Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] «про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обовязкову частку», де в третій особі є приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON]. Із матеріалів позов вбачається, що 25.06.2016р. помер батько позивача - [PERSON], який постійно проживав у [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Гаврилівської селищної ради 09.02.1966р., а також у вигляді земельної ділянки № 8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., яка належала померлому на підставі Державного акту на земельну ділянку ХР №084570, виданого Солоницівською селищною радою 04.01.2005р. Спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом, згідно якого батько [PERSON] заповідав усе своє майно дочці [PERSON] Остання 07.07.2017р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на 3\\4 частини спірного житлового будинку та земельної ділянки. Разом з тим, на момент смерті спадкодавця [PERSON] - позивач по справі [PERSON], дочка спадкодавця, як спадкоємець першої черги, що є непрацездатною особою, у випадку спадкування за заповітом має право на обовязкову частку в спадщині, тобто на 1\\4 частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки. 13.10.2017р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді обовязкової частки. Однак постановою від 19.10.2017р. нотаріус відмовила позивачу у видачі такого свідоцтва з посиланням на те, що [PERSON] не були надані оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно. Разом з тим, нотаріус зазначила, що іншим спадкоємцем [PERSON] вказані документи були надані. Однак, відповідачка [PERSON] фактично відмовилася надавати позивачу правовстановлюючі документи на спадкове майно навіть після надання судом часу для укладання мирової угоди і реально не визнає права власності позивачки на спадкове майно у розмірі обовязкової частини. Таким, чином позивач вважає, що у неї з відповідачем є спір про право власності на спадкове майно, тому звернулася до суду і прохає визнати за нею право власності на 1\\4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області загальною площею 85,90 м.кв., житловою площею 54,10 м.кв., який складається з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б,В,З», погрібу «Г», літньої кухні «Д», вбиральні «Ж», огорожі 1,3,4, колонки «К», літнього душу «И» в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2016 року, а також визнати за нею право власності на 1\\4 частину земельної ділянки по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, кадастровий номер 6322057600:00:001:0065, площею 0,1430 га - в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2016 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] прохав відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вважаючи, що спір про право відсутній між сторонами. Третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, сповіщена про судове слухання, але прохала розглядати справу у її відсутності, тому суд слухає справу в її відсутність. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25.06.2016р. помер батько позивача - [PERSON], який постійно проживав у [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 549202, виданим 01 липня 2016 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями №8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Гаврилівської селищної ради 09.02.1966р., а також у вигляді земельної ділянки №8 по вул. Нагорна смт Солоницівка Дергачівського р-ну Харківської обл., яка належала померлому на підставі Державного акту на земельну ділянку ХР №084570, виданого Солоницівською селищною радою 04.01.2005р. Спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом від 27.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу [PERSON] (за реєстром № 1721), згідно якого батько [PERSON] заповідав усе своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося - дочці [PERSON] Відповідачка [PERSON] 10.11.2016 року звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом та 07.07.2017р. отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 1398, а саме: на 3\\4 частини житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області загальною площею 85,90 м.кв., житловою площею 54,10 м.кв., який складається з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б,В,З», погрібу «Г», літньої кухні «Д», вбиральні «Ж», огорожі 1,3,4, колонки «К», літнього душу «И» та на 3\\4 частини земельної ділянки по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, кадастровий номер 6322057600:00:001:0065, площею 0,1430 га - в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2016 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 245\\2016 після смерті 25 червня 2016 року [PERSON]. При цьому приватним нотаріусом не видано свідоцтво про право на спадщину за законом на обовязкову долю у вигляді 1\\4 частини спадкового майна дочці померлого спадкодавця [PERSON] 13.10.2017р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді обовязкової частки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 900611, виданим 12.02.1953 року виконкомом Гаврилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, а також свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 359831, виданим Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 22.02.1975 року. Суд враховує, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] - позивач по справі [PERSON], дочка спадкодавця, як спадкоємець першої черги за законом, є непрацездатною особою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] Пенсійного Фонду України, тобто згідно ст. 1241 ЦК України у випадку спадкування за заповітом має право на обовязкову частку в спадщині, тобто на 1\\4 частину спірного житлового будинку та земельної ділянки. Однак постановою від 19.10.2017р. нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на п.4.15, 4.18 розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого 22.02.2012 року, розяснивши, що [PERSON] не були надані оригінали документів, які посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно. Разом з тим, нотаріус зазначила, що іншим спадкоємцем [PERSON] вказані документи були надані. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] фактично відмовилася надавати позивачу правовстановлюючі документи на спадкове майно навіть після надання судом сторонам часу для укладання мирової угоди, що розцінено судом як реальне не визнання права власності позивачки на спадкове майно у розмірі обовязкової частини. Тому суд вважає, що за таких обставин між сторонами є спір про право власності на спадкове майно. Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об'єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, зокрема, шляхом визнання права власності. Тому суд визнає за [PERSON] право власності на 1\\4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Нагорна,8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області загальною площею 85,90 м.кв., житловою площею 54,10 м.кв., який складається з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б,В,З», погрібу «Г», літньої кухні «Д», вбиральні «Ж», огорожі 1,3,4, колонки «К», літнього душу «И» в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2016 року, а також визнає за [PERSON] право власності на 1\\4 частину земельної ділянки по вул. Нагорна, 8 у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, кадастровий номер 6322057600:00:001:0065, площею 0,1430 га - в порядку спадкування за законом на обовязкову частину після смерті батька [PERSON], який помер 25.06.2016 року.

Outcome: approved