Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 19 травня 2010 року між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Однак відповідач участі у вихованні та утриманні сина не приймає, життям сина не цікавиться, за які кошти живе його дитина, стан здоров'я сина, всі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються нею самостійно. Зазначене свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків, тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 02.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 26.02.2018 до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради як орган опіки та піклування. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник вимоги позову підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу вона адресу проживання та мобільний телефон не змінювала, однак до неї відповідач не приходив та не дзвонив. Відповідач також не телефонує дитині, до школи не приходить, аліменти сплачує за нього його мати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзив на позов не надійшов. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити спір з урахуванням інтересів малолітньої дитини. Представник третьої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] надала до суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], та враховуючи зміст висновку просила вирішити спір. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що із [PERSON] вона знайома ще зі школи і близько 10 років вони приятелюють, їхні діти ходили разом до дитячого садочка, а зараз - до школи. Вона із дитиною буває майже на всіх святах, які влаштовує [PERSON]. Батька [PERSON] вона ніколи не бачила. [INFO] року, коли відзначали день народження [PERSON], батько його не привітав. Знає, що дитина часто хворіє, догляд за ним здійснює [PERSON] та її мати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює останні 2 роки в школі №120, в тій же школі в одному класі із [PERSON] навчається її донька. Оскільки вона входить до батьківського комітету, знає про сім'ю [PERSON]. Працюючі в школі, вона бачить хто і коли приходить та йде зі школи, однозначно стверджує, що принаймні 2 роки [PERSON] до школи приводить [PERSON], або її мати, забирають дитину також вони. [PERSON] бере участь у зборах, батька [PERSON] вона ніколи не бачила. Коли дитина хворіє, догляд за нею здійснює лише [PERSON]. Протокольною ухвалою від 23.05.2018 р. в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України, суд згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалив справу розглянути в порядку заочного розгляду справи на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] з 28 квітня 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб), який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2010 року між ними розірвано (а.с.7 - копія рішення суду). Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2010 року стягнуто з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від щомісячного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина (а.с. 8 - копія рішення суду). Згідно довідки-розрахунку від 20.07.2017 р., Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, борг за період з 01.04.2017 р. по 20.07.2017 р. складає 4502,35 грн. (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов'язків надано письмові докази. Так, за відомостями Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" Криворізької міської ради, від 11.08.2017 р. № 1705, малолітній [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в медичному закладі, через часті загострення свого захворювання дитина часто знаходиться на стаціонарному лікуванні у 8-й міській клінічній лікарні. При відвідуванні амбулаторії ЗПСМ № 4 та під час відвідування дитини лікарем на дому, з дитиною завжди знаходиться мати. Батько дитини за медичною допомогою для свого сина [PERSON] не звертався, лікарняні листи по догляду за дитиною у випадку хвороби не отирмував, станом здоров'я дитини не цікакився (а.с.37). Згідно побутової характеристики Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" від 14.08.2017 р., батько дитини [PERSON], зі слів сусідів, дитину не відвідує, вихованням не займається та не приймає ніякої участі у житті сина. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються мамою самостійно (а.с. 38). Крім того, Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 120 Криворізької міської ради Дніпропетровської області надано психолого-педагогічну характеристику на [PERSON], [INFO], батько не бере участі у вихованні дитини, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням сина, мати приділяє належну увагу вихованню, а також всіляко підтримує та розвиває навчальні здібності та творчі нахили сина (а.с.39). Згідно висновку Виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 15.05.2018 р. №8/22-1080 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], виконком не має достатніх підстав для надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки на теперішній час місце знаходження [PERSON] невідомо, а відтак з'ясувати відношення батька до позбавлення батьківських прав неможливо. Не зважаючи на нейтральну позицію Виконкому Довгинцівської районної в місті ради як органу опіки та піклування, суд аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, вважає, що наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов'язками, тому враховуючи викладене суд вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не забезпечує сина матеріально, не виявляє щодо нього батьківського піклування, не турбуються про його духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Ухвалою суду від 02 листопада 2017 року позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, тому на підстаі положень ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved