Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач 03.06.2019 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти, як повнолітній дитині, що продовжує навчання до закінчення навчання - до 30 червня 2021 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що він навчається на 2 курсі Таращанського державного технічного та економіко-правового коледжу, денної форми навчання, із кінцевим терміном навчання - 30.06.2021. В зв`язку з навчанням працювати не може, проте, потребує матеріальної допомоги, яку його мати самостійно забезпечити не може. Оскільки, в добровільному порядку його батько не надає матеріальну допомогу на його утримання, він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, у позовній заяві просить розгляди справу без його участі. Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 19.12.2001 року було розірвано у відділі ДРАЦСу Таращанського РУЮ Київської області (а.с. 11). Від даного шлюбу мають сина [PERSON] (позивача по справі), [INFO] (а.с.9). За рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21.12.2001, справа №2-1171/2001р., з відповідача на користь матері позивача стягувалися аліменти на його утримання, до досягнення ним повноліття. [INFO] позивач досяг повноліття, а тому стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинилося. Згідно договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою та довідки № 414 від 06.05.2019, виданої директором Таращанського державного технічного та економіко-правового коледжу, позивач являється студентом денної форми навчання 2 курсу, відділення «Юридичне», спеціальність «Право», із кінцевим терміном навчання - 30.06.2021. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить -26000 грн, а за кожен навчальний рік окремо - 6500 грн.(а.с.13-14,16) Позивач, в зв`язку з навчанням ніде не працює та не має жодного із видів доходу (а.с.10,15,17,18). В зв`язку з тим, що позивач потребує матеріальної допомоги для забезпечення своїх життєвих та навчальних потреб, самостійно забезпечити їх не може через денну форму навчання і відсутність можливості працювати, його матері самостійно забезпечити його потреби важко, а відповідач добровільно її не надає, останній звернувся до суду з даним позовом. Відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено, доказів в підтвердження неможливості сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання або які б спростовували доводи позивача суду не надав. Згідно ч.1 ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна позиція викладена в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст. 182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання, а також з урахуванням стану здоров`я та майнового становища сторін, потреби повнолітньої дитини в одержанні аліментів, можливості у відповідача надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 03.06.2019. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст.133,141 ЦПК України, судовий збір, у розмірі 768,40 грн, на користь держави підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: approved