Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON], які за життя придбали квартиру [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] її чоловік - [PERSON] та син - [PERSON] склали заяву про відмову від прийняття належної їм частки у спадщині. Позивач звернулась до Шостої дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але згодом отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивувавши тим, що позивач не надав правовстановлюючих документів на квартиру. Стверджує, що оригінали правовстановлюючих документів на квартиру безпідставно утримуються відповідачем. Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судові засідання з'являвся представник позивача, обставини та вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1962 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VI УР № 130499, виданим бюро запису актів громадянського стану Кіровського району ради депутатів Дніпропетровської області. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 -КИ № 328451, актовий запис № 1199. Дошлюбним прізвищем [PERSON] - є "Чорна", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюби ІV-КИ № 428807 від 27.04.1991 року, виданим Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська 27.04.1991 року, актовий запис № 309. Згідно відповіді на запит від 15.07.2016 року № 9679, складеним державним реєстратором КП "ДМТБІ" ДОР, в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS], станом на 31.12.2012 року містяться відомості про зареєстроване право власності за [PERSON]. [PERSON] померла 05.05.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 571145, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 06 травня 2014 року, актовий запис № 480. Згідно заяви від 03.11.2014 року № 1688, поданої до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, чоловік померлої - [PERSON] та син - [PERSON] відмовились від права на прийняття належної їм частки у спадщині, яка залишилася після смерті [PERSON], на користь доньки померлої - [PERSON] Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується заявою від 03.11.2014 року № 1684, поданої до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. 12 серпня 2016 року постановою державного нотаріусу Шостої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Отже, [PERSON] набув права власності на квартиру № 42, що розташована в житловому будинку № 22 по вул. Богдана Хмельницького в м. Дніпро в період перебування у шлюбі та вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя, частки якого виходячи з положень ст. 60, 70 СК України є рівними. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~ Зі змісту\~ст. 321 ЦК України\~вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~\~\~Згідно зі\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1269 спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, судом встановлено, що єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], що складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] - є [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги викладені у позовній заяві є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved