overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

В серпні 2019 року Романівська селищна рада Житомирської області звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посилаючись на відсутність у нього спадкоємців за заповітом і за законом. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява Романівської селищної ради Житомирської області підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1277 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається протягом спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Романів Житомирської області помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входять грошові кошти в сумі 65019,35 грн, які знаходяться на картковому рахунку, що відкритий у Регіональному відділенні акціонерного товариства " КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" у м. Житомир. З довідки комунальної установи "Романівський дитячий будинок-інтернат" №235 від 16 серпня 2019 року вбачається, що [PERSON] з 7 вересня 1994 року до дня смерті проживав в даній комунальній установі в смт. Романів Житомирської області та знаходився на повному державному утриманні. З матеріалів спадкової справи №21/2018, що заведена приватним нотаріусом Романівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Прогонним Є.М. після смерті [PERSON] вбачається, що спадкоємці останнього за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини не зверталися, особи, які відмовилися від її прийняття теж відсутні. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

В серпні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 05 грудня 2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та постійні сварки, які виникали між ними через різні погляди на побутові питання, виховання дитини та матеріальне забезпечення сім`ї. Через сварки та непорозуміння жити разом вони не змогли, тому останнім часом разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважала, що подальше спільне проживання неможливе. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. 24 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав 20 жовтня 2020 року, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 грудня 2015 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки " [PERSON] " змінити на дошлюбне " [PERSON] ".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В січні 2013 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11906,32 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 29.02.2012 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВL_КГ100097021, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7000,00 гривень строком до 28.02.2015 року зі сплатою 0,01 процентів річних за користування кредитними коштами. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 13.01.2014 р. утворилась заборгованість на загальну суму 11906,32 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість та судові витрати у розмірі 229,40 гривень. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з договору банківського обслуговування № ВL_КГ100097021 від 29.02.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік з кінцевим терміном повернення 28.02.2015 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 13.01.2014 року є заборгованість - 11906,32 грн., яка складається з наступного: - 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 0,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750,32 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; - 2155,34 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В січні 2013 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 9134,50 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 06.10.2011 року між ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № ВLaЖГА00084548, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000 гривень строком до 06.10.2014 року зі сплатою 15 процентів річних за користування кредитними коштами. Свої зобов'язання відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 03.01.2014 р. утворилась заборгованість на загальну суму 9134,50 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану кредитну заборгованість та судові витрати у розмірі 229,40 гривень. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається з договору банківського обслуговування № ВLaЖГА00084548 від 06.10.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 06.10.2014 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 13.01.2014 року має заборгованість - 9134,50 грн., яка складається з наступного: - 4889,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 907,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1487,50 грн. - заборгованість по комісії за управління кредитом; - 1850,26 грн. - заборгованість по сплаті штрафних санкцій. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати та на користь держави - залишок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В січні 2014 року заявник звернувся до суду з даною заявою, про встановлення факту родинних відносин, а саме просив встановити, що [PERSON], яка померла [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог посилався на ті обставини, що через невідповідність прізвища померлої матері дитини у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження малолітнього служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради не має можливості вирішити питання про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. В судове засідання представник заявника не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO]. Його матір'ю є [PERSON] (а.с. 4) [INFO] мати малолітнього [PERSON] померла. У свідоцтві про смерть вказане її дівоче прізвище "[PERSON]" (а.с. 7) Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 20.11.1992 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] та подружжю присвоєно спільне прізвище [PERSON] (а.с. 11) Також дівоче прізвище померлої "[PERSON]" зазначається в рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2004 року у цивільній справі про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] В той же час, на підставі рішення того ж суду від 14.11.2005 року у цивільній справі № 2-5-4406/05 внесені зміни до актового запису про народження малолітнього [PERSON] шляхом видалення відомостей про батька, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 6) Розбіжність прізвищ матері малолітнього перешкоджає службі у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради вирішити питання про надання [PERSON] статусу дитини позбавленої батьківського піклування. Таким чином, збіг імені та по-батькові [PERSON], дати її народження в документах, що долучені до матеріалів цивільної справи, дають суду підстави вважати, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В січні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 1539,84 грн., посилаючись на те, що відповідач прострочив сплату по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомленийналежним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2007 року [PERSON] уклав з ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір №003-22038-040607, згідно якого йому було відкрито кредитну лінію на суму 1500 грн., при умові сплати відсотків за користування кредитом 29,90 річних. Сплату по кредиту відповідач провів частково та допустив заборгованість по сплаті кредиту, яка станом на 23.11.2013 року складає 1539,84 грн. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №003-22038-040607 від 04.06.2007 року; тарифами; анкетою позичальника; анкетою клієнта; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики. Судові витрати становлять 229,40 грн. і відповідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В січні 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 2094,89 грн., посилаючись на те, що відповідач прострочила сплату по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.04.2008 року [PERSON] уклала з ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір №001-22098-260408, згідно якого їй було відкрито кредитну лінію на суму 3000 грн., при умові сплати відсотків за користування кредитом 29,90 річних. Сплату по кредиту відповідач провела частково та допустила заборгованість по сплаті кредиту, яка станом на 25.12.2012 року складає 2094,89 грн. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №001-22098-260408 від 26.04.2008 року; тарифами; анкетою позичальника; анкетою клієнта; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України "За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти". Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач умови кредитного договору не виконує, що є підставою для стягнення позики. Судові витрати становлять 229,40 грн. і відповідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В січні 2014 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду, тому просить суд у регресному порядку стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 4320,80 грн. В судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, проте у своїй заяві від 25.02.2014 р. просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач також надав заяву від 25.02.2014 р. в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 26 квітня 2011 року між ПрАТ «АСК «Інго Україна» та ТОВ «Перша Лізингова компанія» був укладений договір добровільного страхування автотранспорту № 250520640.11. 12 червня 2011 року близько 17 год. 15 хв. в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області на перехресті вулиць Леніна - Гоголя, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом не був уважним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд» д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ «Перша лізингова компанія». Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2011 року (справа № 3-2620/11р.) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На підставі звіту № 107 СПД [PERSON] про оцінку вартості матеріального збитку, колісного транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ «Перша лізингова компанія» та на підставі рахунку № Я-00001069 від 30.07.2011 р. ФОП [PERSON] було складено страховий акт № 59875 від 16.09.2011 року на суму 4320,80 грн. У відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування», позивач у якості страхового відшкодування сплатив ТОВ «Перша Лізингова компанія» грошові кошти в розмірі 4320,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9187 від 13.10.2011 року. Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин, вимогу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» про стягнення з [PERSON] шкоди завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди в порядку регресу в сумі, 4320,80 грн. суд вважає обґрунтованою, такою що підлягає задоволенню. На підставі ст. 79, 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим будинком № 48, що знаходиться по вулиці Лісова в м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідач втратив право користування спірним житлом, оскільки не проживає в будинку понад один рік без поважних причин. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Причини неявки в судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного на Універсальній товарній біржі "Фенікс" 26.02.2001 року, [PERSON] придбав у [PERSON] цілий житловий будинок з відповідними господарськими і побутовими будовами і спорудами, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Лісова, 48. Як вбачається з довідки, виданої ЖКП ММР "Прибужжя" 28.04.2014 року за № 226, за адресою: м. Миколаїв, вул. Лісова, 48 зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідно до акту, складеному 19.05.2014 року в присутності свідків, [PERSON] з моменту реєстрації (з 2004 року) не проживала за адресою: [INFO]. Особистих речей за даною адресою не зберігає, комунальні послуги за себе не оплачує. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування житловим будинком № 48 по вулиці Лісова в м. Миколаєві. За таких обставин позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial