Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач 8 травня 2019 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання їхньої спільної неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 14 травня 2009 року - з твердої грошової суми 500 грн щомісячно на тверду грошову суму 3500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2). Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надсилала. Спрощене провадження у справі відкрите 23 травня 2019 року (а.с.24). Відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві, було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26) відповідач вчасно повідомлений про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяви про його виклик у судове засідання не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також щодо розміру аліментів не надав. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50% для дитини відповідного віку, в той час як дитина отримує лише 500 грн. Цих коштів не вистачає, оскільки постійно зростають споживчі ціни, купівельна спроможність гривні знецінюється. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини з твердої грошової суми 500 грн щомісячно на 3500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно з копією свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як видно з копії паспорту дитина документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон (а.с.9). Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 14 травня 2009 року та копії виконавчого листа з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 500 грн щомісячно (а.с.10, 11). Згідно з довідками НВК "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей", [PERSON] навчається в цьому навчальному закладі, батько [PERSON] участі у вихованні доньки не бере, не відвідує батьківські збори, шкільні заходи, не спілкується з учителями. Дитина щоденно харчується в шкільній їдальні, сума обіду становить 12,27 грн (а.с.12, 13). Згідно з копіями квитанцій, які надані позивачем, остання придбала для дитини різноманітну персональну техніку: смартфон, навушники тощо (а.с.14-16). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач займається підприємницькою діяльністю (а.с.17-18). Відповідно до копії довідки Жмеринської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості , позивач не перебуває на обліку в центрі зайнятості (а.с.19). Згідно з довідкою квартального комітету "Заріччя" від 9 квітня 2019 року, дитина проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні (а.с.20). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім цього, суд враховує, що аліментні правовідносини - це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним, і у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. (Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року, справа № 581/638/17-ц). Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, займається підприємницькою діяльністю, згідно позовної заяви, має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей. Позивач непрацевлаштована, перебуває на тимчасових заробітках за кордоном. Слід зауважити, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є завищеним та необгрунтованим, та значно (в два рази) перевищує рекомендований мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Тому суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін в розмірі прожиткового мінімуму. Суд приходить до висновку, що стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в розмірі, який вона просить, ставитиме відповідача в скрутне матеріальне становище та може призвести в подальшому до невиконання судового рішення. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача з твердої грошової суми 500 грн щомісячно на прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Положеннями частини першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Збільшення розміру аліментів відбувається у момент постановлення судового рішення, що набрало законної сили (Постанова Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 577/3972/16-ц). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial