Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не проживає разом із сином, не піклується про нього, не підтримує із дитиною жодних відносин. Дитина проживає разом із матір'ю, а тому, вона виховує його, піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач зовсім не цікавиться життям свого сина. З цих підстав, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з'явився, однак просили дану цивільну справу розглядати без їх присутності, надіслали до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно починаючи з 11.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2017 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30.07.2018 р. вирішено попередити [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина [PERSON], [INFO] та роз'яснити, що в разі ухиляння від обов'язку по вихованню дитини він може бути позбавлений батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні малолітня дитина [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.02.2019 р. № 120, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні сина, не навідувався до дитини, не цікавиться його життям та станом здоров'я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню малолітнього сина, не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання та не приймає участі у вихованні дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виховання сина, свідоме нехтування ним своїми обов'язками щодо малолітньої дитини, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягають до задоволення. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved