Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсними правочинів купівлі-продажу майнових часток (паїв) та права власності на\~ нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що\~рішеннями загальних зборів Спілки громадян-співвласників майнових паїв КСП ім.Мічуріна, с.Писарівка Кодимського району Одеської області, оформленим протоколами №№2 та 5 від 27 січня 2016 року, власникам майновий часток в пайовому фонді КСП (відповідачам) виділено в натурі нерухоме майно, а саме - майновий комплекс "Комплекс ферма №2", який розташований за межами с.Писарівка Кодимського району Одеської області і до якого ввійшли: корівник з молочним блоком вартістю 196611 грн., корівник вартістю 199458 грн., санітарний пропускник вартістю 41913 грн., ваговий комплекс вартістю 1951 грн. та 1/2 частина навісів під годівниці вартістю 1000 грн. Актами приймання-передачі від 10 травня 2016 року зазначений майновий комплекс був переданий відповідачам у справі.\~ В подальшому згідно зі ст.ст.7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» №2114-XII від 14 лютого 1992 року, п.п.8-9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого \~наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14 березня 2001 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за №305/5496, та п.п.4.1-4.3 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених\~Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року №315, між позивачем та кожним із відповідачів було укладено договори купівлі-продажу належних відповідачам майнових часток (паїв) в пайовому фонді реорганізованого КСП\~імені Мічуріна, відповідно до яких відповідачі продали позивачу належні їм майнові частки (паї) в пайовому фонді зазначеного КСП, виділені в натурі у вигляді вказаного комплексу нерухомого майна. Однак, правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно не збереглися, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на нього, тому просив позов задовольнити та визнати за ним право власності на придбане майно. В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надавши до суду клопотання в якому просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Оскільки всі\~учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачами, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа\~ має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що спірні правочини вчинені сторонами відповідно до положень ст.ст.7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» №2114-XII від 14 лютого 1992 року (згідно з якими у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі), положень п.п.8-9 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого \~наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14 березня 2001 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за №305/5496 (згідно з якими кожен із співвласників майновий паїв має право відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку), та\~положень п.п.4.1-4.3 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених\~Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року №315\~(згідно з якими частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном; якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який бажає отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки),\~суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved