Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В обґрунтування позову покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 25.04.2014 року рішенням Яворівського районного суду. В шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач більше п'яти років ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, байдужий до їхнього здоров'я, не бере участі у їх вихованні, не допомагає матеріально, тобто повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей, не сплачує аліментів, які присудив суд до примусового стягнення, має велику заборгованість по аліментам, а тому змушена звернутись в суд з позовом про позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала повністю, додатково пояснила, що відповідач з 2013 року повністю ухиляється від здійснення батьківських обов'язків, має заборгованість по сплаті аліментів близько 25 000 грн., з листопада 2016 року перебуває під вартою в Одеській установі ВК № 21, до взяття його під варту не навідував дітей, не інтересувався їх життям, усі турботи про дітей переклав повністю на неї, жодним чином не виявляв батьківської турботи та уваги до дітей, старший син боїться батька, оскільки він може застосувати фізичне насильство,відповідач негативно впливає на формування свідомості дітей, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через адміністрацію Одеської установи ВК № 21, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв, клопотань, або заперечень суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача за наявними у справі доказами та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні просила позов задоволити, оскільки за результатами розгляду питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] комісією з питань захисту прав дитини при Яворівській державній адміністрації рекомендовано визнати за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.04.2014 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рішення Яворівського районного суду від 25.04.2014року.(а.с.5) Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьками таких записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6-7) З довідки про склад сім'ї Старичівської сільської ради від 10.07.2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS]. (а.с.10), однак в ході судового розгляду встановлено, що проживають без реєстрації з матір'ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Відповідно до листа Одеської місцевої прокуратури № 2 від 19.09.2017 року, вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] триває, до обвинуваченого [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтС України в Одеській області.(а.с 26). Відповідно до постанов виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, державним виконавцем Гірою О.В. встановлено факт ухилення боржника [PERSON] від сплати аліментів та йому встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною зброєю, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництв для відстрілу, тимчасове обмеження у праві полювання, тимчасове обмеження у праві керувати транспортними засобами до повного погашення заборгованості у розмірі 24337, 67 грн. (а.с. 43-48). Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Вирішуючи спір, необхідно не з'ясувати: які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, які безпосередні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов'язками. За п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"N 3, 30 березня 2007 р. особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний та психологічний розвиток як складову виховання, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved