Починаючи із 27.12.2001 року [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] проживали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками в паспортах. Починаючи з 20.03.2002 року сторони спільно проживали, як одна сім`я, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспортах. Фактично сторони по справі проживали спільно однією сім`єю до серпня 2018 року. Згідно із статтею 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: - наявність спільних витрат; - спільний бюджет; - спільне харчування; - купівля майна для спільного користування; - участі у витратах на утримання житла, його ремонт; - надання взаємної допомоги; - наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; - інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Як вже зазначалося, починаючи з 20.03.2002 року сторони спільно проживали, як одна сім`я, за адресою [ADDRESS] Згідно із свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 11.04.2005 року, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] набули на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] . Облаштування спільного житла, харчування, завжди відбувалося спільно усіма членами сім`ї. Оплата комунальних послуг здійснювалася [PERSON] та [PERSON] . Крім того, спільні кошти [PERSON] , [PERSON] витрачалися на будівництво зокрема садового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений садовий будинок будувався, як за спільний сімейний кошт, так і з метою спільного сімейного відпочинку та спілкування. У спірному садовому будинку додатково протягом усього часу спільного проживання здійснювався поточний ремонт, опоряджувальні роботи. [PERSON] та [PERSON] постійно обробляли земельну ділянку та займались городництвом. [PERSON] та [PERSON] оплачували комунальні послуги та податок за користування земельною ділянкою. Згідно із ч. 3 ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У судовому засіданні [PERSON] прохав відмовити в задоволенні позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] , [PERSON] до нього про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності в повному обсязі за безпідставністю. Надав до суду відзив на позовну заяву третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета позову . В обґрунтування заперечень щодо позову третіх осіб [PERSON] послався на те, що в період шлюбу ним з відповідачкою за первісним позовом було набуто нерухоме майно, що складається з садового будинку в садовому товаристві «Спорт» розташованого за адресою [ADDRESS] . Згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 (зі змінами) технічна інвентаризація - комплекс робіт з обмірювання об`єкта нерухомого майна з визначенням його складу, фактичної площі та об`єму, технічного стану та/або з визначенням змін зазначених характеристик за певний період часу (у разі наявності попередньої інвентаризаційної справи) із виготовленням необхідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) та обов`язковим внесенням відомостей про об`єкт нерухомого майна до Реєстру об`єктів нерухомого майна (після створення цього Реєстру) ; технічний паспорт - документ, що складається на основі матеріалів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, містить основні відомості про нього (місцезнаходження (адреса), склад, технічні характеристики, план та опис об`єкта, ім`я/найменування власника/замовника, відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, відомості щодо суб`єкта господарювання, який виготовив технічний паспорт тощо) та видається замовнику. Технічний паспорт має бути прошнурований, пронумерований та скріплений підписом керівника суб`єкта господарювання, який проводив інвентаризацію, а також підписом виконавця робіт і контролера із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката на право виконання робіт з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Наданий ним до первісного позову технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації спірного майна підтверджує його забудову у 2001 році . Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12, Верховним Судом України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах прийнято ряд постанов у справах про власність і спадкування та сформульовано обов`язкові для всіх судів України правові позиції. Зокрема: 1. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952- IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (вересень 2008 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова від 13 червня 2012 р. № 6-54цс 12). Зазначене безперечно свідчить що, права третіх осіб взагалі ніким не порушені. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Окремої уваги заслуговує надана третіми особами до матеріалів позову копія довіреності від. 24.01.2008 року за якою позивач уповноважив третю особу - [PERSON] представляти його інтереси у відповідних органах з питань реєстрації за ним права власності на спірний будинок та земельну ділянку в установленому законом порядку. Державна реєстрація його прав проводилася на підставі переліку документів, визначених законодавством які були надані ним повіреному, з цим переліком він був добре обізнаний і підтвердив їх вірогідність, відповідність як вимогам законодавства так і фактичним обставинам , відсутність у нього жодних прав щодо майна яке підлягало державній реєстрації. Його права підтверджував своїми власними підписами. У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким, власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Вище викладені обставини свідчать що до моменту державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за позивачем, третя особа - [PERSON] підтвердив відсутність у нього та його дружини майнового права яке б засвідчувало правомочність отримати право власності на спірне нерухоме майно в майбутньому. Що узгоджується із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» яким визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини п`ятої статті 12 вказаного Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Отже, позивач стверджує, що мета звернення до суду, зазначена третіми особами, не пов`язана із захистом їх прав та інтересів. Заявлені третіми особами вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з ним та відповідачкою, починаючи із 27.12.2001 року по серпень 2018 року не зумовлюють жодних юридичних наслідків та не виникає жодних прав на майно споруджене у 2001 році, тому підстави для задоволення цієї вимоги відсутні. Зазначені ним обставини позову свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ним та відповідачкою в період шлюбу. Ця презумпція матеріалами позову поданого третіми особами повністю підтверджується і жодним чином не спростовується. Матеріали поданого третіми особами позову не містять жодних доказів для доведення обставин, необхідних для спростування вказаної презумпції. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ч. 1 та ч.2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Надані третіми особами докази підтверджують обставини належності спірного майна до спільної сумісної власності подружжя, а поставлені питання до мене прямо суперечать наданим письмовим доказам, частина не має жодного стосунку до предмету позову. Вказане вважає свідчить про звернення третіми особами із завідомо безпідставними позовними вимогам, які не відповідають вимогам законодавства. Оскільки розірвання шлюбу не тягне за собою зміни правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Плохута О.В. підтримала позов [PERSON] , просила його задовольнити та відмовити у задоволенні позову третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору з підстав викладених в позові та відзиві на позов [PERSON] .. Звернула увагу на те, що позивач є власником спірного майна а треті особи , якщо і приймали участь в його будівництві то при цьому між ними і позивачем не було якоїсь угоди про це а тому відповідні дії останні здійснювали на добровільній основі і не можуть претендувати на частку в спірному майні. Прохала поділ майна між позивачем та відповідачкою провести у відповідності до висновків проведеної експертизи. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] повністю заперечила проти позову [PERSON] , просила відмовити у його задоволенні та задовольнити позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] з підстав зазначених у позові третіх осіб. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] та їх представник - адвокат Голяніщев Д.Ю. підтримали позов третіх осіб, просили його задовольнити та відмовити у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] з підстав викладених у позові та відповіді на відзив із відповідними доказами наданими третіми особами. Та зокрема у відповіді на відзив треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] просять задовольнити їх позов у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] не виклав свої заперечення щодо наведених третіми особами, які заявляють самостійні вимоги, обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Обгрунтування відзиву [PERSON] базуються виключно на факті державної реєстрації права власності на спірний садовий будинок за ним. Така позиція [PERSON] є помилковою. Згідно із ч. 3 ст. 355 ЦК України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти. ( постанова ВСУ по справі № 6-2253цс15 від 08 червня 2016 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи той факт, що [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про поділ в натурі садового будинку за адресою: [ADDRESS] , без врахування факту участі третіх осіб у його будівництві, [PERSON] та [PERSON] звернулися із позовною заявою саме до нього, оскільки їхня донька [PERSON] визнає факт будівництва садового будинку за спільні кошти її батьків. Посилання на 2001 рік забудови спірного садового будинку, є безпідставними, оскільки дана інформація вноситься до технічного паспорту зі слів замовника, і жодним чином не перевіряється при виготовленні технічного паспорту. [PERSON] та [PERSON] надали належні докази проведення будівельних робіт, які спростовують дане твердження [PERSON] про будівництво будинку у 2001 році. В свою чергу [PERSON] не надав жодного доказу, яким підтверджує факт особистої участі у будівництві спірного садового будинку. Посилання [PERSON] на той факт, що презумпція рівності часток подружжя, матеріалами позову поданого третіми особам повністю підтверджується та жодним чином не спростовується є абсурдним, оскільки [PERSON] та [PERSON] надали доказ: які підтверджують факт їхньої особистої участі у будівництві спірного садового будинку, а [PERSON] не спростував та в заперечив проти жодного із них. Відтак доводи [PERSON] про рівність часток його і [PERSON] у праві власності на спірний садовий будинок є повністю спростованими, та підтвердженими доказами, що долучені до позовної заяви [PERSON] та [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, з 08 серпня 1998 року [PERSON] та [PERSON] перебував у шлюбі, який був зареєстрований в Шепетівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, актовий запис № 209. Шлюб розірвано рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2019 року, яке набрало законної сили 15.05.2019 року. В період перебування сторін у шлюбі, [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю, рішенням 21 сесії 23 скликання Щербанівської сільської Ради народних депутатів від 25.09.2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 га на території с. Нижні Млини Щербанівської сільської ради, з цільовим призначенням для дачного будівництва та ведення особистого підсобного господарства. /т. 1 а.с. 17, т. 2 а.с. 88/ Кількісна характеристика земель переданих у приватну власність становить: для ведення особистого підсобного господарства - 0,2001 га та дачного будівництва - 0,1000 га. /т. 2 а.с. 62/ Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначеним земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери 5324087700:00:040:0226 та 5324087700:00:040:0227. /т. 2 а.с. 49-55/ В подальшому, також в період перебування сторін у шлюбі, на земельній ділянці призначеній для дачного будівництва за адресою [ADDRESS] в садовому товаристві «Спорт», було збудовано садовий будинок, який складається, згідно з технічним паспортом на садовий будинок, з: садового будинку (А-2) загальною площею 137,4 кв.м., основною площею 52,9 кв.м., баня (Б), літня кухня (Б1), гараж (Б2), вбиральня (В), альтанка (Г), №№ 1, 2, 3 ворота, хвіртка, №4 огорожа, №№ 5, 6 вигреби, №7 колодязь. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2008 року серії [NUMBER] , садовий будинок за адресою [ADDRESS] в садовому товаристві «Спорт» був зареєстрований Щербанівською сільською радою на праві приватної власності за [PERSON] 25.01.2008 року. /т. 1 а.с. 14/ [PERSON] 24.01.2008 року та 18.04.2012 року видані довіреності [PERSON] на представництво його інтересів з питань реєстрації права власності на будинок та земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . /т. 1 а.с. 129, 130/ Відповідачка за первісним позовом [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Починаючи із 27.12.2001 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відмітками в паспортах. Починаючи з 20.03.2002 року сторони спільно проживали, як одна сім`я, за адресою [ADDRESS] , що підтверджується відмітками у паспортах. Фактично сторони по справі проживали спільно однією сім`єю до серпня 2018 року. Згідно доданих до позовної заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] копій документів, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] приймав безпосередню участь у будівництві садового будинку за адресою: [ADDRESS] , зокрема, підписував акти приймання передачі виконаних робі, договора /т. 1 а.с. 132-133/, надавав кошти на фінансування будівництва /т.1 а.с. 98, 108/, здійснював купівлю будівельних матеріалів. Факт набуття в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , садового будинку за адресою: [ADDRESS] та його поточний ремонт підтверджується доказами дослідженими у справі. /т. 1 а.с. 98-171/ Крім того, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу здійснювали оплату послуг по електропостачанню садового будинку за адресою: [ADDRESS] . /т. 1 а.с. 205-250, т. 2 а.с. 1-32/ Зазначений садовий будинок будувався, як за спільний сімейний кошт [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , так і з метою спільного сімейного відпочинку та спілкування. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що з [PERSON] та його сім`єю познайомився в 2004 році. Останній попрохав зробити каналізаційну систему до будинку в с.Терешки на даний час Нижні Милини, Полтавського району по вул..Травнева. Замовником на оплату послуг був [PERSON] а безпосередньо за виконану роботу він-свідок оплату отримував від прораба на прізвище- [PERSON] , який виступав посередником. В подальшому після установки за обслуговування вказаної системи розраховувався [PERSON] . Він свідок особисто знає і [PERSON] бо бував у [PERSON] вдома на квартирі в м.Полтаві вважав, що в їхній сім`ї добрі взаємовідносини. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що сім`ю [PERSON] знає з 2008 року в той рік [PERSON] замовляв в нього роботи по поливній системі до будинку в с.Терешки на даний час Нижні Милини, Полтавського району по вул..Травнева і після виконаної роботи розрахувався також [PERSON] . Після установки поливної системи він її обслуговує приблизно 3 чи 4 рази на рік і кожного разу за роботу розраховується [PERSON] а хто живе в будинку свідку невідомо , кожного разу бачив там лише сім`ю [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що проживає по сусідству з будинком [ADDRESS] . Він свідок проживає в даному селі з 90-х років, з 2004 року він бачить на участку лише [PERSON] , [PERSON] ніколи там не бачив. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що 2004 році працював на одному підприємстві з [PERSON] водієм. По проханню останнього доволі часто возив його в с.Нижні Млини , Полтавського району де Данченко будував будинок. Бачив на будівництві і декілька разів його зятя- [PERSON] але ніколи не бачив , щоб він керував роботами робітників , які там працювали. Хто платив робітникам за роботу свідку невідомо. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що він проживає по сусідству з [PERSON] в с.Терешки, Полтавського району, зазначив , що за весь час будівництва будинку жодного разу не бачив там їх зятя - [PERSON] а [PERSON] керував всим будівництвом. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона проживає в с.Терешки з 90-х років , з 2004 року проживає по сусідству з [PERSON] в [ADDRESS] . Охарактеризувала останніх як гарних господарів. Їхнього зятя - [PERSON] з 2004 року бачила приблизно три рази , коли приїздив в гості до [PERSON]. Згідно із статтею 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: - наявність спільних витрат; - спільний бюджет; - спільне харчування; - купівля майна для спільного користування; - участі у витратах на утримання житла, його ремонт; - надання взаємної допомоги; - наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; - інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Приймаючи рішення у справі, суд враховує ту обставину , що [PERSON] не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зазначених ним в позові обставин , що відповідачка та треті особи по справі чинять йому перешкоди у користуванні спірним майном. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини суд, вважає доведеним належними та допустими доказами факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [PERSON] , разом із [PERSON] та [PERSON] , починаючи з 27.12.2001 року по серпень 2018 року. На підставі викладеного враховуючи, що садовий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] був збудований за спільний кошт [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] він підлягає визнанню спільною сумісною власністю зазначених осіб, а тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] слід відмовити, а позов третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] задовольнити. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved