Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах, що належала її матері [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що розташована на території Іваницької сільської ради Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. [PERSON], позивач по справі, в судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити (а.с.22, 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON]. визнає в повному обсязі (а.с.23). Представник відповідача Іваницької сільської ради Недригайлівського району Сумської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.21). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Зелене Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією сторінок паспорта (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача, [PERSON] народилася в с. Зелене, її батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.5). З копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила свої дошлюбне прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" (а.с.6). [INFO] померла мати позивача, [PERSON] в с. Зелене Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18 липня 1997 року (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на право на земельну частку (пай) розміром 3,46 умовних кадастрових гектари, яка знаходяться на території Іваницької сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Іваницької сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 06 вересня 2016 року №364 [PERSON], [INFO], до дня смерті [INFO] постійно проживала в [ADDRESS]. Відсутність заборони на все майно після смерті [PERSON] перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON]. Інші спадкоємці - донька [PERSON] та син [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Іваницької сільської ради не посвідчувався (а.с.9). [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON], так як відповідно вимогам ст. 549 ЦК УРСР 1963 року у липні 1997 року фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, але юридично не оформив своїх спадкових, так як помер [INFO] в с. Зелене Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 12 травня 1998 року (а.с.10). Спадкоємцями за законом є його діти: донька [PERSON], позивач по справі, та син [PERSON], відповідач по справі, які своєчасно вступили в управління або володінням спадковим майном, так як одночасно падали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи №41/99 наданою Сумським державним нотаріальним архівом (а.с.34-35). При оформленні спадщини виявилося, що сертифікат на земельну частку (пай) розміром 3,46 умовних кадастрових гектари, серії [NUMBER], що виданий на ім'я [PERSON] втрачено. У Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» від 22 листопада 2016 року №96 (11343) опубліковане оголошення, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] вважати недійсним (а.с.13-14). Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку(пай). Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Враховуючи, що спадкодавцем заповіт складено не було, про що свідчить інформація виконкому Іваницької сільської ради (а.с.9) та інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.30) то має місце спадкування за законом. У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Іншим спадкоємцем є її брат, але він позов визнає в повному обсязі. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Ст. 561 ЦК УРСР 1963 року визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва. Позивач [PERSON] зверталася до Недригайлівської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку, але листом №932/01-16 від 22 листопада 2016 р. їй було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права (а.с.12). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] у виді права на земельну частку (пай), але у зв'язку з втратою правовстановчого документа (Сертифіката на земельну частку (пай) [NUMBER]) не може отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом, то позов підлягає задоволенню, оскільки рішення суду буде підставою для оформлення права позивача на дану земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved