Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

ПАТ «РодовідБанк», в інтересах якого діє [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07 березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (17.06.2009 року найменування Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК») та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 34.6/СЖ-002.08.1 з додатковою угодою до кредитного договору від 25 липня 2008 року. Відповідно до Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі на загальну суму 189 621,00 (сто вісімдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять один ) гривень, терміном по 07 березня 2013 року включно (копія кредитного договору додається). В свою чергу, позичальник зобов'язався погашати кредит рівними частинами в сумі 3160,35 гривень щомісячно в строк до 10-го числа кожного місяця починаючи з «квітня» місяця 2008 року шляхом внесення готівкою перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також 07 березня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу Банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку. Процентна ставка за кредитами за цим Договором встановлюється в розмірі 21,00 (двадцять один) процентів річних. Крім того за порушення строків повернення кредитів та /або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязується сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 (одна ціла шість десятих) процента від суми простроченої заборгованості». З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед АТ «РОДОВІД БАНК» за кредитним договором №34.6/СЖ-002.08.1 від 07 березня 2008 року було укладено 07 березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (іпотекодержатель) та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (іпотекодавці) укладено Договір іпотеки №34.6/СЖ-002.08.1, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом ММНО, р.н. 1086. Предмет іпотеки - належна іпотекодавцям на праві власності квартира № 24, що знаходиться за адресою Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Шмідта, 40. [PERSON] були порушені умови Кредитного договору щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 23.04.2013 року виникла заборгованість у сумі 1 879359,13 гривень. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 1 879359,13 гривень; [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 1 879359,13 гривень шляхом звернення стягнення на належні їм на праві власності частки в квартирі № 24, що знаходиться за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, будинок 40, шляхом реалізації зазначеного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження за ціною, визначеною відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Стягнути з відповідачів судові витрати, понесені при зверненні до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього в мате ріалах справи мається клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти заочного розгляду справи не заперечує . Відповідачі та їх представник в судове засідання не зявилися, про час, місце та дату розгляду були повідомлені належним чином. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові заперечення, в яких останні визнають позовні вимоги в частині стягнення з них на користь банку простроченої заборгованості в розмірі 181436,01 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 61887,18 грн. Просять суд зменшити неустойку до суми боргу в розмірі 181436,01 грн., а також застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог банку щодо нарахування розміру неустойки більше ніж за один рік. Відповідно до ч. 1\~ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо зобов'язанням встановлений строк (термін його виконання) , то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (17.06.2009 року найменування Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК») та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 34.6/СЖ-002.08.1 з додатковою угодою до кредитного договору від 25 липня 2008 року (а.с.7-10). Згідно п. 1.1. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит на споживчі цілі на загальну суму 189 621,00 (сто вісімдесят дев'ять тисяч шістсот двадцять один ) гривень, терміном по 07 березня 2013 року включно. Згідно п. 4.1. Кредитного договору, позичальник зобов'язався погашати кредит рівними частинами в сумі 3 160,35 гривень щомісячно в\~строк до 10-го числа кожного місяця починаючи з «квітня» місяця 2008 року шляхом внесення готівкою перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у пункті 1.2 цього Договору. Згідно п. 4.3 Кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом до 10-го числа кожного календарного місяця включно, починаючи з місяця наступного за звітним, а також 07 березня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу Банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку, Датою сплати заборгованості за процентами є день зарахування коштів на рахунок вказаний у пункті 1.4 цього Договору. У разі, якщо день сплати процентів співпадає з вихідним (святковим, неробочим) днем. Згідно п. 1.3. Кредитного договору - «Процентна ставка за кредитами за цим Договором встановлюється в розмірі 21,00 (двадцять один) процентів річних». Згідно з п. 4.6 Кредитного договору Позичальник зобов'язався : «За порушення строків повернення кредитів та /або сплати процентів за користування кредитом, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6 (одна ціла шість десятих) процента від суми простроченої заборгованості». З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед АТ «РОДОВІД БАНК» за кредитним договором №34.6/СЖ-002.08.1 від 07 березня 2008 року було укладено 07 березня 2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» (іпотекодержатель) та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (іпотекодавці) укладено\~Договір іпотеки №34.6/СЖ-002.08.1, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом ММНО, р.н. 1086 (а.с.12-14). Предмет іпотеки - належна іпотекодавцям на праві власності квартира № 24, що знаходиться за адресою Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Шмідта, будинок 40. Квартира загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 39,6 кв.м., належить іпотекодавцям на праві власності, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17275284, виданим 03.01.08 КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації». За пунктом 1.1. Договору іпотеки іпотекодавці для забезпечення виконання в повному обсязі усіх зобов'язань громадянина [PERSON] перед Іпотекодержателем за Кредитним договором № 34.6/СЖ-002.08.1 від 07.03.08 та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором та цим договором, передають Іпотекодержателю належну їм на праві власності квартиру № 24, що знаходиться за адресою Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, будинок 40. Факт видачі 07 березня 2008 р. Позичальнику кредитних коштів в розмірі 189621,00 гривень підтверджується Випискою по особовому рахунку № 22030263000011.980 (а.с.15,18-28). [PERSON] були порушені умови Кредитного договору щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 23.04.13 року виникла заборгованість у сумі 1879359,13 гривень, яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом - 119548,83 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 61887,18 гривень; пеня за прострочення кредиту 1157684,25 гривень; пеня за простроченні проценти 531572,24 гривень; 3% річних за прострочення кредиту 5939,50 гривень; 3% річних за прострочення процентів 2727,13 гривень. Позивачем на адреси відповідачів неодноразово направлялись письмові повідомлення про порушення зобовязання по кредитному договору та вимога про усунення такого порушення (а.с.29-38). Відповідно до положень ст.ст.\~1048,\~1050 ЦК України\~в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною другою\~статті 625 цього ж кодексу\~передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. За умовами п.3 ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.1\~ст.624 ЦК України\~якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] частково виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, однак в свою чергу порушив умови договору, а тому станом на 23.04.2013 року відповідач має заборгованість та повинен сплатити: прострочена заборгованість за кредитом - 119548,83 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 61887,18 гривень; пеня за прострочення кредиту 1157684,25 гривень; пеня за простроченні проценти 531572,24 гривень; 3% річних за прострочення кредиту 5939,50 гривень; 3% річних за прострочення процентів 2727,13 гривень. Між тим, вказані суми хоч і є заборгованістю відповідача перед банком, але підлягають частковому стягненню на користь банку з огляду на наступне. Так, за умовами п.3 ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно умов ч.1,3\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1\~ст.624 ЦК України\~якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За таких обставин, судом було встановлено необхідність стягнення нарахованих банком сум пені з позичальника. Статтею 258\~Цивільного кодексу України\~визначено вимоги, до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, у разі, коли на момент звернення з позовом виконання зобов'язання було прострочено понад один рік, стягнення неустойки (штрафу, пені) за минулий час обмежується одним роком перед зверненням зацікавленої особи\~\~до суду, якщо не будуть визнанні поважними причини пропуску даного строку. Між тим, в судовому засіданні у поданих запереченнях відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог щодо нарахованих сум пені, оскільки заборгованості по сплаті розрахованих позивачем коштів пені обрахована з перевищенням 12-ти місячного строку позовної давності. Вказане клопотання суд вважає за можливе задовольнити, зменшити період нарахування відповідних сум пені у відповідності до п.1 ч.2\~ст.258 ЦК України\~в межах 12-ти місяців, що передує дню зверненню позивача із цим позовом до суду, яке із урахуванням розрахунків позивача визначено як 29.05.2012 року. Оцінюючи позовні вимоги з позицій належності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанова Верховного Суду України від 12.06.2014 року у справі № 6-32цс13). Частиною 3\~ст. 551 ЦК України\~передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 4 листопада 2015 року по справі\~№6-1120цс15, положення частини третьої\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~статті 10 ЦПК України\~щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачами своїх зобов'язань за договором № 34.6/СЖ-002.08.1 від 07.03.2008 року з додатковою угодою до кредитного договору від 25 липня 2008 року щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що заборгованість з відповідачів на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Разом з тим суд вважає за необхідне зменшити суму неустойки та стягнути з відповідачів пеню за прострочення кредиту та пеню за простроченні проценти, що дорівнює розміру заборгованості за кредитом - 119548,83 гривень та за процентами - 61887,18 гривень, оскільки нарахований банком розмір неустойки порушує принцип співмірності вимог банку із розміром заподіяних збитків, тобто сума неустойки, обрахована позивачем, є значно більша ніж сума основного боргу. З огляду на викладене, з відповідачів на користь банку підлягають стягненню проценти за користування кредитом та пеня за визначений вище період та у вказаних розмірах, а також 3% річних за прострочення кредиту 5939,50 гривень та 3% річних за прострочення процентів 2727,13 гривень Згідно\~ст.88 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача кошти судового збору в сумі 3441,00 грн. На підставі викладеного ст. 526, 530, 549, 1054,

Outcome: partial