Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

\~ В серпні 2016 року позивач за первісним позовом звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, в обґрунтування якого вказала, що між нею та відповідачем 31.10.2009 року було зареєстровано шлюб у Відділу реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що було складено відповідний актовий запис № 227 від 31.10.2009 року. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. 08.11.2010 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено рішення, яким стягнуто зі [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму починаючи з 28.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на користь [PERSON] в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 28.07.2010 року до досягнення [PERSON] трьох років. 28.11.2011 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено рішення, яким було розірвано шлюб та після розірвання шлюбу позивачу було залишено дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач вказала, що за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2010 року відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання їх дочки у розмірі 300 грн. Однак, починаючи з народження їх донька постійно хворіє про що свідчить витяг з історії розвитку їх дитини від 23.02.2015 року виданої Демидівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини. Всі рекомендації лікарів потребують значних затрат, окрім занять її дитині необхідні ліки, яких на місяць становить майже тисяча гривень, а її заробітної плати, яка становить 3\~500 грн. на місяць не вистачає. Також її дитині необхідний всебічний розвиток у тому числі відвідування зоопарку, театру, парків, а відповідач не цікавиться, а ні життям, а ні здоровям дитини, і лише надсилає 300 грн. кожного місяця аліментів, яких станом на сьогоднішній день не вистачає. На прохання позивача, [PERSON] не допомагає. У звязку з викладеним просить суд, змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та стягнути на її користь з нього аліменти на утримання їх дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 3\~000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якого вказав, що дійсно він з [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області було стягнуто з нього аліменти на утримання їх дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму починаючи з 28.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на користь [PERSON] в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 28.07.2010 року до досягнення [PERSON] трьох років. 28.11.2011 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено рішення, яким було розірвано їх шлюб. Позовні вимоги [PERSON] він не визнає та звертається з зустрічним позовом. Вважає, що визначений рішенням Вишгородського районного суду Київської області 08.11.2010 року розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки на його утриманні також перебуває дружина, яка знаходиться у після пологовій відпустці, тобто є непрацездатною. На даний час змінився його сімейний стан, зявились нові утриманці, що призвело до зменшення рівня його особистого матеріального забезпечення. На підставі цього просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього в розмірі ? частини заробітку, до 1/6 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~ Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним первісний позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити, зустрічний позову не визнала в повному обсязі, та просила суд, відмовити в його задоволенні. Пояснила суду, що з вказаного витягу з історії розвитку їх дитини від 23.02.2015 року виданої Демидівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини видно, що у їх дитини була родова травма, двічі відбувалось відкачування рідини з голови, має порок серця, постійно хворіє на гострі респіраторні захворювання, дисбактеріоз кишечника, реніт, бронхіт, трахеїт, тощо. В наслідок родової травми 03.04.2015 року комісією Київської обласної психоневрологічної лікарні № 2 було постановлено діагноз дитині та прийнято рішення про оформлення дитині інвалідності. 12.05.2015 року Опікунською радою Вишгородського району Київської області було видано висновок № 2 відповідно до якого їй надано згоду на проходження психіатричного обстеження її малолітньої дитини. Після проходження зазначеного обстеження їй було рекомендовано розпочати заняття з логопедом, психологом, масаж та ЛФК, що вона відразу і розпочала. 06.04.2016 року Центром стимуляції мозку було рекомендовано продовжити заняття з логопедом, психологом, масаж та ЛФК. Станом на сьогоднішній день вказані вище заняття та лікування яке їм було назначено коштують значних коштів. 13.07.2016 року їх дочці була проведена операція вультуса з двох сторін, оскільки була деформація обох стоп. На день початку подання позову до суду її дочка перебуває в гіпсі, та після зняття гіпсу дочці необхідно буде окрім масажів та ЛФК, ще й ортопедичне взуття, яке слід буде виготовляти лише на замовлення, а вартість індивідуального пошиття різниця між вартістю готового. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справи без його участі, надіславши поштою зустрічний позовом, в якому зазначив, що первісний позов не визнав в повному обсязі, просив суд зменшити розмір аліментів, які вже стягуються з нього за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08.11.2010 року до 1/6 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов та зустрічний позов є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31.10.2009 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини сторони записані батьками (а.с. 18). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 08.11.2010 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму починаючи з 28.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на користь [PERSON] в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи з 28.07.2010 року до досягнення [PERSON] трьох років. (а.с. 17). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області 28.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 16). Відповідно до витягу з історії розвитку їх дитини від 23.02.2015 року виданої Демидівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини видно, що у дитини сторін - [PERSON] була родова травма, двічі відбувалось відкачування рідини з голови, має порок серця, постійно хворіє на гострі респіраторні захворювання, дисбактеріоз кишечника, реніт, бронхіт, трахеїт, тощо (а.с. 14-15). 03.04.2015 року комісією Київської обласної психоневрологічної лікарні № 2 було постановлено діагноз дитині сторін - [PERSON] та прийнято рішення про оформлення дитині інвалідності (а.с. 12-13). 12.05.2015 року Опікунською радою Вишгородського району Київської області було видано висновок № 2 відповідно до якого надано згоду [PERSON] на проходження психіатричного обстеження її малолітньої дитини - [PERSON] (а.с. 11). 06.04.2016 року Центром стимуляції мозку було рекомендовано [PERSON] продовжити заняття з логопедом, психологом, масаж та ЛФК (а.с. 10). 13.07.2016 року малолітній [PERSON] була проведена операція вультуса з двох сторін, оскільки була деформація обох стоп (а.с. 8-9). Відповідно до свідоцтва про шлюб видно, що [PERSON] 14.03.2012 року зареєстровував шлюб з [PERSON], остання прийняла прізвище чоловіка «Степанюк» (а.с. 39). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини стороні записані батьками (а.с. 41). Також, від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини стороні записані батьками (а.с. 40). З довідки Комунального підприємства «Славутське житлово комунальне обєднання» від 29.09.2016 року № 2 видно, що [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO] та проживає разом з дружиною [PERSON], сином [PERSON] та дочкою [PERSON] (а.с. 43). Крім того, з довідки Комунального підприємства «Славутське житлово комунальне обєднання» від 29.09.2016 року № 3 видно, що [PERSON] звільнений з роботи згідно з наказом ПМСП № 44 від 28.05.2010 року (а.с. 44). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] № 3374 від 02.09.2016 року видно, що остання з березня 2016 року по серпень 2016 року отримала заробітні плату загальним розміром за вказаний період 25\~462, 23 грн. (а.с. 46). Відповідно до довідки Славутського міськрайонного центру зайнятості від 31.10.2016 року № 1957 видно, що [PERSON] зареєстрований в вказаному центрі, як шукаючий роботу (а.с. 59). Відповідно до довідки № 755 видної 10.11.2016 року Управлінням соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації видно, що [PERSON] отримує щомісячно соціальну допомогу дітям інвалідам у розмірі 1\~130 грн. (а.с. 64). За клопотанням позивача ухвалою суду 14.11.2016 року було витребувано з Державної прикордонної служби України Головного центру оборобки спеціальної інформації, відомості про перетин державного кордону України відповідачем [PERSON] за період з 01.12.2011 року по 14.11.2016 року, оскільки позивач стверджує, що [PERSON] має неофіційний дохід, та виїжджає на заробітки на територію Російської Федерації. Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України Головного центру оборобки спеціальної інформації, видно, що дійсно [PERSON] перетинав державний кордон України та виїжджав на територію Російської Федерації, однак, суд не бере до уваги вказану довідку, оскільки вона не підтверджує факт наявності у [PERSON] доходу, та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідкою Славутського міськрайонного центру зайнятості від 31.10.2016 року № 1957 про те, що [PERSON] зареєстрований в вказаному центрі, як шукаючий роботу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 17 визначено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.\~\~\~\~\~\~\~ Ч.2 ст. 182 СК України передбачено,що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Розмір прожиткового мінімуму встановлюється в Законі України «Про державний бюджет» на поточний рік. Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Сімейний Кодекс України містить положення щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тож, при відмові у первісному та зустрічному позовах, судом враховані обставини, передбачені ст. 185 СК України, зокрема, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також визначено, Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у первісному позові, оскільки позивачем за первісним позовом було предявлено вимоги щодо зміни розміру аліментів та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, а не стягнення додаткових витрат, підстав для зміни розміру аліментів судом не знайдено, оскільки наведені позивачем за первісним позовом докази є додатковими витратами на утримання дитини. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність відмови у зустрічному позові, оскільки [PERSON] не навів достатніх підстав для зменьшення розміру аліментів, не надав достатніх та обгрунтованих доказів, у відповідності до ст. 192 СК України щодо зміни його матеріального стану. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed