Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом другої черги. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 27 травня 1955 року, виданого виконкомом Дергачівської районної ради народних депутатів, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 700 кв.м. в [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської нотконтори 24.09.1955 року за реєстровим № 1701. [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 11.10.1953 року, за актовим записом № 66 від 11.10.1953 року. [PERSON] був її батьком, [PERSON] була її матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 135. 27.07.1990 року в Червнозаводському відділі РАЦС м. Харкова було зареєстровано шлюб між нею-позивачем у справі та [PERSON] за актовим записом № 424. Після реєстрації шлюбу її прізвище стало «[PERSON]». Її мати [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23.11.1992 за актовим записом № 158, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Її батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 134. Спадкове майно після смерті батька [PERSON] складається з нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька фактично прийняв її рідний брат [PERSON] шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується будинковою книгою, де мається відповідний запис про місце реєстрації брата. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно після смерті [PERSON] складалося з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 06.09.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 13130. Спадщину після його смерті прийняла вона- позивач у справі- його рідна сестра шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши поховання брата та шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном. Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 30 від 18.01.2019 житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в бюро не зареєстрований, право власності не оформлене. Будівництво, виконане до 5 серпня 1992 року, не є самовільним згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. 15.01.2019 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 917). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 47,10 кв.м., житловою площею 21,40 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «б», літній душ літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», навіс літ. «Ж», сарай літ. «З», колонка літ. «К», колонка літ. «К1», ворота №1, огорожа №2. На час смерті брата вона- позивач у справі проживала разом з ним, здійснювала за ним догляд, надавала як матеріальну, так і моральну допомогу. Здійснила його поховання. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй було надано відмову у зв'язку з тим, що нею не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно звіту про оцінку нерухомого майна, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 408/17 від 05.05.2017) визначено ринкову вартість майна- житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка станом на 11.02.2019 складає 79678 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. Представник відповідача у справі- Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов визнав повністю. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Дослідивши надані докази, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 27 травня 1955 року, виданого виконкомом Дергачівської районної ради народних депутатів [PERSON] є власником земельної ділянки площею 700 кв.м. в [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської нотконтори 24.09.1955 року за реєстровим № 1701. [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим 11.10.1953 року, за актовим записом № 66 від 11.10.1953 року. [PERSON] був батьком позивача, [PERSON] була матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 135. 27.07.1990 року в Червнозаводському відділі РАЦС м. Харкова було зареєстровано шлюб між позивачем у справі та [PERSON] за актовим записом № 424. Після реєстрації шлюбу її прізвище стало [PERSON]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23.11.1992 за актовим записом № 158, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 134. Спадкове майно після смерті батька [PERSON] складається з нерухомості, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька фактично прийняв її рідний брат [PERSON] шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується будинковою книгою, де мається відповідний запис про місце реєстрації брата позивача. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 06.09.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 13130. Спадщину після його смерті прийняла позивач у справі - його рідна сестра шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши поховання брата та шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном. Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 30 від 18.01.2019, житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в бюро не зареєстрований, право власності не оформлене. Будівництво, виконане до 5 серпня 1992 року, не є самовільним, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. 15.01.2019 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 917). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1», з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 47,10 кв.м., житловою площею 21,40 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «б», літній душ літ. «В», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», навіс літ. «Ж», сарай літ. «З», колонка літ. «К», колонка літ. «К1», ворота №1, огорожа №2. На час смерті брата позивач у справі проживала разом з ним, здійснювала за ним догляд, надавала матеріальну допомогу. Здійснила його поховання. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачу було надано відмову у зв'язку з тим, що нею не доведено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно звіту про оцінку нерухомого майна, наданого ФОП [PERSON] (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 408/17 від 05.05.2017) визначено ринкову вартість майна- житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] станом на 11.02.2019 складає 79678 гривень. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1262 ЦК України : до другої черги спадкоємців належать рідні брати та сестри спадкодавця, а також його дід та бабка. До рідних братів та сестер спадкодавця належать як повнорідні, тобто ті, які мають спільних батьків, так і неповнорідні, тобто ті, які мають лише одного зі спільних батьків, єдинокровні, які мають спільного батька, та єдиноутробні, які мають спільну матір. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином , аналізуючи вищевказане , беручи до уваги надані суду докази , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1261, 1262, 1268, 1270 ЦК України ,

Outcome: approved