Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його син [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08.10.2005 року. Його невістка [PERSON] 20.02.2017 року народила хлопчика в м. Донецьку Донецької області, про що було видано медичне свідоцтво про народження № 339 від 03.03.2017 року. Заявник звернувся до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області щодо реєстрації народження дитини, однак йому було відмовлено в реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, у звязку з відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження, яке відповідає вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження дитини хлопчика, 20.02.2017 року [PERSON], [INFO], в м. Донецьку Донецької області. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила розглянути справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є громадянином України та батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження IV-НО № 419190, виданим 30.07.1980 року Петровським районним відділом ЗАГС м. Донецька (а.с.36). [PERSON], [INFO], є громадянином України та перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України [PERSON], [INFO]. Шлюб з [PERSON] зареєстровано 08.10.2005 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017816908 від 22.03.2017 року (а.с.5-7, 13-14, 37). Заявник [PERSON] зареєстрований в [INFO], що підтверджується копією паспорту громадянина України (а.с.3-4). Відповідно до дублікату медичного свідоцтва про народження № 339 від 03.03.2017 року, виданого Центральною міською клінічною лікарнею № 6 м. Донецька Донецької області, [PERSON] 20.02.2017 року народила хлопчика вагою 3760,00 грамів. Зазначений дублікат медичного свідоцтва про народження № 339 від 03.03.2017 року суд вважає належним та допустимим доказом по справі, відповідно до ст. 58, 59 ЦПК України, бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку, враховуючи висновки ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туреччини» (а.с.16). [PERSON] перебувала на обліку та проходила дослідження під час вагітності в лікарнях м. Донецька Донецької області, що підтверджується відповідними копіями обмінної карти та медичних висновків (а.с.17-30). Відповідно до листа Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області № 15.28-27-323 від 07.03.2017 року [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини було предявлено медичний документ, форма якого не відповідає законодавству України (а.с.31). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що бачив [PERSON] під час вагітності декілька разів, останній раз в січні 2017 року. [PERSON] підтвердив факт народження [PERSON] хлопчика 20.02.2017 року в м. Донецьку Донецької області. Свідок зазначив, що бачив [PERSON] з новонародженою дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що бачила [PERSON] під час вагітності декілька разів. [PERSON] підтвердила факт народження хлопчика 20.02.2017 року [PERSON] в м. Донецьку Донецької області. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження дитини в державних органах України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved