Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 1.Позиція позивача. 07 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 61,2 кв. м., житловою площею 37,4 кв. м. Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та утриманні КП «Ладжитлосервіс». Позивач постійно проживає в даному помешканні, сплачує рахунки за послуги, в тому числі надані КП «Ладжитлосервіс» за утримання будинку. З 2013 року по день звернення до суду неодноразово мало місце залиття квартири позивача, передостаннє з яких відбулося влітку 2019 року. Поряд з чим зазначає, що відповідно до акта про огляд даху, покрівлі жилого будинку та обстеженням квартири після залиття від 05 червня 2019 року встановлено, що стан рубероїдного покриття, парапетів, стан примикань до парапетів потребує ремонту тощо. Також встановлено, що 01.06.2019 відбулося залиття квартири, належної на праві власності позивачу. В результаті залиття вказана вище квартира отримала наступні пошкодження: при вході в квартиру в загальному коридорі намокла стеля, стіна - 2 м2, коридор - намокла стеля (сатенгіпс) - 0,3 м2, з`явились жовті плями; кухня намокла стеля над вікном (сатенгіпс) - 0,54 м2; з`явились жовті плями; ванна кімната - намокла стеля - 0,4 м2, з`явились жовті плями; з`явилось здуття керамічної плітки - 34 шт.; санвузол - намокла стеля - 0,2 м2, з`явились жовті плями; кімната - намокла стеля (сатенгіпс) - 0,47 м2, з`явились жовті плями; в коридорі намокла електропроводка. Згідно з висновком комісії у складі 2-х покрівельників, інженера ВТВ: покрівля над квартирою [ADDRESS] , потребує поточного ремонту. Між тим, 26 вересня 2019 року під час дощових опадів повторно відбулося залиття його квартири із покрівлі, про що був складений комісією відповідний акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), затверджений директором КП «Ладжитлосервіс», з якого вбачається, що як і дотепер, протікає покрівля, внаслідок чого вода потрапляє у квартиру. Отож, з огляду на те, що житловий будинок, в якому розташована його квартира, яка знаходиться на утриманні відповідача, тому останній повинен утримувати в належному стані покрівлю та систему водостоку (труби) тощо. Разом з тим, відповідач як виконавець комунальної послуги не забезпечив належного утримання будинку, внаслідок чого і сталось пошкодження квартири позивача. Відтак, вважає що саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну майну позивача шкоду, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення залиття надалі. Внаслідок залиття квартира позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки в ній стало не можливо жити, дошкуляє сирість, волога, неприємний стійкий запах плісені і затхлості. Більш того, в результаті протиправної бездіяльності відповідача позивач як власник пошкодженої квартири зазнав моральних страждань: відчуття дискомфорту, нервового роздратування у зв`язку із пошкодженням майна, при цьому відзначає, що дана квартира є єдиним та постійним місцем його проживання, піти йому більше нікуди. Він постійно відчуває у квартирі сирість, вологу та запах плісені, відбулося погіршення якості та рівня його життя, відновлення та організації якого необхідні додаткові зусилля, акумуляція ресурсів та часу. Окрім того, зазначив, що у нього погіршився його стан здоров`я, зокрема почали турбувати депресія, безсоння. Відтак, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, яка, на його думку, є розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди за вказаних обставин. А тому просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з КП «Ладжитлосервіс» на свою користь 50 920 грн 00 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та 10 000 грн 00 коп. моральної шкоди, а також понесений судовий збір та інші підтверджені судові витрати. 2. Позиція представника відповідача. 29.11.2019 на адресу суду від представника відповідача Зубрицького І.Б. надійшов відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що позивач [PERSON] , як споживач, не дотримується Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та грубо його порушує. У зв`язку з чим не вправі вимагати відшкодування будь-якої шкоди. Також просив суд звернути увагу на те, що між сторонами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався. А відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Тому вимагати відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири з КП «Ладжитлосервіс» позивач не має підстав, оскільки тільки даним договором можуть визначатися права та обов`язки сторін. Водночас наголосив на тому, що позивач належним чином не сплачує надані КП «Ладжитлосервіс» комунальні послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги в період з листопада 2014 року по жовтень 2019 року в розмірі 9 973 грн 43 коп. Також позивач має заборгованість перед МКП «Добробут» в розмірі 3 279 грн 95 коп. Поряд з чим вказав на те, що позивачем до позовної заяви було надано акт від 26.09.2019, затверджений директором КП «Ладжитлосервіс» Зубрицьким І.Б. , який складено головним інженером - [PERSON] , інженером з охорони праці [PERSON] і двома покрівельниками - [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено, що причиною залиття квартири позивача стала забита труба стічних вод з покрівлі, висновком комісії обстеження було встановлено обмеження допуску на покрівлю сторонніх осіб та не виносити на покрівлю мешканцями предмети, які можуть забивати труби для відведення стічних вод. Позивач [PERSON] з вказаним вище актом ознайомився та підписав його. Тобто не заперечує, що причиною залиття квартири стало засмічення труб відведення стічних вод мешканцями або сторонніми особами. Також, наданий позивачем договір №55 від 15.10.2019 на виконання кошторисних робіт не підписаний замовником, тобто позивачем [PERSON] , а відповідно до вказаного договору, а саме п. 5 фактичним початком робіт по виконанні проектно-кошторисних робіт є дата підписання Замовником і Виконавцем даного договору, а також відповідно до п. 6 договору робота рахується виконана при підписанні акту виконаних робіт, акт №12 про прийняття виконаних проектно-кошторисних робіт до договору також не підписаний замовником [PERSON] , зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва на поточний ремонт житлової квартири [ADDRESS] не має номеру, дати складання такого документу та назви організації, що його затверджує, дефектний акт не затверджений організацією, яка його складала, не має дати складання. При цьому просив суд, звернути увагу на те, що зазначені вище докази позивача вважає недійсними та такими, які не можуть бути основою для підтвердження розміру завданого матеріального збитку, оскільки лише з проведенням експертизи та висновком експерта можливо оцінити розмір завданих матеріальних збитків. Також, позивач [PERSON] просить суд стягнути з КП «Ладжитлосервіс» моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, але не надає доказів, що підтверджують обставини спричинення моральної шкоди. Таким чином вважає, що позивач не надав жодних доказів того, що саме з вини КП «Ладжитлосервіс» сталося затоплення квартири і саме з вини КП «Ладижитлосервіс» йому було завдано моральну шкоду. 3. Відповідь на відзив позивача. 18.12.2019 на адресу суду від представника позивача адвоката Плоскодняк О.В. надійшла відповідь на відзив, у якій вона вважає, що відзив відповідача поданий без дотримання правил, встановлених ч. 3 ст. 178 ЦПК України: зокрема, він не містить найменування (ім`я) позивача, також ч.ч.7,8 вказаної статті. Також, вважає, що відсутність/наявність договору про надання житлово - комунальних послуг між сторонами не є перешкодою для відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям, адже відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, тому позивач має право на відшкодування йому збитків винною особою. Також вважає, що доводи відповідача про грубе порушення позивачем ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є голослівними та не підтверджуються жодними доказами. Позивач як споживач послуг сплачує рахунки, в тому числі надані КП «Ладжитлосервіс» за утримання будинку. Водночас зазначає, що позивач [PERSON] з актом ознайомився та підписав його, тобто не заперечує, що причиною залиття квартири стало засмічення труб відведення стічних вод. Окрім того, звертає увагу на той факт, що вхід на горище та відповідно на покрівлю будинку [ADDRESS] , завжди замкнений, що в свою чергу вочевидь унеможливлює доступ на покрівлю як сторонніх осіб, так і будь-кого із мешканців вказаного будинку, вже не кажучи про розміщення на покрівлі якогось мотлоху, предметів будь-ким тощо. При цьому ключі від вхідних дверей (люку) на горище завжди знаходяться у сусіда, який у разі необхідності за першої потреби надає їх лише для доступу представникам комунальних служб та працівникам КП для виконання робіт та/або здійснення огляду . Також посилалась на те, що відповідачем не доведено факт відсутності вини в завданні шкоди позивачу. Доводи про недоведеність вини відповідача у заподіянні позивачу шкоди внаслідок залиття належної йому квартири також не заслуговують на увагу суду, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу. При цьому відповідач не надав доказів, які б спростовували наявність його вини у залитті квартири позивача. Оскільки відповідач не довів, що шкоду майну позивача завдано не з його вини, звідси протиправна бездіяльність відповідача призвела до моральних страждань позивача, які виразилися у вигляді відчуття дискомфорту і нервового напруження, необхідності додаткових зусиль для організації власного життя. Щодо доводів відповідач, що зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва на поточний ремонт квартири [ADDRESS] , складений станом на 17.10.2019 не може бути основою для підтвердження розміру завданого матеріального збитку, що нібито висновком експерта можливо оцінити розмір завданих матеріальних збитків, то вважає, що заперечуючи проти наданого позивачем розрахунку завданих збитків відповідач не надав власного розрахунку чи будь-якого іншого розрахунку та/або висновків щодо обсягу необхідних ремонтно-будівельних робіт для відновлення квартири позивача на спростування цього розрахунку при визначенні розміру завданої шкоди. Більш того, згаданий вище розрахунок щодо вартості відновлювального ремонту квартири є письмовим доказом, складеним кваліфікованими атестованими спеціалістами, відповідно до вимог закону, і позивач вважає за можливе виходити із положень даного розрахунку та стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту, який необхідно виконати для усунення пошкоджень квартири позивача, які утворились внаслідок залиття у розмірі 50 920 грн, оскільки будь-яких клопотань з боку сторони відповідача в частині призначення у справі відповідної судової експертизи не надходило, а тому представник позивача просила відхилити доводи відповідача та задовольнити позов у повному обсязі. ІІ. Пояснення сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача КП «Ладжитлосервіс» Бодачевська М.В. просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у відзиві на позовну заяву. ІII. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 19), що стверджується договором купівлі-продажу від 17.09.2011, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Наревською М.Л., витягом про державну реєстрацію прав від 11.10.2011 (а.с.20) та копією технічного паспорта виготовленого 27.09.2011 на квартиру [ADDRESS] з якого вбачається, що власником квартири записаний [PERSON] (а.с. 18). Позивач зареєстрований та проживає у належній йому на праві власності квартирі. КП «Ладжитлосервіс» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , зокрема і належній позивачу квартири № 73 . Дана обставина визнана представником відповідача. Позивач [PERSON] 05.06.2020 звертався із письмовою заявою до директора КП «Ладжитлосервіс» Зубрицького І.Б., у якій просив скласти комісію для обстеження покрівлі над його квартирою №73 , оскільки 01.06.2019 його квартиру було затоплено, а також скласти відповідний акт-обстеження квартири (а.с.13). Актом огляду даху, покрівлі житлового будинку від 05.06.2019 встановлено, що 01.06.2020 сталося залиття належної [PERSON] квартири [ADDRESS] . Відповідно до вказаного акту огляду даху, покрівлі житлового будинку від 05.06.2019 комісією КП «Ладжитлосервіс» у складі: інженера ВТВ [PERSON] , покрівельника [PERSON] , покрівельника [PERSON] проведено огляд даху, покрівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та зроблено висновок, що покрівлі над кв. [ADDRESS] потребує поточного ремонту. Також при обстеженні квартири було встановлено, що при вході у квартиру в загальному коридорі намокла стеля, стіна - 2 м2, коридор - намокла стеля (сатенгіпс) - 0,3 м2, з`явились жовті плями; кухня - намокла стеля над вікном (сатенгіпс) - 0,54 м2; з`явились жовті плями; ванна кімната - намокла стеля - 0,4 м2, з`явились жовті плями; з`явилось здуття керамічної плітки - 34 шт.; санвузол - намокла стеля - 0,2 м2, з`явились жовті плями; кімната - намокла стеля (сатенгіпс) - 0,47 м2, з`явились жовті плями; в коридорі намокла електропроводка (а.с.15). З копії акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 26.09.2019, який затверджений директором КП «Ладжитлосервіс», вбачається, що 26.09.2019 в буд. [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] трапилося залиття з покрівлі. Так, протікає покрівля, внаслідок чого вода потрапляє в квартиру, в коридор та ванну кімнату. Причиною затоплення є забиття лінійної труби водовідведення стічних вод з покрівлі, після чого на покрівлі зібралася велика кількість опадів. Після прочищення труби вода зійшла. У квартирі замокла проводка, відстали шпалери на стелі в коридорі. Також є мокрі плями на стелі в кухні. Причиною залиття є забиття труби водовідведення стічних вод з покрівлі, відстало примикання до виходу на дах, так як на покрівлі утворилося озеро з опадів, які не сходили по трубі (а.с. 12). 15 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до ТОВ «Гайсинрембуд», які 17 жовтня 2019 року склали зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва на поточний ремонт квартири [ADDRESS] , відповідно до якого загальна вартість по зведеному кошторисному розрахунку 50 920 грн, з якої податок на додану вартість становить 8 433 грн (а.с. 34-38). Разом з тим, в судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом, а також фотокартки, на яких зображено затоплену квартиру [ADDRESS] (а.с. 21-33). Допитаний судом свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] та є сусідом позивача підтвердив суду факт неодноразового залиття квартири [PERSON] з причин забиття лінійної труби водовідведення стічних вод з покрівлі. ІV. Оцінка суду. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні указаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Враховуючи встановлене вище, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що залиття квартири позивача сталося внаслідок протиправної бездіяльності КП «Ладжитлосервіс», що полягала у незабезпеченні належного стану відведення стічних труб покрівлі над квартирою [ADDRESS] , яка потребує поточного ремонту, технічне обслуговування якої покладено на КП «Ладжитлосервіс», а тому, враховуючи обставини, за яких сталося залиття квартири, наявність шкоди, яка підтверджена зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума завданої майнової та моральної шкоди. Враховуючи, що відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, вартість збитків, які завдані залиттям квартири позивача, складає 42 433 грн, тобто без врахування податку на додану вартість (50 920 грн - 8 487 грн = 42 433 грн) Посилання представника відповідача на те, що акт про залиття квартири не відповідають вимогам щодо його змісту та форми, отже не можуть бути належним доказом розміру завданої шкоди, суд не приймає до уваги виходячи з того, що сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини відповідачем не спростовані. Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного суду від 27.03.2019 у справі № 643/19078/15-ц та від 08.05.2018 у справі № 638/9035/16-ц. Разом з тим, судом було встановлено, що сторонами не заперечувалось, що актом про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 26.09.2019 встановлено, що залиття квартири позивача 26.09.2019 мало місце в результаті забиття труби відведення стічних вод з покрівлі, оскільки відстало примикання до входу на кришу, так як на покрівлі утворилося озеро із опадів, які не сходили по трубі. Також не заперечується той факт, що 01.06.2019 відбулося повторно залиття квартири позивача і згідно з актом огляду даху, покрівлі житлового будинку від 05.06.2019 при обстеженні зроблено висновок, що покрівля над квартирою [ADDRESS] потребує поточного ремонту. Тобто, факт самого залиття квартири відповідач не заперечував. Разом з цим відповідач не спростував належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивача не заявляв та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди для спростування висновків, наведених у зведеному кошторисному розрахунку від 17.10.2019, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Доводи відповідача про те, що позивач [PERSON] , як споживач не дотримується Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та грубо його порушує у зв`язку з чим не вправі вимагати відшкодування будь-якої шкоди є безпідставними. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. На обґрунтування моральної шкоди позивач зазначає, що в результаті залиття квартири з вини відповідача, йому було спричинено і моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив спокій, вимушений проживати в не комфортних умовах. В періоди затікання у квартирі підвищена вологість, відчуваються неприємні запахи, з`явилися грибкові ураження, він не може знаходитися в такому приміщенні. Порушений звичний ритм його життя. Заподіяну моральну шкоду позивач [PERSON] оцінює в грошовому вимірі у розмірі 10 000 гривень. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що залиття квартири завдало позивачу негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань, порушення його звичного способу життя. Враховуючи обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку, що розмір завданої позивачу моральної шкоди пред`явлений до стягнення є завищеним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, зі стягненням з відповідача на користь позивача [PERSON] моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: partial