Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 08.11.2012 року з відповідача [PERSON] утримуються аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи із дати подачі позову 22.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що у відповідача є не офіційний дохід, що перевищує не одну мінімальну заробітну плату в Україні, розмір аліментів для 6-ти річної дитини у 2018 році становить 930 грн., витрати на утримання дитини збільшилися, оскільки син почав ходити до школи, розмір аліментів призначений за рішенням суду не є достатнім для утримання дитини. Відповідач жодних додаткових витрат на свого єдиного сина не здійснює. У звязку з наведеним позивач звернулася до суду із даним позовом та просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини та встановити такі в розмірі по 1700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, та про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та часткове визнання позовних вимог в розмірі 1200 грн. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Суд встановив, що з 16.07.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Виноградівського районного суду №299/3402/13-ц від 08.11.2013 року шлюб між сторонами розірвано, позивачу відновлено дошлюбне прізвище Фурик. Рішенням Виноградівського районного суду №703/4469/12 від 08.11.2012 року вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи із дати подачі позову 22.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час витрати на утримання дитини збільшилися, оскільки син сторін досяг шкільного віку. Крім цього зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2012 роком. Судом встановлено, що відповідач є молодим, працездатним чоловіком, не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців у нього немає. Згідно поданої до суду заяви, відповідач позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 1200 грн. щомісяця. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За змістом\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3\~ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 2027 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial