Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 13.03.2019 року [PERSON] звернувся до Борівського районного суду з позовною заявою до Державного реєстратора, завідувача сектору державної реєстрації Борівської РДА Харківської обл. Стрілець С.С., Борівської РДА Харківської обл., в якій зазначив, що 12 грудня 2005 р. він на підставі розпорядження Борівської РДА від 13 листопада 2003 р. №366 та від 21 червня 2004 р. №175 отримав Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку. Відповідно до даного Державного акту позивач отримав право власності на земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: 1. [NUMBER], загальною площею 7.0693 га; 2. [NUMBER], загальною площею 3.0965 га; 3.[NUMBER], загальною площею 10.3338 га; 4.[NUMBER], загальною площею 10.3344 га; 5.[NUMBER], загальною площею 10.2524 га; 6.[NUMBER], загальною площею 10.3143 га; 7.[NUMBER], загальною площею 10.1424 га; 8.[NUMBER], загальною площею 10.3345 га; 9.[NUMBER], загальною площею 10.1590 га; 10.[NUMBER], загальною площею 10.5164 га. 27 грудня 2018 р. на підставі рішення Борівського районного суду Харківської обл. у справі №614/641/14-ц за позовом прокурора Борівського р-ну Коробова А.М. в інтересах [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3 особа: Борівська РДА Харківської обл. про визнання недійсним договору дарування земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом було скасовано державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER]. Реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасував державний реєстратор Борівської РДА Харківської обл. Стрілець С.С. Предметом спору у вищевказаній справі був договір дарування права на земельну частку (пай), укладений 10.03.2000 р. між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого позивач отримав ц власність земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]. Рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 31.07.2014 р. було визнано недійсним договір дарування права на земельну частку (пай) площею 12.2 кадастрових гектарів, розташовану на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл., посвідчений сертифікатом, укладений між [PERSON] та [PERSON] Також було скасовано державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.12.2005 р., виданого на ім'я [PERSON] Вищевказаний державний акт був виданий позивачу на підставі розпорядження Борівської РДА 13 листопада 2003 р. №366 та від 21 червня 2004 р. №175, жодним чином не на підставі договору дарування права на земельну частку (пай), укладеного між [PERSON] та [PERSON].10.03.2000 р. Отже, мало бути скасоване тільки право власності [PERSON] на земельну частку (пай) з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 12,2 умовно-кадастрових гектарів, розташовану на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл., отриману позивачем у власність за зазначеним договором дарування та жодним чином дане рішення не мало стосуватися права власності [PERSON] на інші земельні ділянки, які є у його власності відповідно до державного акту серії [NUMBER] від 12.12.2005 р. Зважаючи на вищевикладене, позивач приходить до висновку про незаконність, протиправність дій та прийнятих рішень державного реєстратора Борівської РДА Харківської обл. [PERSON], враховуючи наступне. Вказує, що незрозуміло з яких причин державний реєстратор скасував державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER], яка жодним чином не стосується визнаного судом недійсним договору дарування права на земельну частку (пай), укладеного між [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], які були передані за вказаним договором дарування, реєстрація права за [PERSON], яка мала бути скасована, залишилась незмінною. Зокрема, рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 19.11.2018 р. за позовом [PERSON] до Державного реєстратора завідувача сектору державної реєстрації Борівської РДА Харківської обл. у справі №614/886/18 поновлено його право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], скасованих державним реєстратором 10 серпня 2018 р. на підставі рішення Борівського районного суду Харківської обл. у справі №614/641/14-ц. На момент винесення рішення по цій справі право власності на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER] ще не було скасовано. Враховуючи наявність рішення суду, яким вже визнано незаконність скасування права власності на інші земельні ділянки, які перебувають у власності позивача на підставі державного акту серії [NUMBER], дії державного реєстратора свідчать про вибірковість та упередженість дій державного реєстратора Стрілець С.С., що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів [PERSON] Просив поновити за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], загальною площею 10.1424 га,яка розташована на території Першотравневої сільської ради Борівського району Харківської області, шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ІІ. Позиції учасників справи 14.03.2019 р. ухвалою судді Борівського районного суду Харківської обл. відкрито провадження у справі. 01.04.2019 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач Борівська РДА просить відмовити у задоволенні позову [PERSON], оскільки згідно ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться на підставі зокрема державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 р. Державна реєстрація прав проведена за позивачем на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER], загальною площею 10.1424 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.12.2005 р. Позивач в судове засідання надав заяву про підтвердження позовних вимог в частині поновлення права власності на земельну ділянку, від вимоги про стягнення судового збору з відповідачів на його користь - відмовився, та розгляд справи без його участі. Відповідач - державний реєстратор, завідувач сектору державної реєстрації Борівської РДА Харківської обл. Стрілець С.С. в судове засідання не з'явився, надав заяву невизнання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач - представник Борівської РДА в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ([NUMBER]), [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 92.3713 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.6-9). Відповідно до копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 31.07.2017 р., визнано недійсним, укладений між [PERSON] та [PERSON], договір від 10.03.2000 р. дарування права на земельну частку (пай) площею 12,2 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Першотравневої с/ради Харківської обл., посвідчений сертифікатом; скасовано державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] (а.с.10-11). Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 19.11.2018 р. поновлено право власності [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12-15). Відповідно до копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 3.0965 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.16-18). Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 7.0693 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.19-21). Відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відомості про право власності на земельну ділянку площею 10.1424 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл. - відсутні (а.с.22). Відповідно копії постанови Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 р., рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 01 грудня 2016 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл., Борівської РДА Харківської обл. про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом (а.с.23-25). Згідно постанови Верховного Суду України від 18 грудня 2018 р., касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково; заочне рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 13 червня 2016 р. і рішення апеляційного суду Харківської обл. від 18 липня 2017 р. скасовано; [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON] про визнання договору дарування права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, відмовлено; оскільки [PERSON] згідно зі ст.ст.529,530 ЦК Української РСР не відноситься до кола спадкоємців після [PERSON], так як є її двоюрідним онуком (а.с.51-55). ІV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта (ст. 1 Закону). Відповідно до п. 42 постанови Кабінету міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" державний реєстратор скасовує записи Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або про внесення змін до запису Державного реєстру прав. Скасування записів Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Для скасування записів державний реєстратор вносить до відповідного запису Державного реєстру прав такі відомості:1) підстава для скасування запису: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; 2) реєстраційний номер, дата та час реєстрації заяви, на підставі якої скасовується запис; 3) підстава для внесення відомостей про скасування запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; 4) прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; 5) найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу. V. Висновки суду Судом встановлено, що реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасував державний реєстратор Борівської РДА Харківської обл. Стрілець С.С. Борівським районним судом Харківської обл. 31.07.2014 р. ухвалено - визнати недійсним, укладений між [PERSON] та [PERSON] договір дарування права на земельну частку (пай) площею 12.2 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Першотравневої с/ради Харківської обл., посвідчений сертифікатом; та вирішено скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 12.12.2005 р., виданого на ім'я [PERSON] Державний акт [NUMBER] був виданий [PERSON] на підставі розпорядження Борівської РДА від 13 листопада 2003 р. №366 та від 21 червня 2004 р. №175, а не на підставі договору дарування права на земельну частку (пай), укладеного між [PERSON] та [PERSON] 10.03.2000 р. Таким чином, мало бути скасовано тільки запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну частку (пай) з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER] загальною площею 12.2 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Першотравневої с/ради Борівського р-ну Харківської обл., отриману позивачем у власність за зазначеним договором дарування та жодним чином дане рішення не мало стосуватися права власності [PERSON] на інші земельні ділянки, які є у його власності відповідно до державного акту [NUMBER] від 12.12.2005 р., в тому числі на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER]. Відповідно до п.п.1,2 ч.3 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Однак, державний реєстратор Стрілець С.С. не провівши перевірки документів на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, не здійснивши перевірки на відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, виніс незаконне рішення та скасував державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим [NUMBER]. З набранням чинності з 01.01.2013 р. ЗУ «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 р. №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пунктів 9,10 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про Державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Таким чином, право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку до 01.01.2013 р. посвідчувалось державним актом [NUMBER] на право власності на земельну ділянку. Починаючи з 01.01.2013 р. даний державний акт втратив свою чинність і у відповідності до вимог ст.126 ЗК України, право власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що Державний реєстратор Стрілець С.С. не мав права скасовувати реєстрацію права власності за [PERSON] на підставі скасування за рішенням суду державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку, адже на момент винесення рішення Борівським районним судом вказаний державний акт не мав юридичної сили і право власності не посвідчував, право власності посвідчувалось виключно реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та відповідним витягом з Реєстру. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved