Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням посилаючись на наступні обставини, що квартира [ADDRESS] була виділена для проживання [PERSON], згідно ордеру, де він проживав з 22 грудня 1987 року. 18 січня 2008 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] і 08 лютого 2008 року дружина була зареєстрована за місцем реєстрації чоловіка. [INFO] [PERSON] помер і в квартирі залишилась проживати [PERSON]. Позивач є двоюрідною племінницею [PERSON], після смерті чоловіка та запропонувала позивачу переїхати до неї і жити разом, оскільки дітей у них не було. З 2008 року вони проживали разом, вели спільне господарство, тітка мала бажання зареєструвати її на свою житлову площу, навіть звернулася у 2009 році до КП "ЖЕО № 31" з заявою, але це не сталося, оскільки за комунальні послуги були борги. [INFO] [PERSON] померла. Просить визнати за нею право користування жилим приміщенням та визнати її наймачем та зобов'язати ТОВ «Житлокомцентр» відкрити фінансово-особовий рахунок на нього. Позивач у судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Житлокомцентр» у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення вимог. Представник відповідача виконкому Жовтневої районної у місті ради та 3-ої особи у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована, що підтверджено довідкою № 56 ТОВ "Житлокомцентр" від 05.05.2014 року. Відповідно до виписки з фінансового-особового рахунку № 670000392325 від 05.05.2014 року, наймачем квартири [ADDRESS], на підставі ордера з 22 грудня 1987 року, був [PERSON], де був зареєстрований та займав жилу площу 18,70 кв.м.. Як встановлено в судовому засіданні 18 січня 2008 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб виданого Жовтневим відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 18.01.2008 року. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] 08 лютого 2008 року була зареєстрована в квартирі [ADDRESS], як дружина квартиронаймача. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] 29 листопада 2008 року помер, про що здійснено актовий запис № 2402 та знятий з реєстраційного обліку 27 січня 2009 року. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] з якою з 2008 року мешкала разом в квартирі [ADDRESS] та вели спільне господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сестра [PERSON], [PERSON] їх двоюрідна племінниця. Після смерті [PERSON] в 2008 році, [PERSON] переїхала до тітки [PERSON], вони стали жити разом, вели спільне господарство. [PERSON] зверталася до паспортного столу, щоб прописати племінницю в квартирі, але у них по комунальним платежам була заборгованість і її не прописали. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] померла, про що здійснено актовий запис № 93 та знята з реєстраційного обліку 02 листопада 2012 року. Статтею 64 Житлового кодексу передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки нарівні з наймачем. Одночасно, частина друга статті 64 Житлового кодексу передбачено, що особи які перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.96 визначено: при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Відповідно до ст. 47 Конституції, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Особи вселені в якості членів сім'ї, набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 106 Житлового кодексу України передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved