Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку без його згоди. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою: [INFO], був госпіталізований 03.10.2018 року в 7 відділення ВОПНЛ ім. акад. [PERSON]. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром ВОПНЛ ім. акад. [PERSON], який після особистого огляду [PERSON], зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього психічного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та виявляє небезпеку здоровю та життю для себе. [PERSON], за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. 04.10.2018 року [PERSON], був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки він виявляє ознаки психічного розладу у вигляді біполярний афективний розлад, змішаний поточний епізод, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та небезпеку здоровю та життю для себе. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечив. Заінтересована особа [PERSON], яка є дружиною [PERSON]., в судовому засіданні вимоги заяви про примусову госпіталізацію її чоловіка підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що у її чоловіка дійсно погіршився стан психічного здоровя та він потребує госпіталізації, оскільки ліки, які були йому призначені лікарем-психіатром він не приймає, що призвело до загострення його захворення. Пояснила, що чоловік став конфліктним, дратівлим, іноді його поведінка є неадвекатною. Заінтересована особа [PERSON]., в судовому засіданні за своїм психічним станом не зміг висловити свою думку з приводу вимог щодо його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення представника заявника, зясувавши думку прокурора та заінтересованої особи [PERSON], дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки [PERSON], потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення ним необхідності лікування є підставою його госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved