Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

КС «Лєпта» звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно 11930,03 грн. боргу (10133,66 грн. відсотків та 1796,37 грн. штрафу), посилаючись на те, що 29.12.2011 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2234-12/11, згідно якого останній було надано кредит в сумі 13000 грн. під 48 % річних строком на 36 місяців. В забезпечення виконання зобов'язань 29.12.2011 року між кредитною спілкою та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до яких останні несуть солідарну відповідальність перед позивачем за виконання [PERSON] умов кредитного договору. Рішеннями Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.07.2014 року та 18.12.2015 року стягнуто з боржників на користь спілки заборгованість. Однак після прийняття таких рішень відповідачі продовжували порушувати свої зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість. В ході розгляду справи позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідачів солідарно 10157,49 грн. боргу (8361,12 грн. відсотків та 1796,37 грн. штрафу) заборгованість за кредитним договором, котра утворилась станом на 18.01.2018 року. В судове засідання представник КС «Лєпта» не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання, не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності, відзиву не подали, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.12.2011 року між кредитною спілкою «Лєпта» та [PERSON] укладено кредитний договір 2234-12/11, згідно умов якого останній надано кредит в сумі 13000 грн. строком на 36 місяців - до 25.12.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 29.12.2011 року між кредитною спілкою та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки № 2234-12/11 А та № 2234-12/11 Б відповідно, згідно яких останні зобов'язалися відповідати перед кредитором - КС «Лєпта» за сплату боржником - [PERSON] кредиту в сумі 13000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту згідно з умовами кредитного договору. Вказані обставини підтверджуються рішеннями Городоцького районного суду Хмельницької області від 09.07.2014 р. та 18.12.2015 року і в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Зі змісту копії рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 18.12.2015 року видно, що з [PERSON] солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь КС «Лєпта» стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 28.08.2015 року. Однак, [PERSON] після ухвалення судом рішень продовжувала неналежним чином виконувати умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість зі сплати відсотків та штрафу. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У п. 4 кредитного договору № 2234-12/11 від 29.12.2011 року сторони досягли згоди щодо наступного: обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі № 6-157цс16. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду про задоволення вимог кредитора - КС «Лєпта» не припиняє правовідносини сторін, які ґрунтуються на кредитному договорі . З врахуванням викладеного, суд вважає, що з [PERSON] на користь КС «Лєпта» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка утворилась за період з 28.08.2015 року по 18.01.2018 року в сумі 10157,49 грн., яка складається з 8361,12 грн. відсотків за користування кредитними коштами та 1796,37 грн. штрафу. Крім того, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості солідарно також з [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як видно з договорів поруки № 2234-12/11 А та № 2234-12/11 Б від 29.12.2011 року, укладених з [PERSON], [PERSON], сторони дійшли згоди про те, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором поручитель зобов'язується не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання боржником прийнятих на себе зобов'язань сплатити кредитору відповідну суму грошових коштів. Однак, позивачем, в порушення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду будь-яких доказів в підтвердження того, що ним повідомлено поручителів - [PERSON], [PERSON] про неналежне виконання боржником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та про розмір такого зобов'язання . У 1997 році Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, у звязку з чим взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції . Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Михайлюк та Петров проти України" (2010 року) Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе... З врахуванням вищезазначеної позиції Європейського Суду з прав людини, суд прийшов до висновку, що [PERSON], [PERSON] не були повідомлені позивачем про неналежне виконання [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, забезпеченим порукою, за період з 28.08.2015 року по 18.01.2018 року, необхідність погашення заборгованості та розмір такої заборгованості , позивачем порушено концептуальний принцип законності, що позбавило можливості відповідачів знати обсяг своїх обов'язків, передбачати для себе наслідки їх невиконання та належним чином здійснювати захист своїх прав, а тому позовні вимоги в цій частині задоволденню не підлягають. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь КС «Лєпта» слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 533 грн. (1/3 частина розміру задоволених позовних вимог: 1600грн.:3)

Outcome: partial