Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.11.2011 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 14600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що заява підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. У порушення умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості належним чином не виконала. У зв'язку з чим станом на 06.06.2017 року має заборгованість - 27083,90 гривень, яка складається з: 732,30 гривень - тіло кредиту; 6872,31 гривень - відсотки за користування кредитом; 17713,39 гривень - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 1265,90 гривень - штраф (процентна складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 27083,90 гривень та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 01.11.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 14600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2.1.1.12.2 умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно кредитного договору № б/н від 01.11.2011 року передбачено, що у разі порушення умов та правил надання банківських послуг, позичальник сплачує пеню, а також штраф. Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Зі змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Однак, відповідач зазначені норми закону та умови договору не виконала, в результаті чого станом на 06.06.2017 року має заборгованість - 27083,90 гривень, яка складається з: 732,30 гривень - тіло кредиту; 6872,31 гривень - відсотки за користування кредитом; 17713,39 гривень - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 1265,90 гривень - штраф (процентна складова). Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно п. 1.1.2.1.6 умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 01.11.2011 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, у свою чергу, відповідач не надала банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діє на момент звернення позивача з позовом до суду, а тому позов є обґрунтованим. Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 1600,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № б/н від 01.11.2011 року у загальній сумі 27083 гривень 90 копійок та 1600 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Outcome: approved