Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 січня 2009 року між сторонами було укладено шлюб у відділі РАЦС Вінницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 64. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що в 2016 році вона припинила підтримувати шлюбні відносини з відповідачем та наразі вони проживають окремо. [PERSON] на даний час перебуває на девятому місяці вагітності та знаходиться у декретній відпустці. Кошти на утримання доньки, відповідач не надає. Інших дітей у [PERSON] немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться та розмір заробітку позивачу не відомий. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 27.05.2010 року року народження, у розмірі 1500 грн. в місяць. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково зазначила, що наразі шлюб між нею та відповідачем не розірваний. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнає частково в розмірі 850,00 грн. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 066173, виданого 16.01.2009 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 16.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 64 (а.с. 3). З свідоцтва про народження серії 1-АМ № 162916, виданого 03.06.2010 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Факт проживання доньки [PERSON] з матір'ю за адресою: м. Вінниця, вул. С.Зулінського, 23/21, підтверджується поясненнями наданими в судовому засіданні [PERSON] Разом з тим, даний факт не заперечується відповідачем, зокрема в завах про визнання позову частково. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що донька проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою молодого віку, місце роботи не відоме та інших утриманців немає. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів малолітньої доньки [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 850 грн. щомісячно до її повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне стягнення аліментів розпочати з 06.01.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути - 640,00 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial