Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на праві приватної власності, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №139083198 від 25.09.2018. В даній квартирі зареєстровані: відповідачі - [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі в квартирі фактично не проживають, оскільки постійно мешкають в Російській Федерації з 2013 року. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, але залишаються зареєстрованими в ньому. Кореспонденція на їх ім`я за даною адресою також не надходить, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. Тому позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування вищезазначеним житлом. 21 травня 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали та направлена відповідачам рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою "Укрпошти"- за закінченням встановленого строку зберігання. (а.с. 42-45) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 13 серпня 2019 року відзив на позов та заперечення від відповідачів [PERSON] та [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №139083198 від 25.09.2018. (а.с.9) В квартирі [ADDRESS] , згідно довідки від 06 листопада 2018 року виданої КП ПВО «Енергія» зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.12) З копії Дозволу на тимчасове мешкання (мовою оригіналу) «УФМС России по Брянской області» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Шостка Сумська обл., надано дозвіл на тимчасове проживання з 07.02.2007 по 07.02.2010. (а.с.19) З довідки №270 від 22.07.2017 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , з 28.05.2013 і по теперішній час.(а.с.21) Крм того, з довідок наданих Сектором з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради від 27.03.2019, вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] .(а.с.37,38) Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивілького кодексу України (далі - ЦК України) власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанцій №0.0.1180213826.1 виданої 09.11.2019 та №18 від 06.03.2019, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок та 768 гривень 40 копійок, загалом сплачено 1536 гривень 80 копійок. (а.с.30). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок.

Outcome: approved