Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.12.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом, вимоги якого мотивує тим, що вона як спадкоємець після смерті свого батька [PERSON], який помер 17 квітня 1997 року, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як не підтверджено факт батьківства між нею та померлим батьком. Так як її батьки на час її народження проживали разом без шлюбу, і вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, то в її свідоцтві про народження не було зазначено відомостей про батька, а у її свідоцтві про народження зазначено лише ім»я батька «Олександр», а по батькові записано як «Олександрівна». Померлий [PERSON] визнавав її своєю донькою. Однак, у зв»язку зі смертю [PERSON] іншим чином, ніж в судовому порядку, встановити факт визнання батьківства неможливо. Також, у встановленому нотаріальному порядку вона не може оформити спадкові права на земельну ділянку, що належали спадкодавцю, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ №035294, виданий Басівською сільською радою Роменського району Сумської області 23.03.2002 року після смерті [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з»явилася, забезпечила явку свого представника. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав, викладених в позові. Представник відповідача Басівської сільської ради Роменського району, в судове засідання не зявився, в поданій заяві до суду вимоги позову визнав і просив справу слухати без участі представника. Третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу [PERSON], в судове засідання також не зявилася, просила розгляд справи проводити без її участі, при вирішення позову по суті покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши думку представника позивача, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] народилася 25 вересня 1955 року в селі Томашівка, Смілівського району Сумської області, про що свідчить свідоцтво про її народження серії ЯЖ №118642, виданому Томашівським сіль ЗАГС Смілівського району Сумської області 13.10.1955 року, в якому не було зазначено відомостей про батька, а ім?я батька дитини зі слів матері вказано, як «Олександр», та по -батькові дитини було записано, як «Олександрівна» (а. с. 9). З копії свідоцтва про шлюб серії ІV-НО №275226, виданого Анадольською сільською радою Волновахського району Донецької області 06.08.1983 року, вбачається, що «Щеглов Владимир Николаевич» та «Мартыненко Анна Александровна» [INFO], уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Щеглова» (а.с. 10). 17.04.1997 помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №013636, виданим Басівською сільською радою 18.04.1997 року (а. с. 8). Згідно довідки Басівської сільської ради Роменського району Сумської області №302 від 19.10.2018 року, спадкоємицею на все майно після смерті [PERSON] являється його дочка [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця розпорядилася особистими речами померлого, а саме: у квітні 1997 року; заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Басівської сільської ради Роменського району, не посвідчувався; на дату смерті [PERSON] інших осіб за адресою його проживання зареєстровано не було (а. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,769 га, що розташовані на території Басівської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказані земельні ділянки належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №035294 від 23.03.2002 року (а. с. 13). Відповідно до листа Відділу у Роменському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 25.10.2018 року вбачається, що згідно з рішенням Басівської сільської ради Роменського району Сумської області від 31.07.1995 року було передано землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП «Правда». Держаний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 01 серпня 1995 року. До державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). [PERSON] занесений до даного списку. Таким чином, він набув право на земельну частку (пай). На підставі рішення 19 сесії 23 скликання Басівської сільської ради від 06.07.2001 року передані в приватну власність земельні ділянки загальною площею 1,769 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ №035294, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №838 від 23.03.2002 року (а. с. 12). Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.11.2018 року на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №035294 від 23.03.2002 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3329 га (кадастровий номер 5924181700:05:001:0087) та площею 0,4357 га (кадастровий номер 5924181700:05:002:0026), що розташовані на території Басівської сільської ради Роменського району Сумської області (а. с. 14, 15). Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 22.10.2018 року вартість зазначених земельних ділянок становить 29492,88 грн. (а. с. 17). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підтвердили, що [PERSON], який помер 17 квітня 1997 року був батьком позивачки. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу\~України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. \~\~\~\~\~\~\~\~ При цьому, як роз'яснює Пленум Верховного Суду України у п. 3 своєї постанови №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги дату народження позивачки, суд вважає необхідним керуватися при розгляді даної справи нормами КпШС України. Згідно ч.ч. 2 та 3 ст.\~53\~КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з абз. 3 п.15 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення"\~від 31\~березня 1995\~року №\~5 заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з абз. 1 п.15 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення"\~від 31\~березня 1995\~року №\~5 суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Виходячи із змісту п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст.\~315\~ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту батьківства [PERSON] відносно позивачки породжує для останньої юридичні наслідки, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] За таких обставин, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення вимоги про встановлення факту визнання батьківства. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з положень ст.\~5\~ЗК України (в ред. від 18.12.1990 р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Відповідно Указу Президента\~України від\~08\~серпня 1995\~року №\~720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» для набуття права на земельну частку (пай) необхідно, щоб особа була членом КСП та була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, і КСП одержало зазначений вище акт. Особам, внесеним до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка, і провадиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Відповідно до п. п. 16-17 розділу X\~«Перехідні положення»\~ЗК України\~2001\~року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Згідно ст.\~1\~Закону України\~від 05.06.2003\~року №\~899-VI\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до пункту 2 Указу Президента\~України від\~08.08.1995\~№ 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в т.ч. пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на права колективної власності на землю. За обставинами справи державний акт на право на земельну частку (пай) серії І-СМ №035294 від 23.03.2002 року, виданий головою Роменської районної державної адміністрації 23.03.2002 року [PERSON], тобто після смерті останнього, що створює для [PERSON] перешкоди в оформленні спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. \~\~\~\~ За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі положень ст.ст. 12, 81, 89, 206, 263- 265, 268, 272, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1220, 1225, 1270 ЦК України, суд, -

Outcome: approved