Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка-Краївського [PERSON], який помер 05 грудня 2010 року, право власності на житловий будинок, загальною площею 102,3 кв. м., житловою 53,8 кв. м., що знаходиться в с. Черемхів, вул. Грушевського, 26 Жидачівського району Львівської області. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що житловий будинок з надвірними спорудами, що в с. Черемхів на вул. Грушевського, 26 Жидачівського району Львівської області, на праві особистої власності належав колгоспному двору, головою та останнім членом якого був [PERSON], який помер 05 грудня 2010 року. На випадок своєї смерті, померла не розпорядилась вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Відтак, вона, як єдиний спадкоємець за законом, що виявив бажання прийняти спадщину(житловий будинок), яку прийняла, оскільки на момент її відкриття спільно проживала із спадкодавцем, звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться на вул. Грушевського, 26 в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області, що належав померлому та є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому останній змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача, Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено та стверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований в с.Черемхів Жидачівського району на вул. Жовтнева за №26 дійсно належить на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] (арк. справи 9). Із долученого витягу з погосподарської книги села Черемхів Жидачівського району Львівської області вбачається, що станом на 30.06.1990 року рахувалося будинковолодіння №26 по вул. Грушевського(колишня Жовтнева) за колгоспним двором, членом якого був - [PERSON] (арк.справи 8). Згідно із технічним паспортом від 28 грудня 2016 року(копія якого долучена до матеріалів справи) на житловий будинок №26 на вулиці Грушевського(колишня Жовтнева) в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області, загальна площа вказаного будинку становить-102,3 кв.м.(житлова-53,8 кв.м.). Рік забудови 1991. Інвентаризаційна вартість- 358 534 грн. (арк. справи 10-14). Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок в с. Черемхів на вул. Грушевського, 26 Жидачівського району Львівської області належав до суспільної групи господарств\~ "колгоспний двір", головою та останнім членом якого був-Краївський [PERSON]. Судом встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 05 грудня 2010 року в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області, помер [PERSON]-голова двору, про що 05 грудня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №27 та Молодинчецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 05 грудня 2010 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №232530 (арк. справи 4). Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадщина померлої складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що в с. Черемхів на вул. Грушевського, 26 Жидачівського району Львівської області. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав, що стверджується довідкою, яка видана виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області за №291 від 21 грудня 2016 року (арк. справи 6). Відповідно до ч.ч. 2 та 3\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про одруження серії УІІІ-СГ №311561 від 23 лютого 1965 року вбачається, що позивач у справі є дружиною спадкодавця. Відтак, [PERSON] входить до спадкоємців першої черги. Згідно із\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, з долученої до матеріалів справи довідки, яка видана виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 21 грудня 2016 року за вих. №291, вбачається, що до дня смерті і на день смерті [PERSON] (спадкодавця) в с. Черемхів, вул. Грушевського, 26, Жидачівського району, Львівської області разом з ним проживала його дружина [PERSON] (позивач), де і проживає по даний час (а.с. 6). За таких обставин, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], як така, що виявила бажання прийняти спадщину та фактично її прийняла, оскільки на момент її відкриття проживала із спадкодавцем, та в законодавчо визначений строк не відмовилась від неї та звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Разом з тим, з листа приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу [PERSON] №190/02-14 від 14 грудня 2016 року, встановлено факт відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на спадкове майно, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться на вул. Грушевського, 26 в с. Черемхів Жидачівського району Львівської області, що належав померлому та є спадковим майном (арк. справи 15). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved