Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 14 вересня 2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження [NUMBER] від 14 вересня 2002 року. За час спільного проживання у них народився син ? [PERSON] , [INFO] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2013 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач, зокрема, зазначила, що з моменту розірвання шлюбу і до моменту подачі заяви, син проживає з нею та знаходиться на повному утриманні, відповідач участі у вихованні, утриманні, навчанні дитини не приймає, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги не надає. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позивач позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивач [PERSON] не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за доцільне провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про одруження [NUMBER] від 14 вересня 2002 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 06 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.08.2013 шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю та знаходиться на повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також

Outcome: approved