Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитом спадкодавця у розмірі 8892.60 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.07.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6000.0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитні кошти [PERSON] отримав, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість по його сплаті. [INFO] позичальник помер, а його правонаступником є [PERSON] , який спадщину у встановленому законом порядку прийняв. Позивачем був направлений відповідний лист-претензія спадкоємцю боржника із вимогою про погашення суми боргу, однак остання залишилася проігнорованою. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача з метою повернення йому виплачених коштів за вказаним договором кредиту, які були отримані [PERSON] та ним у встановленому договором порядку не повернуті. Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 31.07.2019 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Окрім того судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] 03.07.2015 року отримав кредит від ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 6000.0 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як вбачається з матеріалів справи відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з запропонованими позивачем «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між ним та банком кредитний договір, що стверджується підписом у заяві. На підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав та кредит своєчасно не повернув, а тому у нього виникла заборгованість по сплаті відсотків за його користуванням. Як вбачається із свідоцтва про смерть ( [NUMBER] від 07.07.2017 року) [PERSON] помер [INFO] , про що складено актовий запис №190. Як вбачається із листа приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу Черкаської області Співак М.А. №15/0116 від 09.01.2018 року, після смерті [PERSON] нею заведено спадкову справу, зміст вимоги претензії зареєстровані, копію претензії вручено спадкоємцю [INFO] , особисто, в кабінеті, що є робочим місцем нотаріуса. При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. З матеріалів справи судом вбачається, що відповідач до позивача у встановленому законом порядку з повідомленням про прийняття спадщини не звертався, більше того сам позивач направляв відповідачу лист-претензію щодо погашення суми заборгованості від 11.09.2019 року, які залишилися останнім проігнорованими, повернення боргу спадкодавця відповідач не здійснює, а тому у позивача наявні достатні підстави для звернення до суду із даним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. При цьому суд враховує постанову Верховного Суду від 18.09.2019 по справі №640/6274/16-ц, відповідно до якої ВС вказує, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини третьої статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. За обставин цієї справи позивач звернувся до нотаріуса із претензією до спадкоємців боржника (в даному випадку це відповідач) у порядку та строки, передбачені статтею 1281 ЦК України, а тому відповідач відповідно до положень статті 1282 ЦК України зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора, в разі їх обґрунтованості, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вказані правові висновки зазначено в постановах ВС від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц та від 28.08.2019 у справі №500/2593/15-ц. У даному випадку банк заявляє про наявність у позичальника заборгованості лише по тілу кредиту у розмірі, визначеному ще за життя позичальника, тобто фактично одержаним у коштам, та не ставить питання про стягнення нарахувань, згідно умов договору (відсотків, пені, штрафів тощо). З цих підстав суд вважає, що немає необхідності встановлювати дійсний зміст правовідносин між банком та позичальником щодо правомірності нарахувань на фактично наданий кредит, адже таких вимог позов не містить. При цьому існування кредитних правовідносин вбачається з обігу коштів по картці позичальника, який додано позивачем до справи. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з тіла кредиту. Такі висновки узгоджуються з практикою ВС у постанові від 12.02.2020 у справі №365/159/19. Таким чином у судовому засіданні судом встановлено, що наявні всі підстави для задоволення вказаних позовних вимог. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням №BOJ61B1VWG від 11.04.2019 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved