Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Заявник [PERSON], звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] року, дитини жіночої статі - [PERSON], яка народилась у м. Алчевськ, Луганської області, у матері [PERSON], [INFO], громадянки України, та батька - [PERSON], [INFO], громадянина України. Заявниця доводиться бабусею дитині, факт народження якої просить визнати. Вказане місце народження дитини відноситься до тимчасово окупованої території України. На обґрунтування заяви зазначила, що вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові для проведення державної реєстрації народження дитини, але їй було відмовлено оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини надано свідоцтво про народження, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин для проведення державної реєстрації народження дитини заявниці необхідно встановити факт народження у судовому порядку. Заявник [PERSON] надала суду заяву про слухання справи без її участі, заяву підтримала у повному обсязі. Представник Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові, у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався шляхом направлення повідомлення на електронну пошту, в зв'язку з розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За нормою ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно оригіналу свідоцтва про народження дитини [NUMBER] (повторне), заявник [PERSON] є матір*ю [PERSON], який народився [INFO] року, про що 13.05.1994 року в книзі реєстрації актів про народження Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції у Луганській області складено відповідний актовий запис за №430. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження ([NUMBER]. «відділу запису актів цивільно стану Стаханівського міського управління юстиції ЛНР») [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28.01.2017р. Згідно оригіналу свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] року, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], яка народилась [INFO] року, про що 19.07.2017 року «відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки» складено відповідний актовий запис за №292. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №429 від [INFO] року, яке видано «Алчевським центром матері та дитини», \-\-\-\- м. Алчевськ, «Луганської Народної Республіки» встановлено, що [PERSON] народила [INFO] року о 18 год. 00 хв. в «Алчевському центрі матері та дитини» «Луганської Народної Республіки», дитину жіночої статі, вагою 3450 г. Листом за вих. №1083/15.2-04-04 від 30.03.2018 року, виданим начальником Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові, [PERSON] було повідомлено, про відмову у проведенні державної реєстрації народження, оскільки заявницею для підтвердження факту народження дитини було надано органом державної реєстрації актів цивільного стану документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Народження фізичної особи та її походження, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України, підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини, згідно ст. 144 СК України, провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження. Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати її народження в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Невиконання батьками цього обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Пунктом 2, глави 1, розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року №3307/5), встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі-медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (вищезазначена форма №103-l/o). Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Частиною другою статті 319 ЦПК України закріплено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судовим розглядом встановлено, що згідно листа вих. №1083/15.2-04-04 від 30.03.2018 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] року у [PERSON]. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України. На підставі викладеного,

Outcome: approved