overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

До Любешівського районного суду із позовом звернувся [PERSON]. Просить ухвалити рішення, яким розірвати його шлюб з [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 12 квітня 1999 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Люб"язівською сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис № 2. Від шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя та виховання дітей. Також зазначає, що протягом тривалого часу вони не мають спільного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, проживають окремо, а шлюбно-сімейні відносини фактично між ними припинені. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, згідно поданої заяви, позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю, просить шлюб розірвати та справу розглянути у його відсутності. Будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про причину неявки суд не повідомила. На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту- ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] стверджується та обставина, що 12 квітня 1999 року Люб"язівською сільською радою Любешівського району Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] під актовим записом №2. Згідно свідоцтв про народження серій [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] сторони від шлюбу мають дітей- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відповідно. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту- СК) визначено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя відповідно до статей105, 110 СК. Згідно з частиною 2 статті 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя тривалий час не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові, що в сукупності суперечить інтересам позивача. В суді з'ясовано фактичні взаємини подружжя, установлено дійсні мотиви розлучення, причини позову про розірвання шлюбу, які вказують, що перспектив для збереження шлюбу немає, а тому є всі підстави його розірвати. На підставі частини 1 статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок сплаченого у справісудового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 522/10422/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві [PERSON] зазначила, що 20 серпня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси було прийнято рішення, яким шлюб, укладений між позивачем [PERSON], [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований, згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-ЖД №036543, Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, 23 листопада 2006 року, актовий запис\~ №737, - розірвано. Однак, заявник вказує, що в рішенні суду від 20.08.2015 року судом не було зазначено, що після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - "Колбасова", у звязку з чим, заявник не може оформити необхідні їй документи для виїзду за кордон. [PERSON] в судове засідання не прибула, надала до суду заяву в якій просила суд задовольнити заяву, а справу розглядати без її участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 4 ч.1\~ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430\~цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2015 року судом задоволено позовні вимоги позивача та розірвано шлюб, укладений між позивачем [PERSON], [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований, згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-ЖД №036543, Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, 23 листопада 2006 року, актовий запис\~ №737. Проте, в рішенні не було зазначено що після розірвання шлюбу, відповідачці залишити прізвище - "Колбасова". Відповідно до 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідачки про ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова звернулись з заявою адміністрація КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про застосування примусової госпіталізації до хворої [PERSON] на підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу". У судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3, що діє на підставі довіреності, підтримав заяву лікарні про примусову госпіталізацію та зазначив, що [PERSON] вже знаходилась на лікуванні у психіатричному закладі, 11.04.2014 була доставлена до медичного закладу та 14.04.2014 року була оглянута комісією лікарів КЗОЗ ХОКПЛ №3 і відповідно до висновку комісії [PERSON]. страждає тяжким психічним захворюванням ( у неї має місце галлюцінаторно-параноїдна симптоматика, структурні порушення мислення, агресивна та виявляє агресивні наміри на адресу родичів, відсутня критика до стану), у зв*язку з чим признана необхідність примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі. [PERSON]. за своїм психічним станом уявляє особливу небезпеку для навколишніх та для себе. Обстеження та лікування хворої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Хвора [PERSON] проти застосування до неї примусового лікування не заперечувала. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] була госпіталізована 11.04.2014 року до КЗОЗ «ХОКПЛ №3», 14.04.2014 року було проведено огляд хворої [PERSON]. комісією лікарів КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» і відповідно до акту № 09/2889 від 14.04.2014 року, зазначеної комісії признана необхідність про застосування примусової госпіталізації у психіатричному стаціонарі у зв*язку з тим, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням та представляє небезпеку для себе та оточуючих. Обстеження та лікування хворої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Враховуючи, що на цей час у хворої тяжкий психічний розлад, уявляє небезпеку для оточуючих та для себе, в зв*язку з чим їй рекомендоване примусове лікування віповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON]. психічного захворювання, а також про те, що хвора уявляє небезпеку для оточуючих та потребує примусового лікування. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає можливим застосувати відносно хворої [PERSON]. примусову госпіталізацію. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова звернулись з заявою адміністрація КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про застосування примусової госпіталізації до хворої [PERSON] на підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу". У судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3, що діє на підставі довіреності, підтримав заяву лікарні про примусову госпіталізацію та зазначив, що [PERSON]. вже знаходилась на лікуванні у психіатричному закладі, на протязі останніх пів року знаходилась на лікування двічі, 23.04.2014 була доставлена до медичного закладу та 23.04.2014 року була оглянута комісією лікарів КЗОЗ ХОКПЛ №3 і відповідно до висновку комісії [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, внаслідок якого відсутнє усвідомлення хвороби, виявляє структурні порушення мислення, агресивна та виявляє агресивні наміри на адресу родичів та сусідів, у зв*язку з чим признана необхідність примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі. [PERSON] за своїм психічним станом уявляє особливу небезпеку для навколишніх та для себе. Обстеження та лікування хворої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Хвора [PERSON] проти застосування до неї примусового лікування заперечувала, пояснивши, що вона не має уявлення у зв*язку з чим вона доставлена до суду, та є абсолютно здоровою людиною. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON]. була госпіталізована 23.04.2014 року до КЗОЗ «ХОКПЛ №3», 23.04.2014 року було проведено огляд хворої [PERSON] комісією лікарів КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» і відповідно до акту № 22/3129 від 23.04.2014 року, зазначеної комісії признана необхідність про застосування примусової госпіталізації у психіатричному стаціонарі у зв*язку з тим, що [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням та представляє небезпеку для себе та оточуючих. Обстеження та лікування хворої можливе лише в умовах психіатричного стаціонару. Враховуючи, що на цей час у хворої тяжкий психічний розлад, уявляє небезпеку для оточуючих та для себе, в зв*язку з чим їй рекомендоване примусове лікування віповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON]. психічного захворювання, а також про те, що хвора уявляє небезпеку для оточуючих та потребує примусового лікування. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає можливим застосувати відносно хворої [PERSON] примусову госпіталізацію. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір № б/н від 16.02.2011 року, за умовами якого відповідачем отримано кредит у розмірі 10000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, в зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 02.08.2017 року має заборгованість 25735,92 грн., яка складається з наступного: 4987,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10715,96 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8330,49 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1201,71грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 25735,92 грн., у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір № б/н від 25.04.2012 року, за умовами якого відповідачем отримано кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, в зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.08.2017 року має заборгованість 13016,94 грн., яка складається з наступного: 6659,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3723,45 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1537,62 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 596,04грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 13016,94 грн., у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7» Калугина І.В. про примусову госпіталізацію [PERSON] В госпіталізована в КЛПУ "Міська психіатрична лікарня №7" міста Маріуполя по госпіталізований [PERSON] у зв'язку з погіршенням психічного стану. Психіатрами спостерігався з 2010 року, коли вперше лікувався стаціонарно. На момент надходження заявив, що за ним стежать. Всього стаціонарно лікувався 4 рази. Останнє стаціонарне лікування 06.02 - 25.02.2013 року. Після виписки підтримуючого лікування не приймав. Протягом підлозі року тероризує своїх батьків, б'є батька. Все це робить хворого соціально небезпечним для оточуючих. Представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7» Светлічний П.Є., який діє на підставі доручення, підтримав доводи заяви та пояснила суду, що [PERSON] вкрай злісний, брутальний, лихословить, загрожує оточуючим розправою, після в виписки загрожує батькам вбивством, не на всі питання відповідає по суті, критичної свідомості хвороби немає. Зацікавлена особа: мати хворого [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просили задовольнити заяву КЛПУ "Міська психіатрична лікарня №7" про примусову госпіталізацію [PERSON] та примусово пролікувати останнього. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного огляду №97 від 24.10.2014 року лікарів-психіатрів КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7» що у [PERSON] страждає психічним захворюванням: органічний маячний (шізофреноподобное) розлад. У зв'язку з агресивною поведінкою - підлягає госпіталізації в примусовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що в стані психічного здоров'я [PERSON] виявляються ознаки психічного розладу, які свідчать про необхідність його примусової госпіталізації до лікарні, що підтверджується комісійним оглядом [PERSON], тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для госпіталізації до психіатричного закладу останнього, а тому задовольняє заяву КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7». На підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7» Калугина І.В. про примусову госпіталізацію [PERSON] В госпіталізована в КЛПУ "Міська психіатрична лікарня №7" міста Маріуполя по напряму чергового лікаря психіатра у відділення № 2 госпіталізована [PERSON] у зв'язку з погіршенням психічного стану. Напередодні госпіталізації стан хворої різко погіршав: погано спить, зі слів батька "поводиться нестерпно", проявляє аліменти агресії, погрожує батькам, проклинає родичів, легко збудлива, за собою практично не доглядає, не причісується, відмовляється приймати душ, злобна і агресивна по відношенню до сусідів. Все це робить хвору соціально небезпечною для оточуючих. Представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7» Аверкіна С.В., яка діє на підставі доручення, підтримала доводи заяви та пояснила суду, що [PERSON] перебуває на обліку за місцем проживання у психіатра з дитинства. Спочатку спостерігалася з приводу розумової відсталості, в подальшому був виставлений діагноз шизофренія (зі слів батька). Інвалід 2 групи. В психіатричному стаціонарі лікувалася один раз з 02.06.201 рік по 18.06.2014 рік. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хвору необхідно примусово госпіталізувати, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно акту комісійного огляду №83 від 19.09.2014 року лікарів-психіатрів КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7» що у [PERSON] помірна розумова відсталість з порушенням поведінки. У зв'язку з тим, що хвора не може дати усвідомлене письмову згоду в силу безграмотності і поганого психічного стану, а за відсутності стаціонарного лікування може бути небезпечною для оточуючих та неї, на підставі чого є необхідним примусово її госпіталізувати до лікарні. Таким чином, судом встановлено, що в стані психічного здоров'я [PERSON] виявляються ознаки психічного розладу, які свідчать про необхідність її примусової госпіталізації до лікарні, що підтверджується комісійним оглядом [PERSON], тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для госпіталізації до психіатричного закладу останньої, а тому задовольняє заяву КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7». На підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved