Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Райз-Максимко» про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди землі і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 01.12.2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, у склад якого входить земельна ділянка (пай), площею 2,03 гектара, яка знаходиться на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач в установленому порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері та 10.10.2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. При отриманні свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом позивачу було надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої успадкована земельна ділянка перебуває в оренді ПрАТ «Райз-Максимко» згідно з договору оренди від 18.12.2015 року. Після набуття права власності на земельну ділянку позивач звернувся до відповідача з небажанням укладати з останнім договору оренди землі, але відповідачем було зазначено, що договір укладений з попереднім власником землі та термін дії закінчується у 2022 році. Також позивач зазначає, що договір оренди землі був укладений його матір"ю з відповідачем після її смерті, тому вважає дії відповідача незаконними та порушують його право власності. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Суду пояснив, що після набуття права власності на спадкову земельну ділянку мав намір особисто займатися селянським господарством і самостійно обробляти земельну ділянку. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Третя особа - державний реєстратор [PERSON] в судове засідання не з"явилася по невідомим суду причинам, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Згідно з вимогами\~ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Як убачається з матеріалів справи 18.12.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» укладений договір оренди землі строком на сім років, розташування земельної ділянки на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер 5322681100:00:007:0076 площею 2,03 га (а.с.4-6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав таїх обтяжень убачається, що за індексним номером 58974894 від 12.05.2016 року о 19:43:44 здійснено державну реєстрацію договору оренди землі, серія та номер: б/н від 18.12.2015 року (а.с.7). Як убачається з свідоцтва про смерть від 01.12.2015 року, виданого Виконавчим комітетом Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №27 - померла 01.12.2015 року (а.с.8). Згідно свідоцтва про право на спадщину від 10.10.2016 року позивач [PERSON] отримав спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 2,03 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5322681100:00:007:0076. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ. №048213, виданого Лохвицьким районним відділом земельних ресурсів 16.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №204 (а.с.10). Судом також встановлено, що на момент підписання 18.12.2015 року договору оренди землі, між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко», [PERSON] померла ще 01.12.2015 року, за сімнадцять днів до підписання договору оренди землі. Зазначена обставина підтверджена свідоцтвом про право на спадщину за законом та свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6\~ст. 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3\~ст. 203 ЦК України\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В п. 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"\~роз'яснено, що недійсним може бути визнано лише укладений договір. У разі, якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст.\~ст. 1212 - 1215 ЦК України). Таким чином, оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Так як на момент вчинення правочину 18.12.2015 року вже померла [PERSON] не могла виразити своє волевиявлення до договору оренди, то такий правочин підлягає до визнання його недійсним. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Своє право власності на спадкове майно спадкоємець [PERSON] отримав 10.10.2016 року, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвавши своє право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З часу виникнення права власності на земельну ділянку в [PERSON] і виникло право на захист своїх порушених прав. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved