Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , Третя особа - Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, вимоги позовної заяви в частині позбавлення батьківських прав підтримує, просить задовольнити, від позовних вимог про зміну розміру аліментів відмовляється, Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року. В шлюбі у сторін народилася донька, [PERSON] , [INFO] , (актовий запис про народження № 209 від 16.05.2013 року, місце державної реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Також, було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час позивач зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає з [PERSON] у [ADDRESS] , в будинку її бабусі, [PERSON] (копія довідки КП «ЖЕО- 1» м. Білгород-Дністровський від 27.08.2020 року № 409). Будинок обладнаний необхідною побутовою технікою, меблями. Створені всі необхідні умови для проживання та навчання дитини. [PERSON] , [INFO] оточена любов`ю та увагою з боку позивача, з боку бабусі, дідуся, прабабусі та інших родичів. Позивач працює неофіційно перукарем. [PERSON] , [INFO] навчається в 2 класі дошкільного навчального закладу загальноосвітньої школи І ступеня у м. Білгород-Дністровському. Сім років відповідач [PERSON] не проживає з сім`єю. За цей час батько дитини, [PERSON] , не виявив бажання навіть побачитися з донькою, вихованням дитини не займається, не цікавиться її навчанням та розвитком, матеріально дитину не утримує. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 04.09.2020 року № 47752, наданого Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) заборгованість по сплаті аліментів боржником [PERSON] становить 103 500, 00 грн. Відповідно до повідомлення Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.06.2020 року № 37368 державний виконавець зазначеного Відділу звернувся до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Позивачу стало відомо, що відповідач [PERSON] придбав три квартири в м. Одесі. Працює неофіційно будівельником. Тобто він спроможний матеріально утримувати доньку. Сума аліментів (1 500,00 грн.), яка була призначена судом у 2014 року на сьогодні не може забезпечити потреби дитини. Останнє відоме місце реєстрації та проживання відповідача: [ADDRESS] . На сьогоднішній день відповідач доньку не утримує, участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується з дитиною взагалі, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям доньки не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, чим порушує ст. ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. [PERSON] , [INFO] крім шкільних занять, займається акробатикою та дзюдо, відвідуючи секцію в спортивному клубі «Тайфун», удосконалює знання з англійської мови на додаткових заняттях. За відвідування гуртків та додаткових занять оплату робить позивач, а не відповідач. Своєю поведінкою відповідач [PERSON] ще раз підтверджує свою повну байдужість до життя неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Нехтування батьківськими обов`язками, з боку батька принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишаються чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. З письмових пояснень свідків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вбачається, що відповідач [PERSON] , матеріально доньку не підтримує, участі у виховані дитини не приймає. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , отже вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved