Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

в обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.04.2012 року ПАТ "ВТБ Банк" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір №R53700233099В. Згідно з положеннями вказаного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 99 000,00 грн. зі сплатою не пізніше 18-го числа кожного місяця відсотків за користування кредитом у розмірі 31 % річних з кінцевим поверненням кредитних коштів 11.04.2016 року. Кредит надавався шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів [NUMBER] у відділенні «Коломийське» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Повернення кредиту здійснюється щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, що є невід'ємною частиною договору. Однак, уклавши з позивачем договір про отримання кредиту, позичальник порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Тому 05.08.2014 року позивач надсилав на адресу відповідача вимогу про погашення вказаної заборгованості. Однак, ця вимога залишилася без задоволення. Розмір зазначеної заборгованості станом на 03.10.2014 року складає 93 233,21 грн. Останню, а також судовий збір в розмірі 932,34 грн. позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином. 11.12.2014 року представник позивача Штець В.О. надіслав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, про що свідчать поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику та розписка про одержання ним особисто судової повістки-виклику. Причин неявки відповідач суду не повідомив та звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 11.04.2012 року ПАТ "ВТБ Банк " та [PERSON] уклали кредитний договір № R53700233099В (а.с.13-19). Відповідно до положень даного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 99 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31 % річних з кінцевим поверненням кредитних коштів 11.04.2016 року. Відповідно до п. п. 3,4, 3.5, 3.9, 3.12, 4.6 цього договору кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів [NUMBER] у відділенні «Коломийське» ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. Поверненя кредиту та процентів за кредитом здійснюється щоміячно згідно з графіком повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, що є невід'ємною частиною договору. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п. 3.2 договору, сума кредиту, вказаного в п. 3.1 договору, та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами. Відповідач до підписання договору був ознайомлений з інформацією про умови кредитування рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту та підтвердив свою згоду із зазначеними діючими умовами. Відповідно до меморіального ордеру №24519 від 11.04.2012 року, копія якого долучена до позовної заяви, кредит в розмірі 99 000 грн. перераховано на рахунок відповідача (а.с.31) . Отже, банк свої зобов'язання за вказаним договором виконав. Судом встановлено, що відповідач станом на 03.10.2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 93 233, 21 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 15 948,29 грн.; поточної заборгованості за кредитом - 54 164,60 грн.; інфляційних витрат - 1 021, 93 грн.; 3% річних - 165,55 грн.; простроченої заборгованості за процентами - 7 288,08 грн.; заборгованості за процентами за період з 18.09.2014 р. по 30.09.2014 р. - 772,28 грн.; інфляційних витрат - 504, 32 грн.; 3% річних - 58,72 грн. (а.с.6). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 13 309, 44 грн. Стягнення пені передбачене п. 7.1 кредитного договору, відповідно до якого у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. Отже, оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що з відповідача слід стягнути зазначений розмір заборгованості. В зв'язку з цим присудженню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати - судовий збір в розмірі 932,34 грн. Останній сплачено позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою, що стверджується платіжним дорученням № 111572 від 21.10.2014 року (а.с.1). На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved