Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, орган опіки та піклування Білгород - Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей, просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з ним [PERSON], за адресою: [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON], [INFO]. Від вказаного шлюбу в них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Близько року вони з відповідачем проживають окремо. Заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2017 року шлюб між ними розірваний. На сьогоднішній день він зі своїми дітьми, зі своєю матір'ю, бабусею дітей, проживають за адресою: [ADDRESS] - Дністровського району Одеської області. Будинок належить його матері. Він працює в ПРАТ ВО "Одеській консервний завод", отримує заробітну плату, за місцем проживання характеризується позитивно. 17 листопада 2017 року Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дітей на користь відповідача. Відповідач по справі зареєстрована в [ADDRESS], але фактично проживає з новим чоловіком, винаймаючи житло в [ADDRESS]. Будинок в якому він проживає з дітьми та матір'ю обладнаний побутовою технікою, меблями, створені всі необхідні умови для проживання та навчання дітей. Діти одягненні за сезоном, адміністрація школи підтверджує той факт, що діти проживають з ним та бабусею. Вихованням та утриманням їх займається він та бабуся. Мати дітей не займається їх вихованням та утриманням. Молодший син [PERSON] відвідує дитячий садок. Кошти які отримує відповідач від нього в якості аліментів їдуть виключно на її потреби. Він опинився у ситуації коли потрібно утримувати чотирьох дітей, матір - пенсіонерку та й ще витрачати кошти на колишню дружину. Його діти бажають проживати тільки з ним, де вони проживають з самого народження. Він не знайшов згоди з відповідачем стосовно місця проживання дітей, тому і вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач надав заяву з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 21 лютого 2019 року, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача та третьої особи, відповідно до наданих заяв, без відповідача належним чином повідомленої про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що дійсно позивач перебував у шлюбі з [PERSON], [INFO], який заочним рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2017 року був між ними розірваний. /л.с. 13/ [PERSON] та [PERSON] є батьками чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. /л.с. 9-12/ Близько року позивач та відповідач проживають окремо. На сьогоднішній день позивач зі своїми дітьми, зі своєю матір'ю, бабусею дітей, проживають за адресою: [ADDRESS] - Дністровського району Одеської області. Будинок належить матері позивача, вказане підтверджується довідкою № 452 від 08.06.2018 року, виданою Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідно до якої склад сім'ї [PERSON] складає: [PERSON], [INFO] - мати; [PERSON], [INFO] - дочка; [PERSON], [INFO] - дочка; [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO] - син. /л.с. 17/ Відповідно до довідки ПРАТ ВО "Одеській консервний завод" від 15.06.2018 року № 18, позивач дійсно працює підсобним робітником комплексу по перероботці рибопродуктів з 19.10.2017 року та отримує заробітну плату. /л.с. 26-27/ Відповідно до характеристики від 18.06.2018 року № 201, за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, діти постійно проживають з ним та бабусею, алкогольними напоями не зловживає, відносини з дітьми доброзичливі, у ставленні до дітей в криках, агресії не помічений, від сусідів скарг до сільської ради не надходило, колишня дружина проживає окремо, з червня 2017 року участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. /л.с. 28/ 17 листопада 2017 року Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей на користь відповідача. /л.с. 14/ Відповідно до акту - обстеження житлового будинку, будинок в якому проживає батько з дітьми та матір'ю обладнаний побутовою технікою, меблями, створені всі необхідні умови для проживання та навчання дітей, діти забезпечені канцелярськими приладдями, одягненні за сезоном, однак необхідно докупити, продуктами харчування родина забезпечена в повній мірі, відносини в родинні добрі, дружелюбні. /л.с. 19/ Адміністрація школи також підтверджує той факт, що діти проживають з позивачем та бабусею. Вихованням та утриманням їх займається батько та бабуся. Мати дітей не займається їх вихованням та утриманням. /л.с. 20-25/ Молодший син [PERSON] відвідує дитячий садок. Відповідач по справі зареєстрована в [ADDRESS], але фактично проживає, винаймаючи житло в [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою 08.06.2018 року № 453 Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, відповідно до якої [PERSON], [INFO] не зареєстрована на території Маяківської сільської ради, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Білгород - Дністровського району Одеської області окремо від дітей з червня 2017 року. /л.с. 18/ Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, у відповідності до висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов'язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У відповідності до ч.2 ст. 161 СК України , орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що матір дітей не проявляє турботи до них, не забезпечує нормальних умов їх проживання, виходячи з можливості створення належних умов для виховання батьком неповнолітніх дітей, прийнявши до уваги його прихильність до дітей, вік дітей, їх бажання проживати разом з батьком та бабусею, що підтверджується їх заявами /л.с. 29-31/ та виходячи з якнайкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку, що дійсно доцільним буде визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, орган опіки та піклування Білгород - Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про визначення місця проживання малолітніх дітей - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягають також стягненню з відповідача на його користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved