Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, заінтересована особа виконавчий комітет Криворізької міської ради, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], [INFO], померлою 02.06.2018 року, а саме, що вона є донькою [PERSON] В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що вона народилася 28.06.1953 року, про що Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу складено актовий запис №1344 від 27.07.1953 року, в якому батьками заявника записані [PERSON] та [PERSON]. 03.12.1982 року заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. 03.09.1992 року вказаний шлюб розірвано, при цьому, заявник залишила собі прізвище [PERSON]. 29.01.1993 року заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], яке носить по теперішній час. 20.02.1983 року помер батько заявника [PERSON]. 02.06.2018 року померла мати заявника [PERSON]. Також, заявник вказує на те, що вона звернулася до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак, через розбіжність у написанні прізвища матері у свідоцтві про смерть останньої та свідоцтві про народження заявника їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім того, заявник зазначає, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира №89, що знаходиться в м. Кривому Розі, пр. Гагаріна, буд.25. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності уповноваженому власнику [PERSON] та членам її сімї: [PERSON]. На день смерті, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], разом з [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Окремо заявник просить звернути увагу, що за життя [PERSON] із нею підтримували родинні стосунки, заявник проживала разом з матірю та доглядала за нею. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення та впливає на її право на прийняття та оформлення спадщини після смерті матері, у звязку з чим, вона змушена звернуться до суду із вказаною заявою. Заявник до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. За даних обставин, з урахуванням позиції заявника, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін з урахуванням їх позицій по справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду судом справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд встановив обставини, а підставі яких прийшов до наступних висновків. [PERSON] заявник по справі, народилася 28.06.1953 року в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. У свідоцтві про її народження серії ІІ-АВ №148269, виданому повторно 06.01.1971 року вона зазначена як «Шулежко Галина Дмитрівна», а її батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як видно з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00020910270 від 04.09.2018 року, Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 03.12.1982 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1128, заявниці присвоєно прізвище «Матлаш» (а.с.8). При цьому, вказаний шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та заявниця залишила собі прізвище «Матлаш», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-КИ №426024, виданого 03.09.1992 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу, актовий запис №592 (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІV-КИ №402399, виданого 29.01.1993 року відділом РАЦС Саксаганського району м. Кривого Рогу, [PERSON] та [PERSON] 29.01.1993 року уклали шлюб, актовий запис №81. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище «Кречетова» (а.с.10). Зазначений вище шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13.08.2001 року зроблено запис №467, при цьому, заявниця залишила собі прізвище «Кречетова». Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ №184771, виданого 13.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.11). Після цього, 06.10.2001 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №397, при цьому, заявниця прізвище своє не змінювала, залишивши його «Кречетова», що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КИ №137909, виданого 06.10.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області (а.с.12). Також, 20.02.1983 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим 21.02.1983 року Саксаганським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №701 (а.с.13). Окрім того, згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №807249, виданого 02.06.2018 року Саксаганським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 02.06.2018 року [PERSON] померла (а.с.14). При цьому, як видно з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53322573 від 17.09.2018 року, Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою 17.09.2018 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про право власності №С-933 від 19.03.1999 року, квартира №89, що знаходиться у будинку №25 по пр. Гагаріна, в м. Кривому Розі, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] (уповноважений власник квартири) та [PERSON] (а.с.16). Окрім того, згідно з копією довідки №0116-12/3055 від 05.07.2018, [PERSON], [INFO], на день смерті 02.06.2018 року, була зареєстрована за адресою: [INFO], з 23.04.1965 року по 15.06.2018 року. На день смерті [PERSON], 02.06.2018 року, за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.17). Натомість, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.01.2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], померлої 02.06.2018 року, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між донькою та матірю та запропоновано заявниці, відповідно до ст..16 ЦК України та ст.ст.3, 4 ЦПК України, звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. Отже, в ході судового розгляду встановлено наявність розбіжностей у відомостях про мати заявника, де в одному випадку вона зазначена як «Шулешко Раїса Олександрівна», а в іншому «Шулежко Раїса Олександрівна», що ускладнює встановлення між ними факту родинних відносин як між матірю та донькою, що має істотне значення для прийняття нею спадщини після її смерті. Спотворення прізвища матері заявника в документах ставить під сумнів наявність між ними споріднення, кровного походження. Встановлення даного факту в судовому порядку надасть їй можливість довести дійсність наявності між ними родинних стосунків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину. В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є донькою та матірю підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких чітко вбачається дійсність наявності між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про її смерть, зазначення її матірю в свідоцтві про народження заявника, в своїй сукупності слугують черговим підтвердженням факту родинних відносин між померлою та заявником. Відмінність в зазначенні прізвища заявника та її матері дійсно має місце в документах, що стосуються їх особи. Аналізом документів, що видавались як на імя [PERSON], так і стосовно її рідних - батьків, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні прізвища її матері виникли в результаті помилкового перекладу з російської мови на українську та допущення описки в прізвищі. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], а саме, що [PERSON], померла 02.06.2018 року є матірю [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавцем суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав після смерті матері на належне їй за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявника істотне юридичне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у звязку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved