Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 29 березня 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису №44012, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 08.09.2020 таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що 19.12.2020 за місцем своєї реєстрації поштовим зв`язком позивачка отримала постанову приватного виконавця Мельника Ю.А про відкриття виконавчого провадження №63902105 від 14.12.2020 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 10820,86 грн. Звернувшись до приватного виконавця з приводу винесення ним постанови про відкриття виконавчого провадження, позивач з`ясував, що виконавчий напис нотаріуса був здійснений по зобов`язанням за кредитним договором, укладеним 14.03.2013 між позивачем та ПАТ «Платинум банк», правонаступником якого було ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та наразі є ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки діючими нормативно-правовими актами не передбачено вчинення виконавчих написів на договорах, які не посвідчені нотаріально, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню . Процесуальні дії у справі Ухвалою від 20.04.2021 було відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче судове засідання та задоволено клопотання про витребування доказів. 25.05.2021 на адресу суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» надійшов лист на виконання ухвали суду про витребування доказів, в якому зазначено, що виконання ухвали є неможливим, оскільки оригінал кредитного договору, на якому був вчинений виконавчий напис, переданий для примусового виконання до приватного виконавця. Приватний нотаріус Горай О.С. ухвалу суду про витребування доказів не отримав, а тому в частині витребування матеріалів нотаріальної справи ухвала залишається невиконаною. 15.06.2021 позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 15.06.2021 явку позивача в судове засідання визнано обов`язковою, підготовче судове засідання відкладено на 09.07.2021. 09.07.2021 позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого судове засідання без її участі та участі позивача. Ухвалою від 09.07.2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 05 серпня 2021 року, яке було відкладено на 14 годину 30 хвилин 29.09.2021. 29.09.2021 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та позивача. Позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Встановлені судом обставини На підставі Договору №10564/005XSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку від 14.03.2013 ПАТ «Платинум банк» було відкрито [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 4000 грн, терміном на 36 місяців, з процентною ставкою 29,99 % річних (а.с.8-9) та встановлено графік погашення заборгованості (а.с.10). Згідно квитанцій, за період з квітня 2013 року по березень 2014 року позивачем відповідно до графіка погашення заборгованості, було сплачено 1110 гривень тіла кредиту та 1055 гривень відсотків за користування кредитом (а.с.11-13). 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, було вчинено виконавчий напис №44012, згідно з яким звернено стягнення з [PERSON] (а.с.15). В даному документі зазначено, що кредитний договір №10564/005XSGF від 14.03.2013 був укладений між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] . В подальшому право вимоги до боржника перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги від 28.02.2018, правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (а.с.15), внаслідок чого до останнього перейшло право грошової вимоги до позивача. Згідно з виконавчим написом нотаріуса, сума заборгованості [PERSON] за період з 11.08.2020 по 17.08.2020 складає 10320,86 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6320,86 грн. За вчинення виконавчого напису стягнено плату в розмірі 500 грн, тому загальна сума стягнення становить 10820,86 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання становить три роки. 14.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №63902105 (а.с.36), постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 669 грн (а.с.37). 24.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Юрієм Анатолійовичем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно з якою із [PERSON] стягується 20 % із пенсії (а.с.39). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами вник спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Статтями 87, 88 вищевказаного Закону визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно положень ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який відповідає пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до положень п.13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Нормативними положеннями п.10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, зокрема, що до відповідача перейшло право вимоги; що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та не перевірив дотримання стягувачем строків звернення із заявою про вчинення виконавчого напису (адже договір було укладено 14.03.2013 на строк 36 місяців, а виконавчий напис вчинено 08.09.2020 по стягненню заборгованості за період з 11.08.2020 по 17.08.2020), чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, суд звертає увагу відповідача та третьої особи - приватного нотаріуса Горая О.С., що Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було доповнено Перелік документів пунктом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, постанова КМУ №662 від 26.11.2014, зокрема, в частині внесення до Переліку документів пункту 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнана незаконною та нечинною. Тобто, на момент звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису та вчинення нотаріусом відповідного напису, Постанова КМУ від 29.06.1999 № 1172 в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, була нечинною, а, отже, були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису в даному випадку взагалі. Тобто, нотаріус не врахував відсутність правової норми, яка б дозволяла йому вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально. Тому суд вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved