Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким\~визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 13 жовтня 2005 року, право власності на житловий будинок, загальною площею 147,9 кв.м., житловою площею 69,7 кв.м. з надвірними спорудами, що по вул. Руданського, 11 в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 13 жовтня 2005 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що по вул. Руданського, 11 в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області. За життя мати заповіту не склала, а тому спадкування відбувалось за законом. Вона, як дочка померлої, відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Інші спадкоємці вказаної черги відсутні. Відтак, вона як єдиний спадкоємець за законом, що виявив бажання прийняти спадщину(житловий будинок), звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Руданського, 11 в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Жидачівського району Львівської області [PERSON] подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності представника сільської ради, оскільки позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Стаття 41 Конституції України\~зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученими до матеріалів справи копіями: рішення виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області №15 від 09 березня 1979 року; будівельного паспорту на забудову земельної ділянки в смт. Гніздичів по вул. Міцкевича, 39, виданого на імя [PERSON]; акта виносу в натурі плану земельної ділянки що [PERSON] здійснювалось будівництво житлового будинку в смт. Гніздичів по вул. Міцкевича, 39 Жидачівського району Львівської області на виділеній за вказаною адресою під забудову земельній ділянці площею 0,08 га(800 кв.м.) /а.с. 10-17/. Згідно із довідки №1020 виданої виконкомом [PERSON] селищної ради Жидачівського району Львівської області від 17 серпня 2017 року, встановлено що при перейменуванні вулиць та уточнення адресного господарства в смт. Гніздичів по вул. Міцкевича, 39 присвоєно поштову адресу вул. Руданського, 11 смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області /а.с. 18/. Згідно технічного паспорта від 31 серпня 2017 року(копія якого долучена до матеріалів справи) на житловий будинок №11 по вулиці Руданського в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, загальна площа вказаного будинку становить 147,9 кв.м. (житлова 69,7 кв.м.). Рік забудови 1978. Інвентаризаційна вартість 362 951 грн. /а.с. 19-23/. Згідно із листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року\~№24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що спірний житловий будинок №11 по вулиці Руданського в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області дійсно на праві власності належав [PERSON]. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 13 жовтня 2005 року, у віці 79 років, померла [PERSON], про що 14 жовтня 2005 року зроблено відповідний актовий запис №61 та Жидачівський відділом РАЦС Жидачівського РУЮ Львівської області, від 06 грудня 2005 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №039079 /а.с. 5/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадщина померлої складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що по вул. Руданського, 11 в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області. Заповіту спадкодавець [PERSON] щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Жидачівського району Львівської області від 11 травня 2018 року за вих. №585 /а.с. 32/. Відповідно до ч.ч. 2 та 3\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії ІV-УР №622743 від 03 березня 1962 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ №450841 від 23 травня 1981 року, що позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]М.(спадкодавця). Відтак, [PERSON] відноситься до спадкоємців першої черги спадкування. Інших живих спадкоємців вказаної черги судом не встановлено /а.с. 6-9/. Згідно із\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, з долученої до матеріалів справи довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Жидачівського району Львівської області від 11 травня 2018 року за №585, вбачається що до дня смерті і на день смерті [PERSON]М.(спадкодавця) разом з нею була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON] (позивачка). За таких обставин, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті своєї матері, як така, що виявила бажання прийняти спадщину, та фактично її прийняла оскільки на момент її відкриття проживала із спадкодавцем та в законодавчо визначений строк не відмовилась від неї та звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №548/02-31 від 18 вересня 2017 року, виданої завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 13 жовтня 2005 року, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Руданського, 11 в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, що належав померлій і є спадковим майном /а.с. 3/. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право власності на спірний житловий будинок, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved