Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Заявник [PERSON], в особі представника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилається на те, що з метою оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом. Звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Вивчивши подані ним документи нотаріус повідомила у вчиненні нотаріальних дій, в звязку з розбіжністю в деяких актових записах, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин, як сина та батька, а саме між [PERSON], померлим 06.06.2015 року та [PERSON], померлим 08.02.2006 року, та підтвердженняу, як сина та матері між [PERSON], померлим 06.06.2015 року та [PERSON], померлою 26.06.2006 року. Саме тому він змушений в судовому порядку встановлювати факти родинних відносин, оскільки від цього залежить виникнення його права на спадщину. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, з підстав наведених в заяві, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився надав суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечує, просив розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи від Заставнівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розглояду справи. Справу розглянуто у його відсутнсоті за наявними в справі матеріалами. Заслухавши пояснення представника заявника врахувавши заяву представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що 07.11.1984 року народився заявник [PERSON], що підтверджується копією його паспорта громадянина України (а.с.6-7) . Згідно свідоцтва про народження серії І-МИ №070536 від 07.04.2008 року 26.10.1957 року народився батько заявника [PERSON]. В даному свідоцтві його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. 06.06.2015 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що видно із копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №149052 від 16.06.2015 року (а.с. 23). 02.08.2017 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON], що видно із копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №179810 від 10.08.2017 року (а.с. 24) Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1265 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не вчиняла, а заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги її майна. Судом встановлено, що заявник [PERSON] не може оформити спадщину після смерті матері, оскільки в документах, які подані зяавником до нотаріальної контори відсутні докази родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON], [PERSON], як між сином та батьком і матір'ю, в зв'язку з тим, що у свідоцтві про народження батьки [PERSON] вказані по прізвищу "Белоус" а у свідоцтві про їх смерть їхні прізвища зазначено , як "Білоус". Встановлення цих фактів має для заявника юридичне значення, оскільки без їх встановлення неможливо оформити і отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, тому суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved