Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач 11.06.2019 року звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . В квітні 2019 року він дізнався, що [PERSON] за життя склала заповіт на його ім`я, також йому стало відомо, що [PERSON] , який перебував з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах звернувся до нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини, але постановою від 07.03.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через наявність заповіту на ім`я іншої особи. У квітня 2019 року [PERSON] перебирав документи померлої [PERSON] та знайшов заповіт на його ім`я, про що його повідомив. 27.05.2019 року його представник, після звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через пропуск строку на прийняття спадщини у шість місяців. Вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, бо йому не було відомо про заповіт. Просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою від 14.06.2019 року за заявою відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Кадуліна І.С., в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник територіальної громади Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву у якій просить розглянути справи без його участі, рішення ухвалити на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і вважає встановленими такі факти і відповідні їм правовідносини. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належить [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 080665 від 13.06.2003 року, виданого на підставі рішення голови Хортицької районної адміністрації (а.с. 6). Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно матеріалів спадкової справи № 44/2018 вбачається, що [PERSON] при житті склала заповіт на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій. Як вбачається з копії спадкової справи, після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся [PERSON] , якому постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. від 07.03.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом після померлої [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори 27.05.2019 року. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. від 27.05.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачу [PERSON] не було відомо про заповіт який залишила [PERSON] на його ім`я, надані суду матеріали справи не спростовують вказане твердження позивача, суд вважає за можливе, визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважною та визначити позивачу додатковий строк - три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] . З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved