Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: служба у справах дітей та сім'ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому просила суд: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що в період часу з серпня 2009 року по жовтень 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу спільна донька сторін ([PERSON] та [PERSON]) - [PERSON] залишилась проживати з матір'ю ([PERSON]). Відповідач не піклується про фізичний та духовний стан доньки; не спілкується з донькою; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки; не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням; матеріально її не підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] не заперечує. В судовому засіданні представник служби у справах дітей та сім'ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації також просив суд, задовольнити заяву [PERSON], надавши письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]. Суд, заслухав пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, допитав свідків [PERSON], [PERSON], розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав " від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що з 05 серпня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2014 року розірвано (справа №761/19282/14-ц). Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.11). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 20015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, ухвалено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], починаючи з 11 вересня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.51). Із довідки - розрахунку, виданої 15 січня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] по аліментах, станом на 31 грудня 2018 року складає 106 526, 00 грн. (а.с.48). З матеріалів справи вбачається, що спільна донька сторін постійно проживає разом з позивачкою. Судом встановлено, що відповідач доньку не відвідує, не за місцем її проживання, ні за місцем знаходження навчального закладу, а також не цікавиться її станом здоров'я. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що спілкуються із позивачкою, так як мають дітей, які між собою товаришують. Неодноразово бували у квартирі за місцем проживання позивачки. Постійно святкують дні народження дітей, однак, жодного разу не бачили відповідача ([PERSON]), як у помешканні позивачки так і на святкуванні дня народження [PERSON]. Валерія ніколи не згадує про свого тата та ніколи не розповідала щоб він її вітав з днем народженням чи проводив з нею дозвілля або дарував якісь подарунки. Із наданої копії характеристики класного керівника неповнолітньої [PERSON] вбачається, що остання навчається з 2016 року в спеціалізованій школі №102 м. Києва. Вихованням дитини займається мама; взаємовідносини між донькою та матір'ю дружні, теплі. Мати кожного дня забирає дитину зі школи; цікавиться і переймається навчанням дитини. Постійно відвідує батьківські збори. За час перебування і навчання дитини у школі, батько дівчинки не з'являвся у школі жодного разу (а.с.13). Із висновку, складеного комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації від 16 листопада 2018 року за №109/05/40-10532 вбачається, що батько дитини - [PERSON] тривалий час свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання доньки; не цікавиться її навчанням та успіхами, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, здоров'ям та не приймає участі в утриманні; матеріальної допомоги не надає. Враховуючи зазначені обставини, комісія з питань захисту дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої доньки: [PERSON], [INFO] (а.с.46-47). Під час розгляду справи, судом не встановлено, що з боку позивачки чинились перешкоди відповідачу у спілкуванні з донькою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків (ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину (ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України). Під час розгляду справи, судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання доньки, нехтує батьківськими обов'язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не піклується про доньку та не відвідує її. Вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивачка. З урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Суд, не вбачає підстав для застосування положення ч.2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, так як, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року, з відповідача на користь позивачки, вже стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved