Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту народження дитини. Заяву мотивує тим, що [INFO] року вона перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в Феодосійському пологовому будинку народила дівчинку, яку назвала [PERSON], про що Феодосійським пологовим будинком було видано медичне свідоцтво про народження дитини [NUMBER] від 10.12.2015 року. Повернувшись на Україну до місця свого постійного проживання 22.12.2015 року звернулась до Фрунзенського відділу державної РАЦС РС ХМУЮ для реєстрації народження доньки та отримання свідоцтва про народження. Однак їй було відмовлено у державній реєстрації народження, в зв'язку з тим, що з наданих нею документів вбачається, що медичне свідоцтво про народження видане за формою №103/у, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, а за відсутністю документа закладу охорони здоров'я за встановленою законодавством України формою здійснити таку реєстрацію неможливо та було рекомендовано звернутись до суду. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Заявниця до судового засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, заяву про встановлення факту народження дитини підтримує в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи розписки про отримання судової повістки. Через канцелярію суду надали клопотання про слухання справи за їх відсутності, проти заявлених вимог [PERSON] не заперечують. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що заявниця має доньку, яка народилася у Феодосійському пологовому будинку Автономної Республіки Крим про що є медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 001069 від 10.12.2015 року, видане Феодосійський пологовим будинком Автономної Республіки Крим (копія). З матеріалів справи вбачається, що можливості отримати оригінал вказаного документу у заявника не має, через знаходження медичної установи на тимчасово окупованій території. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року(далі Закон) зазначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно відповіді Фрунзенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 22.12.2015 р. № 1259/04-10-04-05 - [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації народження дитини в зв'язку з тим, що з наданих нею документів вбачається, що медичне свідоцтво про народження видане за формою №103/у, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації, а за відсутністю документа закладу охорони здоров'я за встановленою законодавством України формою здійснити таку реєстрацію неможливо. Згідно статті 9 закону України про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України від 15 квітня 2014 року за № 1207-УІІ Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Також роз'яснено заявнику звернення до суду з відповідною заявою. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року) , підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно до матеріалів справи, актовий запис про народження у заявниці відсутній. Згідно свідоцтво про народження виданого в Феодосійському міському відділі запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 18.11.2015 р., актовий запис 1074 - [PERSON], народилася [INFO] року, матір'ю зазначена [PERSON]. Відповідно до ксерокопії паспорту серії [NUMBER], виданого Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 14 жовтня 2010 року, [PERSON] є громадянкою України (а.с. 5). Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження доньки [PERSON] у [PERSON] , місцем народження якого є м. Феодосія. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження його сина, виданого державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved