Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.02.2010 у розмірі 14879,83 грн. станом на 06.09.2020. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2010 між банком та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3300 грн., який в подальшому збільшився до 7900 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Однак в порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав повністю, у зв`язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 06.09.2020 відповідач має\~заборгованість перед\~позивачем в\~сумі 14879,83 грн.,\~яка складається\~з: 9900,70 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 4979,13 грн. - пеня. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.10.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження без виклику сторін. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.04.2021 суддею Кучерук І.М. справу прийнято до свого провадження. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Копію ухвали суду відповідачем отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 22.02.2010 між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк",\~укладено кредитний договір з [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, який в подальшому збільшився до 7900 грн. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами, Тарифами\~\~складають між ним та банком кредитний договір,\~\~що підтверджується підписом у заяві. Згідно з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період», яка підписана [PERSON] , сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 22.02.2010, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , станом на 31.10.2015, 31.05.2020, 06.09.2020 за відповідачем рахується заборгованість в\~сумі 14879,83 грн.,\~яка складається\~з: 9900,70 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 4979,13 грн. - пеня. У порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим \~\~ виникла заборгованість. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти\~. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються статтею 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту першого частини першої статті 530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Також необхідно\~зазначити,\~що відповідач\~просить стягнути\~пеню за\~період з\~22.02.2010\~по 06.09.2020,\~однак з\~урахуванням п.1\~ч.2\~ст.\~258\~ЦК України,\~відносно неустойки\~у вигляді\~пені та\~штрафу встановлений\~скорочений строк\~позовної давності\~в один\~рік.\~Норма ст.\~266\~ЦК встановлює,\~що строк\~позовної давності\~стосовно додаткових\~позовних вимог\~(стягнення\~неустойки та\~інші),\~які є\~похідними від\~основної вимоги,\~спливає одночасно\~із спливом\~строку позовної\~давності щодо\~основної вимоги.\~Таким чином,\~право на\~стягнення неустойки\~(штрафу,\~пені)\~припиняється разом\~з вимогою,\~якою забезпечене\~таке стягнення.\~Виходячи із\~згаданої вище\~норми,\~з урахуванням\~положень \~ст.\~258\~ЦК,\~неустойка (штраф,\~пеня)\~підлягає стягненню\~у межах\~трирічного строку\~позовної давності\~за період\~фактичного невиконання\~зобов`язання,\~але не\~більше ніж\~за один\~рік,\~ що\~узгоджується з\~правовим висновком\~ВСУ,\~викладеним у\~постанові від\~03.09.2014\~у справі\~№ 6-100цс14. З урахуванням викладеного, пеня підлягає стягненню за період з 21.09.2019 по 21.09.2020. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором\~№ б/н\~від 22.02.2010,\~укладеного між\~ПриватБанком та\~ [PERSON] \~пеня за період з 21.09.2019 по 21.09.2020 відповідачу не нараховалась, а тому позовні вимоги банку в частині стягнення пені в сумі 4979,13 задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволеннюта\~стягненню підлягає\~заборгованість \~станом на 06.09.2020 в сумі 9900,70,74 грн., яка складається\~з: 9900,70 грн. - заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1398,50 грн. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved