Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

ПАТ "ВТБ Банк" (надалі - Банк) у лютому 2014 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивує свої вимоги тим, що за договором кредиту № R5340036744В від 07 грудня 2012 року [PERSON] було надано кредит у сумі 80 000,00 грн на строк до 07 грудня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00% річних щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту. Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 23 грудня 2013 року має заборгованість у розмірі 101 862,30 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту - 75 038,08 грн, заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8 119,74 грн, заборгованості по сплаті комісії - 6 672,00 грн, суми пені по кредиту за період з 21.01.2013 року по 23.12.2013 року - 2 922,01 грн, суми пені по відсотках за користування кредитом за період з 21.01.2013 року по 23.12.2013 року - 5 128,91 грн, суми пені за несплату комісії за період з 21.01.2013 року по 23.12.2013 року - 3 981,56 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати у розмірі1 018,63 грн. Представник позивача Старенко І.І. у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 07 грудня 2012 року між Банком та [PERSON], [INFO], було укладено кредитний договір № R5340036744В (а.с. 5-10). Умовами вказаного Договору передбачено, що Банк надає [PERSON] кредит у сумі 80 000,00 грн строком до 07 грудня 2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00 % річних щомісячно, відповідно до графіку повернення кредиту та сплатою комісійних винагород за управління кредитом у розмірі 1,39% від початкової суми кредиту щомісячно відповідно графіку в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені строки. Сплата коштів для погашення заборгованості по кредиту здійснюється щомісячно у рівних платежах, списання Банком платежів здійснюється 18 числа кожного місяця (а.с. 5). Факт отримання [PERSON] кредиту у сумі 80 000,00 грн підтверджується меморіальним ордером № 41248 від 07 грудня 2012 року (а.с. 11). Згідно з п.п. 5.3.1 даного Договору, відповідач зобов'язався сплатити комісійну винагороду, повернути отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та строки, встановлені договором (а.с. 7). Відповідно до п. 7.1 цього договору, у випадку прострочення виконання Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% в день від суми невиконаних зобов'язань, включаючи день погашення (а.с. 7). Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 23 грудня 2013 складає 101 862,30 грн (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Частиною 2 статті 1050 К України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, між сторонами склалися цивільні правовідносини по виконанню зобов'язання, що випливає з кредитного договору; відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 80 000,00 грн та зобов'язався повернути вказану суму частинами з виплатою відсотків за користування кредитом, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, сума заборгованості разом зі штрафними санкціями складає 101 862,30 грн. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "ВТБ Банк" обґрунтовані, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені при пред'явленні позову та документально підтверджені.

Outcome: approved