Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач 29.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Сніжнянської міської ради, про відібрання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2007 року по 2011 рік вони з відповідачем мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження батько записаний зі слів відповідачки, згідно ст. 135 СК України. У вересні 2011 року позивачка зібрала свої речі та переїхала до матері, а коли повернулася , щоб забрати дитину, то відповідач їй відмовив. Позивачка вважає, що відповідач [PERSON] утримує її дитину незаконно, тому просить відібрати сина у відповідача та повернути його їй. 24.12.2013 року до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] і до виконавчого комітету Сєверної селищної ради у м. Сніжному Донецької області про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини звернувся [PERSON], посилаючись на те, що з 2007 року по 2011 рік вони з відповідачем мешли однією родиною без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після народження дитини, [PERSON] почала зловживати спиртними напоями та наприкінці 2007 року зникла у невідомому напрямку. В жовтні 2013 року відповідачка з"явилась та стала вимагати повернути їй сина, оскільки він не є батьком дитини. Тому просить визнати його, [PERSON] батьком дитини [PERSON] та зобов"язати виконком Северної селищної ради м. Сніжне внести зміни до актового запису про народження дитини. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] та представниця позивачки за первісним позовом - [PERSON] підтримали первісний позов та надали пояснення аналогічні викладеним у позові, зустрічний позов визнали. [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що відповідач за первісним позовом [PERSON] дійсно є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Представник відповідача за первісним позовом, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги щодо відібрання дитини не визнав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічному позові. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з"явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача за зустрічним позовом, виконавчого комітету Сєверної селищної ради у м. Сніжному Донецької області Шутова В.М. до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просила винести рішення на розгляд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки та піклування Сніжнянської міської ради, Бережной А.В. в судовому засіданні підтримав зустрічний позов. Прокурор Савченко С.В. в судовому засіданні також підтримав зустрічний позов. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи й надані сторонами докази на обґрунтування і спростування вимог, суд встановив наступне. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON] зі слів матері, згідно ст. 135 СК України. Матір"ю дитини в свідоцтві про народження вказана позивачка, [PERSON]. Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Сєверної селищної ради у місті Сніжному Донецької області, актовий запис № 35 від 19.06.2007 р. (а.с.8). Дитина знаходиться на утриманні [PERSON], факт батьківства якого позивачка визнала в судовому засіданні. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України (підстави звільнення від доказування) обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, факт батьківства [PERSON] над малолітньою дитиною [PERSON] визнаний позивачем за первісним позовом [PERSON], а тому доказуванню не підлягає. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимоги [PERSON] до [PERSON] і до виконавчого комітету Сєверної селищної ради у м. Сніжному Донецької області про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини. Згідно ст. ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Відповідно до ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Позивачка за первісним позовом [PERSON] сама переїхала з місця мешкання дитини, залишив його там. Тобто відповідач за первісним позовом не змінював самочинно місця проживання дитини, він є батьком дитини, а тому у нього не можна відібрити дитину. В даному випадку, позивачка за первісним позовом має право вирішувати питання про визначення місця проживання дитини. З урахуванням вищезазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Сніжнянської міської ради, про відібрання малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved