Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

КС "Кредит-Агро" (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про стягнення боргу за кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про їх уточнення зазначалося, що [PERSON] (відповідач-1) є членом КС "Кредит-Агро" (позивача). У вересні 2017 року між позивачем та відповідачем-1 укладено чотири кредитні договори, відповідно до умов яких відповідач-1 отримав кредити у загальному розмірі 196000,00 гривень строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитами у розмірі 34% річних. Крім того, між позивачем та відповідачем-2 були укладені чотири договори поруки, згідно з якими відповідач-2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитними договорами. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, а саме надав відповідачу-1 кредит у розмірі, встановленому договорами, що підтверджується видатковими касовими ордерами. Відповідач-1 свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, відсотки за час дії договорів не сплатив, основні суми боргу у визначений договорами строк не повернув. Враховуючи викладене та посилаючись на приписи діючого законодавства, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитними договорами з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у загальному розмірі 287922,92 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання 30 березня 2020 року не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання 30 березня 2020 року не з`явилися. Відповідач-1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата. За таких обставин відповідач-1 викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. Відповідач-2 та його представник про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суду невідомі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з заявами-анкетами від 14, 15, 18, 19 вересня 2017 року відповідач-1 звертався до позивача з проханням надати йому кредит (а.с. 6, 13, 20, 27). 14, 15, 18, 19 вересня 2017 року між позивачем і відповідачем-1 були укладені чотири ідентичні кредитні договори №№ 00120, 00121, 00122, 00123, відповідно до умов яких відповідач-1 по кожному договору отримав кредити у розмірі 49000,00 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитами у розмірі 34% річних (а.с. 7-10, 14-17, 21-24, 28-31). Крім того, 14, 15, 18 і 19 вересня 2017 року між позивачем і відповідачем-2 укладено чотири ідентичні договори поруки №№ 00120-П-1, 00121-П-1, 00122-П-1, 00123-П-1 (а.с. 12, 19, 26, 33), відповідно до умов яких відповідач-2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед позивачем за належне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитними договорами. Строк припинення поруки сторонами узгоджено до повного виконання умов цього договору з обох сторін (п. 4.1 договорів поруки). Позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, видавши відповідачу-1 грошові кошти згідно з вказаними кредитними договорами, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 14, 15, 18 і 19 вересня 2017 року (а.с. 11, 18, 25, 32). Відповідно до п. 3.1 кредитних договорів плата за користування кредитом (процентами) є фіксованою і становить 34% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Пунктом 3.6 кредитних договорів передбачено, що прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитування. Відповідач-1 свої зобов`язання за вказаними кредитними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 287922,92 гривень, яка відображена у розрахунку позивача. Так, заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2017 року № 00120 становить 65658,60 гривень та складається з наступного: -тіло кредиту у розмірі 49000,00 гривень; -проценти за фактичне користування грошовими коштами у розмірі 16658,60 гривень (49000,00 гривень х 34% / 365 днів х 365 днів). При цьому заборгованість по вказаному кредитному договору з урахуванням інфляційних втрат за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно становить 70601,03 гривень (65658,60 гривень х 101,7% х 101,4% х 100,8% х 101,0% х 100,5% х 100,9% х 101,0%). Розмір 3% річних за вказаним кредитним договором за період з 15 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року (258 днів прострочення) становить 1393,20 гривень (65658,60 гривень х 3% / 365 днів х 258 днів). Загальна сума заборгованості становить 71994,23 гривень. Заборгованість за кредитним договором від 15 вересня 2017 року № 00121 становить 65658,60 гривень та складається з наступного: -тіло кредиту у розмірі 49000,00 гривень; -проценти за фактичне користування грошовими коштами у розмірі 16658,60 гривень (49000,00 гривень х 34% / 365 днів х 365 днів). При цьому заборгованість по вказаному кредитному договору з урахуванням інфляційних втрат за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно становить 70601,03 гривень (65658,60 гривень х 101,7% х 101,4% х 100,8% х 101,0% х 100,5% х 100,9% х 101,0%). Розмір 3% річних за вказаним кредитним договором за період з 16 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року (257 днів прострочення) становить 1387,80 гривень (65658,60 гривень х 3% / 365 днів х 257 днів). Загальна сума заборгованості становить 71988,83 гривень. Заборгованість за кредитним договором від 18 вересня 2017 року № 00122 становить 65658,60 гривень та складається з наступного: -тіло кредиту у розмірі 49000,00 гривень; -проценти за фактичне користування грошовими коштами у розмірі 16658,60 гривень (49000,00 гривень х 34% / 365 днів х 365 днів). При цьому заборгованість по вказаному кредитному договору з урахуванням інфляційних втрат за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно становить 70601,03 гривень (65658,60 гривень х 101,7% х 101,4% х 100,8% х 101,0% х 100,5% х 100,9% х 101,0%). Розмір 3% річних за вказаним кредитним договором за період з 19 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року (254 днів прострочення) становить 1371,60 гривень (65658,60 гривень х 3% / 365 днів х 254 днів). Загальна сума заборгованості становить 71972,63 гривень. Заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2017 року № 00123 становить 65658,60 гривень та складається з наступного: -тіло кредиту у розмірі 49000,00 гривень; -проценти за фактичне користування грошовими коштами у розмірі 16658,60 гривень (49000,00 гривень х 34% / 365 днів х 365 днів). При цьому заборгованість по вказаному кредитному договору з урахуванням інфляційних втрат за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно становить 70601,03 гривень (65658,60 гривень х 101,7% х 101,4% х 100,8% х 101,0% х 100,5% х 100,9% х 101,0%). Розмір 3% річних за вказаним кредитним договором за період з 20 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року (253 днів прострочення) становить 1366,20 гривень (65658,60 гривень х 3% / 365 днів х 253 днів). Загальна сума заборгованості становить 71967,23 гривень. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14. 3 лютого 2020 року представником відповідача-2 [PERSON] подано клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи для встановлення обгрунтованого та доведеного розрахунку боргу боржника перед кредитором, оскільки [PERSON] (відповідач-2) не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 116-117). При цьому будь-якого іншого розрахунку заборгованості суду не надано. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 березня 2020 року клопотання представника відповідача-2 [PERSON] про призначення судово-економічної експертизи залишено без розгляду відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України. Таким чином суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на те, що відповідач-1 не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами щодо сплати кредиту та відсотків, а відповідач-2 є поручителем, суд дійшов висновку про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 287922,92 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір у розмірі 4318,84 гривень слід покласти на відповідачів порівну та стягнути на користь позивача по 2159,42 гривень з кожного. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved