Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 06.01.2016 р., та змінам до нього від 04.04.2016 р. (а.с.59-61) та від 06.06.2016 р., позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON], який було укладено та зареєстровано 18.05.1995 року. Неповнолітніх дітей в шлюбі з відповідачкою вони не мають. Шлюб з відповідачкою було розірвано у встановленому законом порядку 09.12.2014 року. Під час шлюбу з відповідачкою, ними за спільні кошти було придбано наступне майно, яке у відповідності до чинного СК України, є їхньою з відповідачкою спільною сумісною власністю в рівних частках, а саме: автономне газове опалення, яке було встановлено в квартирі відповідачки в 2009 році, вартістю 11047 грн. (робота, обладнання та матеріали); утеплення в 2011 р. стін квартири відповідачки, вартістю 5600 грн. (робота та матеріали); телевізор «LG», придбаний в 2002 p., вартістю 1500 грн.; телевізор «Самсунг», придбаний в 2007 p., вартістю 1100 грн.; телевізор «JVC», придбаний в 1999 p., вартістю 800 грн.; відео програвач, придбаний в 2005 p., вартістю 200 грн.; велосипед «Україна», придбаний в 1999 p., вартістю 200 грн.; плита газова, придбана в 2008 p., вартістю 1800 грн.; витяжна вентиляція для кухні, придбана в 2012 p., вартістю 634,50 грн.; електрична духова шафа, придбана в 2008 p., вартістю 400 грн.; мікрохвильова піч, придбана в 2011 p., вартістю 655 грн.; пральна машина «Самсунг», придбана в 2011 p., вартістю 3060 грн.; телефонний апарат, придбаний в 2009 p., вартістю 95 грн.; пилосос з водяним фільтром, придбаний в 2008 p., вартістю 1300 грн.; в квартирі відповідачки протягом 2012 р. було встановлено новий світильник в спальній кімнаті, вартістю 220 грн., в залі, вартістю 250 грн., на кухні, вартістю 140 грн. та в коридорі, вартістю 140 грн.; килим розміром 3 на 4 метри, придбаний в 2000 p., вартістю 1200 грн.; спальне ліжко, придбане в 2013 p., вартістю 800 грн.; в 2012 році в квартирі відповідачки замінені вікна та балконний блок на металопластикові склопакети, вартістю 5820 грн. (робота та матеріали); в 2012 р. в квартирі відповідачки встановлено балконну раму, балкон та раму обшито пластиковими панелями, загальна вартість роботи та матеріалів склала 1400 грн.; металеві вхідні двері, придбані та встановлені в квартирі відповідачки в 2012 p., вартість дверей та роботи по їх встановленню складає 1400 грн.; в 2013 році виконано ремонт квартири відповідачки, вартість якого склала 2420 грн. (робота та матеріали); чотири табурети, придбані в 2009 p., вартістю 280 грн.; кондиціонер (спліт-система) повітря, придбаний в 2011 p., вартістю 2750 грн. Всього придбано майна загальною вартістю 45 211 (сорок п'ять тисяч двісті одинадцять) грн. 50 коп., яке на цей час знаходиться в квартирі відповідачки та яким відповідачка користується одноособово. Крім того, під час шлюбу, в березні 2007 року, але за його особисті кошти, які були йому подаровані його донькою, ним було придбано автомобіль ВАЗ-2107, державний реєстраційний № [NUMBER], вартістю 29000 грн., який в силу чинного СК України, є його особистою власністю, але проти чого заперечує відповідачка, в зв'язку з чим, вона зверталась до суду з позовом про поділ майна колишнього подружжя (справа № 174\\658\\15-ц, п\\с 2\\174\\293\\2015), провадження по якій було закрито судом у зв'язку з відмовою [PERSON] від позову, в зв'язку з наданням ним, як він вважає, відповідних доказів. Але, сам факт придбання автомобіля під час шлюбу перешкоджає йому розпоряджатися ним на власний розсуд (подарувати або продати) та формально створює йому перешкоди в цьому, які полягають в отриманні ним письмового, нотаріально посвідченого дозволу (заяви), від відповідачки на укладання ним будь-яких правочинів, стосовно зазначеного вище автомобіля, не зважаючи на обставини, викладені вище. З урахуванням особливостей майна, його технічних характеристик та неможливості відокремити його від місця його знаходження без завдання йому суттєвої шкоди, а також з урахуванням інтересів обох сторін, він вважає, що поділ зазначеного майна слід здійснити наступним чином: - виділити йому у власність (користування, розпорядження та володіння): телевізор «LG», вартістю 1500 грн.; телевізор «JVC», вартістю 800 грн.; велосипед «Україна», вартістю 200 грн.; електричну духову шафу, вартістю 400 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 655 грн.; пральну машину «Самсунг», вартістю 3060 грн.; телефонний апарат, вартістю 95 грн., а всього майна загальною вартістю 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн. - все інше майно, перелічене вище, загальною вартістю 38501 (тридцять вісім тисяч п'ятсот одна) грн. 50 коп., залишити у власність відповідачці. Відповідно до вимог ст. 60 СК України - майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ст. 61 СК України, спірне майно є об'єктом права спільної сумісної власності його та відповідачки. Згідно із положеннями ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, відповідно до вимог ст. 71 СК України, спір між ними може бути вирішений судом. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням подружжя, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п. 22 Постанови). Крім того, оскільки всі правовстановлюючі та технічні документи на спірне майно знаходяться у відповідачки, що унеможливлює на стадії підготовки матеріалів для звернення до суду з цим позовом визначити дійсну вартість спірного майна, та у разі незгоди відповідачки з його вартість на час розгляду справи в суді, його дійсну вартість можливо визначити шляхом проведення відповідного експертного дослідження спірного майна після надання відповідачкою до суду технічних документів на спірне майно. Факти та обставини, перелічені ним вище в цій позовній заяві, можливо встановити та підтвердити доказами, які долучаються до позову та перелічені в додатках до нього, а також доказами, які будуть надані сторонами в судовому засіданні, а також шляхом проведення необхідних судових експертиз, вразі їх призначення у справі. На підставі зазначеного вище, та відповідно до вимог ст. 60, 61, 62, 63, 68, 69, 70, 71 СК України, ст. 27, 31 ЦПК України, позивач прохає: 1. Провести поділ зазначеного вище спірного майна між мною та відповідачкою та визнати за мною право власності на наступне майно: - телевізор «LG», вартістю 1500 грн.; - телевізор «JVC», вартістю 800 грн.; велосипед «Україна», вартістю 200 грн.; - електричну духову шафу, вартістю 400 грн.; - мікрохвильову піч, вартістю 655 грн.; - пральну машину «Самсунг», вартістю 3060 грн.; - телефонний апарат, вартістю 95 грн., а всього майна загальною вартістю 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн. 2. Все інше майно, перелічене вище, загальною 38501 (тридцять вісім тисяч п'ятсот одна) грн. 50 коп., а саме: - автономне газове опалення, яке було встановлено в квартирі відповідачки в 2009 році, вартістю 11047 грн. (робота, обладнання та матеріали); - утеплення в 2011 р. стін квартири відповідачки, вартістю 5600 грн. (робота та матеріали); - телевізор «Самсунг», придбаний в 2007 p., вартістю 1100 грн.; - відео програвач, придбаний в 2005 p., вартістю 200 грн.; - плита газова, придбана в 2008 p., вартістю 1800 грн.; - витяжна вентиляція для кухні, придбана в 2012 p., вартістю 634,50 грн.; - пилосос з водяним фільтром, придбаний в 2008 p., вартістю 1300 грн.; - світильники: в спальній кімнаті, вартістю 220 грн., в залі, вартістю 250 грн., на кухні, вартістю 140 грн. та в коридорі, вартістю 140 грн.; - килим розміром 3 на 4 метри, придбаний в 2000 p., вартістю 1200 грн.; - спальне ліжко, придбане в 2013 p., вартістю 800 грн.; - в 2012 році в квартирі відповідачки замінені вікна та балконний блок на металопластикові склопакети, вартістю 5820 грн. (робота та матеріали); - в 2012 р. в квартирі відповідачки встановлено балконну раму, балкон та раму обшито пластиковими панелями, загальна вартість роботи та матеріалів склала 1400 грн.; - металеві вхідні двері, придбані та встановлені в квартирі відповідачки в 2012 р., вартість дверей та роботи по їх встановленню складає 1400 грн.; - в 2013 році виконано ремонт квартири відповідачки, вартість якого склала 2420 грн. (робота та матеріали); - чотири табурети, придбані в 2009 р., вартістю 280 грн.; - кондиціонер (спліт-система) повітря, придбаний в 2011 р., вартістю 2750 грн., залишити у власність відповідачці. 3. Визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль [NUMBER], вартістю 29000 грн., в цілому. 4. Стягнути з відповідачки на його користь всі понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом цієї справи в суді, згідно із наданими письмовими доказами цих витрат. В судовому засіданні позивач позовні вимоги та їх обгрунтування підтримав в повному обсязі та заявив, що наполягає на проведенні судового засідання за відсутності осіб, які в черговий раз не з'явилися в судове засідання. Він також вважає, що у справі фактично встановлені всі обставини справи. Спірний автомобіль був придбаний на кошти, які йому подарувала його дочка, проте він нікому не говорив про це, оскільки не вважав за необхідне. Представник позивача, адвокат [PERSON], який не обмежений в його повноваженнях, в судове засідання не з'явився та надав телефонограму з заявою про перенесення судового засідання на іншу дату, в зв'язку з тим, що він приймає участь в судовому засіданні в іншій справі та в іншому суді. З наданих ним раніше, в судовому засіданні, пояснень витікає, що позивач купив спірний автомобіль за власні кошти для себе і для користування з дружиною. Про подаровані дочкою гроші на покупку автомобіля, позивач дружині не повідомляв, оскільки вважав це непотрібним, не зовсім довіряв дружині. Вартість автомобіля складала, близько 29 тис. грн. Позивач робив обмін рублів в "Стройбанку" в м. Дніпропетровську. Відповідачка та її представник, адвокат [PERSON], в судове засідання не з'явилися, при цьому відповідачка надавала раніше заяву про розгляд справи за її відсутністю, з участю її представника, адвоката [PERSON], який не обмежений в його повноваженнях, і яки й в судове засідання не з'явився повторно, надавши заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, в зв'язку з тим, що він приймає участь в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження в іншому суді. Враховуючи думку позивача, який не мав заперечень проти розгляду справи за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання, враховуючи, що зазначені особи не з'явилися в судове засідання повторно, при цьому були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання, в тому числі за відсутності відповідачки та її представника, з заочним розглядом справи. Із наданих, раніше, в судовому засіданні, пояснень відповідачки та її представника витікає, що вони позов визнають частково, не заперечують обсяг та вартість всього майна, зазначеного в позові, яке підлягає поділу між сторонами, але наполягають на тому, що до цього майна слід також долучити спірний автомобіль, оскільки вони вважають, що він був придбаний в період перебування сторін в шлюбі та за спільні кошти сторін, утримувався за рахунок спільних коштів сторін, договір про дарування позивачу його дочкою коштів на придбання спірного автомобіля вважають неналежним доказом. Окрім того, позивач під час придбання автомобіля не повідомляв відповідачку про те, що автомобіль придбавається, саме на кошти, які подарувала дочка позивача. Пральну машину "Індезіт" та мікрохвильову піч купляла дочка позивача. Вони вважають, що автомобіль слід залишити у власності позивача, а все інше майно - у власності відповідачки. Із показань свідка [PERSON], який перебуває з обома сторонами в товариських відносинах та знає їх протягом більше 20 років, витікає, що, коли сторони побралися, все було добре, він бував у них в гостях. В 1997 р. вони купили автомобіль ВАЗ-21011, для чого позичали у нього 1500.00 грн. Приблизно через 3-4 роки цей автомобіль згорів у них в гаражі. Обидва з подружжя [PERSON] були тружениками, побудували новий гараж і приблизно в 2007 році купили новий автомобіль ВАЗ-2107. Він з ними відмічав покупку, при цьому він не чув, що гроші на автомобіль давала дочка [PERSON] Наскільки йому відомо, автомобіль вони купляли разом. В 2016 році від [PERSON] він узнав, що гроші на автомобіль давала дочка [PERSON], що було дарування на 25000.00 грн. Йому відомо, що у [PERSON] є дочка, яка мешкає у Москві. На покупку другого автомобіля подружжя [PERSON] не зверталося до нього за позикою грошей. В судовому засіданні судом були досліджені також надані сторонами письмові докази, а саме: - квитанція від 21.12.2015 р. про сплату позивачем судового збору в сумі 487.20 грн. (а.с.1); - копія свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого [PERSON] та [PERSON] 18.05.1995 р. уклали шлюб і їм присвоєне спільне прізвище - [PERSON] (а.с.5); - копія свідоцтва про розірвання шлюбу, згідно якого 09.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6); - копія видаткової накладної № УС-0000642 від 15.05.2009 року, згідно якої [PERSON] придбала в ТОВ «УкрДемСервіс» 2 муфти вартістю 2.40 грн. (а.с.8); - копія видаткової накладної № УС-0000640 від 15.05.2009 року, згідно якої [PERSON] придбала в ТОВ «УкрДемСервіс» 17 видів сантехнічних товарів на загальну суму 889,20 грн. (а.с.9); - копія видаткової накладної № УС-0000645 від 18.05.2009 року, згідно якої [PERSON] придбала в ТОВ «УкрДемСервіс» 5 видів сантехнічних товарів на загальну суму 72,11 грн. (а.с.10); - копія видаткової накладної № УС-0000559 від 23.04.2009 року, згідно якої [PERSON] придбала в ТОВ «УкрДемСервіс» 28 різновидів сантехнічних товарів на загальну суму 4847,27 грн. (а.с.11-12); - копія витягу із паспорта громадянина України, згідно якого [PERSON], 20.08.1941 р. н., уродженець [INFO], зареєстрований за місцем проживання в м. Вільногірську, по бул. Миру[ADDRESS] (а.с. 13); - довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 19.01.2016 року, згідно якої [PERSON], 18.05.1949 р. н., зареєстрована за місцем проживання в [INFO] (а.с. 17); - копія витягу із паспорта громадянина України, згідно якого [PERSON], 18.05.1945 р. н., уродженка с. Новоукраїнка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, зареєстрована за місцем проживання в [INFO] (а.с. 33); - копія договору дарування від 10.03.2007 року, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] грошові кошти в розмірі 150000.00 рублів на покупку автомобіля ВАЗ-2107, договір посвідчено приватним нотаріусом м. Москви, [PERSON] (а.с. 35); - копія розписки від 10.03.2007 року, згідно якої [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв грошові кошти в розмірі 150000.00 рублів на придбання автомобіля «Жигулі»2107, розписку посвідчено приватним нотаріусом м. Москва, [PERSON] (а.с. 36); - копія посвідчувального напису від 18.12.2015 року, згідно якого [PERSON], нотаріус Федерального Західного округу м. Москви, засвідчила вірність виписки з реєстру нотаріальних дій від 10.03.2007 року. (а.с. 7, 37); - копія довідки від 10.02.2016 року, згідно якої середній розмір пенсії [PERSON] за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року становить 3531,01 грн. (а.с. 38); - заява від 25.05.2016 року, згідно якої [PERSON], 18.06.1978 р. н.,

Outcome: approved