Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Вказала, що з червня 2011 року по січень 2014 року вона проживала із відповідачем по справі без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що син проживає з нею, вона займається його вихованням та утриманням самостійно. З відповідачем вони проживають окремо, увесь час відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати їхнього неповнолітнього сина. Зазначила, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, стягнень по виконавчим документам не проводилися, непрацездатних батьків на його утриманні не перебуває. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України судом розглянуто справу в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про народження, виданого 19.12.2012 встановлено, що [INFO] в м. Горлівка Микитівського району Донецької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоровя, а тому вважає суму аліментів одна четверта всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 01.04.2019 за вхід.№2420, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 01.04.2019. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 768 гривень 40 копійок. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.84, 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved