Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з відповідною заявою, зазначивши, що на його імя Каховським управлінням механізації будівництва 16.08.1971 року була заведена трудова книжка, в якій допущено помилку в написанні імені та замість вірного російською мовою Вячеслав зазначено Виличислав, що не відповідає дійсності. При зверненні 10.06.2015 р. до УПФ м. Нова Каховка з заявою про оформлення трудової пенсії, мені було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Вказані обставини, через неоднаковість написання імені, викликають сумніви щодо належності правовстановлюючого документа та є перешкодою в оформленні пенсії, звязку з чим заявник просить суд, заяву задовольнити. Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилися, в адресованій суду письмових заявах просили справу розглядати у свою відсутність, заяву задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, суд вважає за можливе, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що згідно з наданими документами: копії паспорта та копії свідоцтва про народження вбачається, що імя заявника українською мовою - [PERSON], російською Вячеслав. Проте, в трудовій книзі російською мовою вказане «Виличислав» замість вірного «Вячеслав» що в теперішній час викликало сумніви щодо належності заявнику вказаної трудової книги, що є перешкодою в оформленні пенсії. З пояснень заявника, викладених у позовній заяві та матеріалів справи вбачається та підтверджується факт належності заявнику трудової книги. За таких підстав, оскільки пояснення заявника узгоджуються з іншими правовстанавлюючими документами та матеріалами справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved