Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася 24.11.2016 року до Дружківського міського суду з заявою про встановлення факту смерті . В своїй заяві вона посилається на те, що 29 серпня 2016 року в м. Зугресі м.Харцизька помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина. Для оформлення спадщини та отримання допомоги на поховання їй треба отримати свідоцтво про смерть чоловіка. На підставі медичної довідки про смерть вона звернулася до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Донецькій області. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки надане їй медичне свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт смерті. У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що 29 серпня 2016 року в м. Зугресі м.Харцизька помер [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO] Краснодарського краю. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, на вимогах наполягає, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву з клопотанням відкласти розгляд справи не надали. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів у Зугреському міському відділі ЗАГС Донецької області 06 вересня 1969 року зроблено відповідний актовий запис № 117 (а.с. 13). У медичній довідці про причини смерті від 30 серпня 2016 року, наданою у центральній міській лікарні м.Харцизька №2 зазначено, що 29 серпня 2016 року помер [PERSON] у віці 68 років , причина смерті інтоксикація, захворювання правой нирки (а.с.23). У лікарському свідоцтві про смерть № 164 від 30 серпня 2016 року, виданому центральною міською лікарнею м.Харцизька №2 також вказано, що 29 серпня 2016 року помер [PERSON], [INFO] в м.Зугресі м.Харцизька (а.с.22). Заявником [PERSON] також надано в якості доказів направлення на консультацію до онколога, копію медичної картки, копію цитологічного дослідження, виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідку про перебування хворого на амбулаторному лікуванні під наглядом онколога, свідоцтво про смерть, яке видане в м.Зугрес м.Харцизька, довідка для надання допомоги на поховання (а.с. 14-25). [PERSON] було поховано 30.08.2016 року на цвинтарі №3 м.Зугрес, про що свідчить відповідна довідка на фотографіями його могили, які надані заявником (а.с. 26-28). Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для отримання належно оформленого свідоцтва про смерть з метою отримання коштів на поховання та оформлення спадщини. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На звернення [PERSON] до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції їй було роз'яснено, що для державної реєстрації смерті чоловіка їй необхідно пред'явити паспорт та надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року №545. Надати таке лікарське свідоцтво у заявниці немає можливості, оскільки її чоловік помер на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про смерть її чоловіка видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року №545. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто свідоцтво про смерть [PERSON], померлого 29серпня 2016 року, видане 30 серпня 2016 року в м. Харцизьку на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved