Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між сторонами який був укладений 21.11.2015р. у відділі ДРАЦС Сокальського РУЮ Львівської області, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на особистий рахунок дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 27.02.2016р.н. Зазначає, що з перших днів їхнього подружнього життя у сторін виникали труднощі у сімейних відносинах. У сім'ї постійно виникали фінансові труднощі, відповідач не бажає піклуватися про свою сім'ю та не виконує своїх батьківських обов'язків. Також причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Все це призвело до втрати взаємних почуттів любові та поваги, вже кілька місяців вони не проживають разом. За таких обставин вважає, що вони стали чужими людьми та не бажає зберігати шлюб. Оскільки син [PERSON] залишається проживати з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні, вважає, що [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина. Оскільки позивач перебуває у декретній відпустці і не має можливості влаштуватися на роботу, а її дохід складається лише із соціальних виплат на дитину у розмірі - 850грн., тому вважає, що розмір аліментів, які повинні стягуватися з відповідача має складати 1500,00грн. В судове засідання позивач не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-СГ №262780 встановлено, що 21.11.2015 року у відділі ДРАЦС Сокальського РУЮ Львівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №236. З оглянутої копії свідоцтва про народження серії І-СГ №492328 встановлено, що у сторін народився син [PERSON], 27.02.2016р.н. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що подальше збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили взаємні подружні почуття. Тривалий час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між сторонами втрачено любов та взаємоповагу. Сім'я розпалася остаточно, зберегти її - неможливо. З наведених підстав у суду не виникає сумніву, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] у м. Сокалі по вул. СВ. Петра і Пала 5/99, що підтверджується актом про встановлення факту проживання складеного депутатом міської ради та сусідами. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). При винесені рішення про визначеня розміру аліментів суд бере до уваги надану згоду відповідача платити аліменти, та враховуючи що [PERSON] інших дітей, крім спільних з позивачкою немає, на стан здоров'я не скаржився, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує ,санкцію ст. 179 СК України.

Outcome: approved