Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач посилається на те, що наказом № 115-ос від 17.10.2013 року начальника відокремленого підрозділу ДТГО «Південно-Західна залізниця» - Козятинської колійної машинної станції № 120 - він був звільнений з посади сторожа виконробської дільниці бази КМС-120 за п. 8 ст. 40 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна. Своє звільнення з роботи позивач вважає незаконним, посилаючись на те, що він є заступником голови первинної профспілкової оргнанізації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 Південно-Західної залізниці. Звільняючи його з роботи, керівництво Козятинської КМС -120 не звернулося до виборних профспілкових органів за отриманням згоди на його звільнення, тим самим порушило ст. 252 КЗпП України та ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», згідно з якими звільнення членів виборного профспілкового органу, крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу. членами якого вони є. а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки. Позивач вважає, що керівництво Козятинської КМС-120 також порушило умови Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту та профспілками, згідно з якою на оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі працівників, слід запрошувати представника відповідної профспілки. Представника Вільної профспілки на нараду, яка відбулась 17.10.2013 р., запрошено не було. Позивач вважає, що його права порушені, просить скасувати наказ про розірвання з ним трудового договору, поновити його на посаді сторожа виконробської дільниці бази Козятинської КМС-120 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав повністю і пояснив, що вироком Козятинського міськрайсуду від 03.07.2013 р. його дійсно було засуджено за скоєння за місцем роботи крадіжки. Наказом від 17.10.2013 року начальника Козятинської колійної машинної станції № 120 він був звільнений з посади сторожа за п. 8 ст. 40 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна. Однак вказане звільнення не було узгоджено з профспілкою. Згідно з рішенням установчих зборів первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 від 02.11.2007 року його було обрано головою первинної профспілкової організації. У листопаді 2011 року рішенням звітно-виборних зборів первинної профспілкової організації його знову обрано головою первинної профспілкової організації. 24.08.2013 р. на засіданні профспілкового комітету його було обрано заступником голови первинної профспілкової організації Козятинської КМС -120 Вільної профспілки залізничників України. Таким чином, при його звільненні з роботи згода первинної профспілкової організації тв вищестоящої профспілкової організації є обов'язковою, а тому його права були порушені, просить скасувати наказ про розірвання з ним трудового договору, поновити його на посаді сторожа та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник ДТГО "Південно-Західна залізниця" Остапенко Р.Ю. позовні вимоги не визнав і пояснив, що звільнення позивача з роботи було проведено правомірно. Вироком Козятинського міськрайсуду від 03.07.2013 р. позивача було засуджено за скоєння за місцем роботи крадіжки. Вказаний вирок надійшов на підприємство 17.10.2013 р. В той же день [PERSON] був звільнений з роботи за п. 8 ст. 40 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна. Відповідно до вимог ст. 43-1 КЗпП України у даному випадку попередня згода виборного органу первинної профспілкової організації, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки не вимагається. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник ДТГО "Південно-Західна залізниця" Зюлковська О.М. позовні вимоги не визнала і пояснила, що звільнення позивача з роботи було проведено правомірно. [PERSON] був звільнений з роботи за п. 8 ст. 40 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна. Відповідно до вимог ст. 43-1 КЗпП України у даному випадку попередня згода виборного органу первинної профспілкової організації а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки не вимагається. Просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа на стороні відповідача - начальник Козятинської КМС -120 Стратійчук О.В. позовні вимоги не визнав і пояснив, що звільнення позивача з роботи було проведено правомірно, просить у задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] пояснив, що він є головою Вільної профспілки залізничників України. 24.08.2013 р. він був присутній на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації Козятинської КМС-120 Вільної профспілки залізничників України. Позивача [PERSON] було обрано заступником голови профспілкового комітету. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що позивача [PERSON] наказом № 42-ос від 13.04.2010 року було переведено сторожем виконробської дільниці бази Козятинської КМС-120(а.с.4). Вироком Козятинського міськрайсуду від 03.07.2013 р. позивача [PERSON] було засуджено за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185. 75, 76 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік за скоєння за місцем роботи закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна. Вказаний вирок набрав чинності 18.09.2013 року(а.с.17-20). Копія вироку надійшла на підприємство 17.10.2013 р.. що доведено протоколом наради при начальнику Козятинської КМС-120(а.с.5). Наказом № 115-ос від 17.10.2013 року начальника відокремленого підрозділу ДТГО «Південно-Західна залізниця» Козятинської колійної машинної станції № 120 [PERSON] був звільнений з посади сторожа виконробської дільниці бази КМС-120 за п. 8 ст. 40 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна(а.с.3). Вказане звільнення не було узгоджено з профспілковою організацією. Судом встановлено, що згідно з рішенням установчих зборів первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 від 02.11.2007 року [PERSON] було обрано головою первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 (а.с.66-68). Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 була легалізована, про що свідчать реєстраційні документи(а.с.37, 61-65, 69-72). Відповідно до вимог п. 5.3 розділу 5 Статуту Вільної профспілки залізничників України в редакції від 09.02.2007 року(який був чинним на момент створення первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 ) первинна профспілкова організація профспілки керується у своїй діяльності даним Статутом. Відповідно до вимог п.п. 5.7, 5.8 розділу 5 вказаного Статуту профспілковий комітет первинної профспілкової організації та голова профспілкового комітету обираються на загальних зборах профспілки терміном на 4 роки(а.с.90-111). Можливості пролонгації повноважень профспілкового комітету первинної профспілкової організації та голови профспілкового комітету вказаний Статут не передбачає. Рішенням звітно-виборних зборів первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 від 02.11. 2011 року позивача [PERSON] знову обрано головою первинної профспілкової організації.(а.с.135-136). 24.08.2013 р. на засіданні профспілкового комітету позивача [PERSON] було обрано заступником голови первинної профспілкової організації Козятинської КМС -120 Вільної профспілки залізничників України(а.с.25, 31-33, 41). Вказані зміни в керівному складі первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Козятинської КМС -120 легалізовані не були, що доведено поясненнями позивача та листом начальника Козятинського міськрайуправління юстиції (а.с.61), згідно з яким були легалізовані лише реєстраційні документи первинної профспілкової організації за 2007 рік. Відповідно до вимог ст 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання профспілок). Відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок). Відповідно до вимог ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації допускається у випадку … звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили… Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 березня 2012 року у справі №6-4цс12 зазначила, що згідно із ч. 3 ст. 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок). Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків, передбачених ст. ст. 43, 43-1 КЗпП України, допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, що є дотриманням гарантій, установлених ст. 252 КЗпП України. Ст. ст. 43, 43-1 КЗпП України передбачено, що звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, допускається без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності. суд приходить до висновку, що звільнення позивача [PERSON] з посади сторожа виконробської дільниці бази КМС-120 за п. 8 ст. 40 КЗпП України за вчинення за місцем роботи розкрадання майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, без попередньої згоди профспілкових органів було проведено правомірно, відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам п. 8 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно з якими трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed