Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила ухвалити рішення та встановити факт народження громадянкою України [PERSON], [INFO], уродженкою м. Вуглегірськ Донецької області, дитини жіночої статі [INFO] в м. Єнакієве Донецької області. В обґрунтування заяви посилається на те, що її донька [PERSON], [INFO], перебуваючи [INFO] на тимчасово окупованій території Донецької області в м. Єнакієве, в пологовому відділенні комунальної установи «Міська лікарня № 1» м. Єнакієве Міністерства охорони здоров'я ДНР, народила дитину жіночої статі. [INFO] [PERSON] була вимушена зареєструвати факт народження дитини та отримала медичне свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території для підтвердження народження дитини. 20.07.2016 року заявник звернулася до Відділу ДРАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ для отримання свідоцтва про народження дитини (її онуки). Але у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено щодо реєстрації народження дитини. Відповідно, було рекомендовано звернутися до суду, оскільки даний документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини, а у зв'язку із відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження у проведенні державної реєстрації народження дитини. Мета отримання рішення суду про встановлення факту народження дитини є те, що [PERSON] є громадянка України і вважає, що її дитина повинна бути зареєстрована на території України і також бути громадянкою України. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставах, викладених в заяві. Представник заінтересованої особи, Артемівського міського Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції, в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (арк.с.16). [PERSON], [INFO], є громадянкою України, уродженкою м. Вуглегірськ Донецької області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (згідно паспорта [NUMBER], (арк.с.6). [INFO] [PERSON] о 13 год. 15 хв. у Комунальній установі «Міська лікарня №1 м. Єнакієве» народила дитину жіночої статі вагою 3200 грамів, на 41-42 тижні вагітності, про що видано медичне свідоцтво про народження [NUMBER] від 13.07.2016 року (форма № 103/у) (арк.с.7). Також на підтвердження факту пологів та народження дитини заявник надала: копію обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні (талон 1,2, форма № 113/о) на ім'я [PERSON] (арк.с.8-11), копію протоколу ультразвукового дослідження від 10.11.2015 року (аркс.с.5 зворотна сторона), та фотокартки (арк.с.12). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 125 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Згідно ст.135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. При зверненні заявника [PERSON] до Артемівського міського відділу ДРАЦС у Донецькій області, згідно листа від 20.07.2016 року № 2418/3.2-06-131, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] у [PERSON] відповідно до медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.07.2016 року, оскільки для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (арк.с.7 зворотна сторона). Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження сина та отримання соціальної допомоги по догляду за дитиною. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. Відповідно до ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved