Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 грудня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Вказує, що почуття між ним та відповідачем втрачено, ведення спільного господарства припинено, з травня 2017 року проживають окремо, примирення неможливе, вважає, що подальше збереження даного шлюбу є недоцільним. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], згода щодо місця проживання дитини між сторонами досягнута. В підготовче засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить, розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В підготовче засідання відповідач не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, проте надала до суду заяву в якій просить, розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У зв'язку з неявкою в підготовче засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд, дійшов висновку про задоволення позову. У відповідності до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівни права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається . Згідно зі статтею 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року [PERSON], [INFO], уродженець м. Дружківка Донецької області та [PERSON], [INFO], уродженка м. Київ зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 411, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєсрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище "[PERSON]" змінено на "[PERSON]". Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис № 322, проведений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з травня 2017 року. Майнових спорів та суперечок щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам позивача, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, внаслідок чого шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог частини 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, тому наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 0.0.1058758362.1 від 13.06.2018 року. Разом з цим, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, наявні підстави для стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, тому іншу частину судового збору в розмірі 50 відсотків слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved