Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 91402,09 грн. за кредитним договором від 04.04.2011 року. Крім того, просить стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.04.2011 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 10500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, правилами користування складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Взяті на себе зобов`язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 31.12.2019 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 91402,09 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився. До позовної заяви представником позивача додана заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї не явки суду не повідомив та відзив до суду не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до заяви відповідача по справі № б/н від 04.04.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 10500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (Далі - Умов) складає між відповідачем та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Заяво. Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ « Приватбанк Крім того, підписання даного договору є згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, встановленого п.п. 2.1.1.2.5., 2.1.1.2.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1., 1.1.5.2 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід,ємних частин договору. Банк використав своє право щодо зміни умов договору, а саме впроваджені зміни відсоткової ставки із 01.09.2014 року до розміру 34,8 % річних, із 01.04.2015 року до розміру 43,2 % річних. Із 01.09.2015 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг, в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.3.1 клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту. Із 01.04.2019 року впроваджені зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме до п.2.1.12.12 в разі порушення зобов,язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за використання кредитом, неустойки та виконання інших зобов,язань, починаючи з 181 -го дня з моменту порушення зобов,язань клієнта з погашення кредиту. Відповідно до умов договору, у разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов,язкового платежу. Згідно до п.1.1.60 договору Мінімальний обов,язковий платіж - розмір боргових зобов,язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати відповідач протягом терміну дії картки. Мінімальний обов,язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В період дії договору, відповідач належним чином не дотримувався умов договору, внаслідок чого станом на 31.12.2019 року у відповідача перед Банком виникла заборгованість в розмірі 91402,09 грн., з яких: - 10210,31 грн. - заборгованість за кредитом; - 72058,61 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 0,00 грн. - заборгованість за комісією; - 5304,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф ( фіксована частина) 4328,67 - штраф ( процентна складова) Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути тіло кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 91402,09 грн., тобто заборгованість за простроченим тілом кредиту, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved