Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданим 10 травня 1952 року Селецькою сільською радою Сегозірського рай/ бюро ЗАГС Карело - Фінської РСР покійний чоловік російською мовою записаний як " [PERSON] , [INFO] ". 28 грудня 1974 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим та складеним російською мовою вказаним органом реєстрації. Після укладання шлюбу їм з чоловіком були присвоєні прізвища на російській мові: чоловікові - [PERSON] , позивачу - [PERSON] . В подальшому, під час обміну паспортів радянського зразка на паспорти громадянина України 24 грудня 1996 року в Софіївському РВ УМВС України в Дніпропетровській області позивач та її чоловік отримали паспорти громадян України, які оформлені українською мовою, в яких їх спільне прізвище було зазначено українською мовою у чоловіка, як [PERSON] з апострофом, а у заявниці, як [PERSON] без апострофа. Оскільки в той період такі помилки у перекладах прізвищ з російської на українську при обміні радянських паспортів на паспорти громадян України мали масовий характер та будь-яких проблем правового характеру у зв`язку із такою помилковою не виникало, тому заявниця з чоловіком не звертались з приводу виправлення такої помилки. [INFO] у них народився син - [PERSON] , актовий запис № 3, в свідоцтві про народження якого [NUMBER] виданим 4 лютого 1977 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області його повне ім`я російською мовою записано як [PERSON] , батьком зазначено - [PERSON] . Також за життя чоловік 09 грудня 2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 102345 площею 9,800 га; 14 січня 2010 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] серії [NUMBER] , а також в травні 2012 року оформив трудову пенсію та отримав пенсійне посвідчення № [NUMBER] . В усіх зазначених документах прізвище чоловіка було зазначено українською мовою, як [PERSON], з апострофом. Після смерті чоловіка, на початку жовтня 2020 року заявниця звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з приводу можливості оформлення пенсії по втраті годувальника, де їй пояснили, що із-за розбіжностей в прізвищі [PERSON] , [PERSON] у наданих нею документах (свідоцтві про одруження, свідоцтві про смерть чоловіка та в її паспорті громадянина України) заявниця не може належним чином підтвердити, що була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Не підтвердження факту родинних відносин позбавляє заявницю можливості не тільки на отримання пенсії по втраті годувальника, але і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявник в судове засідання не з"явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без його участі. Просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Заінтересована особа в судове засідання не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив задовольнити з підстав викладених в заяві. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 вересня 2020 року виданим Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)(а.с.12). Відповідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданим 10 травня 1952 року Селецькою сільською радою Сегозірського рай/ бюро ЗАГС Карело - Фінської РСР чоловік російською мовою записаний як [PERSON] , [INFO] (а.с.13). 28 грудня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим та складеним російською мовою вказаним органом реєстрації. Після укладання шлюбу їм були присвоєні прізвища на російській мові: йому - [PERSON] , заявниці - [PERSON] (а.с.14). В подальшому, під час обміну паспортів радянського зразка на паспорти громадянина України 24 грудня 1996 року в Софіївському РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявниця з чоловіком отримали паспорти громадян України, які оформлені українською мовою, в яких їх спільне прізвище було зазначено українською мовою у чоловіка, як [PERSON] з апострофом, а у заявниці вказано , як [PERSON] без апострофа. Оскільки в той період такі помилки у перекладах прізвищ з російської на українську при обміні радянських паспортів на паспорти громадян України мали масовий характер та будь-яких проблем правового характеру у зв`язку із такою помилковою не виникало, тому вони з чоловіком не звертались з приводу виправлення такої помилки. [INFO] у заявниці з чоловіком народився син - [PERSON] , актовий запис № 3, в свідоцтві про народження якого [NUMBER] виданим 4 лютого 1977 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області його повне ім`я російською мовою записано як [PERSON] , батьком зазначено - [PERSON] (а.с.6). За життя чоловік 09 грудня 2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ДП № 102345 площею 9,800 га; 14 січня 2010 року свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] серії [NUMBER] , а також в травні 2012 року оформив трудову пенсію та отримав пенсійне посвідчення № [NUMBER] . В усіх зазначених документах прізвище чоловіка було зазначено українською мовою, як [PERSON], з апострофом. Після смерті чоловіка, на початку жовтня 2020 року заявниця звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем свого проживання з приводу можливості оформлення пенсії по втраті годувальника, де їй пояснили, що із-за розбіжностей в прізвищі [PERSON] , [PERSON] у наданих нею документах (свідоцтві про одруження, свідоцтві про смерть чоловіка та в її паспорті громадянина України) заявниця не може належним чином підтвердити, що була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Не підтвердження факту родинних відносин позбавляє заявницю можливості не тільки на отримання пенсії по втраті годувальника, але і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Факт родинних відносин між заявницею та її чоловіком [PERSON] підтверджується: паспортом на імя заявниці [NUMBER] виданим 24.12.1996 року Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області; свідоцтвом про укладення шлюбу між заявницею та чоловіком [NUMBER] виданим 28 грудня 1974 року Петровською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області в яких призвище російською мовою вказано як [PERSON] , [PERSON] ; свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 10 травня 1952 року Селецькою сільською радою Сегозірського рай/ бюро ЗАГС Карело - Фінської РСР в якому чоловік російською мовою записаний як [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи доведено факт родинних відносин [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] . Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що заява обгрунтована, підтверджена поданими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved