Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивач 14.06.2019 звернулася в суд із позовом до відповідача, третьої особи про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Підставою звернення із позовом вважає те, що вона, [PERSON] , є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на будинок підтверджується Договором купівлі-продажу будинку від 08.10.2013. Відповідач у справі, її син, зареєстрований в будинку з 2013 року, але фактично не проживає у вказаному будинку з лютого 2016 року і по теперішній час. Участі у сплаті комунальних платежів не приймає, його речей в будинку немає. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належного її будинку, на що отримувала відмову. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому, згідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів, на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Факт не проживання відповідача у справі за спірною адресою понад шести місяців без поважних причин підтверджується документами, доданими до позовної заяви. Позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Позов підтримала повністю, просить його задоволити, про що подала письмову заяву від 09.08.2019. Відповідач [PERSON] у судове засіданняне з`явився, позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати у його відсутність, про що подав письмову заяву від 25.07.2019 (а.с.18, 20). У судове засідання представник третьої особи Івахнянської сільської ради не з`явився, просить справу розглядати у відсутності представника, позов визнав повністю, не заперечує проти задоволення позову, про, що подав лист № 134 від 17.07.2019 (а.с.25). Розгляд справи судом проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: - відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; - згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; - відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; - згідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; - відповідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, і не має право використовувати його для промислового виробництва; - згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних пичин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом; - факт непроживання відповідача у будинку [ADDRESS] підтверджується актом від 31.05.2019 відповідно до якого [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрований, проте фактично протягом тривалого часу (більше 6 місяців) не проживає у даному житловому будинку, проживає в м.Москва Російської Федерації (а.с. 11); - згідно довідки №239, виданої 31.05.2019 виконавчим комітетом Івахнянської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, дочка [PERSON] , 1986 року народження, та син [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрований у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , але фактично проживають в м.Москва та Чернігівській області більше трьох років (а.с.10); - відповідно до договору купівлі продажу будинку від 08.10.2013 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 10447152 від 08.10.2013) [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 6-8); - відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 238 , виданої 31.05.2019 виконавчим комітетом Івахнянської сільської ради [PERSON] , про те, що до складу сім`ї зареєстрованих в [ADDRESS] входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9); - згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у будинку [ADDRESS] (а.с.19, 21-24). Крім цього, даний факт підтверджується відповіддю на запит №134, виданою 17.07.2019 Івахнянською сільською радою (а.с.25). Відповідно ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання; Відповідач доказів поважності причин непроживання в житловому будинку позивача із лютого 2016 року, наявності укладеного договору з позивачем про більший строк зберігання за ним права на проживання у даному будинку суду не надав. Суд встановив, що відповідач змінив місце проживання, однак, залишається зареєстрованим за даною адресою, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , який належить позивачу; Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved