Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

До суду звернувся ПАТ «Автокразбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Автокразбанк» [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності. У звязку з продажем банком права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, які є предметом даного розгляду, позивача у справі судом замінено на його правонаступника [PERSON] У подальшому, з даною цивільною справою судом обєднано в одне провадження цивільну справу № 524/5015/15-ц за позовом [PERSON] до фізичної особи підприємця - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який є предметом даної справи. У обєднаній справі розгляду підлягають вимоги [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, стягнення заборгованості за кредитним договором. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.08.2005 між ВАТ «АКБ «Автокразбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Автокразбанк») та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір про кредитну лінію № 15. Предметом даного Договору є надання кредиту у вигляді відновлювальної «відкличної» кредитної лінії з лімітом заборгованості 200\~000,00 доларів США, на умовах зазначених цим Договором. 20.08.2008, 02.12.2008, 04.08.2009, 24.02.2010, 05.04.2011, 05.04.2012 між банком та [PERSON] укладено Додаткові угоди №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 до Договору про кредитну лінію № 15, згідно з якими відповідачу встановлено процентну ставку за користування кредитом, надано кредит у сумі 135\~000,00 доларів США, надано кредит у сумі 130\~000,00 доларів США, встановлено строки повернення кредиту, змінено процентні ставки та строки повернення кредиту. Так, строки повернення кредитних коштів умовами кредитного договору, з урахуванням внесених змін, встановлено до: 03.11.2009, 03.08.2010, 04.06.2011, 05.04.2012, 03.04.2015. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 06.09.2007 між [PERSON] та ВАТ «АКБ «Автокразбанк» укладено Іпотечний договір № 15-І/01, згідно з яким відповідачем передано в іпотеку банку - магазин будівельних матеріалів із складськими приміщеннями загальною площею 943,10 кв.м., частину адміністративно-побутового корпусу загальною площею 352,7 кв.м., прибудову до тепло генераторної до адміністративного приміщення загальною площею 20,8 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. 60-річчя Жовтня, 85, всього об'єкти загальною площею 1316,6 кв.м., які належать відповідачу на праві приватної власності на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2007, зареєстровані в КП «Кременчуцьке МБТІ», Витяг з реєстру прав на нерухоме майно від 18.06.2007. Предмет іпотеки знаходиться на земельних ділянках площею 1574 кв.м. та 132 кв.м., які належать до комунальної власності міста Кременчука. Згідно з Договорами оренди землі, укладеними між Кременчуцькою міською радою та [PERSON], посвідченими приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] від 01.09.2006, від 09.08.2006, вказані земельні ділянки були передані відповідачу в строкове платне користування для експлуатації та обслуговування вищезазначених обєктів нерухомого майна. Відповідно до п.5.1.1 Іпотечного договору від 06.09.2007 у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель має право отримати задоволення за рахунок заставленого майна. У випадку, якщо суми вартості предмету іпотеки, при його передачі у власність іпотекодержателю, недостатньо для повного задоволення вимог іпотекодержателя, він має право одержати суму, якої не вистачає за рахунок іншого майна іпотекодавця шляхом отримання його у свою власність, зокрема, шляхом звернення стягнення на нього (п. 5.1.6 Іпотечного договору). Пунктом п. 6.1 Іпотечного договору встановлено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити свої вимоги, а саме погасити кредит та нараховані відсотки, пеню та інші штрафні санкції. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Договором від 08.04.2011 про внесення змін до Іпотечного договору внесено зміни до п. 6.1 Іпотечного договору. Змінами передбачено, що у випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки, згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Згідно з Договором від 23.04.2012 про внесення змін до Іпотечного договору сторонами, крім інших умов по забезпеченню виконання кредитних зобовязань, узгоджено вартість предмета іпотеки, яка складає 3\~952\~239,00 грн. У порушення умов кредитного договору відповідач не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування\~\~коштами, не повернув кредитні кошти, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Згідно з умовами Іпотечного договору у іпотекодержателя виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки, наданий у забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість по кредиту станом на 07.05.2015 складає 219 180,20 доларів США, до якої входить: заборгованість по кредиту 123\~267,68 доларів США, проценти за користування кредитом 46\~568,28 доларів США, пеня по кредиту 31\~908,26 доларів США, пеня по процентам 10\~204,60 доларів США, 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 5\~466,57 доларів США, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів 1\~764,81 доларів США. У підтвердження вказаної заборгованості позивач послався на наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості та надані банківські виписки з рахунків відповідача. Згідно з Договором про відступлення права вимоги № 2 від 14.05.2015, Додатком № 1 до цього Договору, укладеними між ПАТ «Автокразбанк» та ТОВ «ФК «[PERSON] Інвест», та Договором відступлення права вимоги від 15.05.2015, укладеним між ТОВ «ФК «[PERSON] Інвест» та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3556, позивач [PERSON] набув права вимоги за вищевказаними кредитним та іпотечним договорами, зокрема, вимоги про сплату залишку коштів за вищевказаним Договором про кредитну лінію № 15 від 03.08.2005, додатковими угодами до цього Договору, та всіх прав іпотекодержателя за Іпотечним договором № 15-І/01 від 06.09.2007, додатковими угодами до нього, боржником та іпотекодавцем за якими є відповідач [PERSON] На час розгляду справи будь-яких доказів про повернення кредитних коштів відповідачем суду не надано. Відповідно до положень ст. 525\~\~\~ЦПК України\~\~ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з\~ст. 1054 ЦК України\~\~ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями\~\~\~ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання\~\~\~\~\~\~нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про іпотеку"\~у разі\~порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового\~\~\~\~виконання\~\~\~\~основного\~\~\~\~зобов'язання,\~\~\~\~а\~\~\~\~в\~\~\~\~разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодеоржателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 26.12.2011 у справі № 3-139гс11, від 11.12.2013 у справі № 6-124цс13. Крім цього, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 04.09.2013 у справі № 6-73цс13, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Згідно із ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.\~ Відповідач своїм правом не скористався, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування обставин позовних заяв суду не надав. За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на нього підлягають задоволенню, а вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором частковому задоволенню, з урахуванням визначеної договором вартості предмета іпотеки, переданого в забезпечення кредитних зобовязань.

Outcome: partial