Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси\~надійшов позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ майна\~подружжя в якому просив: поділити спільне майно [PERSON] та [PERSON] наступним чином: - визнати за [PERSON] , в порядку поділу спільного майна подружжя 1/2 права власності на квартиру [ADDRESS] , яка в цілому складається з фактичної загальної площі - 59,1 кв.м.,: житлової кімнати, площею 18,9 кв.м.; кухні площею 22,9 кв.м.; вбиральні, площею 2,0 кв.м., ванна кімната, площею 4,4 кв.м.; коридору, площею 5,7 кв.м; комора, площею 1,4 кв.м. - визнати за [PERSON] , в порядку подіту спільного майна подружжя право вимоги передачі 1/2 майнових прав на квартиру, що розташована в багатоповерховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON] покупцем 1/2 майнових прав за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 21/1-228 укладеним від 12.11.2018 року; - визнати за [PERSON] , в порядку поділу спільного майна подружжя право вимоги передачі 1/2 майнових права на квартиру, що розташована в багатоповерховому житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON] покупцем 1/2 майнових прав за Договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 121118-013 укладеним від 12.11.2018 року; В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 07 грудня 2014 р. між ним та відповідачкою укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1696 від 07.12.2014 року. Від вказаного шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 12.08.2015 року. [PERSON] вказує, що за час шлюбу сторонами по справі у спільну сумісну власність було набуто наступне майно. Так, подружжям придбана квартира, загальною площею 59,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується Договором купівлі-продажу № р. 5-610 від 12.04.2017 р., вартість якої згідно звіт про оцінку станом на 02 жовтня 2020 року становить 1596409,00 грн. Крім того, у період шлюбу, подружжям були здійснені спільні інвестиції у нерухоме майно на стадії будівництва багатоповерхового дому за адресою: [ADDRESS] . За результатами інвестування подружжям придбано майнові права на дві квартири у вищезазначеному багатоповерховому будинку, а саме: квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 32,5 м 2., та квартира за адресою м. Одеса, квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 32,5 м 2. Позивач зазначає про те, що майнові права на вказані дві квартири були оформлені між дружиною [PERSON] та двома підприємствами пов`язаних з будівельним альянсом КОNА: ТОВ ІНГРАДБУД 12.11.2018 року був укладений Договір № 21/1-228 на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована в багатоповерховому житловому за адресою: [ADDRESS] ; а також ТОВ КУА ОДЕСБУДІНВЕСТ 12.11.2018 року був укладений Договір купівлі продажу деривативів № 121118-013 на об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована в багатоповерховому житловому за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] адвокат Чорнолуцький Р.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, також просив суд розгляд справи провести за його відсутності. Відповідачка [PERSON] та її адвокат Поліщук С.М. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є доказаним, є обгрунтованими, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що 07 грудня 2014р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1696 (а.с.9). Після укладання шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2020р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 07.12.2014р. у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1696 - розірвано. Рішення набрало законної сили 16.12.2020р. В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 12.08.2015 року (а.с.14). В період шлюбу сторонами по справі у власність було набуто наступне нерухоме майно: -квартира, загальною площею 59,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] -здійснено інвестиції у нерухоме майно на стадії будівництва багатоповерхового дому за адресою: [ADDRESS] ), а саме: квартира загальною площею 32,5 м 2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та квартира загальною площею 32,5 м 2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено про те, що 12.04.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу, предметом якого є нерухоме майно - квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що посвідчений державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Назарук Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 5-610 (а.с.39-40). Вартість вищевказаної квартири згідно Договору купівлі-продажу від 12.04.2017р. становить - 102006,47 гривень. В матеріалах справи міститься Звіт ТОВ Оціночна Фірма Абакус про оцінку однокімнатної квартири загальною площею 59,1 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого встановлено оціночну вартість - 1596409,00 грн. (а.с.15-33). 12.11.2018 року між ТОВ "ІНГРАДБУД" та [PERSON] укладеною договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна [ADDRESS] ) (а.с.124-133). Відповідно до 1 розділу Предмет договора покупець зобов`язується сплатити майнові права на приміщення жилого будинку, після проведення повної оплати прийняти у власність майнові права на приміщення в складі жилого будинку. Згідно п.2.1.1. Договору будівельна адреса об`єкта нерухомого майна (приміщення): житлове (квартира) приміщення, під будівельним номером [NUMBER] , секція 1 на 19 поверсі, яке складається з 1 жилої кімнати, в жилому будинку. Відповідно до п. 2.1.2 Договору, загальна площа приміщення на момент укладення даного Договору складає 35,5 кв.м. В виконання прийнятих на себе обов`язків по Договору, покупець зобов`язується перечислити на рахунок продавця або внести в касу продавця в строк не пізніше 30.06.2019р. суму у розмірі 227500 грн., в тому числі НДС 20%, що еквівалентно 8\~139 дол. США згідно комерційному курсу валют на дату винесення рахунку продавцем в наступному порядку: 53\~900 грн. с урахуванням НДС, еквівалентно 1930,24 дол. США до 12.11.2018р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 30.12.2018р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 30.01.2019р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 28.02.2019р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 30.03.2019р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 30.04.2019р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 30.05.2019р.; 150 дол. США по комерційному курсу на день оплати до 30.06.2019р.; В матеріалах справи міститься лист-довідка ТОВ «ІНГРАДБУД» №07 від 20.01.2021р. з якої вбачається про те, що згідно договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна № 21/1-228 була проведенна оплата у розмірі 208\~883,65 грн. (а.с.123) 12.11.2018 року між ТОВ «КУА "ОДЕСБУДІНВЕСТ" та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу деривативу № 121118-013 (а.с.137-142). Відповідно до ст.1 Договору, об`єкт нерухомого майна одне житлове приміщення в житловому будинку [ADDRESS] та залізниця (1-а черга), яке стане об`єктом нерухомості після реєстрації права власності на нього в порядку, визначеному чинним законодавством України, та має наступні попередні проектні характеристики: об`єкт нерухомого майна житлове приміщення (квартира) , будівельний номер [ADDRESS] , проектна загальна площа 32,5 кв.м., проектна житлова площа - 13,9 кв.м., кількість кімнат -1. Згідно п. 3.3 Договору, платіж в рахунок сплати Ціни Договору має бути здійснений Покупцем в порядку та строки, встановлені графіком платежів, який є невідємною частиною цього Договору. графі платежів: 12.11.2018р. 2023,26 дол. США, 30.12.2018р.- 150 дол. США; 28.02.2019р.- 150 дол. США; 30.03.2019р.- 150 дол. США; 30.04.2019р.- 150 дол. США; 30.06.2019р.- 9169,76 дол. США; З матеріалів справи вбачається про те, що [PERSON] здійснюються виплати за деривативом за Договором купівлі-продажу деривативу № 121118-012 та виплати за майнове право згідно Договору № 21/1-228 від 12.11.2018р., що підтверджується копіями квитанції (а.с.70-80). Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що зазначене нерухоме майно та майнові права за договорами, щодо придбання прав на нерухоме майно під час будівництва були придбані сторонами за спільні кошти, під час перебування їх у шлюбі, спільного проживання та ведення сумісного господарства, а отже на це майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК). Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма статті 60 Сімейного кодексу України вважається правильно застосованою. Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60, 69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Як вказується у правовій позиції у справі №6-612цс15, норми СК України у статтях 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них. Згідно із положенням ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (ч.1ст.57 СК України). Статтею 65 СК України визначене право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя: 1.Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 2. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 3. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. 4. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші\~ обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved