Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

В лютому 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 07.07.2009 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № без номера, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Отримані відповідачем кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку повністю не повернуті. Відповідач порушив умови договору, в зв`язку з чим у нього станом на 16.01.2020 року виникла заборгованість в сумі 15816,02 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 6451,42 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 1892,46 грн.; заборгованість за пенею в сумі 6242,81 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 729,33 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 15816,02 грн. та 2102 грн. 00 коп. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 50, 54, 58, 63, 64). Відповідно до положень ст. ст. 223, 281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову. Встановлено, що 07.07.2009 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № без номера, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку (а.с. 13-31). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит. Відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору, внаслідок чого він має прострочену заборгованість станом на 16.01.2020 року в сумі 15816,02 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 6451,42 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 1892,46 грн.; заборгованість за пенею в сумі 6242,81 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 729,33 грн. (а.с. 5-12). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позовні вимоги в частині стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 729,33 грн. штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Дана сума штрафу не розглядається судом як неустойка зважаючи на відповідне визначення неустойки відповідно до ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15. Загальна сума заборгованості визначена судом складає суму 14586,69 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) гривень 69 копійок. Таким чином, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 14586,69 грн., тобто 92,23 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 1938,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial