Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 29 жовтня 2011року в Кіровському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 909, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі, що становить 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого Законом для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що 29 жовтня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Кіровському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюб зроблено відповідний запис за № 909, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, приблизно з осені 2014 року сімейні відносини стали погіршуватися, між ними нерідко відбувалися сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим припинено ведення спільного господарства, проживають окремо, син проживає разом з нею. Вважає, що можливості зберегти сім'ю не має. Крім того, зазначила, що відповідач працевлаштований, має постійний дохід, у зв'язку з чим він може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове надала заяву за вх. № 4632 від 01 березня 2017 року в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 18.02.2017 року, причини не явки суду не відомі, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року в Кіровському відділ державної реєстрації атів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 909 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить засвідчена копія актового запису згідно з законом про реєстрацію народжень та смертей 1953 року, видане 17.08.2014 року реєстраційним округом Хаунслоу район Хаунслоу адміністративна одиниця район Хаунслоу міста Лондона, за [NUMBER], в якому батьками зазначені: в графі "батько" [PERSON], в графі "мати" [PERSON] (дівоче прізвище). Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги та любові один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини,- не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов'язків щодо дитини, враховуючи також сімейний та матеріальний стан відповідача, а також інші обставини, визначені ст. 182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви з 29.12.2016 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO], підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу та на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved