Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживає з 2000 року в житловому будинку з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Власником (володільцем) житлового будинку в якому вона проживає з 2000 року за вищевказаною адресою була [PERSON] , яка [INFO] померла в смт.Томаківка. За час спільного проживання разом - вони вели спільне господарство, здійснювали догляд за присадибною земельною ділянкою, садили город, збирали врожай, сплачували податки за користування земельною ділянкою. Родинних відносин між ними не було. Однак в 2000 році [PERSON] за усною домовленістю між ними допустила її проживати разом з нею в свій будинок, оскільки за станом здоров`я їй необхідний був догляд, відповідна допомога по господарству. В період часу з 2000 року по сьогодні вона проживає в даному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , і має намір оформити право власності на нього як на об`єкт нерухомого майна, який прийняла в спадщину від спадкодавця, з яким постійно проживала разом на час відкриття спадщини. Позивач вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги, яка має право на спадкування за законом, так як проживала однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач в в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. При цьому просить звільнити відповідачів від відшкодування витрат щодо сплати судового збору на свою користь. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти позовних вимог. Відповідач Виконавчий комітет Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначив, не заперечує проти ухвалення рішення на розсуд суду. Третя особа - нотаріус Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Свідки [PERSON] 1973 року народження, [PERSON] 1972 року народження, засвідчили той факт, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою : [ADDRESS] , тобто у житловому будинку належному [PERSON] , яка померла [INFO] , та вели разом спільне господарство в період часу з 2000 року по 2007. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши позивача та відповідача [PERSON] , свідків, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та з матеріалів спадкової справи № 17/2010 спадкодавець [PERSON] дійсно померла [INFO] , та після смерті останньої відкрилась спадщина. З довідки від 02.121.2019 № 3787, виданої виконавчим комітет Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] , 1936 року народження, дійсно до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею фактично проживала без реєстрації місця проживання [PERSON] , яка є позивачем у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживала у вищевказаному житловому будинку з 2000 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 02.02.2020, складеного депутатом Томаківської селищної ради, та випискою з домової книги. Як зазначає позивач, власником (володільцем) житлового будинку в якому проживає позивач з 2000 року за вищевказаною адресою фактично була [PERSON] . Але з інформаційної довідки від 11.06.2018 № 159 наданої КП "Томаківське БТІ" ДОР вбачається, що реєстраційний номер житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відсутній, та право власності на нього ні за ким не зареєстровано. Родинних відносин між позивачем та [PERSON] не було. Однак в 2000 році [PERSON] за усною домовленістю між ними допустила проживати позивача разом з нею в свій будинок, оскільки за станом здоров`я їй необхідний був догляд, відповідна допомога по господарству. Судом встановлено, що позивач має намір оформити право власності на нього як на об`єкт нерухомого майна, який прийняла в спадщину від спадкодавця, з яким постійно проживала разом на час відкриття спадщини. Позивач вважає, що вона є спадкоємцем четвертої черги, яка має право на спадкування за законом, так як проживала однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання разом та ведення спільного господарства в період часу з 2000 року по 2007 підтверджено вищевказаними документами та показами в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як спадкоємець за законом (особа яка останні п`ять років проживала зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини) позивач звернулася до державного нотаріуса Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від від 31.01.2020 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не оформила на себе вказаний житловий будинок, при цьому зазначено, що у [PERSON] є законні підстави вступу у спадщину на підставі статті 1264 ЦК України - як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. З письмового повідомлення державного нотаріуса Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 17.03.2020 № 278/01-21 вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 17/2010, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи. З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (на відповідну земельну ділянку), яка відкрилася після смерті [PERSON] , зверталася її дочка [PERSON] , яка була залучена Томаківським районним судом в якості співвідповідача у даній справі. Тобто з копії спадкової справи суд вбачає, що [PERSON] отримувала свідоцтво про право на спадщину від 02.04.2010 р., яке складається із земельної ділянки площею 6,611 га. Позивачем також додано до матеріалів справи наступні документи: довідку про наявність у громадян земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого селянського господарства, городництва, сінокосіння і випасання худоби, земельної частки (паю) та інших від 25.04.2018 № т378, де зазначено, що позивач є користувачем земельної ділянки (присадибної) 0,15 га та для ведення особистого селянського господарства 0,17 га за вищевказаною адресою; копію рішення 40 сесії сьомого скликання Томаківської селищної ради № 1343-40/VІІ від 28.08.2018 "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність громадянам", де зазначено, що позивачу було надано такий дозвіл щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних технічного паспорту КП «Томаківське БТІ» ДОР станом на 08.06.2018 року, загальна площа житлового будинку 54,80 кв.м., житлова площа 21,00 кв. м. Згідно зі Звіту з визначення вартості спірного житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 54,8 кв.м. ФОП [PERSON] дійсна вартість вказаного житлового будинку станом на 05.07.2018 року складає 70 000,00 гривень. Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що спірний житловий будинок належав [PERSON] , а після її смерті, позивач має право на отримання спадщини за законом. Володіння спадкодавцем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належав житловий будинок, до позивача у справі, як спадкоємця за законом, переходить право на отримання у спадщину вказаного спадкового майна. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину, а саме спірний житловий будинок з будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, після смерті [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить звільнити відповідачів від сплати на її користь судового збору, тому суд вважає можливим звільнити відповідачів від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved