Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в грудні 2014 року до суду з позовною заявою до [PERSON] та ТОВ «В Контакте» про захист честі, гідності і ділової репутації та спростування недостовірної інформації , яким просив: визнати недостовірною інформацію розміщену в мережі Інтернет, на веб-сайті ВКонтакте, на персональній сторінці [PERSON] (адреса ресурсу: [INFO]), в статті «[INFO]», де автор - [PERSON] (адреса: [ADDRESS], 39500) викладає не провірені факти, що не відповідають дійсності, шкодять діловій репутації, та наносить шкоду інтересам [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] (адреса: [ADDRESS], 39500) навести спростування вказаної недостовірної інформації шляхом наведення спростування надрукованої на його персональній сторінці сайту ВКонтакте неправдивої інформації шляхом опублікування на цьому ж сайті та в районній газеті «Життя і слово» та принести публічне вибачення перед [PERSON] (код [NUMBER], адреса: 39500, [ADDRESS]) за поширення недостовірної інформації. Стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS], 39500) на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 100,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав , що [INFO] на шпальтах веб-сайту ВКонтакте в мережі Інтренет, на персональній сторінці Відповідача (адреса ресурсу: [INFO]) була розміщена стаття під назвою "[INFO]". В даній статті наведені матеріали, які є неправдивими і шкодять діловій репутації позивача. Такими матеріалами є викладена така інформація:«... [PERSON] на весіллі сина в стані алкогольного сп'яніння голосно говорив присутнім, що він вже депутат і буде жити в Києві, а цим селянам показувати пів руки! Далі йшла ненормативна лексика, цитувати не буду.... ». Крім того, автор статті [INFO] особисто прокоментував її такими словами: «Дана стаття була роздрукована та роздавалась по селам округу, тому він не пройшов! Силу слова, ще ніхто не відміняв!» ,і Відомості, повідомлені в статті, принижують честь, гідність і ділову репутацію позивача, як громадянина та людини, оскільки характер висловлювань в статті створює негативне враження і відношення до позивача. Наведена цитата зі статті також не відповідає дійсності. Ця стаття на сайті формує негативне уявлення у громадян і в мешканців територіальної громади про те, що позивач зневажливо до них ставиться та шкодить його діловій репутації. Вищевказані друковані матеріали на сайті ВКонтакте надруковані відповідачем, автором її зазначено «[PERSON], Член люстраційної комісії Громадської ради при Полтавській обласній раді Заступник голови ГО «Карлівський майдан». На веб-сайті ВКонтакте, розміщено Правила користування сайтом ВКонтакте (далі - Правила), згідно яких, права на сайт в цілому і на використання мережевої адреси (доменного імені) http://vk.com, належить Адміністрації Сайту. У п. 4.1. Правил визначено, що під Адміністрацією Сайту ВКонтакте мається на увазі Товариство з обмеженою відповідальністю «В Контакте», юридична особа, створена за законодавством Російської Федерації і зареєстрована за адресою: 191040, Санкт- Петербург, Ліговський пр., буд. 61, літера А. Дані дії відповідачів змусили звернутись позивача до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю , добавивши , що моральна шкода по даному позові оцінюється з розрахунку: 5000 грн.- це за приниження в очах виборців; 3000 грн. - за втрату часу який позивач витратив на вивчення законодавства для справи, а не на роботу громади; 2000 грн. - за безпосередність інформації яка відноситься до родини позивача. На стан здоров*я позивач не звертався. Позов подав як фізична особа. Вважає,що спростуванню підлягає вся інформація поширена відповідачами а не частково. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «В Контакте» в судове засідання не з*явився хоча завчасно був повідомлений про час та місце слухання справи тому суд вирішив слухати справи без відповідача. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що вважає, що позивач не довів позову взагалі , оскільки свій позов побудував на якихсь витягах не зрозуміло звідки. В його ситуації він повинен був надати суду як мінімум «скріншот» це "фотографія екрана" комп'ютера, яка робиться не зовнішньою камерою, а програмними засобамисторінки . Даний спосіб позволив би позивачеві стверджувати , що це саме сторінка «ВКонтакте» і саме чия вона є. Даний спосіб саме показує те що всі користувачі бачать на екрані монітора і скільки осіб цю інформацію побачили. Позивач посилається на доказ який мається в справі але цей доказ піддався виправленням кимсь і не зрозуміло звідки він взявся взагалі. З наданих листів якогось ксероксу взагалі важко оприділити , що це з веб-сайту В Контакт. Зверху цієї інформації в ручну вдрукована адреса , яка взагалі відсутня на веб-сайту В Контакт і яка зрозуміло не належить відповідачу Відносно причетності відповідача до цієї інформації , то він її ніде не друкував. Сам він є журналістом журналу « Грані Часу» та громадським діячем. Дійсно часто друкується на своїх журналістських сторінках . Вважає, що якби позивач якимсь чином найшовби час по спілкуватись з ним перед судом то цього б позову можливо б і не було б.В Контакті не був зареєстрований . Є волонтером і допомагає бійцям АТО і для нього принциповим є питання не реєстрації в російському «В Контакті», має реєстрацію в американських сайтах. По даній інформації вважає, що хтось використав його їм*я для «Чорного піару», якщо таке було взагалі. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи, яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про телекомунікації», адміністрування адресного простору мережі Інтернеті у домені UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 липня 2003 року № 447-р «Про адміністрування домену UA», повноваження адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет здійснює об'єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр». У ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими. Відповідно до частини 3 статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Під час судового розгляду, суд дані про власника веб-сайту в адміністратора системи реєстрації й обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет, не встановив. Клопотань про витребування таких даних зі сторін не надходило. В ході розгляду справи позивачем та його представником не надано належних доводів та доказів про те, що відповідачі [PERSON] та ТОВ «В Контакте» розпоширили недостовірну інформацію розмістивши її в мережі Інтернет, на веб-сайті ВКонтакте, на персональній сторінці [PERSON] (адреса ресурсу: [INFO]), в статті «[INFO]». Таким чином, суд вважає, що інформацію, яка зазначена в позові, на спростуванні якої наполягає позивач , не доведена і не підтверджена. При ситуації, коли не задовольняються позовні вимоги, то не можуть бути стягнуті на користь позивача з відповідачів судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed