Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 11.10.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка заповіту не залишила. На день її смерті разом з нею проживав її чоловік, батько позивача [PERSON] та її мати, баба позивача [PERSON] . [INFO] померла тітка [PERSON] , рідна сестра баби позивача [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті проживала одиноко, дітей та чоловіка не мала, постійний догляд за нею проводила її рідна сестра, баба позивача [PERSON] , яка провела її поховання та фактично вступила в управління та володіння її спадковим майном. [PERSON] заповіту не складала. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , який заповіту не складав. На день його смерті разом з ним проживала теща, баба позивача по матері [PERSON] , 1914 року народження, яка померла [INFO] та яка заповіту не складала. На день смерті [PERSON] , разом з нею проживав її внук, рідний брат позивача [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємців за законом передбачених ст. 1261 ЦК України, після його смерті немає. Після смерті матері, батька, брата, баби та її рідної сестри, тітки позивача, [PERSON] залишилась єдиним спадкоємцем за законом, так як інших спадкоємців немає. Спадкова справа № 214/2011 до майна померлої баби [PERSON] заведена Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом та позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом 19.05.2021 року. Спадкові справи після смерті матері, брата та тітки [PERSON] у нотаріальній конторі не заведені. Після смерті тітки позивача [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю) орієнтовною площею 2,71 га, розташованої на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383505. За життя вона не отримала правовстановлюючий документ, так як померла, державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) не видавався. Проте, при огляді нотаріусом документів поданих позивачем для переоформлення земельної частки (паю) належної тітці, у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих родинні стосунки між бабою позивача та її тіткою, невидачею за життя правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), нотаріусом роз`яснено про можливість подальшого переоформлення спадкових прав в судовому порядку. Таким чином, [PERSON] просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та яка прийняла після її смерті спадщину, вступивши в управління та володіння її спадковим майном, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,71 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 13.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.11.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 08.11.2021 року не з`явилася. При цьому, у позові просила розглядати справу без її участі. Оратівська селищна рада Вінницької області будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 08.11.2021 року не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 19.10.2021 року до суду надійшла заява селищного голови Г. Лошак про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК\~України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.1960 року, [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00009444464 від 14.09.2011 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно довідки № 214/58, виданої [PERSON] , 22.09.1960 року у виконавчому комітеті Велико-Ростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 20. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.1960 року, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 29.09.2009 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.05.1982 року, актовий запис № 26. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Як вбачається з сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383375 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк», розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно довідки № 190/8 від 07.10.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 210 помер гр. [PERSON] , який народився [INFO] в с. Медівка і по день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем теща [PERSON] 1914 року народження. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Медівської сільської Ради Оратівського району, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28083016 від 15.09.2011 р. спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] зареєстровано 15.09.2011 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НМС 858889 від 22.04.2021 року, [PERSON] отримала вказане свідоцтво на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» села Медівка, Оратівського району Вінницької області розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі та грошових вкладів з належними відсотками та компенсацією, належних [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.04.2021 року, виданого Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з довідки № 187/8 від 07.10.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 3 старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 228 померла гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Медівка і по день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем мати [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] та чоловік [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Відповідно до архівної довідки № 07-347/7 від 13.02.2020 року, виданої Державним архівом Вінницької області Вінницької обласної державної адміністрації, зазначено, що у метричній книзі про народження по Свято-Троїцькій церкві с. Медівка Липовецького повіту Київської губернії (нині Оратівського району Вінницької області) за 1914 рік є запис № 9 прохрещення 26 березня 1914 року дочки на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] . Батьки: с. Медівка селянин [PERSON] (так у документі) та його законна дружина [PERSON] , обоє православного віросповідання. Національність в метричних книгах не вказувалась. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383376 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк», розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2000 року, виданого виконавчим комітетом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки № 188/8 від 07.10.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 210 померла гр. [PERSON] , яка народилася 1914 року в с. Медівка і по день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем: внук [PERSON] , [INFO] . Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. [PERSON] , житель [ADDRESS] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] 1914 року народження відмовився, про що написав відповідну заяву, зареєстровану в реєстрі за № 56, справжність підпису на якій засвідчено секретарем Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2021 року, виданого Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки № 191/8 від 07.10.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 010188-1 помер гр. [PERSON] , який народився [INFO] в с. Медівка і по день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживав один. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НРВ 103488 від 19.05.2021 року, [PERSON] отримала вказане свідоцтво на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» села Медівка, Оратівського району Вінницької області розміром 2,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно архівної довідки № 07-348/7 від 13.02.2020 року, виданої Державним архівом Вінницької області Вінницької обласної державної адміністрації, зазначено, що у книгах актових записів про шлюб громадян по с. Медівка Оратівського району Вінницької області за 1993 та 1935 рр. запису про вступ у шлюб гр. [PERSON] з [PERSON] не виявлено. Книг актових записів про шлюб громадян по вказаному селу за 1934 та 1936 рр. в архіві на зберіганні немає. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» зазначено [PERSON] . Згідно відповіді Оратівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 2073/16.18-38 від 02.12.2019 року, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 2 від 08.01.1997 року, складений Медівською сільською радою Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з довідки № 189/8 від 07.10.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до запису в погосподарській книзі № 2 старостинського Медівського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 236 померла гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Медівка і по день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Проживала одиноко, дітей та чоловіка не було. Догляд за нею та поховання проводила її сестра [PERSON] , яка фактично вступила в права володіння спадковим майном. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться. Згідно виписки № 112/426-21 від 06.09.2021 року, із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів україни від 12.10.1995 року № 801 і видана Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по КСП «Маяк» с. Медівка, Оратівського району Вінницької області. Сертифікат серії ВН № 0383505 за порядковим № 414 зареєстровано 4.08.1997 року на [PERSON] , яка проживала на території с. Медівка, Оратівського району, Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,71 га. Вартість земельної частки (паю) становить 94885 грн. Вартість земельної частки (паю) на дату смерті [INFO] становить 11565 грн. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області по Медівській сільській раді КСП "Маяк"№ 1-466 за 14.08.1997- 12.04.2001 роки (№11), за порядковим номером 4/4 зареєстровано 14.08.1997 року на [PERSON] ; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 2,71. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383505 [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк», розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно спадкової справи № 214/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , справу почато 15.09.2011 року за заявою [PERSON] . Щодо позовної вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами п.1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з п. 7 зазначеної\~Постанови\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, який діяв на час смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. \~ \~ \~ \~Часом відкриття спадщини, згідно із ст. 525 ЦК УРСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно з правовою позицією ВС, що зазначена у Постанові від 25.03.2020 у справі №305/235/17 під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (далі - Інструкція), яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113 Інструкції). Відповідно до статті 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Згідно з\~п.\~16\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року за\~№5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~(з\~подальшими змінами\~та доповненнями)\~заява про\~встановлення факту\~прийняття спадщини\~та місця\~її \~відкриття може\~ бути\~розглянута судом\~ у\~ порядку\~ окремого\~провадження,\~якщо орган,\~який вчиняє\~нотаріальні дії,\~не вправі\~видати заявникові\~свідоцтво про\~право на\~спадщину \~через відсутність\~або недостатність\~документів,\~що необхідні\~для підтвердження\~ в\~ нотаріальному\~ порядку\~факту вступу\~в управління\~або володіння\~спадковим майном.\~У тому\~ж разі,\~коли всі\~необхідні документи\~були,\~але у\~видачі \~свідоцтва про\~право на\~спадщину відмовлено,\~ заінтересована\~особа може\~звернутись до\~суду не\~з заявою\~про встановлення\~факту прийняття\~спадщини,\~ а\~зі скаргою\~на відмову\~вчинити нотаріальну\~дію. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області та [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області, як рідними сестрами доводиться та підтверджується сукупністю долучених до заяви документів, а тому заява в частині встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на оформлення спадщини і іншого порядку його встановлення немає. Крім того матеріалами заяви за результатами розгляду справи підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області, оскільки вона фактично вступила в управління спадковим майном, а тому заява про встановлення факту прийняття спадщини підлягає до задоволення. \~Щодо позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~та\~ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень\~ЦК\~України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п. 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за\~законом ЦК УРСР 1963 року. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 560\~ЦК\~УРСР\~1963\~року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті\~534,\~553,\~555\~цього\~Кодексу). Відповідно до положень\~статті 561 ЦК УРСР\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини). При цьому\~ЦК УРСР 1963 року\~не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями ст.\~5\~Земельного\~кодексу\~України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі \~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383505 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,71 га. [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області прийняла спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Медівка, Оратівського району Вінницької області на підставі ст. 549 ЦК УРСР. [PERSON] прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] , 1914 року народження, що підтверджується спадковою справою № 214/2011. При цьому, [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовився, не заперечував щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я онуки спадкодавця [PERSON] . Однак, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] , відсутністю правовстановлюючих документів за земельну частку (пай) позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини після смерті [PERSON] . За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлої [PERSON] , той факт, що спадкодавець за час свого життя отримала право на земельну частку (пай), а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved