Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк"\~\~ звернулося\~ до суду з позовом до [PERSON]\~ про звільнення з-під арешту нерухомого майна та заборону обмеження прав іпотекодержателя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що 05.09.2007 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № NKUCGК06150145, згідно з яким банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 21250 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.09.2007 р. був укладений договір іпотеки, за яким останній надав в іпотеку нерухоме майно -\~\~ квартиру загальною площею 33,5 кв.м.,\~\~житловою площею 17,1 кв.м.,\~\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.\~\~ В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у нього перед банком утворилася заборгованість, яка\~\~станом на\~\~28.11.2016 р.\~\~складає\~\~60389,69 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки. Право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк"\~\~щодо предмета іпотеки виникло 20.09.2007 року, а 23.02.2012 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Вважає, що у державного виконавця Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки згідно із договором іпотеки. Тому просить позов задовольнити та звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: квартиру загальною площею 33,5 кв.м.,\~\~житловою площею 17,1 кв.м.,\~\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права іпотекодержателя щодо квартири загальною площею 33,5 кв.м.,\~\~житловою площею 17,1 кв.м.,\~\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі, зазначив, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області №1424/1079/2012 від 12.11.2012 року було надано право ПАТ КБ «ПриватБанк» на продаж предмету іпотеки, а саме квартири,\~\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 17.10.2016 року [PERSON] було повідомлено про продаж його квартири в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, надає свою згоду на продаж його іпотечної квартири банком від його імені та просить розглянути справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи позиції представника позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Під час розгляду справи встановлено, що 05.09.2007 р. між\~\~ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»,\~\~та [PERSON] був\~\~укладений кредитний договір № NKUCGК06150145, згідно з яким\~\~зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 21250 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором (а. с. № 7-9). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.09.2007 р. був укладений договір іпотеки, за яким останній надав в іпотеку нерухоме майно -\~\~ квартиру загальною площею 33,5 кв.м.,\~\~житловою площею 17,1 кв.м.,\~\~що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу(а. с. № 10-13). В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у нього перед банком утворилася заборгованість, яка\~\~станом на\~\~28.11.2016 р.\~\~складає\~\~60389,69 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки. Однак, звернути стягнення на предмет іпотеки, скориставшись правом іпотекодержателя,\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк» не має можливості, оскільки Відділ ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області постановою про арешт майна боржника від\~\~23.02.2012 р. наклав арешт на вищевказану однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за вищевказаним договором іпотеки від 20.09.2007 р. (а. с. № 14-15). Відповідно до ч. 3\~ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів,\~\~які не є заставодержателями,\~\~стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів та коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право застави у\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 20.09.2007 р.\~\~тобто, як передбачено\~ст. 16 Закону України\~\~«Про заставу», з моменту укладання договору застави, а\~\~постанова про арешт майна боржника, якою\~\~накладено\~\~арешт на вказану квартиру,\~\~винесена\~\~Відділом ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області лише від 23.02.2012 р., тобто пізніше, ніж заставне майно було передано в заставу\~\~ПАТ КБ «ПриватБанк». До того ж, заборгованість відповідача перед позивачем станом на\~\~28.11.2016 р.\~\~складає\~\~60389,69 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки, яка на дату укладання договору іпотеки складала 126 250 гривень. Таким чином, Южноукраїнський\~ міський\~ відділ\~ державної виконавчої служби\~\~\~Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області\~\~не має правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно на користь стягувача, який не є іпотекодержателем. Згідно\~ст. 60 Закону України\~\~«Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Відповідно до ч. 4\~ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна,\~\~найвищий пріоритет на заставлене майно має ПАТ КБ «ПриватБанк», так як він зареєстрував обтяження на предмет іпотеки\~\~20.09.2007 р., а Відділ ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області - 23.02.2012 р.\~\~(а. с. № 14-15). За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню\~\~з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2756 (1378+1378) гривень, сплачена останнім при зверненні до суду з даним позовом (а. с. № 1,2).

Outcome: approved