Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2016 року звернувся до суду із позовом до Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його рідна тітка - [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) площею 4,793 га кожна, що належали померлій на підставі державних актів на право власності на землю [NUMBER] та [NUMBER], які розташовані на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Згідно із заповітами від 08.08.2000 та 30.08.2001, посвідченими секретарем Сасинівської сільської ради, [PERSON] заповіла [PERSON] сертифікати на земельні частки (паї) розміром 4,94 умовних кадастрових гектари, кожна, без визначення цієї частки в натурі. Проте за життя [PERSON] на спадкові земельні ділянки отримала державні акти на право приватної власності на землю. Інших спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку у вказаному спадковому майні, немає. При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено у його видачі у зв'язку з тим, що на вищезазначене спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Указане є перешкодою у спадкуванні позивачем майна померлої [PERSON] у нотаріальному порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Просить визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) площею 4,793 га кожна, що розташовані на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та належали на праві власності [PERSON] Крім того, уточнив позовні вимоги та просив установити факт, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком [PERSON], народження [INFO] та встановити, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною тіткою [PERSON], народження [INFO], оскільки документи, що підтверджують їх родинні відносини відсутні та встановити указані факти інакше як у судовому порядку не можливо. Представник відповідача - Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надіслав до суду листа про слухання справи у його відсутність. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов'язкові. Судом встановлено: [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) площею 4,793 га кожна, що належали померлій на підставі державних актів на право власності на землю [NUMBER] та [NUMBER] і розташовані на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.9-12). Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом. [PERSON] було складено два заповіти від 27.07.2001 та 30.08.2001, посвідчених секретарем Сасинівської сільської ради, якими вона заповіла [PERSON] належні їй сертифікати ([NUMBER] та [NUMBER]) на земельні частки (паї) розміром 4,94 умовних кадастрових гектари, кожна, без визначення цієї частки в натурі. (а.с.28,27). На день смерті [PERSON] вказані заповіти не змінені і не скасовані. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Пирятинської державної нотаріальної контори у визначений рішенням суду строк (а.с.8, 21). При зверненні до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом у виді права на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,793 га кожна, [PERSON] було відмовлено у його видачі у зв'язку з тим, що об'єктом спадкування у заповіті були визначені сертифікати на право на земельну частку ( пай), тоді як за життя [PERSON] оформила державні акти на право приватної власності, тому сертифікати, які вона заповіла [PERSON] перестали бути дійсними. З цих підстав позивачу також було відмовлено у визнанні його права власності на указані земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом у судовому порядку (а.с.36-38). Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, за правилами ст.1265 ЦК України позивач як племінник померлої [PERSON] є її спадкоємцем за законом п'ятої черги. Інших спадкоємців, у тому числі попередніх черг за законом немає. Проте, позивач не може підтвердити документально родинні відносини із тіткою [PERSON], оскільки свідоцтва про її народження та шлюб утрачені. Згідно повідомлення Державного архіву Полтавської області в №06-13-1044 від 09.11.2016, у книгах реєстрації актових записів громадянського стану про одруження по Сасинівській сільській раді Пирятинського району Харківської (Полтавської) області за 1935-1940 роки, які надійшли на зберігання до Державного архіву Полтавської області, актового запису про шлюб [PERSON] немає. Книги реєстрації актових записів громадянського стану за 1941-2016 роки у державному архіві відсутні. Відсутні також у архіві книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження по Сасинівській сільській раді Пирятинського повіту Полтавської губернії (нині Пирятинського району Полтавської області) за 1921 рік (а.с.45). Крім того, згідно записів свідоцтва про народження позивача в графі відомості про батька записано лише ім'я його батька ( рідного брата [PERSON].) - «[PERSON]», оскільки його батьки перебували у фактичних шлюбних відносинах і відомості про батька були внесені до свідоцтва про народження позивача з слів матері (а.с.40). Відповідно до ст. З Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім'ю (діючого на момент виникнення даних правовідносин), у тому разі коли дитина народилась до 1 жовтня 1968 року, її ймовірний батько помер і батьківство не було оформлене у добровільному порядку, факт визнання батьківства може бути встановлений у судовому порядку. Батько позивача [PERSON], [INFO] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.53). За положеннями п. 3 абз. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР. Виходячи з роз'яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", суд може встановити факт визнання батьківства за наявності таких підстав як: дитина була народжена, а не зачата до 1 жовтня 1968 року, ймовірний батько дитини помер; дитина знаходилась на утриманні померлого; померлий визнавав себе батьком дитини. Згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Обставини спільного проживання батьків позивача, спільного виховання та утримання дитини - [PERSON] та визнання батьком позивача свого батьківства підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Свідки також підтвердили, що померлі [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. Викладене також підтверджується довідкою, виданою Сасинівською сільською радою (а.с.22 на звороті ), про те, що [PERSON] дійсно проживав у [ADDRESS] разом зі своєю тіткою [PERSON], яка померла [INFO], вели спільне господарство. Інакше, як у судовому засіданні факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [INFO] [PERSON] встановити неможливо. Указані обставини перешкоджають позивачу оформити спадщину після смерті тітки. Згідно п.1 ч.1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до ч.2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у судовому засідання було доведено визнання померлим [PERSON] факту свого батьківства щодо позивача [PERSON], та факт його родинних відносин із померлою [PERSON], а тому є підстави для задоволення вимоги про встановлення факту, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком [PERSON], народження [INFO], який у свою чергу є племінником [PERSON], яка померла [INFO]. Крім того, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що належали [PERSON] позивач не має змоги документально оформити своє право власності на спадкове майно та розпоряджатися ним (а.с.13). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON], а правовстановлюючі документи на майно відсутні, інакше як у судовому порядку визнати право позивача у порядку спадкування за законом на земельні ділянки, розміром 4,59 гектари, що розташовані на території Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved