Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом в якому вказала, що вона є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER], відповідно до договору постачання природного газу укладеного з ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ». 08.08.2016 року на її заяву щодо підстав виникнення заборгованості за спожитий природний газ, відповідачем надана відповідь, що заборгованість була нарахована за період з 05.06 2015 року по 31.01.2016 у розмірі 786,32 грн. через різницю норм споживання. При цьому таке перерахування різниці норм споживання газу відповідач мотивував тим, що постанова КМУ від 29.04.2015 № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» за рішенням суду було визнана незаконною та скасована, а визначені цією постановою норми споживання природного газу є такими, що не підлягають застосуванню. Вважає такі дії відповідача незаконними з огляду на те, що постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, на яку посилається відповідач, набрала законної сили лише 28.01.2016 року, а сама постанова КМУ від 29.04.2015 № 237 року втратила чинність лише на підставі постанови КМУ від 23.03.2016 № 203. При цьому просить врахувати, що у постанові суду питання стосовно перерахування норм споживання для населення за минулий період не вирішувалося. За таких обставин просила суд визнати дії ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» щодо перерахунку за минулий період з 06.05.2015 по 31.01.2016 за спожитий природній газ в сумі 786,32 грн. протиправними та зобовязати ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» здійснити перерахунок за її особовим рахунком № [NUMBER] за минулий період з 06.05.2015 по 31.01.2016 за спожитий природній газ та зменшити суму заборгованості на 786,32 грн. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та пояснив, що в період з травня 2015 року по січень 2016 рік норми споживання газу для населення які не мають лічильників застосовувалися у розмірах, встановлених постановою КМУ від 08.06.1996 № 619 в редакції станом на 06.05.2015 року, тобто в редакції постанови КМУ від 29.04.2015 № 237, якою були зменшені такі норми вдвічі. Постанову КМУ від 29.04.2015 № 237 було оскаржено в судовому порядку та за рішенням суду її було визнано недійсною та скасовано. Під час касаційного перегляду вказаних рішень суду, Вищій адміністративний суд України в своїй ухвалі від 28.01.2016 року погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно того, що помилки, допущені КМУ під час прийняття спірної постанови, є достатніми для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття. За таких обставин, всі розрахунки з споживачами без лічильників з 06.05.2015 року по 31.01.2016 рік повинні були проводитися згідно постанови КМУ від 08.06.1996 № 619 в редакції станом на 01.10.2014 рік, у звязку з чим позивачу і був проведений відповідний перерахунок. На підставі викладеного, дії ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» є законними та обґрунтованими. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] є споживачем газу за адресою [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER]. Газопостачання здійснюється ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» відповідно до укладеного договору постачання природного газу . Позивач розраховувалася за спожитий газ за тарифами, які визначені для населення без лічильників споживання газу та згідно платіжних повідомлень в неї утворилась заборгованість в розмірі 786, 32 грн. Звернувшись до відповідача за розясненнями про виникнення такої заборгованості, листом від 08.08.2016 року ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» повідомив, що така заборгованість виникла у звязку з проведеним перерахунком вартості фактично спожитого, але неоплаченого споживачами без лічильників, природного газу за період з 06.05.2015 року по 31.01.2016 рік. Вказаний перерахунок був проведений у звязку з визнанням незаконною та скасуванням Постанови КМУ від 29.04.2015 № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Правовідносини з постачання, в тому числі фізичним особам, енергетичних ресурсів регулюються ст..714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими, постановою КМУ 09.12.1999 № 2246 ( які регулювали правовідносини в спірний період), постановою КМУ від 08.06.1996 № 619 "Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників". Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором. а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 11, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, споживач, у разі відсутності лічильників газу, зобов'язаний щомісячно вносити плату за надані послуги з постачання природного газу згідно діючих тарифів на газ та відповідно до встановлених законодавством норм споживання. Плата за надані послуги повинна вноситися абонентом не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників в період виникнення спірних правовідносини регулювалися постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 року № 619. Постановою КМУ від 29.04.2015 №237 до норм споживання газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 № 619 були внесенні наступні зміни: у графі «Норма споживання» цифри «6», «9» і «18» замінені відповідно цифрами «3», «4,5» і «9» відповідно; в абзаці першому пункту 5 приміток до норм цифру «9» замінено на цифру «4,5». Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, яка була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року, постанову Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників" від 29.04.2015 року № 237 визнано незаконною та нечинною; зобов'язано Кабінет Міністрів України, відповідно до ч. 11 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, після набрання постановою суду законної сили невідкладно опублікувати резолютивну частину даної постанови суду у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено. При цьому суд приймає до уваги те, що під час касаційного перегляду постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року у даній справи, даючи оцінку законності та обґрунтованості прийнятих судами першої та апеляційної інстанції судових рішень, Вищій адміністративний суд України зазначив, що з огляду на те, що проект регуляторного акту (оспорювана постанова КМУ) не був у жодний спосіб оприлюднений, за умови відсутності аналізу регуляторного впливу акту та погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, а також зважаючи на порушення відповідачем принципу передбачуваності, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов законного та обґрунтованого висновку, що наведені порушення, допущені Кабінетом Міністрів України під час прийняття спірної постанови, у сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття. За таких обставин, з огляду на визнання постанови КМУ від 29.04.2015 № 237 незаконною та нечинною з моменту її прийняття, по адміністративній справі № 826/16447/15, за спірний період (з 06.05.2015 по 31.01.2016) мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які визначені Постановою КМУ від 08.06.1996 № 619 в редакції станом на 01.10.2014 рік. Оскільки, за спірний період позивач сплачував за спожитий газ виходячи із норм споживання визначених постановою КМУ від 29.04.2015 № 237 яка за вищевказаним рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття, відповідач обґрунтовано провів позивачу перерахунок за спожитий газ виходячи з норм споживання відповідно до Постанови КМУ від 08.06.1996 № 619 в редакції станом на 01.10.2014 рік. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed