Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спадкового майна та визнання права власності на нього. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 21.09.2016 року у справі №503/1503/16-ц за [PERSON] було визнано право власності на належну померлому [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на адміністративній території Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області, а за [PERSON] на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Крім зазначеного, до складу спадкового майна увійшли також земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] , які не були предметом позову у вказаній справі. У зв`язку з тим, що між спадкоємцями виник спір, позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку, а тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій знаходиться успадкований нею будинок та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована за тією ж адресою. В підготовче засідання позивач не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1\~ст. 1268 ЦК України). У відповідності до положень ч.1\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини першої\~статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, стягненню з відповідача на користь держави, з врахуванням ціни позову, яка становить 190721,67 грн., підлягає 50 відсотків судового збору, який мала б сплатити позивач, що становить 953,61 грн.

Outcome: approved