Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайм Кепітел" (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного з банком кредитного договору №ЛЛ-01118922 про надання фінансового кредиту, укладеного 25.03.2021 року за допомогою відповідного електронного сервісу, відповідач отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. Відповідач при користуванні кредитними коштами, зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах та у строки встановлені кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти, чим порушив зобов`язання за кредитним договором, станом на 01.10.2021 року має заборгованість в сумі 16026,60 грн., яка складається з: 4800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 11136,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими відповідно до п.п.1.4.1.,1.4.2. договору, 90,60 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 09.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином; представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином до суду не прибув повторно, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. На підставі ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 25.03.2021 року відповідачем було подано Інтернет заяву онлайн на отримання кредиту у розмірі 4500,00 грн. строком на 16 днів. Для отримання кредиту відповідачем було заповнено анкету позичальника у якій надано персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; ідентифікаційний номер; серію, номер паспорту та орган який його видав; дату народження; місце реєстрації та місце проживання; сімейний стан; працевлаштування; стаж роботи; дохід; номер карти; телефон, та інше. На підставі зазначеної заяви між позивачем та відповідачем було укладено 25.03.2021 року кредитний договір№ЛЛ-01118922. Відповідно до п. 1.2. договору строк дії кредитного договору складає 365 календарних днів. Кредитний договір набирає чинності у день надання кредиту (безготівкове перерахування суми кредиту на банківський рахунок вказаний позичальником або надання готівкових коштів позичальнику). Відповідно до п.1.3. договору строк користування кредитом складає 16 календарних днів, а у випадках, передбачених цим кредитним договором, може бути продовжений до 96 днів включно. Відповідно до п.1.4.1. договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом у розмірі 2,0% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом протягом 16 календарних днів з дня надання кредиту. Відповідно до п.1.4.2. договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня наступного за днем закінчення строку, передбаченого п.1.4.1. кредитного договору, якщо зобов`язання не виконані позичником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання кредиту. Відповідно до п. 2.2.1. договору позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Згідно з додатком №1 до кредитного договору №ЛЛ-01118922 від 25.03.2021 року детальним розписом сукупної вартості кредиту: дата кредиту 25.03.2021 року, сума кредиту 4800,00 грн., строк дії кредитного договору 365 днів, строк користування кредитом 16 днів, погашення основної суми кредиту та процентів 09.04.2021 року, тип процентної ставки фіксована, сума процентів за 16 днів із розрахунку 2,0% складає 1536,00 грн., сума процентів за 80 днів із розрахунку 2,5% складає 9600, 00 грн. дата платежу 28.06.2021 року. Відповідачу за укладеним кредитним договором №ЛЛ-01118922 від 25.03.2021 року було перераховано на картковий рахунок 4800,00 грн. 19.07.2021 року за вих. №ЛЛ-1966 у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №ЛЛ-01118922 від 25.03.2021 року позивачем було сформовано вимогу про необхідність явки для переговорів щодо вироблення лояльних умов погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з розрахунком позивача, за кредитним договором №ЛЛ-01118922 від 25.03.2021 року відповідач станом на 01.10.2021 року має заборгованість в сумі 16026,60 грн., яка складається з: 4800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1536,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими відповідно до п.п.1.4.1. договору; 9600,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими відповідно до п.п.1.4.2., договору; 90,60 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У пункті 6 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на вебсайті позивача подав заявку на отримання кредиту та підтвердив умови отримання кредиту, після чого товариство надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який позивач і використав для підтвердження підписання кредитного договору. У пункті 8.2 кредитного договору зазначено електронний підпис фізичної особи [PERSON] - [INFO]. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши, що без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відповідач вчасно не повернув позивачу кредитні кошти у зв`язку з чим станом на 01.10.2021 року має заборгованість в сумі 16026,60 грн., яка складається з: 4800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1536,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими відповідно до п. 1.4.1. договору; 9600,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, нарахованими відповідно до п.1.4.2. договору; 90,60 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору.

Outcome: approved