Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просила винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 10 225 грн додаткових витрат на дитину. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком її дитини [PERSON], а тому повинен брати участь у додаткових витратах на дитину. Так, протягом 2013-2015 років нею було понесено додаткові витрати на дитину пов'язані з її хворобами (близорукість та стоматологічні проблеми) та витрачено кошти на загальну суму 10 225 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без її участі (а.с. 49) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та вважає його таким, що задоволенню не підлягає. Вважає, що зазначена в позовній заяві сума додаткових витрат на дитину не обґрунтована, оскільки на даний час дитина досягла повноліття. Крім того він має маленьку заробітну плату та сплачує з неї аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, має матір непрацездатного віку. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши позицію позивача, матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Виконання обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина урегульовано в ст.ст. 198-201 глави 16 СК України. За змістом зазначених статей батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина чи дочку, сина, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, якщо батьки можуть таку матеріальну допомогу надавати. До відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, тобто ряд норм, які визначають обов'язок батьків утримувати дітей та порядок його виконання. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася 20 червня 1995 року, батьками її зазначені : батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 5). З копії свідоцтва про зміну імені (а.с.6) вбачається, що [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. 20 червня 2013 року [PERSON] досягла повноліття. Я вбачається з пояснень позивача, які не оспорюються і відповідачем, [PERSON] проживає разом з [PERSON] З копії рішення Глухівського міськрайонного суду 08 жовтня 2014 року вбачається, що з [PERSON] стягнуто кошти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.(а.с.52) З довідки про доходи № 148 від 22.04.2016, яка видана відділом культури і туризму національностей і релігій Недригалівської РДА (а.с.33) вбачається, що [PERSON] працює у відділі культури і туризму, отримує заробітну плату , з якої щомісячно утримуються аліменти у розмірі 500 грн. Всього за період з травня 2015 року по квітнень 2016 року [PERSON] отримав 17 290,87 грн заробітної плати, з яких утримано 6181,35 грн. аліментів. [PERSON] має непрацездатну матір, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією сторінок її паспорта (а.с.57). [PERSON] несла витрати, пов'язані з хворобою доньки (консультації спеціалістів, купівля ліків та необхідних матеріалів для лікування, поїздки до м.Суми), що підтверджується копіями медичних документів, товарних та касових чеків (а.с.9-17). Факти, щодо хвороб дочки та здійснення позивачем витратна її лікування відповідачем не оспорюються. Разом з тим більша частина цих витрат здійснена після досягнення [PERSON] повноліття. Тому такі витрати не є додатковими витратами на дитину в сенсі ст. 185 СК України та їх стягнення не передбачене чинним законодавством, оскільки в переліку статей, якими регулюється порядок стягнення коштів на повнолітню особу відсутнє посилання на ст. 185 СК України. З огляду на наведе суд вважає за можливе стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені позивачем та підтверджені належними доказами, які здійснені до 20 червня 2013 року включно, а саме: 280 грн відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордера № 182 від 15 березня 2013 року за медичні послуги, 100 грн відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордера № 212 від 16 березня 2013 року за медичні послуги, 108,1 грн за придбані ліки "Вітрайз форайз форте" відповідно до касового чеку від 17.03.2013 та 9,74 грн. за очні краплі "Мезатон" відповідно до касового чеку від 20.03.2013. Витрати, понесені позивачем на поїздки до м.Суми до 20 червня 2013 року не підтверджені належними доказами. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, стягненню з відповідача підлягає 497,74 грн. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід державного бюджету 26 грн 83 коп судового збору . На підставі викладеного,

Outcome: partial