Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

В серпні 2018 року до суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла вона, спадкоємиця за законом, подавши заяву про прийняття спадщини до Сьомої Одеської Державної Нотаріальної контори у встановлений шестимісячний термін. До спадкового майна померлої належить земельна ділянка, площею 9,97 га, розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , на підставі державного акту серії [NUMBER], зареєстрованого Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів 27.10.2005 року. Вказаний державний акт був втрачений, про що зроблене оголошення в газеті «ВПЕРЕД» від 22 червня 2018 року, а другий примірник даного державного акту у відділі Держгеокадастру відсутній. 19.07.2018 року державний нотаріус Сьомої Одеської Державної Нотаріальної контори Ворсуляк А.М . відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Вказана земельна ділянка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Вважає, оскільки вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку, втрачено, їй присвоєно кадастровий номер, вона має можливість набути в установленому законом порядку право на спадкування земельної ділянки, право власності на яку мала спадкодавець на момент смерті. 09.08.2018 року ухвалою суду позовна заява [PERSON] була залишена без руху, оскільки представник позивача Грішина В.О. подала позов до суду в електронному вигляді до того як почала функціювати Єдина судово інформаційно - телекомунікаційна система, тобто містив всі копії підписів та наданий строк для усунення недоліків, а саме подати до суду позовну заяву в паперовій формі.(а.с.22). 20.08.2018 року провадження по справі після усунення недоліків було відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.(а.с.43). 30.08.2018 року не погодившись з позовними вимогами [PERSON] , представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області Вовк О. В . надала до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом і є неналежним відповідачем по справі, так як місцеве самоврядування здійснюється лише в межах населених пунктів, а земельна ділянка розташована на території Старостинської сільської ради, внаслідок чого Роздільнянська міська рада не має повноважень щодо розпорядження нею.(а.с.46). 01.10.2018 року представником позивача Грішиною В.О. була надана до суду уточнена позовна заява з додатками на 16 аркушах, та клопотання про витребування доказів.(а.с.55- 61). 13.11.2018 року від представника позивача Грішиної В.О. надійшла заява про перенесення слухання справи призначене на 13.11.2018 року та одночасно клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.(а.с.62-67). 14.11.2018 року ухвалою суду клопотання представника позивача Грішиної В.О. про витребування доказів, а саме: спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] було задоволено та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до надходження на адресу суду спадкової справи.(а.с.70). 27.11.2018 року на адресу суду надійшла спадкова справа.(а.с.73-99). 28.11.2018 року до суду надійшла вдруге уточнена позовна заява, яку представник позивача вважає в остаточній редакції та одночасно клопотання про витребування доказів по справі.(а.с.101-118). 12.12.2018 року ухвалою суду клопотання представника позивача Грішиної В.О. було задоволено.(а.с.120). 08.01.2019 року відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області до суду наданий відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтували тим, що відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди земельної ділянки станом на 31.12.2012 року на ім`я [PERSON] 27.10.2005 року зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на території Старостинської сільської ради Рздільнянського району Одеської області, загальною площею 9,97га. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553000360. Але другий примірник даного державного акту у відділі відсутній. Реєстрація його здійснювалась Одеською регіональною філією Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», тому вважають, що Головне управління є неналежним відповідачем. Таким чином, враховуючи, що Головним управлінням не вчинялося жодних дій та не приймалося будь - яких рішень, які б порушували права чи інтереси позивача, вважають заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню.(а.с.129-134). 06.03.2019 року строки розгляду підготовчого судового засідання були продовжені та підготовче судове засідання закрито з призначенням цивільної справи до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.(а.с.160). Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Надала суду пояснення та оскільки позовна заява уточнювалася неодноразово, просила справу слухати відповідно до викладених вимогах в уточненій позовній заяві від 28.11.2018 року на аркуші справи 101. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 30.11.2017 року [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Представник позивача Грішина В.О. в судовому засіданні пояснила, що оригінал державного акту на право приватної власності на вказану спірну земельну ділянку від 25.02.2005 року серії [NUMBER] , який зареєстрований в Книзі записів держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553000360, виданий на ім`я [PERSON] і який підтверджує її право власності на земельну ділянку, був втрачений, в результаті чого позивач не має можливості набути в установленому законом порядку право на спадкування земельної ділянки, право власності на яку мав спадодавець на момент смерті. Враховуючи викладене просила суд позовні вимоги [PERSON] задовльнити та визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що дійсно на ім`я [PERSON] , [INFO] року зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на території Старостинської сільської ради Рздільнянського району Одеської області, загальною площею 9,97га. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553000360. Реєстрація його здійснювалась Одеською регіональною філією Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», але другий примірник даного державного акту у відділі відсутній. У відповідності до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідач [PERSON] про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, до суду надала заяву відповідно до якої позовні вимоги своєї рідної сестри [PERSON] підтримує у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просила суд судові засідання проводити за її відсутністю у зв`язку з її занятістю.(а.с.108). Відповідач - про день та час слухання справи був сповіщений належним чином. Голова Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області надіслав суду заяву про те, що він копії позовної заяви отримав, вимоги позивача визнає, просив розглянути справу без участі їхнього представника. Відповідач Роздільнянська міська рада про день та час слухання справи були сповіщені належним чином. Представником відповідача [PERSON] надана заява, відповідно до якої вона зазначила, що думка відповідача була викладена у відзові на зазначену позовну заяву, просила судове засідання провести за її відсутністю. Розглянувши надані сторонами документи та матеріали,заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Загальні положення про спадкування визначені у Главі 84 Книги шостої ЦК України. Судом встановлено, [INFO] року померла [PERSON] , про що Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 09.12.2017 року.(а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина. 17.05.2018 року Сьомою одеською державною нотаріальною конторою щодо майна [PERSON] була заведена спадкова справа № 364/2018 року. Померла [PERSON] за час свого життя не склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті. Донька померлої [PERSON] , [INFO] року звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом. [PERSON] друга донька померлої, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Крім неї інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, не має, що підтверджується довідкою Сьомої одеської державної нотаріальної контори № 2230/02-14 від 19.07.2018 року. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 9,97га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , зареєстрованого Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів 27.10.2005 року.(а.с.6). 17.05.2018 року [PERSON] звернулася до Сьомої одеської державної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в неї оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який спадкодавцем ще за її життя було втрачено, що підтверджується листом Державного нотаріуса Сьомої одеської нотаріальної контори № 2229/02-14 від 19.07.2018року. Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку, про що було зроблене оголошення в газеті „ВПРЕД" від 22 червня 2018 року, позитивних результатів не дали.(а.с.64-67). На звернення нотаріуса до Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держдеокадастру в Одеській області була надана відповідь проте, що у Відділі книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, договорів оренди земельної ділянки станом на 31.122012 року державний акт на право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за № 010553000360 від 27.10.2005 року, але другий примірник даного державного акту у Відділі відсутній.(а.с.12). Таким чином, оригінал державного акту на право приватної власності на вказану спірну земельну ділянку від 25.02.2005 року серії [NUMBER] , який зареєстрований в Книзі записів держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010553000360, виданий на ім`я [PERSON] і який підтверджує її право власності на земельну ділянку, був втрачений, в результаті чого позивач не має можливості набути в установленому законом порядку право на спадкування земельної ділянки, право власності на яку мав спадодавець на момент смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог ч.ч.1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Оскільки відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області відділом у Роздільнянському районі позов не визнається, але якщо підтверджений факт того, що оригінал Державного акту втрачений, позивач має право реалізувати своє право на отримання спадщини в порядку спадкування за законом першої черги. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, з матеріалів справи не вбачається. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку, виданий Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів, на підставі розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 25.02.2005 року, яке є дійсним, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, земельна ділянка є сформованою і може бути об`єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлої 30.11.2017 року [PERSON] , позивач набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на дану земельну ділянку. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Outcome: approved