Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

В березні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить припинити стягнення з нього аліментів за судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду від 18.01.2018 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі №274/3928/18 від 04.12.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до судового наказу №274/5463/17 від 18.01.2018, виданого Бердичівським міськрайонний судом Житомирської області, з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 від заробітку на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Будь - якої заборгованості щодо сплати аліментів протягом всього цього часу у позивача не було. [INFO] син [PERSON] зареєстрований та фактично проживає з позивачем - батьком дитини за адресою [ADDRESS] . З серпня 2020 року відповідач ніякої уваги та піклування до дитини не проявляє, участі у вихованні та розвитку дитини не приймає, влаштуванням та підготовкою дитини до школи займався позивач та його родина (мати, бабуся позивача). Враховуючи, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні, останній звернувся до суду з цим позовом. 09.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.06.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника; позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в заяві від 25.11.2020 просив розгляд справи проводити без його участі; позовні вимоги визнав частково, зокрема, заперечив щодо стягнення з нього судових вират. Відповідач відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 18.05.2021. У судові засідання 18.05.2021, 15.06.2021 відповідач не з`явилася. Таким чином, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що згідно судового наказу №274/5463/17 від 18.01.2018, виданого Бердичівським міськрайонний судом Житомирської області, з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 від заробітку на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що дитина - [PERSON] , [INFO] , з 04.02.2014 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , про що свідчать копії довідок МКВЖРЕП №7 від 09.01.2019 №88, від 22.03.2021 №697, домової книги 4872/97 для прописки граждан, проживаючих в будинку [ADDRESS] (а.с.17-19). З серпня місяця 2020 року син [PERSON] фактично проживає з батьком - [PERSON] , що підтведжується характеристикою учня 1-В класу навчально-виховного комплексу "Школа- гімназія- ліцей" №10 [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою [ADDRESS] , довідкою навчально-виховного комплексу "Школа- гімназія- ліцей" №10 від 23.03.2021 №01-10/83, якими, окрім того, підтверджено, що мати - [PERSON] за період з 01.09.2020 по 23.03.2021 жодного разу не відвідувала батьківські збори, не цікавилася навчанням сина; [PERSON] виховується батьком, який відвідує батьківські збори, цікавиться поведінкою та навчанням сина (а.с.20, 21). Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина проживає з батьком, тобто змінився сімейний стан особи, і виникли суттєві обставини, що змінюють перерозподіл прав та обов`язків батьків дитини між собою, враховуючи, що дитина не проживає зі стягувачем аліментів, і тому у неї припинилось право на отримання аліментів, що призначені на утримання дитини і стягуються на її користь, а також враховуючи, що дитина проживає з платником аліментів і у зв`язку з цим відпали підстави для стягнення з нього аліментів на утримання цієї дитини на корись матері, яка проживає окремо від дитини. При таких обставинах суд вважає необхідним захистити порушене право позивача і припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання дитини з батьком і перебування на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту зверенння з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

Outcome: approved