Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Чернецького Михайла Андрійовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора. В обґрунтування позову зазначивши, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, ВКО №950495 реєстр №571 від 11.06.2008, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим С.В. 11.06.2008 між [PERSON] та ВАТ « Сведбанк» був укладений кредитний договір №0301\\0608\\71-114. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №0301/0608/71-114-Z-1, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, що 11.06.2008 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міської нотаріального округу Віхровим С.В. 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0301/0608/71-114 від 11.06.2008, укладеним між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] , на користь ПАТ "Альфа-Банк". 15.11.2018 рішенням державного реєстратора Чернецького Михайла Андрійовича на підставі іпотечного договору № 0301/0608/71-114-Z-1, відбулась реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним Товариством «Альфа-Банк». На підставі викладеного, позивач вважає, що рішення державного реєстратора є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а тому просив суд визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Чернецького Михайла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ідентифікаційний номер:44059370 від 15.11.2018, на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним Товариством « Альфа-Банк» (ЄДРПОУ 23494714). Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.34). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року за клопотанням представника позивача витребувано докази (а.с.43). Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.120). 16 липня 2019 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Також підтримала в повному обсязі надані до суду письмові пояснення по справі. Зокрема зазначила, що реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна зазначається обов`язково, якщо на момент формування заяви відповідний номер присвоєний об`єкту нерухомого майна за допомогою програмних засобів ведення державного реєстру прав. Проте в оскаржуваному рішенні відсутній реєстраційний номер квартири [ADDRESS] , незважаючи на те, що відповідний номер 1694701812101 присвоєний об`єкту нерухомого майна за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. Представник відповідача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - Черкавський Ю.С. в судовому засіданні підтримав наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував. Зазначив, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки не здійснювалося, відповідач придбав право власності у добровільному порядку, за згодою позивача на підставі застереження, встановленого сторонами в іпотечному договорі. Таким чином, рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно було прийнято державним реєстратором на підставі згоди позивача, передбаченої іпотечним договором, а тому положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не можуть бути застосовані і твердження не відповідають чинному законодавству України. Також просив суд звернути увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №755/9555/18, відповідно до якого позивачем обрано не правильний спосіб захисту (а.с. 52). Відповідач - державний реєстратор Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Чернецький Михайло Андрійович у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача Черкавського Ю.С. , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що 11.06.2018 між позивачем та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №0301\\0608\\71-114. З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №0301/0608/71-114-Z-1, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, що 11.06.2008 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міської нотаріального округу Віхровим С.В. (а.с.22-25, 26-27). 25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0301/0608/71-114 від 11.06.2008, укладеним між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] , на користь ПАТ "Альфа-Банк". Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2013 року з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Альфа-Банк», за договорами кредиту № 0301/0608/71-114 від 11.06.2008, в розмірі 951553,94 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 897400,01 грн.; заборгованість по відсотках - 52750,52 грн., пеня - 1403,41 грн., звернуто стягнення згідно іпотечного договору № 0301/0608/71-114-Z-1 від 11 червня 2008 року на предмети іпотеки - квартиру [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] на вищезазначене рішення залишено без задоволення (а.с.13-21). 15.11.2018 рішенням державного реєстратора Чернецького Михайла Андрійовича, на підставі іпотечного договору № 0301/0608/71-114-Z-1, відбулась реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за Акціонерним Товариством «Альфа-Банк». Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Згідно ч.ч.1-3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до приписів ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку банк, скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у судовому порядку. Проте, в подальшому використав ще і позасудовий спосіб задоволення своїх вимог, що є порушенням чинного законодавства. Водночас, в даній справі вимоги позивача про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру не підлягають задоволенню з огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, де суд вказав, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (п.32). Вимоги про скасування відповідних записів про проведену державну реєстрацію права власності за відповідачем АТ «Альфа Банк» позивачем не заявлені. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту. Проте, позивач не позбавлений права звернутися до суду в інший передбачений законом спосіб. Відповідно до вимог 141 ЦПК та з урахуванням результату розгляду справи, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed