Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що померла 27 вересня 2011 року, на 81/200 частину квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Енергетичний, 4/7, що знаходиться у житловому будинку літ. А-2, і складається з: 1-коридор, 2-комора, 3-туалет, 4-кухня, 5,6,7,8 - житлові, І,ІІ - балкони, загальною площею 73,6кв.м, житловою площею 53,5 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її рідній сестрі [PERSON] та її сину [PERSON] в рівних частках на праві спільної часткової власності належало 54/100 частин квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Енергетичний, 4/7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 2008 року. Спірна квартира згідно технічного паспорту, виданого 10.08.2011 року знаходиться у житловому будинку А-2, і складається з: 1-коридор, 2-комора, 3-туалет, 4-кухня, 5,6,7,8 - житлові, І,ІІ - балкони, загальною площею 73,6кв.м, житловою площею 53,5 кв.м. 54/100 частини квартири складаються з 5, 6 - житлові, житловою площею 29,0 кв.м, І - балкон, в загальному користуванні - 1- коридор, 2 - комора, З - туалет, 4- кухня. Зазначена квартира є комунальною. У власності см'ї [PERSON] знаходилися житлові кімнати площею 10,9 кв.м та 18,1кв.м та ? частина приміщень спільного користування. 10 червня 2010 року помер син її сестри [PERSON]єв [PERSON] його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 54/200 частини зазначеної вище спірної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON], шлюб з якою був зареєстрований 28.12.2002 року, та його мати [PERSON] Таким чином, кожному зі спадкоємців приходилося по 27/200 частини зазначеної вище квартири. У зазначений законом строк спадкоємці звернулися до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Дружина спадкодавця [PERSON] отримала 31.10.2011 року свідоцтво про право на спадщину за законом на 27/200 частин зазначеної вище квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Третьою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-3213. Однак у зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження [PERSON] в графі мати було зазначено імя та по-батькові "Анна Леонтіївна", а не "Алла Леонтіівна", то її сестра змушена була звернутися до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її померлим сином. Однак отримати дане рішення вона не встигла, бо сама померла 27 вересня 2011 року. Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження, шлюб, смерть, а також можуть бути підтверджені матеріалами цивільної справи, що була порушена за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. [PERSON] смерті її сестри [PERSON] відкрилася спадщина, що складалась з 54/200 частин зазначеної вище квартири, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло та 27/200 частин вказаної квартири, які [PERSON] прийняла після смерті сина [PERSON] І.0. Таким чином, спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON] складала 81/200 частину квартири (54/200+27/200=81/200). Спадкоємців першої черги після смерті її сестри немає. Вона є спадкоємцем другої черги, відповідно до вимог ст. 1262 Цивільного Кодексу України, бо є рідною сестрою [PERSON] У встановлений законом строк, 10 листопада 2011 року, вона звернулася до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією заяви, зареєстрованої у реєстрі за № 3-3399. Крім неї, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщині звернулася відповідачка [PERSON], яка є невісткою її сестри, з підстав проживання із спадкодавцем останніх п'ять років до її смерті, як спадкоємець четвертої черги, в силу ст. 1264 ЦК України. Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті сестри вона не змогла по причині того, що немає всіх необхідних документів, які підтверджують родинні відносини між нею та її сестрою, а також між її сестрою та її померлим сином. Тому вона змушена була звернутися до суду з позовом про встановлення фактів родинних відносин між її померлою сестрою та нею, та між померлими її сестрою та її сином, а також про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2015 року вищевказаний факт родинних відносин був встановлений. В частині визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року рішення Красногвардійського районного суду залишено без змін. Отримавши зазначені рішення суду, вона звернулась до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Проте, 03.08.2015 року їй була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею нотаріусу не надані правовстановлюючі документи на частину квартири, що належала померлій [PERSON] Оригінали зазначених документів знаходяться у відповідачки [PERSON], яка добровільно не надає вказані правовстановлюючі документи на частину квартири. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та її представник в попередньому судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у повному обсязі, оскільки вважають, що право спадкування спірної частини майна належить відповідачу [PERSON] Відповідач в судове засідання призначене на 19.04.2016 року повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення наявна в матеріалах справи (а.с. 96), про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Третя особа, Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі свого представника. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], треті особи Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, [PERSON] про встановлення фактів родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом задоволено частково. Встановлено факт, що [PERSON], який помер 10 червня 2010 року є сином [PERSON], яка померла 27 вересня 2011 року. Встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], яка померла 27 вересня 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено (а.с.21-23). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року вищевказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року залишено без змін (а.с.24-25). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15 жовтня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року залишені без змін (а.с. 92-95). Відповідно до ч. 3\~ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці факти. Під час розгляду справ судами встановлено, а отже не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи, що позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], яка померла 27 вересня 2011 року. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 21 січня 2008 року КЖЕП «Південне» 54/100 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі спірна квартира) належали на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] власності (а.с.7). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 30679228 від 20.07.2011 року, виданого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної Ради, право власності на спірну квартиру було зареєстровано за співвласниками у наступних частках: [PERSON] 46/100 часток, [PERSON] 54/200 часток, [PERSON] 54/200 часток (а.с.5). Згідно технічного паспорту на житло, виданого КП «ДМБТІ» ДОР 10 червня 2011 року, вищевказана квартира № 7 в житловому будинку № 4 по пров. Енергетичний в м. Дніпропетровську знаходиться у житловому будинку А-2, і складається з: 1-коридор, 2-комора, 3-туалет, 4-кухня, 5,6,7,8 - житлові, І,ІІ - балкони, загальною площею 73,6 кв.м, житловою площею 53,5кв.м. 54/100 частини квартири складаються з 5, 6 - житлові, житловою площею 29,0 кв.м, І - балкон, в загальному користуванні: 1- коридор, 2 - комора, 3 - туалет, 4- кухня (а.с.8-10). 10 червня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 344089, яке видано відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 1105 (а.с. 16). Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 54/200 частини квартири розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Енергетичний, б. 4, кв. 7. Згідно свідоцтва про право на спадщину, яке видано 31 жовтня 2011 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON], є його дружина [PERSON], 1/ 2 частки, та його матір, [PERSON], ? частки. Спадкове майно складається з 54/200 частин квартири [ADDRESS]. Вказане свідоцтво зареєстроване у реєстрі за № 3-3273 (а.с. 19). За таких обставини суд вважає встановленим той факт, що частку спірної квартири, після смерті [PERSON], отримали його дружина [PERSON] та матір - [PERSON] у рівних частках, а саме, по 27/200 часток кожна. Однак, свідоцтво про право на спадщину на ? частку вищезазначеного спадкового майна [PERSON] видано не було, оскільки вона не встигла його отримати тому що померла. Як зазначено у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з поданих до нотаріальної контори документів неможливо було встановити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між нею та померлим. Тобто, судом встановлено, що [PERSON], як спадкоємець за законом від спадщини не відмовилася, прийняла її в установленому законом порядку у встановлений законом строк,\~\~а отже вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] [PERSON] померла 27 вересня 2011 року,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 419374 від 01 жовтня 2011 року, яке видано відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 6678 (а.с.15). [PERSON] смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 54/200 частин квартири розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Енергетичний, б. 4, кв. 7, які належали їй на підставі свідоцтва про право власності від 21.01.2008 року (а.с. 7) та 27/200 частин зазначеної квартири, які вона прийняла у спадщину після смерті її сина [PERSON], померлого 10.06.2010 року. Тобто частка спадкового нерухомого майна, що залишилося після смерті [PERSON] , становить 87/200 частин спірної квартири. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. З матеріалів спадкової справи № 786/2011 встановлено, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини № 1408 від 10.11.2011 року звернулася позивач [PERSON], в якій зазначила, що вона приймає спадщину та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Заява зареєстрована у реєстрі № 3-3395 (а.с. 69). 30 листопада 2011 року до Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини № 1501 від 30.11.2011 року, звернулася [PERSON], в якій зазначила, що вона проживала з померлою [PERSON] однією сімєю, спадщину на майно, що залишилося після її смерті, вона приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Заява зареєстрована у реєстрі за № 3-3552 (а.с. 75). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи наведені обставини суд зазначає, що оскільки Позивач відноситься до спадкоємців другої черги, а спадкоємці першою черги відсутні, першочергове право на спадкування спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], належить саме їй. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська встановлено, а отже не підлягає доказуванню, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин між нею, та померлою [PERSON], оскільки з поданих до нотаріальної контори документів неможливо встановити родинні відносини між ними, як між рідними сестрами. [PERSON] того, як у судовому порядку був встановлений факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідними сестрами, Позивач знову звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 27 вересня 2011 року. Однак, постановою державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03 серпня 2015 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 81/200 частину квартири №7, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Енергетичний, буд .4, після померлої 27 вересня 2011 року [PERSON] з причини не надання правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру (а.с.20). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.\~\~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За приписами\~ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене суд зазначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тому не зважаючи на те, що спадкоємець за життя не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації успадкованого ним майна, право на спадщину ним не втрачено. Крім того, суд зазначає, що право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна, не є тотожними поняттями. Враховуючи наведене суд приходить до переконання, що [PERSON] за життя успадкувала частину нерухомого майна після смерті свого сина, у розмірі 27/200 частин спірної квартири, а тому, зазначене нерухоме майно увійшло до спадкової маси усього майна, що залишилося після її смерті (54/200 +27/200=81/200). Виходячи з аналізу наведених правових норм, судом встановлено, що позивач прийняв усю спадщину, що залишилася після смерті її сестри та входила до складу спадкової маси, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а отже спадщина належить їй з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до\~ст. 1261 цього ж Кодексу. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом від спадщини не відмовився, прийняв її в установленому законом порядку у встановлений законом строк,\~\~а отже він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї сестри [PERSON] Враховуючи ті обставини, що позивач успадкував за законом право на нерухоме майно, у вигляді частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] право на яку мав спадкодавець, та в установленому порядку не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, через те, що не має правовстановлюючих документів на спірне майно, то суд вважає, що успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином суд, повно, всебічно та безпосередньо дослідивши матеріал справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на 81/200 частину квартири за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Енергетичний, б. 4, кв. 7, що знаходиться у житловому будинку літ. А-2, і складається з: 1-коридор, 2-комора, 3-туалет, 4-кухня, 5,6,7,8 - житлові, І,ІІ - балкони, загальною площею 73,6 кв.м, житловою площею 53,5 кв.м. після смерті її сестри [PERSON] Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом судовий збір у розмірі 1 204,00 грн.\~ На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1262, 1264, 1268, 1269, 1270 цивільного кодексу України, ст. 67 Законом України «Про нотаріат», та

Outcome: approved