Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] та уточнивши позовні вимоги просить визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 17 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т., зареєстрований в реєстрі №3699 та скасувати реєстрацію у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вищевказану квартиру за відповідачем [PERSON] В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 17.10.2013 року нею було укладено з відповідачем [PERSON] договір, справжнє значення і наслідки якого на момент укладення позивач не розуміла, зокрема, в силу свого віку та абсолютної довіри до відповідача. Передумовою укладення даного договору стали складні життєві обставини, у яких позивач опинилася, адже є одинокою жінкою, хворою, інвалідом і постійно потребує стороннього догляду. Укладався договір з умовою догляду за позивачем. Якби позивач знала, що догляд відповідачем не надаватиметься, вона б не укладала з ним жодного правочину. Позивач не мала дітей і після смерті чоловіка залишилась одинокою. Страх залишитися одній без підтримки, насамперед з боку родини, спонукав позивача до укладення заповіту на відповідача [PERSON] Після укладення заповіту мама відповідача [PERSON] часто телефонувала до позивача, раз на два тижні передавала їй з села молоко, іноді навідувалася до позивача, поздоровляла з днем народження, а також навідувався відповідач, до якого позивач теж дуже привітно ставилася. Відповідачу та його мамі [PERSON] було відомо, що позивачу, як інваліду потрібна їх допомога, знали, що позивач їм довіряла. В силу наявних хвороб позивачу все важче було готувати собі їжу, доглядати за собою, оплачувати комунальні послуги, доглядати за квартирою, а [PERSON] знала про це, тому одного дня ввечері, в жовтні 2013 року вона прийшла до позивача з сином і завела розмову про те, що треба переоформити заповіт на договір, а взамін відповідач [PERSON] буде допомагати позивачу, доглядатиме, допоможе зробити в квартирі ремонт, виконуватиме всю необхідну роботу, оплачуватиме комунальні послуги. Позивач знала, що такі договори укладаються, але не знала як вони називаються. Підписуючи договір дарування позивач вважала, що буде отримувати обіцяну допомогу, так як відповідач перед підписанням договору, так і в момент його укладення запевняв, що після укладення договору буде доглядати як за позивачем, так і за квартирою, в якій вона проживає, а заповіту для цього недостатньо. Після укладення договору позивач продовжувала жити у своїй квартирі та платити комунальні послуги. Чим більше прогресували її хвороби і чим більше вона потребувала догляду та допомоги, зокрема, після ампутації ноги, тим менший інтерес до позивача проявляли відповідач [PERSON] та його мама [PERSON], а згодом взагалі припинили не тільки провідувати позивача, а й телефонувати. На прохання про допомогу повідомили, що помагати не будуть, а квартира все одно належить тільки їм. Позивач вважала, що під час підписання договору забезпечує собі гарантію догляду, тобто, по суті, вважала, що укладає договір довічного утримання взамін належного їй нерухомого майна і що тільки після смерті відповідач зможе ним розпорядитися, а тому звернулась з даним позовом до суду та просить його задоволити. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов заперечили та пояснили, що позивач сама запропонувала оформити спірну квартиру на нього. Відповідач постійно доглядав за позивачем, за власні кошти оплатив проведення хірургічної операції позивачу, купляв продукти, давав гроші на комунальні послуги, однак немає доказів на підтвердження сказаного. До позивача приходив соціальний працівник, який оплачував їй комунальні послуги та ходив за ліками. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що в позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює соціальним працівником в Стрийському міському територіальному центрі по обслуговуванні одиноких малозабезпечуваних громадян, і за нею закріплена одинока [PERSON] Вона кожен день відвідує позивача [PERSON] та виконує всю необхідну роботу, а саме годує її, стриже, прибирає, викликає лікаря, купляє ліки, а також сплачує комунальні послуги. Гроші на оплату комунальних послуг і придбання ліків їй завжди давала позивач [PERSON], а відповідач ніколи не давав їй гроші на оплату комунальних послуг, ліків чи продуктів для позивача, і ніколи вона відповідача в квартирі не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивачки [PERSON] В червні 2016 року позивачці відрізали ногу і свідок з того часу постійно приходить до позивача і допомагає їй по квартирі, на її прохання купляє чи приносить щось до квартири. Відповідач [PERSON] ще три роки назад побілив стелю в квартирі позивача та засклив балкон. Більше з того часу вона відповідача в квартирі позивача не бачила. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача [PERSON] Коли позивач дзвонила до нього, то він приходив та купляв їй продукти, поповнював рахунок мобільного телефону, замінював лампочку та виконував іншу роботу в квартирі на її прохання. Після того, як позивачу відрізали ногу, то вона потребує постійного догляду, і до неї постійно приходить соціальний працівник, який купляє продукти та сплачує за неї комунальні послуги. Відповідача [PERSON] він бачив лише один раз, коли він приходив та міняв кран на кухні. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивача [PERSON] та приходить до неї коли вона подзвонить. Позивачу [PERSON] допомагають всі сусіди та постійно приходить соціальний працівник. Позивач [PERSON] розповідала їй, що квартиру подарувала своєму родичу, який обіцяв, що буде допомагати їй, однак на даний час не цікавиться навіть, чи позивач ще жива. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача [PERSON] До початку хвороби [PERSON] давала сама собі раду, робила ремонт в квартирі. Коли позивач захворіла, то він з [PERSON] зносили позивачку до машини та відвозив до лікарні. Відповідач [PERSON] засклив балкон в квартирі позивача. Коли [PERSON] відрізали ногу, то інші сусіди почали допомагати їй, подавали показники лічильника і оплачували комунальні послуги. Відповідач не допомагає позивачу та не цікавиться нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є мамою відповідача [PERSON], а позивач [PERSON] є її тіткою. Позивач близько десяти років назад прийшла до неї і сказала, що хоче записати на когось квартиру, оскільки вона одинока. Спочатку позивачка склала заповіт на її сина, а потім позивач вирішила подарувати свою квартиру її сину. При оформленні договору дарування квартири були присутні тільки позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Позивач сама вибрала нотаріуса. Свідок та її син, відповідач по справі, протягом десяти років доглядали за позивачкою, робили порядки в квартирі, готували їжу, син встановив пам'ятник на могилі сестри позивача, робив ремонт в квартирі. Тепер з невідомих причин позивач змінила своє ставлення до них. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] її зять. Свідок часто навідувалась до позивача, привозила їй гриби, ягоди та молоко. Позивач сама вирішила подарувати квартиру відповідачу, оскільки у неї нікого немає, і хотіла, щоб за нею хтось доглядав. Однак останнім часом ставлення позивачки до них змінилося. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 17.10.2013 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. посвідчено договір дарування, за яким дарувальник [PERSON] передала безоплатно у власність квартиру [ADDRESS] обдарованому [PERSON]. З виписного епікризу №4961/16 виданої Стрийською ЦРЛ хворій [PERSON], [INFO] вбачається, що хвора [PERSON] госпіталізована до хірургічного відділення Стрийської ЦРЛ ургентно з явищами критичної ішемії лівої н/к, гангреною лівої стопи, у анамнезі ЦД ІІ тип. 24.06.2016 року проведено ампутацію лівої н/к на рівні стегна із застосуванням спінального знечулення. Дата поступлення 22.06.2016р. Дата виписки 08.07.2016 р. Згідно довідки МСЕК ЛВА-1 №023670 від 21.05.1997 року [PERSON], [INFO], є інвалідом другої групи загального захворювання. Позивачем [PERSON] самостійно сплачувала комунальні послуги та квартплату за квартиру [ADDRESS], що підстверджується звітом Стрийського КП "Світанок" від 20.02.2017 року про нарахування та проплату за утримання будинку і прибудинкової території по квартирі [ADDRESS], а також довідкою Стрийського РЕМ від 24.02.2017р. та довідкою КП "Стрийтеплоенерго" від 22.02.2017р №01/189. Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Таким чином, правовою метою договору дарування є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. З роз'яснень, які викладені в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення. Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що оспорюваний договір порушує права позивача, яка в силу похилого віку і стану здоров'я, укладаючи договір мала на меті відчуження на користь відповідача квартири, яка є її єдиним житлом лише за умови укладення договору довічного утримання відповідно до умов якого інша сторона договору зобов'язувалась здійснювати постійний догляд та утримання, а право розпорядження нерухомим майном перейшло б до відповідача лише після смерті позивача. Крім того, судом встановлено, що фактична передача квартири не відбулась та позивач продовжує в ній проживати та самостійно сплачує за комунальні послуги і якби не помилка в правовій природі правочину та його правових наслідках, то спірний договір не був би укладений. Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений 17 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т., зареєстрований в реєстрі №3699 та скасувати реєстрацію у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану квартиру за відповідачем [PERSON]

Outcome: approved