Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря Вовк Є.І. звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] була госпіталізована 08 грудня 2016 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» на підставі заяви опікуна [PERSON], після чого оглянута завідувачем лікарем - психіатром 9 відділення Парасюком С.В., який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від опікуна [PERSON], зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби; суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. 08 грудня 2016 року о 08 годині 40 хвилин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи лікаря - психіатра вищої категорії Піддубко О.М., лікаря - психіатра вищої категорії 9 відділення Пасічника О.О., завідувача 6-м відділенням лікаря - психіатра вищої категорії Писарева П.П., завідувача лікаря-психіатра 9 відділення вищої категорії Парасюка С.В., яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр Парасюк С.В. підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON], який є опікуном хворої, у судове засідання не з'явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглядати питання, щодо госпіталізації [PERSON] за його відсутності /а.с. 12/. Прокурор Доценко А.Ю. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки згідно рішення Харківського районного суду Харківської області є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоров'я, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра Піддубко О.М. та завідувача лікаря - психіатра Парасюка С.В. /а.с. 7, 11/. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Харківського районного суду Харківської області [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна - [PERSON] /а.с. 7/. За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], 08 грудня 2016 року о 08 годині 40 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби №3818/2016 [PERSON], 1927 року народження, остання народилася в селянській сім'ї. Спадковість психіатричними захворюваннями не обтяжена. Перенесених захворювань в дитинстві не пам'ятає. У 12-ти літньому віці була апендектомія. У школу пішла з 8 років. Закінчила 9 класів. Вчилася добре. Закінчила рентгенологічний технікум. Не працювала із-за психічного захворювання. Інвалід 2 гр. б/с. Була одружена. Має дочку, яка проживає в м. Москва. Родинні зв'язки з нею втрачені. [PERSON] Харківським районним судом Харківської області визнана недієздатною. Опікуном призначено [PERSON] Туберкульоз, вен захворювання, хворобу Боткіна, ЧМТ у минулому заперечує. Анамнез хвороби: психічним захворюванням страждає багато років, коли з'явилися немотивовані страхи, слухові галюцинації. Неодноразово лікувалася в ОПЛ №1. Інвалід 2-ї групи по психічному захворюванню. Перебіг захворювання прийняв безперервну течію, з емоційно - вольовим дефектом. Теперішня госпіталізація пов'язана з агрипнієй, слуховими галюцинаціями, відмовою від підтримуючого лікування, неупорядкованою поведінкою. Психічний статус: контакт формальний, малопродуктивний. Інтересу до бесіди не проявляє. Дезорієнтована в часі і просторі. Багатослівна не по суті. Мова погано модульована, з розривами, зісковзуваннями. Пам'ять, інтелект низькі. Мислення прискорене по темпу, паралогічне. Емоційно не стійка, манірна, химерна. Відчуває слухові та зорові галюцинації. Причину госпіталізації пояснити не може. Критики до хвороби немає. У відділенні: продуктивному контакту не доступна із-за вираженого шизофренічного дефекту, структурного порушення мислення. Сама з собою розмовляє, відчуває слухові та зорові галюцинації. Під час розмови на місці не утримується. Зовні розсіяна. Пам'ять усіх видів знижена. Дезорієнтована в часі і місці перебування. Інтереси обмежені задоволенням фізичних потреб. Критики до хвороби немає. Перебуванням в психіатричному стаціонарі не обтяжується. Самостійно себе не обслуговує. Потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], 1927 року народження, страждає на тяжкий розлад в формі шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу, внаслідок чого вона не може самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Може спричинити значну шкоду своєму здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] потребує подальшого надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. [PERSON] в зв'язку з психічним станом визнана судом недієздатною і не може надати усвідомленої згоди на надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару /а.с. 6/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від її опікуна [PERSON], недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено за згодою її законного представника. На підставі викладеного,

Outcome: approved