Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з вказаною позовною заявою, відповідно до якої просить визнати його батьком [PERSON], [INFO]. Та виключити відомості про [PERSON], як батька дитини з актового запису №232 від 26 червня 2018 року про народження [PERSON], складеного Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернігівській області та змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що він та [PERSON] проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час їхнього спільного проживання, а саме [INFO] у них народився син [PERSON], про що 26 червня 2018 року складено відповідний актовий запис №232. При реєстрації факту народження сина, який народився до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та її чоловіком [PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі, саме [PERSON] було записано як батька дитини. Оскільки, він, [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, в той час коли вона ніяких шлюбних відносин із своїм чоловіком [PERSON] не підтримувала, при цьому останній відбував покарання у виді позбавлення волі, то саме він, [PERSON] і є біологічним батьком дитини- [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах мається від нього заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі /46/. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги, оскільки її дитина [PERSON] є сином позивача /а.с.65/. Представник третьої особи Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернігівській області до суду не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував /а.с. 63/. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 02 жовтня 2018 року в підготовчому судовому засіданні позивачем заявлено клопотання про призначення судової генетичної експертизи з метою визначення біологічної спорідненості між позивачем та [PERSON], яку просить призначити в Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Ухвалою суду від 02.10.2018 року клопотання задоволено, проведення експертизи доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи /а.с.50/. Висновком експерта № 424 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи встановлено, що громадянин [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] з вірогідністю не менш ніж 99,99%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним /а.с. 56-60/. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позивач [PERSON] скористався своїм правом та звернувся до суду із позовною заявою про визнання батьківства. В судовому засіданні встановлено, що позивач та третя особа -[PERSON] проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Під час їхнього спільного проживання, а саме [INFO] у них народився син [PERSON], про що 26 червня 2018 року складено відповідний актовий запис №232. При реєстрації факту народження сина, який народився до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між [PERSON] та її чоловіком [PERSON], з яким вона перебувала в шлюбі, саме [PERSON] було записано як батька дитини. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8». Відомості про батька записані зі слів матері на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Позивач на даний час позбавлений можливості встановити своє батьківство через відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Висновком експерта № 424 Юрченко М.В. Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи встановлено, що громадянин [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON] з вірогідністю не менш ніж 99,99%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним /а.с. 56-60/. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено наказом Мінюсту України № 96/5 від 12.01.2011 року, зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793. В п. 1.7 цих Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п. 2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.3 ст.145 СК України спір щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За вищенаведених обставин, позовна заява [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного ст.ст. 121, 125, 126, 128, 134,145 СК України, п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та

Outcome: approved