Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 26 350,58 грн заборгованості за кредитним договором від 27.09.2006 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір про надання відповідачу 7 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте, зобов'язання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.05.2013 року виникла заборгованість по кредиту, відсоткам, з урахуванням штрафних санкцій, у розмірі 26 350 грн. 58 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, при цьому посилався на обставини позову та письмові пояснення (а.с.142-143). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та застосувати строк позовної давності. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 27.09.2006 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою (а.с. 126-127), відповідно до якої просив відкрити рахунки та надати перераховані нижче у розділі «банківські послуги (заповнюється банком)» послуги: кредитну картку «Універсальна» у валюті - гривня з кредитним лімітом у сумі 7000 грн. 00 коп. і базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору - 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів у році. Відповідно до зазначеної заяви, [PERSON] ознайомлений та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, останній виражає свою згоду, що ця заява разом з вказаними Умовами, Правилами й Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з Умовами і правилами надання банківських послуг, які затверджено головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 12-18), для надання послуг банк відкриває клієнтові картрахунки, видає клієнтові карти, вид та термін дії яких визначено у заяві й пам'ятці клієнта (п. 3.1). Клієнт або його довірена особа використовує платіжні карти у розмірі платіжного ліміту відповідного картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки (п. 3.4). Пам'ятка клієнта оформляється і є невід'ємною частиною договору лише у випадках оформлення й видачі платіжної карти за кредитною схемою (п. 3.5). [PERSON] факт видачі йому ПАТ КБ «ПриватБанк» пам'ятки заперечує і доказів про її видачу у справі нема. Крім того, представник позивача у судовому засіданні підтвердив факт того, що пам'ятка клієнтка при укладанні договору відповідачу не видавалась. У розділі «Обов'язки банку» Умов і правил надання банківських послуг зазначено: - банк зобов'язаний продовжити термін дії карти з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку (п. 4.8), - клієнт, який допустив порушення більш ніж одного кредитного зобов'язання перед банком, доручає приймати і перерозподіляти грошові кошти для погашення простроченої кредитної заборгованості по черговості, визначеній самостійно банком з пріоритетом погашення кредитних зобов'язань, не забезпечених заставою (п. 4.11). У п. 5.2 розділу «Права банку» Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що у випадках порушення держателем вимог чинного законодавства та/або умов даного договору банк має право зупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у разі невиконання держателем своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. Згідно з п. 8.6 Умов, у разі порушення клієнтом більш ніж на 120 днів термінів платежів за будь-яким з передбачених договором грошових зобов'язань, клієнт має сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову. Пунктом 9.1 Умов передбачено, що для зупинення або попередження будь-яких незаконних або неузгоджених з банком дій з картою держатель доручає банку у будь-який час і без укладення будь-яких додаткових угод зупинити або припинити дію карти, або відмовити у її продовженні, заміні чи видачі нової карти, зокрема у випадку, якщо держатель більш ніж один раз допустив прострочення погашення мінімального платежу. Відповідно до пунктів 9.3, 9.6 Умов, картрахунки відкрито на необмежений термін, але у разі відсутності на ньому грошових коштів у розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії карти та при ненадходженні грошових коштів протягом трьох місяців з моменту закінчення строку дії карти, банк стягує комісію за обслуговування рахунку. У пункті 3.1.3 Умов зазначено, що після закінчення терміну дії карта продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнтові карти з новим строком дії, якщо до початку місяця закінчення строку її дії не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку та за умови дотримання інших передбачених договором умов продовження терміну дії карти. Строк погашення кредиту по платіжних картах без встановленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється у такому порядку: строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. Умовами укладеного сторонами договором кредиту встановлено строк погашення відповідачем кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, тобто до жовтня 2008 року. Факту видачі [PERSON] після жовтня 2008 р. нової картки у порядку, встановленому п. 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг, у ході розгляду справи не встановлено. Умовами укладеного сторонами договором кредиту встановлено строк погашення відповідачем кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, тобто до 31 жовтня 2008 року Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості (а.с.5-9) станом на 31.05.2013 року заборгованість по кредиту становить 6 373 грн 15 коп, заборгованість по відсоткам - 15 996 грн 45 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 250 грн 00 коп, а також штраф відповідно до п.8.8 Умов та правил надання банківських послуги - 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 1 230 грн 98 коп (процентна складова). Згідно виписки про рух коштів по картрахунку [PERSON] (а.с. 115-125), останньою датою сплати відповідачем коштів на погашення ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором є 05.09.2008 року (а.с.120). З викладеного випливає, що в силу ст.ст. 257, 264 ЦК України строк позовної давності по даній справі обчислюється з 31.10.2008 р. і станом на день подачі ПАТ КБ «ПриватБанк» позовної заяви - 07.08.2013 року (а.с. 2) він сплив. Про поновлення цього строку позивач не заявляв. До того ж, представник позивача стверджує, що строк позовної давності ПАТ КБ «ПриватБанк» не пропущено, що суперечить вищевказаним статтям. За таких обставин, строк позовної давності по даній справі позивачем пропущено без поважних причин. Відповідачем заявлено клопотання про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності. Беручи до уваги, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності і безпідставно вважає, що цей строк ним не пропущено, а [PERSON] заявив про застосування судом при вирішенні даної справи строку позовної давності, то відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні вимог позивача належить відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності та відсутністю підстав для його поновлення. Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що дія укладеного ним з [PERSON] кредитного договору не припинилася, не є підставою для задоволення його позову, оскільки у договорі прямо й конкретно встановлено кінцевий термін повернення [PERSON] отриманих у кредит коштів (31.10.2008 року) і як з цієї дати, так і з дати здійснення ним останнього платежу на погашення кредитної заборгованості (05.09.2008 року) до дати пред'явлення позову пройшло понад три роки, тобто строк позовної давності сплив. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати стягненню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed