Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обгрунтування позовних вимог покликається на обставини викладенні в позовній заяві. В ході розгляду справи, позивач подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком шляхом знання з реєстраційного обліку [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що має у власності житловий будинок [ADDRESS]. В даному будинку з 2012 року зареєстрована колишня невістка, однак відповідач у вказаному будинку протягом двох років не проживає. Позивач сплачує житлово-комунальні послуги за відповідача, яка матеріальної допомоги на оплату житлово-комунальних послуг не надає. Має намір оформити субсидію, а реєстрація відповідача позбавляє її такої можливості. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона перебувала з [PERSON] (сином відповідачки [PERSON].) в зареєстрованому шлюбі. Після народження дітей, вони спільно почали проживати в будинку [ADDRESS], після чого почали добудовуватись та опорядковувати даний будинок. Після розірвання шлюбу, відповідачка (свекруха) почала виганяти з даного будинку онуків та її, змінила замки. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали. Представник третьої особи орган опіки та піклування Костопільської РДА Алексійчук С.В. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, оскільки порушуються права малолітніх дітей. Віповідач [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зустрічний позов підтримала, первісні позовні вимоги не визнала. Пояснила суду, що [PERSON], чинить перешкоди в користуванні жилим будинком, змінила замки в будинок, та колишню невістку не пускає. Свідок [PERSON], надала суду покази, що дану вона сім"ю знає оскільки вона їх сусідка. Відповідач [PERSON], разом з дітьми не проживає в даному будинку з вересня 2014 року, позивачка ніколи не виганяла відповідачку з дітьми, не бачила, щоб відповідач намагалась чи хотіла вселитися в даний будинок. Свідок [PERSON], сусідка позивачки, надала суду покази, що відповідач [PERSON], не проживає в даному будинку вже два роки, відповідачку ніхто не виганяв, вона сама пішла. Свідок [PERSON], син позивачки, надав суду покази, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, після розірвання шлюбу відповідач проживала в даному будинку, однак два роки тому переселилась разом з дітьми до своєї мами, зараз проживати в с. Садки. Замок змінили півроку тому, тому що попередній зламався. Відповідач не зверталась, з вимогою надати ключі від будинку півроку тому забрала особисті речі. [PERSON] ніхто з даного будинку не виганяв. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, з"ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, передавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст. 64 ЖК України до членів сімї власника житла належать дружина (чоловік), їх діти і батьки; членами сімї може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом і ведуть спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником житлового будинку за адресою [ADDRESS], що підтверджується рішенням Костопільського районного суду від 18.10.2013 року, та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована з 22.02.2012 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS], проте не проживає за даною адресою, понад одного року, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивач просила захистити її право, як власника будинковолодіння, шляхом усунення перешкод в користуванні власністю та майном - зняти з реєстрації відповідача, оскільки [PERSON] (колишня невістка) у добровільному порядку не бажає знятись із реєстрації у вказаному будинку. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Однак згідно правової позиції Верховного Суду України від 16 січня 2012 р. (викладеної в постанові справи № 6- 57цс11), встановлено, що передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту порушеного права не може бути реалізований через ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки зазначена правова норма містить виключний перелік підстав для зняття особи з реєстрації місця проживання, а саме: заява особи, запит органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточне рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть, тому заявлені на підставі ст. 391 ЦК України позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають. За таких обставин суд вважає, що відсутні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. Щодо зустрічного позову [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, суд бере до уваги, що відповідач не довела, що позивач по первинному позову, перешкоджає їй та дітям у користуванні житлом, у зв"язку з чим в задоволені зустрічного позову, слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed