Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 69334,50 грн. за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року, а також судовий збір у справі в розмірі 1600,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.05.2010 року відповідач став клієнтом банку та отримав кредитну карту «Універсальна», 26.07.2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку зобовязаний виконати зобовязання по поверненню кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань, [PERSON] станом на 30.09.2017 року, має заборгованість 69334,50 грн., яка складається з наступного: 7929,91 грн. заборгованість за кредитом, 54426,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банків яких послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3277,83 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, заявила клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.03.2018 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву №б/н від 14.05.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується копією заяви, копією довідки про умови кредитування, копією Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 4, 5-29). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку зобовязаний виконати зобовязання по поверненню кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову (а.с.5-29). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у зазначеному розмірі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але належним чином він не виконував зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими платежами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року, та виписці по особовому рахунку, відповідач станом на 30.09.2017 року, має заборгованість 69334,50 грн., яка складається з наступного: 7929,91 грн. заборгованість за кредитом, 54426,76 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банків яких послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3277,83 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 3, 42-45). Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 65556,67 грн. У частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3277,83 грн. штраф (процентна складова), вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1512,80 грн.

Outcome: partial