Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, мотивуючи свої вимоги тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а також інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідними посвідченнями. В період роботи на Чорнобильській АЕС він з 17.08.1986 року по 01.08.1987 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Заявник звернувся до Управління праці та соціального захисту населення із заявою про видачу йому посвідчення інваліда війни, для чого надав всі необхідні документи, але йому було відмовлено з підстав недоведеності факту залучення його до формувань Цивільної оборони і виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони. На підставі викладеного заявник звернувся до суду з даною заявою, просить встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони у період з 17.08.1986 року по 01.08.1987 року. В судове засідання заявник не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення - в судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника зацікавленої особи, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO], є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, є інвалідом ІІ групи, що підтверджується відповідними посвідченнями. Заявник [PERSON] працював слюсарем-сантехніком в цеху теплових і підземних комунікацій на Чорнобильській АЕС імені В.І. Леніна, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідними довідками та трудовою книжкою. Як встановлено при розгляді справи, у період з 17.08.1986 року по 01.08.1987 року заявник [PERSON] був залучений для проведення робіт по ліквідації наслідків аварії у складі невоєнізованого формування цивільної оборони, що підтверджується довідкою від 20.12.2002 року № 1076 та довідкою від 01.12.1988 року № 979. Заявник [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про встановлення статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення, надавши всі необхідні документи, а також, посилаючись на те, що відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать особи, які залучалися до складу формувань Цивільної оборони, та які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Але листом Управління від 22.01.2018 року № 36-236 заявнику було відмовлено з тих підстав, що він не довів факт його залучення до формувань Цивільної оборони і виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На підставі викладеного заявник і звернувся до суду з даною заявою. Судом встановлено, що та обставина, що заявник [PERSON] приймав участь і виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 17.08.1986 року по 01.08.1987 року підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема, посвідченнями заявника, довідкою про інвалідність, трудовою книжкою, довідкою від 20.12.2002 року № 1076, довідкою від 01.12.1988 року № 979, експертним висновком від 17.04.1998 року, довідкою від 05.11.1992 року № 860. Крім того, відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно - правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема, - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом створювались система, служби та формування Цивільної оборони. Формування ЦО, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90 "в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет … Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников…".

Outcome: approved