Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року визнано [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 2288 гривень 00 копійок. Кошти перерахувати на рахунок: 31116115023002, одержувач УК у м. Черкасах/Черкаси/24060300, код ЄДРПОУ 38031150, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Черкаській області, МФО 899998, Банк:Казначейство України (ЕАП). Речові докази:\~автомобіль\~БМВ 530 D реєстраційний номер [NUMBER] , переданий на зберігання [PERSON] залишено за належністю;\~автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] ., переданий на зберігання [PERSON] залишено за належністю. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року вирок\~Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року щодо [PERSON] \~- скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] , а провадження в цій частині направлено до цього ж суду на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті - вирок залишено без змін. 25.07.2019 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли виділені матеріали цивільного позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням, в якому позивачі просять стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] 3060 грн. Стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] вартість пошкодженого автомобіля БМВ д.н.з. [NUMBER] , в сумі яка буде визначена судовою авто товарознавчою експертизою. Стягнути з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] моральну шкоду у сумі 40000 грн. та витрати на правову допомогу, понесених потерпілим у ході досудового розслідування та при розгляді кримінального провадження в суді, розмір яких буде визначено на стадії завершення розгляду справи. Також від позивачів надійшла заява про уточнення позовних вимог та залучення співвідповідачем страховика, в якій просять стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] витрати за використані послуги евакуатора 2500 грн.; вартість пошкодженого автомобіля БМВ д.н.з. [NUMBER] , в сумі яка буде визначена судовою авто товарознавчою експертизою. Стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 40000 грн.: втрати загальної працездатності у сумі 8906,60 грн. Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] витрати на лікування у сумі 560 грн. Стягнути з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] витрати на правову допомогу, понесених потерпілим у ході досудового розслідування та при розгляді кримінального провадження в суді, розмір яких буде визначено на стадії завершення розгляду справи. Звлцчити до участі у справі співвідповідачем ПАТ «Страхова група «ТАС». Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 20119 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», Приватного акціонерного товариства «ТАС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням - залишено без руху, надано позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків. 15.08.2019 року позивачем [PERSON] скеровано до суду заяву про усунення недоліків та зупинення провадження у справі, в якій зазначає, що ціна цивільного позову становить 66966 грн., а позивачем у справі є лише [PERSON] . 15 серпня 2019 року від позивача, [PERSON] , надійшла до суду заява, в якій просить залишити його позов без розгляду, в зв`язку з тим, що судом першої інстанції його не визнано потерпілим. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.08.2019 року позовну заяву в частині позовних вимог [PERSON] до ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» про стягнення вартості пошкодженого автомобіля повернути позивачу [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.08.2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», Приватного акціонерного товариства «ТАС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.02.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», Приватного акціонерного товариства «ТАС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданих кримінальним правопорушенням - залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу копії ухвали. 14.02.2020 року позивач [PERSON] скерував до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] витрати за використані послуги за евакуатор 2500 грн. Стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь потерпілого [PERSON] моральну шкоду у сумі 10000 грн. Стягнути з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] втрати загальної працездатності у сумі 8906,60 грн. Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] витрати на лікування у сумі 560 грн. Вказану заяву про уточнення позовних вимог [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] 30 січня 2018 року, близько 15 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки Daewoo Lanos, та рухаючись в місті Черкаси по [ADDRESS] Смаглія при виїзді на перехрестя з вулицею Онопрієнка проявив неуважність та порушив вимоги: - п. 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; - вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», згідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не надав перевагу у русі автомобілю BMW 530 D реєстраційний номер [NUMBER] , не зупинив керований ним Daewoo Lanos, а продовжив рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW 530 D реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в якому перебував пасажир [PERSON] , який рухався по головній дорозі по [ADDRESS] Онопрієнка. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/335 від 27.03.2018, отримав тілесні ушкодження: перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілко-ступневого суглобу та перелом п`ятого ребра, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/332 від 29.03.2018, з порушенням водієм автомобіля Daewoo Lanos, [PERSON] вимог п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу». Вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.03.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Неправомірними суспільно-небезпечними діями засудженого [PERSON] потерпілому [PERSON] завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, обурення; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. Внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілому [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормаль життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але компенсації підлягають ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього, що сталося. Розмір душевних, психологічних (моральних) страждань, оцінюються позивачем в сумі 10000,00 грн., які підлягають відшкодуванню (компенсації) у повному обсязі за рахунок Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», з яким обвинувачений [PERSON] перебував у трудових стосунках та працював майстром виробничого навчання. Враховуючи, що автомобіль «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] належить Державному навчальному закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», використовувався у службовій діяльності водієм [PERSON] , який перебував у трудових стосунках, тому з даної юридичної особи підлягають відшкодуванню витрати за повну втрачену працездатність за 2 місці 6 днів, у розмірі 8906,60 гри. (3723 грн. (мінімальна заробітна плата ) х 2 міс і 6 днів). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у 2017 році Державним навчальним закладом «Черкаський професійний автодорожній ліцей» укладено договір страхування з ПАТ «Страхова група «ТАС» в особі Черкаського регіонального відділення, яким передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка стала за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Як визначено в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Страхова група «ТАС», страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 гри., а за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн. Про настання страхової події [PERSON] повідомив страхову компанію та надав відповідні відомості згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окрім того, було доведено про забезпечення транспортного засобу вказаним страховим полісом. З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що зазначені відшкодування згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та цивільного законодавства покладено на страховика в сумі 560,00 грн. Враховуючи, що автомобіль «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] належить Державному навчальному закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», який використовувався майстром виробничого навчання [PERSON] , тому з даної юридичної особи підлягає відшкодування матеріальна шкода у виді витрат за отримання послуг за використання евакуатора на суму 2500,00 грн., а на користь [PERSON] вартість пошкодженого автомобіля, яка буде визначена авто товарознавчою експертизою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги. Представник ДНЗ\~«Черкаський професійний\~автодорожній ліцей»\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги визнав\~частково в частині витрат за використані послуги за евакуатор у розмірі 2500 грн., в іншій частині просив суд в позові відмовити. Також було надано відзив на позовну заяву, в якому представником ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» зазначено, що ДНЗ «Черкаський ПАЛ» не погоджується з позовною заявою [PERSON] з наступного: предметом спору є відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України, внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспортних засобів особами, які керують транспортними засобами. Позивач, пред`явивши вимоги про стягнення з відповідача компенсацію за заподіяну ним моральну шкоду не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її розміру. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В рахунок вказаних вище обставин, в абз. 1 п. пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Крім того, в п. 9 вказаної вище постанові суду передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоди виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили її розмір саме 10000, 00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 26-1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41-1 та підпунктом "в" пункту 41- 2 статті 41 цього Закону) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я фізичній особі, що визначено положеннями ст. 1195 ч.ч. 1, 2 ЦК України, про зобов`язання відшкодування потерпілому заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної непрацездатності заперечують, так як позивачем [PERSON] не надано жодних документальних підтверджень (довідок, листків тимчасової непрацездатності,тощо) та не складено обґрунтований розрахунок з обов`язковим зазначенням періоду втраченої працездатності. Спір щодо відшкодування матеріальної шкоди у вигляді витрат за отримання послуг за використання евакуатора на суму 2500,00 грн. на користь [PERSON] заперечують, так як надані позивачем підтвердні документи, а саме: товарний чек від 30.01.2018 та товарний чек від 15.03.2018 не містять жодної інформації про надавача послуг (відсутній код ІПН, печатка та ін..). Також вважають, що згідно ст. 29 Закону страхова компанія відшкодовує витрати, пов`язані з відновним ремонтом автомобіля з урахуванням його зносу. Окрім цього, страховик зобов`язаний відшкодувати витрати на евакуацію транспортного засобу до місця його стоянки. Представник ПАТ «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явився, однак було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що AT «СГ «Т AC «(приватне) не погоджується з позовною заявою [PERSON] з наступного: 30.01.2018 року близько 15-10 год. в м. Черкаси на перехресті вулиць Онопрієнка-Смаглія сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів «Део Ланос», держ. номер [NUMBER] , що належить «ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» під керуванням [PERSON] та «БМВ», держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , при якій автомобіль «БМВ», держ. номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а пасажир даного автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , на момент ДТП була застрахована страхувальником: ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» в AT «СГ «ТАС» (приватне) за полісом АК\\9257345 від 05.09.2017 року, з франшизою за шкоду завдану майну 3-х осіб в сумі: 250,00 грн. З відповідними письмовими повідомленнями про подію до AT «ТАС» (приватне) звернулися: [PERSON] (№ [NUMBER] С від 31.01.2018 року), [PERSON] ( № [NUMBER] \\34\\2018\\53 від 14.09.2018 року). При своєму зверненні до AT «СГ «ТАС» (приватне) [PERSON] надав до страхової компанії відповідні документи, що підтверджують його витрати на лікування у відповідному медичному закладі на загальну суму: 560,53 грн. Страхування наземного транспорту відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» є видом обов`язкового страхування, тому AT «СГ «ТАС» (приватне) здійснює його у відповідності із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З відповідними повідомлення про подію до AT «СГ «ТАС» (приватне) ні позивач ( [PERSON] ) до AT «СГ «ТАС» (приватне) - не звертався. Відповідно до ст. 24 Закону: « у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному медичному закладі охорони здоров`я... та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати повинні бути підтверджені документально відповідним медичним закладом.» Такими документами, що підтверджують витрати на лікування є: виписки з історії хвороби, копії листів медичних призначень, копії листів амбулаторних карток, фіскальні та товарні чеки на закупівлю медичних препаратів та витрат за медичні обстеження. Що стосується відшкодування позивачу моральної шкоди, то відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «потерпілому (фізичній особі), який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю». В позовній заяві вказано, що гр.. [PERSON] після отримання тілесних ушкоджень при вище вказаній ДТП, проходив стаціонарне лікування в Чорнобаївській районній лікарні, виписки з історії хвороби з даного медичного закладу про підтвердження даного лікування не надано. Водночас надано амбулаторну картку про проходження амбулаторного лікування та фіскальні (товарні) чеки про придбання медичних препаратів та рентген плівки. В амбулаторній картці вказано, що [PERSON] для лікування призначалися відповідні медичні препарати та рентгенівські знімки. При вивченні цих призначень та фіскальних (товарних) чеків та звірці їх з призначеннями в амбулаторній картці, встановлено, що для розрахунку суми страхового відшкодування його витрат на лікування із наданих чеків не можна взяти чек № [NUMBER] від 12.02.2018 року по якому було закуплено: «амброксол» та «ундевіт» на загальну суму: 39,54 грн., поскільки в наданих документах відсутнє їх призначення відповідним медичним закладом. Враховуючи вище викладене, при наявних в AT «СГ «ТАС» (приватне), документах, наданих [PERSON] , страхова компанія, при встановленні вини [PERSON] у вище вказаній ДТП, може відшкодувати [PERSON] витрати його на лікування в сумі: 520,99 грн. та моральну шкоду в розмірі 5% від цієї суми в розмірі: 26,04 грн. Всього: 547,03 грн. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справи в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.03.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в сумі 2288 гривень 00 копійок. Кошти перерахувати на рахунок: 31116115023002, одержувач УК у м. Черкасах/Черкаси/24060300, код ЄДРПОУ 38031150, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Черкаській області, МФО 899998, Банк:Казначейство України (ЕАП). Вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 18.03.2019 рокув становлено, що [PERSON] 30 січня 2018 року, близько 15 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки Daewoo Lanos, та рухаючись в місті Черкаси по [ADDRESS] Смаглія при виїзді на перехрестя з вулицею Онопрієнка проявив неуважність та порушив вимоги: - п. 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; - вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», згідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не надав перевагу у русі автомобілю BMW 530 D реєстраційний номер [NUMBER] , не зупинив керований ним Daewoo Lanos, а продовжив рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW 530 D реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в якому перебував пасажир [PERSON] , який рухався по головній дорозі по [ADDRESS] Онопрієнка. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/335 від 27.03.2018, отримав тілесні ушкодження: перелом зовнішньої щиколотки лівого гомілко-ступневого суглобу та перелом п`ятого ребра, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/332 від 29.03.2018, з порушенням водієм автомобіля Daewoo Lanos, [PERSON] вимог п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вимогам дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу». Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дії чи бездіяльність особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії / бездіяльність та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року вирок\~Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 березня 2019 року щодо [PERSON] \~- скасовано в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] , а провадження в цій частині направлено до цього ж суду на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. На обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» в сумі 10000 грн., [PERSON] посилався на те, що неправомірними суспільно-небезпечними діями засудженого [PERSON] потерпілому [PERSON] завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, обурення; побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. Внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілому [PERSON] була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормаль життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але компенсації підлягають ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу та витрати, пов`язані з відновленням психічного стану, відпочинком від усього, що сталося. Розмір душевних, психологічних (моральних) страждань, оцінюються позивачем в сумі 10000,00 грн., які підлягають відшкодуванню (компенсації) у повному обсязі за рахунок Державного навчального закладу «Черкаський професійний автодорожній ліцей», з яким обвинувачений [PERSON] перебував у трудових стосунках та працював майстром виробничого навчання. Статтею 1167 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Положення ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у\~душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму\~ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Верховного Суду України «По практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 з відповідними змінами у пункті 4 роз`яснено, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Відповідно до частини першої\~статті 1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172\~ЦК України\~дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП, з вини водія, який виконував трудові обов`язки та керував автомобілем, що належить роботодавцю, на відповідній правовій підставі, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з ушкодженням здоров`я у результаті дорожньо-транспортної пригоди, знаходження на амбулаторному лікуванні, психологічний дискомфорт, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, принципу співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 грн. На підставі частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позовні вимоги в частині стягнення з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь позивача витрати за використані послуги за евакуатор у розмірі 2500 грн. підлягають до задоволення, оскільки відповідно до копій товарних чеків від 30 січня 2018 року та 13.03.2018 року [PERSON] було витрачено 2500 грн. за послуги евакуатора. Крім того, представник ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині витрат за послуги евакуатора у розмірі 2500 грн. Позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] витрати на лікування у сумі 560 грн. підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , на момент ДТП була застрахована страхувальником: ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» в AT «СГ «ТАС» (приватне) за полісом АК\\9257345 від 05.09.2017 року, з франшизою за шкоду завдану майну 3-х осіб в сумі: 250,00 грн. З відповідними письмовими повідомленнями про подію до AT «ТАС» (приватне) звернулися: [PERSON] (№ [NUMBER] С від 31.01.2018 року), [PERSON] ( № [NUMBER] \\34\\2018\\53 від 14.09.2018 року). При своєму зверненні до AT «СГ «ТАС» (приватне) [PERSON] надав до страхової компанії відповідні документи, що підтверджують його витрати на лікування у відповідному медичному закладі на загальну суму: 560,53 грн. Страхування наземного транспорту відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування» є видом обов`язкового страхування, тому AT «СГ «ТАС» (приватне) здійснює його у відповідності із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Такими документами, що підтверджують витрати на лікування є: виписки з історії хвороби, копії листів медичних призначень, копії листів амбулаторних карток, фіскальні та товарні чеки на закупівлю медичних препаратів та витрат за медичні обстеження. В позовній заяві вказано, що гр. [PERSON] після отримання тілесних ушкоджень при вище вказаній ДТП, проходив стаціонарне лікування в Чорнобаївській районній лікарні, виписки з історії хвороби з даного медичного закладу про підтвердження даного лікування не надано. Водночас надано амбулаторну картку про проходження амбулаторного лікування та фіскальні (товарні) чеки про придбання медичних препаратів та рентген плівки. В амбулаторній картці вказано, що [PERSON] для лікування призначалися відповідні медичні препарати та рентгенівські знімки. При вивченні цих призначень та фіскальних (товарних) чеків та звірці їх з призначеннями в амбулаторній картці, встановлено, що для розрахунку суми страхового відшкодування його витрат на лікування із наданих чеків не можна взяти чек № [NUMBER] від 12.02.2018 року по якому було закуплено: «амброксол» та «ундевіт» на загальну суму: 39,54 грн., оскільки в наданих документах відсутнє їх призначення відповідним медичним закладом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь [PERSON] витрати на лікування в сумі 520,46грн. (560 грн. 39,54 грн.). Позовні вимоги в частині стягнення з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь [PERSON] втрати загальної працездатності у сумі 8906,60 грн. не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1195 ЦК України\~- фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Відповідно до\~ст. 1202 ЦК України\~- відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою\~статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо). Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності. \~Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.\~ До втраченого заробітку (доходу) включаються всі види оплати праці за трудовим договором за місцем основної роботи і за сумісництвом, з яких сплачується податок на доходи громадян, у сумах, нарахованих до вирахування податку.\~ До втраченого заробітку (доходу) не включаються одноразові виплати, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога, допомога по вагітності та пологах тощо. \~Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи, яка не пов`язана з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та взагалі не перебував у трудових відносинах. Позивачем не було надано жодних доказів встановлення ступеня втрати професійної чи загальної працездатності, враховуючи те, що позивачем також не було підтверджено та не надано доказів перебування [PERSON] у трудових відносинах, також відсутній будь-який висновок експерта, яким встановлено ступінь втрати працездатності у відсотковому співвідношенні, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення втрати загальної працездатності та відмову у їх задоволенні. Відповідно до частини 2, 3\~статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами:\~1) письмовими, речовими і електронними доказами;\~2) висновками експертів;\~3) показаннями свідків. Статтями 77,78 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~ Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.\~ Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.\~ Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до п. 4 ч .2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані \~подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Також до стягнення з ДНЗ «Черкаський професійний автодорожній ліцей» на користь держави, в силу вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 487,66 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (12500 грн. *100%/21406,60 грн.*840,80 грн.). Також до стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь держави, в силу вимог\~ст. 141 ЦПК України,\~підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,83 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (520,46 грн. *100%/560 грн.*840,80 грн.

Outcome: approved