Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON],\~який заочним\~рішенням Луцького\~міськрайонного суду\~від 22\~травня 2015\~року було\~розірвано.Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. За усною домовленістю з відповідачем, дитина проживає з ним з травня 2015 року. Вказує, що відповідач самоусунулась від виховання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син повністю знаходиться на його утриманні. Зазначає, що оскільки відповідач є здоровою та працездатною, вона має можливість надавати допомогу на утримання сина. Крім того, вказує на ту обставину, що Сімейним кодексом України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, З урахуванням вищенаведеного, просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 972 гривні щомісячно з урахуванням індексації,але менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вказує, що, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих на те суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що [PERSON] дане повідомлення отримала особисто. Згідно\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням з позивачем та його представником суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, та заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 травня 2015 року шлюб було розірвано (а.с.\~3). Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, [PERSON]перебуває на утриманні батька [PERSON], відповідач свого обовязку утримувати неповнолітнього сина не виконує. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~створення економічних\~передумов для\~посилення захисту\~права дитини\~на належне\~утримання» \~від 03.07.2018\~№ 2475-VIII внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України,\~відповідно до\~якої мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року -1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень. Положеннями\~ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.\~ Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, за змістом ст.\~141\~СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Відповідач не\~надала відзив\~на позовну\~заяву,\~в судове\~засідання не\~зявилась,не\~надала доказів,\~які б\~вказували на\~існування істотних\~обставин,\~що унеможливлюють\~сплату нею\~аліментів на\~утримання спільного\~з позивачем\~сина,\~та спростовують\~встановлені судом\~фактичні обставини. А тому суд прийшов до висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, розмірі 972 гривні щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Частиною 2\~ст. 184 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє\~Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2\~ст. 184 СК України\~підлягає індексації в порядку, передбаченому\~Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями\~ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved