Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся з вказаним позовом в суд до відповідача про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, яке належить йому на праві приватної власності на підставі рішення Сятошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2006 року, а саме квартири [ADDRESS] , накладеного в рамках виконавчого провадження . В судове засідання позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позивач просив позов задовольнити Відповідачі судом про дату судового розгляду судом повідомлені належним чином . Причина їх неявки суду невідома. Дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне . [PERSON] у відповідності до рішення Святошинського районного суду м. Києва є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.6-7). У відповідності до Реєстраційного посвідчення № [NUMBER] , вказана квартира була зареєстрована органами БТІ на праві власності за позивачнм по справі [PERSON] за реєстровим номером № 44992 (а.с.8). У відповідності до матеріалів справи 05.06.09 року в рамках виконавчого провадження № 0150901 було накладено арешт постановою державного виконавця Голосіївського РУЮ в м. Києві на вказану квартиру. Згідно листа від 08.11.2016 року № д/2 Голосіївського районного відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається ,що знаяття арешту з власності позивача в даний чає не є можливим ,оскільки виконавче провадження знищене ,на підставі п.9.9 Наказу Міністерства юстиції України про порядок роботи з документами . Відповідно до ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на йоо відчуження: проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Так, арешт з майна знімається у випадку закінчення виконавчого провадження ( крам випадків, визначених частиною першрю статті 50 Закону). Вичерпний перлік підстав для зняття арешту визначено ст.60 Закону України "про виконавче провадження". Частиною другою цієї статті Закону визначено,що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт знімається за постановою державного виконавця, не пізніше наступного дня, коли йому стане відомо про такі обставини. Враховуючи те що Позивач на теперішній час позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власніс, підстави для арешту на вищевказане майно за зобов'язаннями старого власника відсутні. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст. 41 Конституції України). Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону». Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном». Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи те, що майно на ,яке накладено арешт державним виконавцем належить власнику, на теперішній час змінились умови, що існували на момент постановлення рішення про накладення арешту ухвали про забезпечення позову та

Outcome: approved