Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON] третя особа: Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно, вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Однак, у даному житловому будинку є зареєстрованими її колишній чоловік [PERSON] , який більше двох років в ньому не проживає. Оскільки відповідач з 2016 року в будинку [ADDRESS] не проживає, добровільно з реєстрації не знімається, просить суд визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстрації місця проживання. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2019 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником 1/1 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 18 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але більше шести місяців в ньому не проживає (а.с.13). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.9). Із довідки-підтвердження Тячівської міської ради № 301/02-341 від 18 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] , 1969 року народження, зареєстрований в будинку [ADDRESS] , але більше шести місяців в ньому не проживає (а.с.11). Згідно довідок Тячівської міської ради № 319/02-341 та № 320/02-341 від 21 березня 2019 року, в с. Руське Поле, [ADDRESS] перейменовано на Садову, а [ADDRESS] перенумеровано [ADDRESS] (а.с. 12). V. Оцінка Суду. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК). Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в спірному житловому будинку не проживає з 2016 року, суд вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України він втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] ( [ADDRESS] . Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі: заяви особи\~або її\~законного представника; судового рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права власності\~на житлове\~приміщення або\~права користування\~житловим приміщенням,\~про виселення,\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою або\~оголошення її\~померлою; свідоцтва про\~смерть; паспорта або\~паспортного документа,\~що надійшов\~з органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану,\~або документа\~про смерть,\~виданого компетентним\~органом іноземної\~держави,\~легалізованого в\~установленому порядку; інших документів,\~які свідчать\~про припинення: підстав для\~перебування на\~території України\~іноземців та\~осіб без\~громадянства; підстав для\~проживання або\~перебування особи\~у спеціалізованій\~соціальній,\~установі,\~закладі соціального\~обслуговування та\~соціального захисту; підстав на\~право користування\~житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання житлового будинку [ADDRESS] є передчасною. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: partial