Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні звернувся до суду із зазначеним позовом , посилаючяись на те , що в 1986 році перебував у трудових відносинах з Миронівським АТП 13243 Київського областного управління автомобільного транспорту, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» - відповідач у справі , на посаді старшого майстра посажирської колони з годинною тарифною ставкою 0,93 крб. при 6 годинному робочому дні. Після подій в 1986р. на Чорнобильській АЕС, його було відряджено до зони відчуження. У період часу з 23 грудня 1986 року по 26 січня 1987 року він виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме ремонт автобусів та обладнання, які були задіяні у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На даний час [PERSON] має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи, захворювання пов'язано з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. [PERSON] на даний час дізнався, що йому невірно нарахована заробітна плата за роботу і вказаний ним період, а саме під час нарахування заробітної плати не збільшено на 100 %, тобто вдвічі тарифну ставку, не нарахована премія за роботу в зоні ЧАЕС в розмірі 60 % тарифної ставки. У зв'язку з цим 05 квітня 2017 року [PERSON] письмово звернувся до Відповідача з проханням поновити його порушені права шляхом перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження. Листом від 06 квітня 2017 року № 11 йому було відмовлено у перерахунку заробітної плати з посиланням на ті обставини, що на даний час нормативно - правові акти колишнього СРСР не діють на території України, а отже відсутні підстави для перерахунку заробітної плати. Позивач звернувся до суду та просить суд зобовязати відповідача по справі провести перерахунок його заробітної плати за період часу з 23 грудня 1986 року по 26 січня 1987 року з урахуванням збільшення тарифної ставки на 100 % та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за цей період та видати нову довідку про заробітну плату з урахуванням перерахунку для подання її до органів Управління пенсійного фонду України для нарахування пенсії. У судове засідання сторони не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи належним чином судом повідомлені. Представник позивача за довіреністю від 02 березня 2017 року [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Голова правління ПрАТ «Миронівське АТП 13243» Матвійко В.Т. просить справу розглянути без участі представника, у зв'язку з відсутністю посади юриста та при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується інформацією, яка міститься у фотокопії посвідчення серії [NUMBER] виданого 15 вересня 1998 року Київською обласною державною адміністрацією . До 1986 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Миронівським АТП 31042 Київського обласного управління, правонаступником якого є відповідач, на посаді старшого майстра пасажирської колони з годинною тарифною ставкою 0,93 крб. при 6 годинному робочому дні та 6 - ти денному ( 36 - годинного) робочого тижня що підтверджується інформацією, яка міститься у довідці без дати та номера, виданої АТ «Миронівське АТП 13243». 05 квітня 2017 року [PERSON] письмово звернувся до Відповідача з проханням поновити його порушені права шляхом перерахунку заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно маршрутного листа та видати довідку про заробітну плату працівника за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках з урахуванням збільшення на 100 % тарифної ставки за період з 23 грудня 1986 року по 21 січня 1997 року та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки за цей період. Згідно листа від 06 квітня 2017 року №11 [PERSON] було відмовлено у перерахунку заробітної плати (а.с. 21). Згідно інформації, які міститься у довідці без дати та номеру, що в матеріалах справи (а. с. 11) [PERSON] у період часу з 23 грудня 1986 року по 26 січня 1987 року працював на посаді старшого майстра Миронівського АТП 13243 та виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль. Посадовий оклад (тарифна ставка) складала 150 крб. , проведено перерахунок заробітку з урахуванням коефіцієнта 2,284; 2,304 та заробітна плата склала 1626 крб. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до статті 70 вказаного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Відповідно до розяснення наданого Державним агентством України з управління зоною відчуження від 05.02.2013 року №01-367/1.4.1 до зони №3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці в таких розмірах: - від 1 до 5 Кі/км2 - на 20 - 30 процентів; - від 5 до 10 Кі/км2 - на 30 - 40 процентів; - від 10 до 15 Кі/км2 - на 40 - 60 процентів; - від 15 до 30 Кі/км2 - на 60 - 80 процентів; - понад 30 Кі/км2 - на 80 - 100 процентів. Суд вважає, що [PERSON] під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виконував складні та термінові роботи. Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час. Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100% тарифної ставки (посадового окладу). Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Рада СРСР, Рада Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Рада Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Рада Міністрів УРСР і Української республіканської Рада професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці, підвищеної у два рази. В звязку з тим, що під час розгляду даної справи було встановлено, що у період часу з 23 грудня 1986 року по 26 січня 1987 року [PERSON] виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні небезпеки, яка відноситься до території з найбільшим рівнем радіоактивного опромінення, суд вважає, що позивачу повинно бути зроблений перерахунок заробітної плати, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з обліком всіх зазначених вище постанов, в тому числі тарифна ставка за період виконання робіт Позивачем в зоні небезпеки повинна бути підвищена на 100 %, тобто в два рази та нарахування премії в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за цей період. Суд вважає, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами. Це прямо передбачено ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно наказу Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 N 644 якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то слід видавати довідку встановленого зразка. Отже, обовязок щодо видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС лежить на підприємстві, установі, організації з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт. Факт перебування позивача [PERSON] у трудових стосунках з 23 грудня 1986 року по 26 січня 1987 року підприємством, яким на час розгляду справи в суді є ПрАТ «Миронівське АТП 13243» є беззаперечним і таким, що підтверджується дослідженими письмовими матеріалами справи. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. ст. 10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). З урахуванням викладеного суд прийшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак, такими, що підлягають задоволенню . З відповідача підлягає стягненню судовий збір на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" на користь держави.

Outcome: approved