Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про скасування державної реєстрації автомобіля, зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди. У позові вказала, що з 31 березня 1995 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час шлюбу подружжя за спільні кошти придбало автомобіль марки OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз ВІ 8165 ВЕ, який за взаємною згодою зареєстровано на [PERSON] Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Звернувшись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, позивач дізналась, що 23 вересня 2014 року [PERSON] самовільно, без її згоди продав спірний автомобіль [PERSON], за яким і було проведено державну реєстрацію цього автомобіля та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2015 року визнано недійсними оскаржувані договори, якими здійснено купівлю-продаж спірного автомобіля. Після набрання законної сили вказаними вище судовими рішеннями, позивач намагалась здійснити у органах РЕР перереєстрацію автомобіля, однак, їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для перереєстрації, а також відсутністю самого транспортного засобу. Відповідачі необхідні документи і автомобіль добровільно передавати в органи РЕР не бажають, умисно вчиняють перешкоди у реалізації нею права власності на спірний автомобіль. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить: - Скасувати державну реєстрацію автомобіля OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз ВІ 8165 ВЕ, яка була здійснена 23.09.2014 року органами РЕР УДАІ МВС України в Полтавській області за [PERSON] і підтверджена свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 396809 від 23.09.2014 року. - Витребувати з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON] і повернути позивачці [PERSON] автомобіль OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз ВІ 8165 ВЕ, у комплектності поставки заводу виробника автомобіля, двома пультами керування системою сигналізації, з державними номерними знаками та документами про державну реєстрацію автомобіля. - Зобовязати [PERSON] та [PERSON] здійснити всі передбачені діючим законодавством України дії з державної реєстрації автомобіля OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз ВІ 8165 ВЕ на двох законних співвласників відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2014 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 26.01.2015 року: надати до територіального сервісного центру 5343 МВС України вказаний тз для його огляду та перевірки справжності ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів тз та реєстраційних документів на тз; надати тз експерту МВС для огляду тз та перевірки справжності ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів тз та реєстраційних документів на тз; оформити підписати та подати до територіального сервісного центру 5343 МВС України заяву для реєстрації вказаного тз за співвласниками [PERSON] Та [PERSON], свої підписи у заяві засвідчити нотаріально; додати до заяви оригінал свідоцтва про реєстрацію вказаного тз, копію, реєстраційної картки, оригінал внутрішнього паспорту громадянина України та засвідчену заявником копію всіх його сторінок та судові рішення. - Державну реєстрацію тз провести за власником [PERSON] При цьому відомості стосовно другого співвласника автомобіля [PERSON] у свідоцтві про реєстрацію тз зазначити у графі «Особливі відмітки» - зробити запис про те, що [PERSON] має право керувати та є співвласником. Свідоцтво про реєстрацію тз та державні номерні знаки на автомобіль видати на руки співвласнику [PERSON] - Стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн 00 коп. з кожного відповідача. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Зазначив, що вимоги про скасування державної реєстрації відносяться до юрисдикції адміністративного суду. При цьому зазначив, що наразі автомобіль зареєстровано за [PERSON], а отже саме він є власником автомобіля, а тому відсутні підстави витребовувати вказаний автомобіль у [PERSON] Вказав, що він дійсно користується автомобілем, але лише з дозволу власника [PERSON] Також зазначив, що категорично заперечує проти перереєстрації автомобіля на позивача, оскільки в такому випадку буде обмежено його право власності на 1/2 автомобіля. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. До початку судового розгляду до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та подав заперечення аналогічні запереченням [PERSON] Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області до початку судового розгляду до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника та заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що наразі відсутні підстави для скасування реєстрації автомобіля, однак у звязку зі зміною власників вказаного транспортного засобу є підстави для здійснення перереєстрації вказаного автомобіля. Вказані дії будуть вчинені після звернення власників у встановленому законом порядку. Заслухавши сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що з 31 березня 1995 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У квітні 2010 року подружжя за спільні кошти придбало автомобіль Opel Vivaro. Право власності на вказаний автомобіль у органах РЕР ДАІ МВС України за спільною домовленістю було зареєстроване 24 квітня 2010 року за [PERSON] Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згодом [PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом про поділ спільного майна подружжя, зокрема, автомобіля Opel Vivaro. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 грудня 2014 року та рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 січня 2015 року за [PERSON] та [PERSON] визнано по 1/2 частки права власності на автомобіль Opel Vivaro. Також судом встановлено, що 23.09.2014 року [PERSON] продав своєму батькові [PERSON] спірний автомобіль. Органами РЕР було проведено державну реєстрацію спірного автомобіля за [PERSON] і на його ім'я, оформлене та видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 396809 від 23 вересня 2014 року. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2014 року та рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.012015 року визнано недійсним договір комісії від 23.09.2014 року, укладений між ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» та [PERSON] про відчуження спірного автомобіля; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 23.09.2014 року укладений між ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» та [PERSON] про відчуження спірного автомобіля. Наразі автомобіль зареєстровано за [PERSON] і фактично перебуває у його володінні. [PERSON] користується цим автомобілем з дозволу [PERSON] Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] вважають, що оскільки автомобіль досі зареєстрований за [PERSON], то і власником майна є останній. При цьому відповідачі чинять перешкоди [PERSON] в користуванні автомобілем, а саме: у праві здійснити перереєстрацію автомобіля. [PERSON] фізично не надає позивачу автомобіль, при цьому [PERSON] ухиляється від вчинення перереєстрації автомобіля. Такі обставини визнані сторонами у справі. Вважаючи, що такими діями відповідачів порушуються її право власності [PERSON] звернулася з цим позовом. Справа неодноразово розглядалася судами різних інстанцій. При попередньому розгляді справи суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, дійшов наступних висновків. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Тому в разі посилання позивача не на ту норму закону, суд уточнює підстави позову й застосовує норму закону, яка їм відповідає, незалежно від згоди на це позивача. За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Разом з тим, способи захисту права власності визначені статтями 387, 388 ЦК України. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Отже, за таких обставин належним способом захисту порушеного права власності є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом пред'явлення віндикаційного позову. Оскільки позивач згідно рішення суду є власником частини спірного автомобіля, то 1/2 вона не позбавлена права витребувати свою частку від володіючих невласників її часткою майна. Судам необхідно з'ясувати, у який спосіб підлягає захист порушених прав позивача, оскільки позивач як співвласник спірного майна має право на захист порушеного права шляхом або витребуванням цього майна, або усуненням перешкод у його користуванні, тобто шляхом подання віндикаційного позову. Крім того, суди безпідставно зобов'язали вчинити дії щодо оформлення права власності на спірне майно лише на одного із співвласників, порушивши право власності іншого, безпідставно зобов'язали відповідача провести експертну оцінку його майна проти власної волі. Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням висновків суду касаційної інстанції, суд приходить до наступних висновків. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави встановленні частиною 1 статті 1212 ЦК України де зазначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини спірного автомобіля. 23.09.2014 року за договором купівлі-продажу право власності на автомобіль набув [PERSON] Однак в наступному рішеннями судів цей договір був визнаний недійсним. Таким чином наразі правова підстава, за якою [PERSON] набув у власність спірний автомобіль відпала. Те, що реєстрація залишається за [PERSON] не породжує у нього жодних прав на автомобіль, а такий запис є суто технічним і може бути змінено шляхом вирішення питання власниками про перереєстрацію автомобіля. Враховуючи те, що позивач є власником 1/2 частини цього автомобіля (який є неподільною річчю), як співвласник майна була ініціатором звернення до суду, позовна вимога про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння [PERSON] та повернення його у її володіння є обґрунтованою, що не позбавляє її обовязку в наступному відповідно до ст.358 ЦК України здійснювати право спільної часткової власності за згодою з іншим співвласником - [PERSON] Крім того, статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] чиняться перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності на автомобіль, зокрема, щодо його перереєстрації. Відповідно до п.6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388, транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально. У графі "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію або тимчасового реєстраційного талону транспортних засобів щодо іншого співвласника може бути зроблено запис: "(прізвище, ім'я, по батькові або найменування юридичної особи) є співвласником". З урахування викладеного, враховуючи те, що позивач є власником 1/2 цього автомобіля, а інший співвласник чинить їй перешкоди в перереєстрації цього автомобіля, тобто в користуванні цим автомобілем, суд вважає, що вимоги про зобовязання [PERSON] здійснити всі передбачені діючим законодавством України дії з державної реєстрації автомобіля OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз ВІ 8165 ВЕ на двох законних співвласників відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2014 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 26.01.2015 року є законним. При цьому суд вважає безпідставними вказані вимоги, заявлені до [PERSON], який не є власником спірного майна. Суд не вбачає підстав для задоволення позову в наступній частині: надати до територіального сервісного центру 5343 МВС України вказаний тз для його огляду та перевірки справжності ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів тз та реєстраційних документів на тз; надати тз експерту МВС для огляду тз та перевірки справжності ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів тз та реєстраційних документів на тз; оформити підписати та подати до територіального сервісного центру 5343 МВС України заяву для реєстрації вказаного тз за співвласниками [PERSON] та [PERSON], свої підписи у заяві засвідчити нотаріально; додати до заяви оригінал свідоцтва про реєстрацію вказаного тз, копію, реєстраційної картки, оригінал внутрішнього паспорту громадянина України та засвідчену заявником копію всіх його сторінок та судові рішення. Фактично позивач просить встановити порядок виконання судового рішення, що є компетенцією державної виконавчої служби. Крім того, позивач стверджує, що такий порядок встановлено постановою КМ України від 7 вересня 1998 р. N 1388, однак аналіз вказаної постанови не дає підстави для висновку, що позивач вказав точний порядок перереєстрації автомобіля, а визначив «своїми словами» такий порядок. Крім того, суд вважає за необхідне закрити провадження в частині позовних вимог до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про скасування державної реєстрації автомобіля OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз ВІ 8165 ВЕ, яка була здійснена 23.09.2014 року органами РЕР УДАІ МВС України в Полтавській області за [PERSON] та зобовязання провести державну реєстрацію тз за власником [PERSON] При цьому відомості стосовно другого співвласника автомобіля [PERSON] у свідоцтві про реєстрацію тз зазначити у графі «Особливі відмітки» - зробити запис про те, що [PERSON] має право керувати та є співвласником. Свідоцтво про реєстрацію тз та державні номерні знаки на автомобіль видати на руки співвласнику [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вказані вимоги предявлені до субєкта владних повноважень і повязані з виконанням ним владних управлінських функцій. Вимоги направлені на захист ще не порушеного цим державним органом права. При цьому стосуються зобовязання виконати суто технічну функцію, та не повязані з вирішенням спору про право. Відтак, у випадку виникнення наступного спору між [PERSON] і Регіональним сервісним центром МВС в Полтавській області щодо реєстрації автомобіля, позивач не позбавлена права звернутися з аналогічними вимогами до адміністративного суду. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до п.п. 3, 4 постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Вимоги про стягнення моральної шкоди мотивовані тим, що з 2010 року позивач не має змоги користуватися своїм автомобілем, крім того вимушена шукати захисту своїх прав в судових інстанціях, що спричиняє їй душевні страждання. Також вказує на те, що вимушена винаймати інший транспорт, що спричиняє їй збитки. Суд вважає такі доводи позивача частково безпідставними. Так, доводи щодо винаймання іншого автомобіля вказують на спричинення матеріальної, а не моральної шкоди. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] повідомив, що до 2014 року [PERSON] не чинив їй жодних перешкод в користуванні автомобілем. Докази, які б спростовували такі доводи відповідача, позивачем не надано. Разом із тим, суд враховує те, що протягом двох років судового розгляду справи позивачу чиняться перешкоди в користуванні її майном, що також спонукало її до пошуку шляхів відновлення своїх порушених прав. Такі обставини змінили її звичайний життєвий уклад. Враховуючи характер та обсяг психічних і душевних страждань, яких зазнала позивач, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 3 000 грн 00 коп. моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Outcome: partial