Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про негайне відібрання дітей та повернення їх батьку, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11.05.2007 року між [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , укладений шлюб. [INFO] у позивача та відповідача народилася донька - [PERSON] . [INFO] у позивача та відповідача народилася друга дитина - [PERSON] . На початку серпня 2013 року відповідач фактично кинула сім`ю - позивача та обох дітей та поїхала проживати до Російської Федерації у м. Санкт-Петербург. Увесь цей час спільні діти проживали з позивачем, знаходилися на його утриманні та лише він займався їх вихованням, тобто дбав про їх нормальне самоусвідомлення, сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, надавав доступ до культурних та інших духовних цінностей тощо. Влітку 2013 року відповідач подала позов до Лисичанського міського суду про розірвання шлюбу. 19 грудня 2013 року рішенням Лисичанського міського суду шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Наприкінці грудня 2013 року відповідач без відома позивача забрала дітей та відвезла їх до своєї матері у с. Жерденівка, Гайсинського району, Вінницької області та всередині січня 2014 року покинула дітей на бабусю і поїхала до м. Санкт-Петербург Російської Федерації, де 18.02.2014 року уклала шлюб з новим чоловіком, громадянином РФ, [PERSON] . Діти залишилися проживати у с. Жерденівка у неналежних житлових умовах. Після зникнення дітей, позивач почав їх розшукувати, зв`язувався з відповідачем по телефону, але матір дітей приховувала місцезнаходження дітей. У січні 2014 року відповідач повідомила позивача по телефону, що вона їде проживати у м. Санкт-Петербург Російської Федерації та діти залишаються у с. Жерденівка Гайсинського району Вінницької області з бабусею. Після цього, позивач поїхав до Вінницької області, де звернувся до Служби у справах дітей Гайсинського району Вінницької області з питання щодо розшуку дітей. За допомогою співробітників цієї служби, було знайдено дітей та позивач забрав їх до м. Лисичанська. У бабусі діти утримувалися у неналежних умовах та позивач був вимушений їх лікувати від корости. На початку квітня 2014 року відповідач, знаходячись у м. Лисичанську, без відома позивача, забрала обох дітей з дитячого садка та у той же день вивезла дітей без згоди позивача з території України до Російської Федерації у м. Санкт-Петербург, де вона проживала зі своїм новим чоловіком, його двома дітьми від першого шлюбу, його першою дружиною, його батьком, п`ятьма собаками, а тепер ще із двома дітьми у трикімнатній квартирі. Про такі умови проживання дітей позивач дізнався лише на початку 2016 року від дітей. Враховуючи, що з квітня 2014 року на території Луганської області фактично почалися бойові дії, позивач вирішив, що дітям безпечніше буде знаходитися у іншому місці та саме тому, не знаючи на той час про фактичні умови проживання дітей, вони залишилися проживати з відповідачем. У квітні 2016 року, коли позивач дізнався від дітей по їх умови проживання, а на територію м, Лисичанська повернулося мирне життя, позивач поїхав до м. Санкт-Петербург та забрав дітей до себе у м. Лисичанськ за місцем реєстрації їх проживання. Після цього позивач звернувся з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей до Лисичанського міського суду, який своїм рішенням від 06.12.2016 року, яке набрало законної сили 24.03.2017 року, визначив місце проживання дітей з позивачем (справа № 415/1768/16-ц). З цього часу діти проживають з позивачем, знаходяться на його утриманні та вихованні, відповідач дітей не виховує та не утримує. У квітні 2018 року відповідач приїхала до м. Лисичанська, вблагала позивача поновити з ним шлюбні відносини, казала, що допустила в житті помилку. Позивач у свою чергу, враховуючи інтереси дітей, погодився спробувати поновити з відповідачем шлюбні відносини та вони почали мешкати разом, але відповідач в котрий раз кинула сім`ю та у жовтні 2018 року поїхала у невідомому позивачу напрямку. Вихованням дітей після від`їзду позивача займається лише позивач. Саме з цього часу, тобто з жовтня 2018 року, відповідач не бачить дітей, їх життям не цікавиться. Відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх розвитком, коштів на утримання дітей не надає. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Вона самоусунулася від будь-якого виховання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. 19.04.2021 року відповідач, шляхом обману, зловживання довір`ям, викрала дітей за місцем їх проживання всупереч рішенню Лисичанського міського суду, яким визначено місце проживання дітей з батьком, та змінила місце їх проживання. Викрадення сталося за наступними обставинами: позивач та діти, [PERSON] та [PERSON] , постійно мешкали разом за адресою: [ADDRESS] . 19.04.2021 року о 04-00 годині позивач поїхав на роботу. Близько 9-30 години 19.04.2021 року позивач повернувся додому, але у квартирі було все перевернуте догори дном, діти відсутні, їх речі та документи відсутні. Розкидані речі та відкриті шафи тощо, весь цей безлад загалом, вказував на поспіх та вчинення насильницьких дій щодо дітей. На телефоні дзвінки діти не відповідали, а їх телефони були вимкнені взагалі. На заняттях у школі діти були відсутні. 19.04.2021 року та 27.04.2021 року позивачем подано до поліції заяви про злочини - викрадення дітей та невиконання [PERSON] рішення суду щодо визначення місця проживання дітей з батьком. 23.04.2021 року розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 382 КК України. За скаргою позивача слідчим суддею Лисичанського міського суду постановлено ухвалу від 29.04.2021 року у справі № 415/2905/21, якою зобов`язано уповноважених осіб ВП № 3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення, надані в заяві [PERSON] від 27.04.2021 року (тобто за ч. 2 ст. 146 КК України). Ця ухвала 06.05.2021 року набрала законної сили та 07.05.2021 року її подано на виконання до ВП № З Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області. До сьогодні відповідач протиправно утримує дітей у невідомому позивачу місці, вони не навчаються у школі. Додатково зазначає, що рішенням Лисичанського міського суду від 06.12.2016 року у справі № 415/1768/16-ц на підставі психологічного обстеження дітей встановлено, що діти віддають перевагу батьку. Своїми незаконними діями [PERSON] діє всупереч інтересам дітей, які мешкали з позивачем у м. Лисичанську понад 5-ть років, навчаються в одній школі, мають свої інтереси, друзів, соціально адаптовані тощо. Весь цей час позивач доглядав за дітьми, займався їх розвитком, утримував належним чином у достатку тощо. Негайне відібрання дітей від матері та повернення їх батьку буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дітей. На підставі викладеного, просив суд: 1) відібрати у [PERSON] дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та повернути дітей батьку, [PERSON] , [INFO] ; 2) встановити спосіб виконання рішення, відповідно до якого відібрання дітей у матері, [PERSON] , означає відібрання дітей у будь-якої особи, з якою діти перебувають на час примусового виконання рішення, в тому числі з відома матері, із правом проникнення до об`єктів нерухомості (у тому числі житлових приміщень), де знаходяться діти, з метою їх відібрання; 3) стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 19.05.2021 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/3295/21 було відкрито провадження в цій цивільній справі. 21.05.2021 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання у справі №415/3295/21 було призначено справу до розгляду по суті. 31.05.2021 року позивачем надане письмове клопотання про допит свідків. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач не повертає дітей до їх постійного місця проживання, визначеного рішенням суду. Відзив на позов відповідачем не наданий. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив факти, викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи Филипченко С.В. в судовому засіданні зазначила, що вважає доцільним ухвалення рішення лише після з`ясування думки дітей щодо їх бажання проживати з одним з батьків. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює заступником директора КЗ "ЛСШ І-ІІІ ступенів № 8" та знає позивача як батька дітей [PERSON] та [PERSON] , що навчаються у їхньому навчальному закладі понад п`яти років. Також вони є сусідами. Вона кожного дня бачила [PERSON] , адже він виходив вигулювати собаку. З 19 квітня 2021 року діти [PERSON] та [PERSON] КЗ "ЛСШ І-ІІІ ступенів № 8" не відвідують та школу у цьому році не закінчили. Їй відомо, що класний керівник дзвонила дітям та їх матері - відповідачу у справі [PERSON] . Втім, їхні телефони спочатку були вимкнені, а потім діти відповіли на телефонні дзвінки та пояснили, що поїхали разом із матірю з міста Лисичанська, мати їх забрала. До школи приходив дідусь дітей та просив відати йому документи щодо навчання дітей, що знаходяться у школі, на що адміністрація школи відмовила. Водночас, зазначила, що не бачить дітей з 19 квітня 2021 року по теперішній час і за місцем їхнього мешкання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює охоронцем на стоянці біля будинку, де проживає [PERSON] . Знає позивача по справі, його дружину та дітей. Пояснив, що у квітні місяці [PERSON] з`явився на стоянці у збудженому стані через те, що зникли його діти за місцем мешкання разом із їхньою матір`ю - відповідачкою по справі. З того часу та по теперішній час він не бачив дітей та відповідачку [PERSON] . Раніше бачив дітей кожного дня. Йому не відомо де вони перебувають наразі. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.07.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено актовий запис № 521. Батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.06.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народився [INFO] , про що складено актовий запис № 480. Батьком зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 06.02.2014 року, комісією здійснено обстеження житлово-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , санітарний стан будинку задовільний, батько створив всі умови для розвитку дітей, комісія зробила висновок, що діти [PERSON] та [PERSON] можуть проживати зі своїм батьком. Згідно з актом перевірки житлово-побутових умов №2 від 10.02.2014 року, комісією здійснено перевірку житлових умов [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в ході проведення обстеження, комісією встановлено, що умови проживання дітей у бабусі задовільні, загрози їх життю та здоров`ю немає. Згідно з довідкою від 14.02.2014 року, виданою Лисичанським обласним шкірно-венерологічним диспансером, [PERSON] , 2009 року народження, знаходився на прийомі у лікаря дерматолога. Згідно з характеристикою №281 від 26.09.2016 року, складеною КЗ «Лисичанська спеціалізована школа І-ІІІ ст № 8» Лисичанської міської ради, [PERSON] навчається у школі з 2 класу, зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця, на уроках уважна, охайно виконує домашні завдання, має добрий загальний розвиток. Згідно з характеристикою від 01.11.2016 року, складеною Лисичанською дитячою школою мистецтв № 1 Лисичанської міської ради, [PERSON] , учениця 1-Г класу художнього відділу школи мистецтв, роботу виконує сумлінно, старанно, до школи приходить охоче, виявляє прагнення до навчання, для навчання має все необхідне, увагою з боку батька не обділена. У зв`язку з віком дитини, до школи її водить батько, вигляд дитини охайний та чистий. Згідно з довідкою від 17.04.2016 року, виданою головою вуличного комітету, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми, [PERSON] , [PERSON] . Згідно з характеристикою від 17.04.2016 року, складеною головою вуличного комітету, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , за час проживання показав себе з позитивного боку, з сусідами не конфліктує, виховує двох дітей, [PERSON] , [PERSON] , які проживають з ним. Згідно з характеристикою № 235 від 07.11.2016 року, складеною ЛКП ЛЖЕК №1, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (знімає трикімнатну квартиру) з серпня 2016 року, зарекомендував себе з позитивного боку, не конфліктний, виховує двох дітей, [PERSON] , [PERSON] , діти проживають з батьком. Згідно з пояснювальною запискою від 17.10.2016 року, вчитель початкових класів КЗ ЛЗОШ №8 пояснила, що 13.10.2016 року мати учня [PERSON] , [PERSON] забрала свого сина з кінця четвертого уроку, завірила вчителя, що батько дитини про це знає, чим ввела вчителя в оману, оскільки батько про це не був попереджений. Згідно з заявою від 09.08.2016 року, [PERSON] звернувся до керівника служби у справах дітей з проханням надати допомогу в отриманні медичних документів від [PERSON] на підтвердження проведення відповідних щеплень [PERSON] . Згідно з заявою від 13.10.2016 року, [PERSON] звернувся до керівника служби у справах дітей з повідомленням про те, що [PERSON] у незаконний спосіб викрала дитину [PERSON] під час шкільного процесу та зникла у невідомому напрямку, просив здійснити перевірку законності дій [PERSON] . Згідно з характеристикою, складеною КЗ «Лисичанська спеціалізована школа І-ІІІ ст № 8», [PERSON] навчається у школі з 2016 року, зарекомендувала себе здібною, працелюбною ученицею, до навчання ставиться сумлінно, батько приділяє належну увагу вихованню доньки, постійно відвідує батьківські збори, приймає участь у житті класу та школи. Мати у вихованні дитини не приймає участь, не цікавиться успіхами і навчанням доньки. З класним керівником не зустрічалась, та контактів не мала. Згідно з характеристикою, складеною КЗ «Лисичанська спеціалізована школа І-ІІІ ст № 8», [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як відповідальний учень, володіє навчальним матеріалом на середньому та достатньому рівнях, вихованням хлопця займається батька, який приділяє належну увагу вихованню сина, постійно цікавиться його справами, відвідує батьківські збори. Згідно з довідкою № 130 від 11.05.2021 року, наданою КЗ «Лисичанська спеціалізована школа І-ІІІ ст № 8» [PERSON] та [PERSON] в період з 19.04.2021 року по теперішній час не відвідують школу. Згідно з довідкою № 605 від 11.05.2021 року, виданою КП «ЛЖЕК№1» [PERSON] , він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , мешкав за адресою: [ADDRESS] , з 01 грудня по 19 квітня 2021 року разом з ним мешкали [PERSON] та [PERSON] . Згідно з рішенням Лисичанського міського суду №415/1768/16-ц, №2/415/853/16 від 06.12.2016 року, визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання їх батька - [PERSON] . Згідно з ухвалою Апеляційного суду Луганської області №415/1768/16-ц, №22ц/782/1027/16 від 24.03.2017 року рішення Лисичанського міського суду від 06.12.2016 року залишено без змін. Згідно з повідомленням № 127 від 18.03.2020 року, наданим КНП «ЦПМСД №1», [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з батьком, на прийом до лікаря-педіатра при захворюваннях та на профілактичні щеплення дітей приводить батько, [PERSON] . Згідно з інформацією №64/М-2063 від 03.03.2017 року, наданою Прикордонною державною службою України, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здійснили перетин 04.07.2014 року, пункт пропуску - Горностаївка, характеристика ТЗ - 54 С. Петербург-Київ. Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку № 6009 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.04.2021 року, [PERSON] повідомлено про те, що його заява від 19.04.2021 року про те, що [PERSON] має намір порушити рішення суду, та має намір переправити дітей громадським транспортом до Кіровоградської області, або до колишнього чоловіка до РФ, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України». Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021131240000259 від 23.04.2021 року, до ЧЧ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області надійшла ухвала Лисичанського міського суду про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР стосовно невиконання рішення суду з боку [PERSON] , правова кваліфікація кримінального правопорушення (КК України 2001) ст. 382 ч. 1. Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку № 6478 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.04.2021 року, [PERSON] повідомлено про те, що заява [PERSON] від 27.04.2021 року про те, що на його думку було здійснено викрадення дітей його колишньою дружиною, [PERSON] зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України». Згідно з ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 29.04.2021 року, зобов`язано уповноважених осіб ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області внести відомості до ЄРД, про вчинене кримінальне правопорушення, надані в заяві [PERSON] від 27.04.2021 року. Згідно з заявою від 21.04.2021 року, [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей ЛМВЦА з повідомленням про те, що 19.04.2021 року діти [PERSON] та [PERSON] були викрадені [PERSON] , просив вжити заходи з розшуку дітей. Мотивувальна частина Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до з ч. ч. 1 - 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків: місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифікованої Законом України № 69-V від 03.08.2006 року предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Стаття 8 Конвенції включає як право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, так і обов`язок національних органів влади вживати такі заходи. Зазначене застосовується не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23.09.1994 року та у справі «Фуска проти Румунії» від 13.07.2010 року). Відповідно до ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно з рішенням Лисичанського міського суду №415/1768/16-ц, №2/415/853/16 від 06.12.2016 року, визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання їх батька - [PERSON] та згідно з ухвалою Апеляційного суду Луганської області №415/1768/16-ц, №22ц/782/1027/16 від 24.03.2017 року рішення Лисичанського міського суду від 06.12.2016 року залишено без змін. Згідно з повідомленням № 127 від 18.03.2020 року, наданим КНП «ЦПМСД №1», [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з батьком, на прийом до лікаря-педіатра при захворюваннях та на профілактичні щеплення дітей приводить батько, [PERSON] . Згідно з інформацією №64/М-2063 від 03.03.2017 року, наданою Прикордонною державною службою України, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здійснили перетин 04.07.2014 року, пункт пропуску - Горностаївка, характеристика ТЗ - 54 С. Петербург-Київ. Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку № 6009 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 19.04.2021 року, [PERSON] повідомлено про те, що його заява від 19.04.2021 року про те, що [PERSON] має намір порушити рішення суду, та має намір переправити дітей громадським транспортом до Кіровоградської області, або до колишнього чоловіка до РФ, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України». Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021131240000259 від 23.04.2021 року, до ЧЧ ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області надійшла ухвала Лисичанського міського суду про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР стосовно невиконання рішення суду з боку [PERSON] , правова кваліфікація кримінального правопорушення (КК України 2001) ст. 382 ч. 1. Згідно з талоном-повідомленням єдиного обліку № 6478 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.04.2021 року, [PERSON] повідомлено про те, що заява [PERSON] від 27.04.2021 року про те, що на його думку було здійснено викрадення дітей його колишньою дружиною, [PERSON] зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України». Згідно з ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 29.04.2021 року, зобов`язано уповноважених осіб ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області внести відомості до ЄРД, про вчинене кримінальне правопорушення, надані в заяві [PERSON] від 27.04.2021 року. Згідно з заявою від 21.04.2021 року, [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей ЛМВЦА з повідомленням про те, що 19.04.2021 року діти [PERSON] та [PERSON] були викрадені [PERSON] , просив вжити заходи з розшуку дітей. Свідки [PERSON] та [PERSON] в залі судового засідання пояснили та підтвердили факт того, що що з 19 квітня 2021 року діти [PERSON] та [PERSON] відсутні за місцем їх мешкання та не відвідують навчальний заклад. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, підтверджено належними та допустимими доказами, що незважаючи на рішення Лисичанського міського суду №415/1768/16-ц, №2/415/853/16 від 06.12.2016 року, яким визначено місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання їх батька - [PERSON] , яке згідно з ухвалою Апеляційного суду Луганської області №415/1768/16-ц, №22ц/782/1027/16 від 24.03.2017 року залишено без змін, [PERSON] без згоди [PERSON] , змінила їх місце проживання. Отже, враховуючи викладене суд, виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дітей, встановивши, що рішенням Лисичанського міського суду від 06.12.2016 року визначено місце проживання дітей з батьком [PERSON] ; за місцем проживання разом із батьком [PERSON] діти відвідують навчальний заклади, художню школу; знаходяться на обліку в закладі охорони здоров`я; у дітей сформувалося коло спілкування з іншими дітьми та знайомими; батько забезпечив належні умови для гармонійного розвитку дітей; та встановивши відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що повернення дітей за місцем проживання батька негативно впливатиме на їх розвиток, відсутність обставин, які перешкоджають поверненню дітей батьку або будуть суперечити їх інтересам, за підтвердженням самовільних (самочинних) без згоди батька, дій [PERSON] щодо зміни місця проживання дітей, невиконання нею рішення суду від 06.12.2016 року - приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про відібрання дитини у матері та повернення їх батьку. Щодо позовних вимог в частині встановлення способу виконання рішення, відповідно до якого відібрання дітей у матері, [PERSON] , означає відібрання дітей у будь-якої особи, з якою діти перебувають на час примусового виконання рішення, в тому числі з відома матері, із правом проникнення до об`єктів нерухомості (у тому числі житлових приміщень), де знаходяться діти, з метою їх відібрання - не підлягають задоволенню, адже, не є належним способом захисту, а є одним із способів виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується фіскальним чеком ПН 215600426655 від 11.05.2021 року про сплату судового збору в сумі 908,00 гривень. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,80 грн. Відповідно до п. 5 ч 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині вимог про відібрання дитини та повернення тому, з ким вона проживала, підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial