Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мокротинська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці, [PERSON] , яка померла [INFO] , права на середню земельну частку площею 1,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою 15.09.1995 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася та проживає в селі Мокротин, Жовківського району Львівської області та своє дівоче прізвище [PERSON] вона змінила, коли 08.03.2008 року у виконкомі Мокротинської сільської ради Жовківського району зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Її бабця, [PERSON] , працювала та була членом колективного сільськогосподарського підприємства і тому мала право на середню земельну частку (пай). Мокротинська сільська рада, на території якої знаходиться земельна ділянка, 15.12.1994 року на сесії сільської ради прийняла рішення про передачу бабці, [PERSON] , у приватну власність земельну ділянку площею 1,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №014133 зразка Львівської області. Позивач зазначає, що нормативна грошова оцінка земельного паю у відповідності до витягу з технічної документації, сформованого державним кадастровим реєстратором Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області становить 36900,22 грн. Звертає увагу, що 08 серпня 1995 року Президент України видав Указ № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», де в п.5 зазначено, що видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією. Крім цього Указом Президента України (п. 8) зобов`язано Кабінет Міністрів України затвердити форму Сертифіката на право на земельну частку (пай) і Книгу реєстрації Сертифікатів . Кабмін, на виконання Указу Президента N9 720/95, видав постанову № 801 від 12 жовтня 1995 року, якою затвердив єдину форму сертифіката, а також і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на середню земельну частку (пай), які чинні в даний час. А тому стверджує, що після цього бабці необхідно було отримати (обміняти) в Жовківській РДА сертифікат старого зразка на єдиний зразок для України, що затверджений постановою Кабміну № 801 від 12.10.1995 року, однак бабця з невідомих їй причин цього не зробила. Вказує, що бабця за час свого життя, а саме 08 травня 1996 року у виконкомі Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області склала заповіт на неї, дівоче прізвище, [PERSON] та її сестру, [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу 27.02.2006 року з [PERSON] прийняла його прізвище. Бабця , [PERSON] , померла [INFO] та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого відноситься право приватної власності на землю (середню земельну частку ) площею 1,34 га. Так як бабцею був складений заповіт, то спадкування її права на земельну ділянку (пай) здійснюється за заповітом, де спадкоємцями були вона та її сестра, [PERSON] . Зазначає, що сестра, [PERSON] , померла [INFO] , тому спадкоємцем її майна став чоловік, [PERSON] , який в той же час своєю заявою від 23 серпня 2019 року, підпис якого нотаріально засвідчено секретарем Мокротинської сільської ради, повідомив, що відмовляється від спадщини після смерті [PERSON] . Отже позивач вважає, що вона залишилась єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої бабці, [PERSON] . Вказує, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабці, [PERSON] , вона у вересні 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Кобзар Л. В., яка своїм листом № 243/01-16 від 26.09.2019 року повідомила їй, що відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за відсутності правовстановлюючого документа нового взірця, визначеного постановою Кабміну № 801 від 12.10.1995 року. Жовківська РДА, в обов`язки якої у відповідності до п. 5 Указу Президента України № 720/95 входить видача та реєстрація таких сертифікатів теж відмовила їй у видачі сертифіката нового взірця на померлу бабцю, [PERSON] . Отже позивач зазначає, що своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом вона може захистити лише в судовому порядку, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначили, що заперечень щодо визнання права на земельну ділянку (пай) не мають, просять судове засідання проводити без представника сільської ради. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі учасників, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією сертифіката серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою 15.09.1995 року, стверджується, що [PERSON] на підставі рішення I cесії Мокротинської сільської ради від 15.12.1994 року передано у приватну власність земельну ділянку по уточнених даних площею 1,34 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Мокротинської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 13.04.2018 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що 13.04.2018 року складено відповідний актовий запис № 01. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Ще протягом життя, а саме 08.05.1996 року, [PERSON] склала заповіт, із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла своїм онукам [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Даний заповіт посвідчений Бонком Мар`яном Едуардовичем , головою Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 17. Із дубліката даного заповіту вбачається, що за даними, які знаходяться у виконкомі Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області заповіт не змінений і не скасований. Чинність даного заповіту підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57323788 від 23.08.2019 року. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 08.03.2008 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.03.2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж дня зроблено відповідний актовий запис за № 2. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] . Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що дошлюбним прізвищем позивача [PERSON] було [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьком є [PERSON] , а мамою- [PERSON] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.02.1983 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.02.1983 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку та дружині [PERSON] . Тобто до укладення шлюбу [PERSON] мала прізвище [PERSON] . Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00001953443 від 26.01.2010 року стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Мокротинській сільській раді Жовківського району Львівської області 03.06.1974 року, актовий запис № 6. Однак 06.03.1981 року даний шлюб був розірваний, про що складено актовий запис № 41 Яворівським відділом РАЦС Львівської області. Тобто до укладення даного щлюбу дошлюбним прізвищем [PERSON] було [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] выд 14.04.1965 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьком є [PERSON] , а матір`ю- [PERSON] . Враховуючи те, що мати позивача [PERSON] , [PERSON] є дочкою [PERSON] , як наслідок суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є внучкою [PERSON] . Те, що [PERSON] була внучкою [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, з якого вбачається, що вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] , а її матір`ю була [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.1987 року. Як встановлено вище [PERSON] була дочкою [PERSON] . Суд враховує, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 09.10.2012 року. Її чоловік, [PERSON] заявою від 23.08.2019 року, яка посвідчена Квасницею І. Б., секретарем Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрована в реєстрі за № 34, вказав, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його дружини, [PERSON] , померлої [INFO] , яка пропустила термін для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Повідомив у заяві, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміє обставини, що мають для нього істотне значення, без застосування фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею ствердив, що термін для прийняття спадщини він пропустив , звертатися в суд для поновлення такого він не буде, на спадщину не претендує та від її оформлення відмовляється. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Із копій довідок № 557 та 558 від 13.08.2019 року, які видані Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] і разом із нею до дня її смерті проживала [PERSON] і вели спільне господарство. Крім того суд враховує, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач [PERSON] заявила про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку. А тому суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживала з нею на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті та не заявила про відмову від спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця. Враховуючи те, що інший спадкоємець за заповітом, [PERSON] строк для прийняття спадщини пропустила, в подальшому померла, а її чоловік, [PERSON] у заяві повідомив, що йому відомо про пропущення строку для прийняття спадщини, на спадщину він не претендує, що свідчить про відсутність спору, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину. Внаслідок подання 23.09.2019 року позивачем [PERSON] заяви приватному нотаріусу Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом було зареєстровано спадкову справу 38/2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57708330 від 26.09.2019 року. Суд бере до уваги, що позивачу [PERSON] вже видано приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ГТУЮ у Львівській області Кобзар Любов Вікторівною свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається із трьох кімнат житловою площею 39,9 кв.м, кухні, коридору, веранди, загальна площа 75,6 кв.м. Видача даного свідоцтва додатково підтверджує те, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] .. Однак на звернення [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на право на земельну частку (пай), площею 1,34 га, що розташована на території Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області ГТУЮ у Львівській області Кобзар Любов Вікторівною листом від 26.09.2019 року № 243/01-16 їй відмовлено, оскільки нею не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку", тобто правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Листом від 10.01.2020 року № 02-36/24 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв`язку із втратою [PERSON] цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати їй не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняла після її смерті спадщину, оскільки проживала на день відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, тобто [PERSON] , разом із нею, не відмовилася протягом шестимісячного строку від прийняття спадщини, інший спадкоємець за заповітом спадщини не приймала та в подальшому померла, а її чоловік, відмовився від прийняття спадщини, спір фактично відсутній, однак позивач спадщини, яка складається із права на земельну частку (пай), площею 1,34 умовних кадастрових гектара, яке належало померлій [PERSON] згідного сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 014133, виданого Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.09.1995 року, а саме старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved