Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ „Електро Лізинг" про стягнення заборгованості за договором обладнання та вартості обладнання, в обґрунтування позову зазначив наступне. 02.09.2019 року між сторонами було укладено Договір № 02-09-2019-3/1 купівлі-продажу обладнання, за умовами якого ТОВ „Електро Лізинг" передав у власність [PERSON] , а останній прийняв у власність обладнання - зарядний пристрій (станцію) для електромобілів № 1237, встановлений за адресою: [ADDRESS] , і сплатив Продавцю грошову суму 50 500 гривень, що є еквівалентом 2000 доларів США, відповідно до курсу НБУ на дату оплати. Крім того, 02.09.2019 року між сторонами було укладено Договір № 02-09-2019-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування зазначену вище станцію, з терміном оренди на 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 02.09.2020 року, зі сплатою орендної плати 1,82% в місяць від суми, яка вказана у п. 1.1.1. Договору, та подальшим викупом об`єкту оренди після сплати орендодавцю повної суми орендної плати. Умови договору по орендній платі за користування об`єктом оренди відповідачем належним чином не виконувалися, відповідач об`єкт оренди не викупив. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 02-09-2019-3/2 від 02.09.2019 року у розмірі 4 000 гривень та вартість обладнання у розмірі 50 500 гривень, судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом даної справи, покласти на відповідача. Ухвалою суду від 05.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що, на підставі договору № 02-09-2019-3/1 від 02.09.2019 року позивач [PERSON] прийняв у власність обладнання - зарядний пристрій (станцію) для електромобілів № 1237, встановлений за адресою: [ADDRESS] , вартістю 50 500 гривень, що є еквівалентом 2000 доларів США, відповідно до курсу НБУ на дату оплати. 02.09.2019 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем ТОВ „Електро Лізинг" договір № 02-09-2019-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом. За умовами п. 1.1 Договору, [PERSON] (Орендодавець) передав, а ТОВ „Електро Лізинг" (Орендар) прийняв у строкове платне користування зарядний пристрій (станцію) для електромобілів № 1237, встановлений за адресою: [ADDRESS] , яким, відповідно до Специфікації, що є додатком до договору, є станція заряджання електромобілів змінного струму „Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00, клас 1, тип 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п`ятипровідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабеля КВГ 5х6. Відповідно до п. 1.1.1. Договору, загальна вартість об`єкту оренди становить 50 500 гривень, що на дату укладення цього договору, становить 2000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ, на дату підписання Договору. Відповідно до п. 3.1 Договору, термін оренди складає 1 рік з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 02.09.2020 року. Відповідно до п. 4.1 Договору, розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 1.82 % в місяць від суми, яка зазначена у п.1.1.1 даного договору, після врахування всіх перелічених чинним законодавством України податків та зборів. Орендна плата сплачується в гривні, згідно з курсом НБУ на день виплати коштів. Відповідно до п. 8.1. Договору, орендар зобов`язався викупити Об`єкт оренди в кінці строку дії цього Договору, або достроково в будь-який час на вимогу Орендодавця, за умови письмового повідомлення Орендодавцем Орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) Орендаря за реквізитами визначеними у цьому Договорі не пізніше ніж за 1 (один) місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є Об`єктом оренди, у такому разі переходить до Орендаря після сплати останнім Орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього Договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 2000 (дві тисячі) доларів США, за офіційним курсом Національного банку України на день повернення коштів. Сплата всієї суми Орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного законодавства. Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем умов укладеного з відповідачем договору № 02-09-2019-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 02.09.2019 року. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Стаття 629 ЦК України, визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до розрахунку позивача, у зв`язку із неналежним виконанням договору № 02-09-2019-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 02.09.2019 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 4000 гривень. Розрахунок позивача відповідачем не спростовано, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення коштів орендної плати за договором та викупу після закінчення строку договору обладнання, що є предметом оренди. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення відповідачем умов договору № 02-09-2019-3/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 02.09.2019 року, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, та, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за договором у зазначеному розмірі. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. При вирішенні справи суд також враховує правову позицію Верховного Суду України у справі за № 6-284цс17, згідно з якою, сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом відповідачем умови договору належним чином не виконано, а матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості за ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором у розмірі 4000 гривень та вартості обладнання у розмірі 50 500 гривень, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved