Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" вернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.08.2011 р. [PERSON] 16.08.2011 р. отримала кредит в розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [NUMBER] строком дії - квітень 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду та те, що підписана разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якого укладений договір є договором приєднання, оскільки його умови встановлені позивачем у стандартних формах, та укладення його можливе лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому та не може запропонувати свої умови договору. П.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до умов договору кредитний ліміт було встановлено 16.08.2011 р. - 300,00 грн., та змінено 16.08.2011 р. - 2900,00 грн. П. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, відсоткова ставка станом на 16.08.2011 р. становила 2,5% на місяць (30,00% річних), надалі відсоткова ставка збільшувалася, а саме: 01.09.2014 р. - до 2,9% на місяць (34,8% річних), 01.04.2015 р. до 3,6% на місяць (43,20% річних). У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно Тарифів на час порушення зобов'язання та може змінюватися у відповідності до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг. 30.04.2013 р. був здійснений останній раз платіж в рахунок погашення за отриманий кредит. П. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник має сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. П.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх обов'язків передбачених договором. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав, надавши позичальнику кредит у розмірі визначеному договором. Відповідач скористався кредитними коштами, однак не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував. У зв'язку із зазначеним відповідач станом на 31.01.2016 р. має заборгованість 20256,88 грн., яка складається з: 2775,89 грн. - заборгованість за кредитом, 13290,19 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2750,00 грн. - заборгованість по пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 940,80 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. П. 9.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. В зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідача достроково всю заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В зв'язку із зазначеним просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. (а.с. 36-39) Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідачки не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 27) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що сторона скористалась своїми процесуальними правами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.47) повідомлялась належним чином та завчасно (а.с. 51), однак за адресою реєстрації не проживає, заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у її відсутність не надала, поважності причин неявки суду не повідомила, позов не оспорила. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною, фізичним особам судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов"язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з"явились в судове засідання без поважних причин. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти цього не заперечив позивач у поданій суду заяві. Оглянувши заяву представника позивача, позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 16.08.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць (30 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, кредит повертається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Даний договір укладений за заявою відповідачки, в якій вона просить відкрити рахунок та надати банківські послуги, ознайомився з тарифами банку та отримав повний перелік інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується його особистим підписом (а.с. 10, 12, 42-43). Договір складають Анкета-заява, Пам'ятка клієнта, Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 10, 12, 13-22, 42-43). Тарифи та умови обслуговування кредитних карт GoldКлуба, розмір відсотків у різні періоди вказані у витязі із Тарифів по картах (а.с.12-зворот) Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає свою згоду у любий момент його змінити (зменшити, збільшити або анулювати). Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, про що він зобов»язаний не менш, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6., п. 1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, що передбачені договором, умовами і правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки. Також порядок нарахування пені вказаний у п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг за виникнення прострочених зобов'язань. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3. Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом і/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту і/або овердрафта кошти з дня списання суми з карткового рахунку до дня коли кредиті/або овердрафт стає простроченим кредитом. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.1.1.7.3. картрахунки відкриті на невизначений термін за виключеннями, що встановлені правилами. Строк дії договору картки [NUMBER] - квітень 2014 року (а.с.98) Відповідно до п.п. 2.1.1.2.11., 2.1.1.2.12. правил користування платіжною картою строк дії карти вказаний на лицьовій стороні карти (місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6, правил користування платіжною картою за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, що встановлені тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів у році. Відповідно до тарифів та порядку погашення кредиту (а.с.43-43) розмір щомісячних платежів складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн., що вносяться до 25 числа місяця, що слідує за звітнім. Розмір комісії за отримання готівки складає у банкоматах «Приватбанку» 3% від суми операції. Формула нарахування пені за прострочені зобов'язання на суму від 30 грн. викладена у п.п.2.1.1.12.6.1., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 40-41) та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти (а.с. 9), відповідачка [PERSON] вперше 16.08.2011 року зняла з карткового рахунку банку грошові кошти в розмірі 1560 грн., при цьому кредитний ліміт відповідачці 16.08.2011 р. було встановлено в розмірі 300,00 грн., та цього ж дня (16.08.2011 р.) збільшено до 2900,00 грн. Останній платіж по погашенню заборгованості позивачкою здійснено 30.04.2013 р. в сумі 0,88 грн. (а.с. 40-зворот) В порушення умов договору відповідачка належним чином не повертала кошти, не сплачувала відсотки за користування кредитом, не слідкувала за залишком коштів, у зв'язку з чим позивач станом на 31.01.2016 року нарахував їй заборгованість, загальний розмір якої становить 20256,88 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2775,89 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 13290,19грн., заборгованості по пені в сумі 2750,00 грн., а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 940,80 грн. - штраф (процентна складова). ( а.с. 40-41). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «КБ Приватбанк» та [PERSON] є зобов'язальними і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконала взятого на себе зобов`язання, а також те, що відповідачка в судове засідання не з'явилась, заяви про застосування строків позовної давності щодо вимоги позивача про стягнення пені понад встановлений законом строк у 1 рік не заявила, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом, відсотками та пенею на суму 18816,08 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів 500,00 грн. - фіксована частина), 940,80 грн. - (процентна складова), суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Згідно Тарифів банку пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається зі пені нарахованої за кожен день прострочення кредиту та пені нарахованої один раз на місяць в розмірі 1% від заборгованості. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову та прострочених процентів та комісій (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг). Банком нараховано 2750,00 грн. пені та штрафи - 500 грн. + 940,80 грн., яка складає 5% від 18816,08 грн. - сума заборгованості разом із пенею, яка підлягає стягненню з відповідача. Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Крім того, позивачем всупереч положенням ч.2 ст. 550 ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмір пені (неустойки). Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне у те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналогічна правова позиція міститься і у рішенні Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15. Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 18816,08 грн. Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1) в розмірі 1378 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 258, 267,526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial