Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] . На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач зазначила, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і позбавлена інших джерел доходів, тому просить суд стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, вх.№1871 від 25.03.2021, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги визнає підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] . Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.03.2021 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 04.05.2018 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 04.05.2018 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.3). Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 24.06.2019 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Із довідки виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, вих.№783/02-26 від 12.03.2021, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.13). Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо права дружини на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Оскільки, [PERSON] [INFO] , проживає з матір`ю - позивачем [PERSON] , не досяг трьох років, суд має підстави для стягнення коштів з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] , з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Заявлений позивачем розмір (суму) коштів - 2000 (дві тисячі) гривень на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає обґрунтованим, виходячи із наступного: позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, докази про наявність у позивача доходів відсутні, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, є людиною працездатного віку, тому може і повинен надавати кошти на утримання позивачу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача коштів на її утримання, починаючи із дня звернення до суду. Статтею 84 СК України не передбачено дати, з якої розпочинається утримання на дружину до досягнення дитиною трьох років. Датою пред`явлення позову є 10.03.2021, станом на яку позивач набула права на утримання, передбачене ст.84 СК України, а тому є підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи вказані обставини, суд вважає відмовити в задоволенні заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень, оскільки позивачем не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд має підставу допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial