Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В серпні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0911/73/115987. Відповідно до умов кредитного договору Позичальнику надано кредит в сумі 63 551,00 грн, на строк з 15.08.2007 року по 15.08.2013 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 16,50 % річних. Відповідно до п. 4.1 цього договору Банк зобов'язується відкрити Позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER] та надати Позичальнику кредитні кошти, за умови надання Позичальником забезпечення повернення кредиту. Банк повністю виконав перед Позичальником свої зобов'язання за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 5.1 цього договору Позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу Банку: - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту часткове погашення кредиту, відповідно до п. 1.3 кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 15.08.2013 року; - щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту здійснювати сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів. Відповідно до п. 8.1 цей договір набуває чинності з часу його підписання та скріплення печаткою Банку та діє до повного погашення кредитної заборгованості кредиту та процентів за користування кредитом, неустойок, відшкодування можливих збитків. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (п.10.1 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15.08.2007 року між Позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/0911/73/115987, відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед Банком відповідати по борговим зобов'язанням Боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/0911/73/11598 від 15.08.2007 року. Позичальник [PERSON] не виконує взятих на себе зобов'язань перед Банком за кредитним договором. Загальна сума заборгованості Позичальника - [PERSON] за кредитним договором №014/0911/73/115987 від 15.08.2007 року перед Банком, станом на 13 серпня 2013 року становить 92219,90 грн., яка складається із заборгованості: - 13815, 73 грн. - за кредитом; - в тому числі прострочено заборгованість за кредитом - 12438, 28 грн. - 3121, 15 грн. - за відсотками; - в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 2928, 96 грн. - 75283, 02 грн. - розрахована пеня. Згідно вимог позовної заяви позивач просив стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 92219 грн. 90 коп. за кредитним договором №014/0911/73/115987 від 15.08.2007 року, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 922-20грн. Після подачі даного позову до суду в процесі розгляду справи в суді позивач подав до суду заяви про зміну та зменшення позовних вимог, згідно вимог якої пред'являє позов лише до відповідача [PERSON], з якого просив стягнути з врахуванням погашених ним коштів 27 вересня 2013 року суму боргу 75283,02 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору 922-20 грн. та витрат за опублікування оголошень у пресі про виклик відповідача [PERSON] до суду в розмірі 1110-00 грн. В судове засідання 06.05.2014 року представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився. На адресу суду 28.04.2014 року надійшла заява від представника позивача Юхимчука В.С., згідно якої просить слухати справу у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо розгляду питання в частині стягнення заявленої суми пені в розмірі 75283,02 грн. покладається на розсуд суду. В судовому засіданні 06.05.2014 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заявлений позов визнав частково та надав суду заяву про зменшення суми неустойки, показавши, що відповідач [PERSON] повністю сплатив заборгованість за тілом кредиту, визнає вимоги щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат; вимоги в частині стягнення пені в сумі 75283,02 грн. не визнає. З врахуванням положень ст. 551 ч.3 ЦК УКраїни, а саме: тяжкого матеріального становища сім"ї відповідача [PERSON], який має на утриманні одну неповнолітню дитину та непрацюючу дружину, постійного місця роботи немає, а тому просить зменшити розмір неустойки, яку позивач вимагає стягнути із [PERSON] за кредитним договором. Вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту, та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0911/73/115987. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 63 551,00 грн., на строк з 15.08.2007 року по 15.08.2013 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 16,50 % річних. Банк повністю виконав перед позичальником свої зобов'язання за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (п.10.1 кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15.08.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 014/0911/73/115987. [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2009 року (а.с.43), в зв'язку з чим позивач подав до суду заяву про зміну позовних вимог, пред'явивши позов лише до відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] не виконував взятих на себе зобов'язань перед Банком за кредитним договором. Так, на час подачі даного позову до суду, станом на 13 серпня 2013 року заборгованість складала 92219,90 грн. (а.с.7). Після подачі даного позову до суду, під час розгляду справи в суді 27 вересня 2013 року відповідач [PERSON] повністю сплатив заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за відсотками по кредиту; залишилася не відшкодованою лише нарахована пеня, в сумі 75285,02грн., що стверджується квитанціями від 27.09.2013 року та розрахунком заборгованості (а.с.70-71). Таким чином, станом на 06.05.2014 року існує лише заборгованість [PERSON] лише за пенею в сумі 75283,02грн. Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правових угод, а саме кредитного договору. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У встановлений договором та законом термін відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконував, до подачі даного позову до суду заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймав. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані відповідачу в кредит. Лише після подачі даного позову до суду [PERSON] згідно квитанцій від 27 вересня 2013 року повністю погасив заборгованість по тілу кредиту та нарахованих несплачених відсотках, що стверджується копіями квитанцій від 27.09.2013 року (а.с.55). Щодо стягнення пені, то суд приходить до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 551 ч.3 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСС від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Як уже вище зазначалося, представник відповідача [PERSON] подав письмову заяву про зменшення розміру пені у зв'язку із повним погашенням суми заборгованості по тілу, відсоткам по кредиту та тяжким матеріальним становищем сім"ї відповідача. Судом встановлено, що дійсно відповідач після подачі даного позову до суду повністю погасив заборгованість по тілу кредиту та нарахованих несплачених відсотках, залишилась не відшкодованою пеня в сумі 75283,02 грн. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та враховуючи заяву представника відповідача: [PERSON] має на утриманні одну неповнолітню дитину та непрацюючу дружину, постійного місця роботи немає, періодично виїжджаючи на заробітки за межі України, а тому суд оцінює заявлений розмір пені таким, що значно перевищує розмір несплаченого боргу, у зв'язку з чим заявлена вимога про стягнення пені підлягає зменшенню з 75283,02 грн. до 500,00грн. Згідно ст.88 ч. 1 ЦПК України - Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, при задоволенні позову із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 922,20грн., а також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача в судове засідання в сумі 1110-00грн., що документально підтверджено. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549, 551, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial