Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач 08.04.2015 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу батька.В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. В інтересах дитини позивач має намір виїхати з дитиною за кордон в зв»язку з проведення АТО на території Донецької області. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за кордон та надання дозволу на виготовлення проїзного документу для дитини. Відповідач такої згоди не надає, у зв»язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить суд надати дозвіл [PERSON], народженому [INFO] уродженця м.Селидове, на тимчасовий виїзд за межі України без згоди батька [PERSON] до досягнення дитиною 16 років у супроводі матері [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглядати справу у її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутності Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Селидівської міської ради належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить задовольнити позов та розглядати справу у їх відсутність, не заперечують проти винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 99 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 20.06.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції Донецькій області, [PERSON]. та [PERSON] перебували з 20.06.2001 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 59. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого 04.09.2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції Донецькій області, [PERSON]. та [PERSON] розірвали шлюбу 04.09.2007 року, актовий запис № 168. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 03.11.2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Селидівського міського управління юстиції Донецькій області, [PERSON]. та [PERSON] перебувають з 03.11.2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 172. Після реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною першою статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.150 ч.2 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до ст.313 ЦК України, фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved