Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.06.2017 року звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обгрунтування своїх вимог вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому 12 вересня 1998 року шлюбі, актовий запис №1357, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Черкаси, аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Діти після розлучення проживають з матір'ю. Відповідач проживає окремо, не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їхнім життям, здоров'ям та розвитком. З метою оздоровлення та культурного розвитку позивачка має намір здійснити тимчасовий виїзд з сином [PERSON] за кордон, для чого необхідне оформлення проїзного документа згідно з вимогами закону, не має можливості це реалізувати без згоди батька дитини, місце проживання якого не відоме. Відсутність згоди батька дитини на виїзд сина за кордон порушує права дитини на відпочинок та право вільно залишати територію України. В зв'язку з цим просить суд надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України та надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], [INFO], у супроводі його матері [PERSON], на тимчасовий виїзд за межі України до повноліття дитини, без згоди батька [PERSON]. 14.09.2017 року адвокат позивача - Новік В.І. надав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до яких просив надати дозвіл неповнолітньому [PERSON], [INFO], у супроводі його матері - [PERSON], на тимчасовий виїзд за межі України на протязі 5 років, без згоди його батька - [PERSON]. Дозволити [PERSON], без згоди батька [PERSON], оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на тимчасовий виїзд за межі України. В судове засідання позивачка та адвокат позивача - Новік В.І. не з'явилися, адвокат позивача скерував до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву, яка складена у простій письмовій формі та підпис особи нотаріально не посвідчений, в якій позов визнав у первинній його редакції, просив справу розглядати без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, скерував до суду листа про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не підтримали, при прийнятті рішення покладались на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Встановлено, що 12 вересня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис №1357. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Черкаси, аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій - рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Суд вважає, що вимога позивачки про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина за межі України з оздоровчою метою ґрунтується на законі та відповідає інтересам дитини, направлена на виконання батьківського обов"язку щодо виховання дитини, забезпечення піклування про її здоров"я, фізичний, духовний та матеріальний розвиток, розширення світогляду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у постанові № 6-15цс17 дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків на підставі рішення суду може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку й закінчення. Надання такого дозволу на постійні виїзди на майбутнє без згоди та супроводу батька суперечить чинному законодавству, що визначає рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, що може призвести до фактичного позбавлення батька дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та можливості спілкування з нею. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині надання дозволу на виїзд дитини на конкретний період. При цьому суд спрямовує своє рішення на захист інтересів дитини, враховує, що зміст інтересу дитини змінюється з її віком, значною мірою визначається її особистими потребами розвитку. Нехтування ними, здійснення права без урахування таких інтересів може тягнути за собою психологічне травмування дитини. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: partial