Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 25.08.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що літом 2002 року з метою працевлаштування вона переїхала в с. Мардарівка Котовського району Одеської області. Близьких родичів в с. Мардарівка в неї не має. Вона попросилася на квартиру до [PERSON]. Вона її взяла на проживання, але кошти за це відмовилась брати. Через декілька місяців [PERSON] переїхала на проживання до м. Одеса до своєї дочки. Коли вона переїхала до м. Одеси, то їй сказала, що вона, позивачка, має проживати та користуватися будинком на свій розсуд тому, як її дочці він не потрібен, враховуючи його стан. [INFO] [PERSON] померла в м. Одеса, де і була похована. У вищевказаному житловому будинку вона проживає по теперішній час, добросовісно заволоділа вказаним будинком, проживає та користується ним з дозволу власника на протязі більш 10 років, продовжує відкрито, безперервно володіти ним, здійснювати капітальний та поточний ремонт. У зв'язку з цимпросила постановити рішення суду, яким визнати за нею, [PERSON], в порядку набувальної давності право приватної власності на житловий будинок по [ADDRESS], що складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», гаражу літ. «Г», літнього душу літ. «Д», сараю літ. «Е», сараю літ. «Ж», сараю літ. «З», навісу літ. «Н», убиральні літ. «Т», вимощення - І, колонка питна - ІІ, огорожі «1, «3, №4, воріт №2. В ході судового розгляду справи представник позивачки за довіреністю [PERSON] на позові наполягав у повному обсязі. Додатково зазначав, що дочка померлої [PERSON] [PERSON] надала письмову розписку від 15.10.2016 року, що вона не має претензій до позивачки щодо оформлення нею права власності на будинок її матері в с.Мардарівка, та цю розписку долучено до справи. Представник Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представника позивача, покази свідків та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS], що виготовлений ПП «Бюро технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» 20.06.2016 року на ім'я [PERSON] в натурі є: цілий житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», гараж літ. «Г», літній душ літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», сарай літ. «З», навіс літ. «Н», убиральня літ. «Т», вимощення - І, колонка питна - ІІ, огорожі «1, «3, №4, воріт №2. Згідно п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. - вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У відповідності до п. 13 Постанови пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Факт правомірного заволодіння та відкритого тривалого безперервного володіння спірним будинком більше десяти років позивачкою підтверджується: довідкою виконавчого комітету Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області №453 від 02.07.2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно проживає без реєстрації більше 10 років на території Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області; довідкою виконавчого комітету Мардарівської сільської ради Подільського району Одеської області №470 від 15.08.2016 року, згідно якої [PERSON] дійсно проживає без реєстрації більше 10 років по [ADDRESS], де фактично власником будинку була [PERSON], яка у 2002 році виїхала до м. Одеси де і померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Також вказані обставини справи були підтверджені у судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON], які свідчили, що позивачка постійно проживає із своєю сім'єю у спірному будинку більше десяти років, доглядає за ним, проводить ремонтні роботи, обробляє прибудинкову земельну ділянку. Ніхто до неї претензій щодо цього будинку не виказує. Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved