Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

ПАТ Дельта Банк звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ Дельта Банк заборгованість у розмірі 551632,62 грн. за кредитним договором № 11159752000 від 25.05.2007 року; судові витрати покласти на відповідачів. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11159752000, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 19200,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,88 % на рік на строк з 25.05.2007 року до 24.05.2016 року. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав повністю, надавши Відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариство «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги по вищевказаному кредитному договору. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується поруками, відповідно до укладених Договорів поруки: № 11159752000/2 від 25.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (поручитель); № 238042 від 25.03.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (поручитель), згідно з якими Поручителі поручаються перед Кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 11159752000 від 25.05.2007 року. Відповідальність Поручителів наступає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобовязань за Договором. Поручителі і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручителі відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 551632,62 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 311961,27 грн.; заборгованість за відсотками 239671,35 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутністю не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11159752000 (надалі по тексту - "Кредитний договір"), відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 19200,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,88 % на рік на строк з 25.05.2007 року до 24.05.2016 року, що підтверджується Договором про надання споживчого кредиту № 11159752000 від 25.05.2007 року, Додатковою угодою № 1 від 25.03.2009 р. до Договору про надання споживчого кредиту № 11159752000 від 25.05.2007 року (а.с.6-14). Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом ануїтентних платежів у розмірі 340 (триста сорок доларів США, 00 центів) в день сплати ануїтентних платежів. Розмір ануїтентного платежу може змінюватися у випадку зміни процентної ставки згідно із п.п.1.3.1., 10.2 цього Договору. Позичальник зобовязується повернути суму кредиту та сплатити проценти, штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок № 3739311159752, відкритий у Банку. Згідно п.1.3 Кредитного договору, з урахуванням внесених змін Додатковою угодою № 1 від 25.03.2009 р., позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 278,38 доларів США в день сплати ануїтетних платежів, передбаченого Договором. Згідно п. 5.5. Кредитного договору, у випадку не сплати Позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений договором день сплати ануїтетного платежу більш ніж на один місяць, та/або порушення інших умов Договору та/або порушення інших умов Договору та/або у випадку порушення Позичальником та/або Заставодавцем та/або Поручителем та/або гарантом умов укладеного з Банком договору щодо надання забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 Договору. Згідно п. 8.1. вказаного Договору, у випадку порушення зобовязання Позичальником в частині не сплати чергового ануїтентного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим Договором на прострочену суму основного боргу Банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу, збільшеної на 11,88%. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу (дня сплати ануїтентного платежу). На суму прострочених процентів Банк може нарахувати пеню, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів. Судом також встановлено, що 25.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] в забезпечення виконання Договору про надання споживчого кредиту № 11159752000 від 25.05.2007 року було укладено договір поруки № 11159752000/2, відповідно до якого відповідач-2 як поручитель зобовязувався перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення суми кредиту, наданої банком позичальнику (відповідачу-1), нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобовязанням (а.с.15-16). Крім того, судом встановлено, що 25.03.2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] в забезпечення виконання Договору про надання споживчого кредиту № 11159752000 від 25.03.2009 року було укладено договір поруки № 238042, відповідно до якого відповідач-3 як поручитель зобовязувався перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення суми кредиту, наданої банком позичальнику (відповідачу-1), нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобовязанням (а.с.17-19). В частині надання кредитних коштів, АТ «УкрСиббанк» свої зобовязання виконав. З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ УкрСиббанк був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за кредитними договорами № 11159752000 від 25.05.2007 року та № 11159752001 від 25.03.2009 року (а.с.54-56). Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів, порушуючи умови кредитного договору, в результаті чого станом на 28.07.2015 року утворилася прострочена заборгованість у розмірі 25003,43 доларів США, що за курсом НБУ на 28.07.2015 року складає 551632,62 грн., з яких: 14140,03 дол. США, що за курсом НБУ на 28.07.2015 року складає 311961,27 грн. заборгованість за кредитом; 10863,40 дол. США, що за курсом НБУ на 28.07.2015 року складає 239671,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.53). Відповідач [PERSON] повідомлявся про відступлення права вимоги за укладеним із ним кредитним договором, про розмір заборгованості, та необхідність в строки передбачені законодавством та договором сплатити прострочену (поточну) заборгованість, що підтверджується письмовою досудовою вимогою вих. № 31.4-08/8349/15 від 19.08.2015 року ПАТ "Дельта Банк" (а.с.28). З матеріалів справи також вбачається, що на адресу відповідачів [PERSON], [PERSON], які є поручителями [PERSON] позивачем були направлені досудові вимоги вих.№ 31.4-08/8339/15 від 19.08.2015 р. та вих.№31.4-08/8338/15 від 19.08.2015 р. відповідно (а.с.29-35). В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Цивільним кодексом України. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, строк повернення кредитних коштів вважається таким, що настав. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися у відповідності до вимог договору та чинного законодавства у встановленні строки, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь-кого з них окремо. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення декількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. Таким чином, при наявності окремих договорів поруки, кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником як солідарні боржники. Оскільки, кредитні зобовязання були забезпечені окремими договорами поруки, то кожен з поручителів, а саме [PERSON], та [PERSON], повинні відповідати перед кредитором разом із [PERSON] як солідарні боржники. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачів на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 8274 грн. 49 коп.

Outcome: approved