Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 20814.74 грн. заборгованості згідно Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 21.03.2014 року, відповідно до яких відповідач отримав кредит у розмірі 14966.25 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода від 21.03.2014 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір. Проте, умови угоди відповідач належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 21.10.2014 року, утворилась заборгованість в сумі 20814.74 грн., яка складається із 14966.25 грн. - заборгованості по кредиту; 1608.86 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 598.65 грн. - заборгованості з комісії за користування кредитом; 3640.98грн. - штрафу, яку позивач, разом з судовими витратами, просить стягнути з відповідача в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи. Про виклик до суду сповіщалася за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 21.03.2014 року між сторонами була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов и правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої [PERSON] отримала від позивача строковий кредит у розмірі 14966.25 грн. на строк 24 місяці з 21.03.2014 року по 31.03.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п.2 п. 2 вищевказаної Угоди, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та за іншими витратами, передбаченими Умовами та правилами. Погашення заборгованості повинно здійснюватись з «1» по «25» число кожного місяця, шляхом внесення боржником банку коштів (щомісячного платежу) в сумі 748.91 грн. (а.с.9). У відповідності до положень п.2.2 п.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов и правил надання продукту кредитних карт у випадку прострочення клієнтом сплати зобов»язань, передбачених угодою, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 3640.98 (а.с.9). Судом встановлено, що [PERSON] умови зазначеної кредитної угоди щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, порушила, внаслідок чого станом на 21.10.2014 року, утворилась заборгованість на загальну суму 20814.74 грн., яка складається із 14966.25 грн. - заборгованості по кредиту; 1608.86 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 598.65 грн. - заборгованості з комісії за користування кредитом; 3640.98грн. - штрафу. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язанння (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов»язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір, укладений між сторонами діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с.33). Відповідач по питанню припинення дії вищевказаного договору до позивача не звертався, а тому він є дійсним і на даний час. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не з»явилася, заперечень проти позову не подала, своїм правом подати суду докази та надати пояснення не скористалася. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а тому, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про стягнення з неї 20814.74 грн. заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджена сплата судового збору, яка відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved