Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

І. Виклад позиції заявника та представника позивача: [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 24.04.2020 про поділ спільного майна подружжя. Просить суд: Задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення. Визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF69Y чорний, номер шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2007 року випуску. Визнати припиненим договір застави транспортного засобу, легкового автомобіля CHEVROLET AVОЕ (AVEO) [NUMBER] , номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ( [NUMBER] ) виданий 27.12.2007 р. нотаріусом Слаєвою Р.К. зі всіма змінами. Скасувати (припинити) приватне обтяження, заставу рухомого майна легкового автомобіля CHEVROLET AVОЕ(AVEO) SF69Y, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ( [NUMBER] ) зареєстрованого 08.01.2008 року №6364661 зі всіма змінами. Вилучити (скасувати) з Державного реєстру запис про приватне обтяження рухомого майна, заставу рухомого майна легкового автомобіля CHEVROLET AVОЕ (AVEO) SF69Y, номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ( [NUMBER] ) зареєстрованого 08.01.2008 року №6364661 зі всіма змінами. Зобов`язати регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області провести реєстрацію права власності на легковий автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF69Y, номер шасі [NUMBER] державний номер [NUMBER] 2007 року випуску за [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, не заперечував проти заявлених вимог, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 45). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 16.11.2020 року відповідач [PERSON] надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 45). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.11.2020 року відкрито провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами (а.с. 42). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме визнати за нею , право власності на автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF69Y, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] 2007 року випуску (а.с.1-2). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24.04.2020 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі, а саме було визнане право власності на автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF69Y, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] 2007 року випуску (а.с. 24-25). З вищенаведеним рішенням позивач звернулась до територіального сервісного центру МВС України у місті Чорноморську для реєстрації вищезазначеного транспортного засобу за собою, але отримала відмову у зв`язку з наступним. Згідно інформації зазначеної у витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 02.10.2020 р. вбачається застава рухомого майна посвідченого нотаріусом Слаєвою Р.К. автомобіль легковий, CHEVROLET AVОЕ [NUMBER] , номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] . Відповідно до вищезазначеного рішення Іллічівського міського суду Одеської області, за позивачем визнано право власності на автомобіль CHEVROLET AVEO, державний номер [NUMBER] , тому її автомобіль ні яким чином не має відношення до застави на автомобіль CHEVROLET AVОЕ державний номер [NUMBER] . Вищезазначене підтверджує витяг з державного реєстру обтяження рухомого майна від 02.10.2020 року №68443148 наданий тим же нотаріусом Слаєвою Р.К., в якому зазначено, що на автомобіль номер державної реєстрації майна [NUMBER] серійний номер майна [NUMBER] в державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня, з чого вбачається що на автомобілі відсутні будь які обтяження. Відповідно витягу, автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF69Y чорний, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2007 року випуску - під арештом не перебуває, таким чином, права будь-яких третіх осіб не порушуються (а.с. 38-39). V. Оцінка Суду. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Ст. 28 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом. Частиною 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та! інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. П. 1 Наказу Міністерства юстиції України від 07 липня 2006 року № 57/5 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» передбачено, що реєстраторами Державного реєстру обтяжень рухомого майна є державне підприємство «Національні інформаційні системи», державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси. Позивач у своєму позові стверджує, що вказане обмеження порушує його право власності на належний йому автомобіль та наполягає на припиненні обтяження, вказуючи, що існують усі законні підстави для цього. У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Положеннями ст.ст. 319,321 та 391 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Сторони визнають, що автомобіль є їх спільною сумісною власністю подружжя та не заперечують з приводу його поділу, а тому суд приходить до висновку про поділ майна подружжя, визнавши за позивачем право приватної власності на автомобіль CHEVROLET модель AVEO SF69Y, номер шасі [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , 2007 року випуску. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі правового розуміння вимог чинного законодавства із застосуванням до виниклих правовідносин, враховуючи те, що наявність заборони щодо автомобіля створює позивачу перешкоди в розпорядженні належним йому майном, прийнявши до уваги, що він не є боржником за кредитним договором , що є підставою для припинення зобов`язання, суд приходить до висновку, що в такому випадку потрібно усунути позивачу перешкоди в розпорядженні майном - легковим автомобілем CHEVROLET AVОЕ (AVEO) [NUMBER] , номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ( [NUMBER] ).

Outcome: approved