Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.07.1993 року уклав шлюб з відповідачкою. 19.12.20001 року відповідачка за його згодою уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Квартира була придбана за рахунок спільних заощаджень та коштів, що були передані його батьками. На теперішній час вони з відповідачкою мешкають окремо, тому що відповідачка не дає можливості йому користуватися квартирою. У добровільному порядку від поділу квартири відповідачка відмовляється. Позивач просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В свою чергу [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, визначення часток у спільному майні подружжя, стягнення грошової компенсації, зазначивши в позові, що за час їх спільного шлюбу за їх спільні сумісні кошти та кошти їх батьків було придбане майно : автомобіль „Мерседес Е-230, 1998 року випуску, автомобіль „ВАЗ-21099; автомобіль „ГАЗ-32213, квартира [ADDRESS], капітальний гараж № 193 в гаражному кооперативі „Перемога, розташованому по вул.Сєдова,18 в м.Запоріжжя. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2014 року поділено майно, а саме автомобіль „ВАЗ-21099; автомобіль „ГАЗ-32213, шляхом визнання права власності на ? частини за кожним автомобіля „ВАЗ-21099, 1996 року випуску та автомобіля „ГАЗ 32213. Щодо поділу майна - автомобіля „Мерседес Е-230, 1998 року випуску, капітального гаражу № 193 в гаражному кооперативі „Перемога, розташованому по вул.Сєдова,18 в м.Запоріжжя судом рішення не приймалося, згоди між ними щодо поділу цього майна ними не досягнуто. У звязку з тим, що [PERSON], скориставшись тим, що вона перебувала за межами України, без її дозволу, та її відому, у вересні 2014 року продав пай у гаражному товаристві, сам гараж, а також автомобіль „Мерседес Е-230, вона має право на компенсацію вартості своєї частки та просить суд, з урахуванням уточнень до позовної заяви визнати автомобіль марки „Мерседес Е-230, 1998 року випуску, р/н [NUMBER], пайовий внесок членства у гаражному товаристві „Перемога, гараж № 193 в гаражному товаристві „Перемога, спільною сумісною власністю, визначити за нею ? частку у спільному сумісному майні подружжя, стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію ? частки вартості спільного сумісного майна подружжя, за продане ним без її відома і волевиявлення, спільне майно подружжя, у розмірі 74\~864 грн., а саме 57\~570 грн. (вартість ? частки автомобілю „Мерседес); 17\~294 грн. (вартість ? частки гаражу (паю) в гаражному товаристві). Ухвалою суду від 18.12.2014 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] прийнято в одне провадження з первісним позовом [PERSON] 05.02.2015 року до суду звернулася [PERSON], як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з позовом до [PERSON], з урахуванням уточнень до позовної заяви, про визнання права власності на гараж № 193 в гаражному товаристві „Перемога, розташованого за адресою:м.Запоріжжя, вул. Сєдова,б.18, зазначивши в позові, що вона є членом гаражного товариства „Перемога та власником спірного гаража. Сімї [PERSON] ніколи не належав гараж, тому вважає позовні вимоги [PERSON] незаконними. Оскільки колишній власник гаражу, її чоловік, помер, вона прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса, просить суд визнати за нею право власності на гараж № 193 в гаражному товаристві „Перемога, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сєдова,б.18 У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечує, пояснивши, що автомобіль „Мерседес, який був придбаний подружжям та був проданий за 64\~000 грн. за попередньою згодою [PERSON], та кошти передані їй. Вартість автомобіля „Мерседес, на якій наполягає [PERSON] не відповідає їй дійсній вартості. [PERSON] не мав паю у гаражному товаристві, та не був власником гаражу, а користувався гаражем з відома [PERSON] Відповідач [PERSON] за первісним позовом та відповідно позивач за зустрічним позовом, позов [PERSON] про визнання права власності на квартиру не визнала, пояснивши, що вони за час проживання однією сімєю заощаджували деякі кошти на придбання квартири, але в більшій частині її вартості грошові кошти на придбання квартири надали її батьки. Крім того, вартість квартири [PERSON] завищена, відповідно до отриманого нею висновку про оцінку вартість квартири становить 390\~716 грн. За їх сумісні кошти [PERSON] під час їх сумісного проживання придбав пай у гаражному кооперативі, та гараж, а також автомобіль „Мерседес. Однак автомобіль „Мерседес та гараж продав без її відому, тоді як вона перебувала за кордоном, гроші від продажу автомобіля та гаражу привласнив на свій рахунок. З приводу цього в них стався конфлікт, після чого він 08.10.2014 року залишив сімю та в квартиру більше не повертався. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] позов підтримала, пояснивши, що її чоловік був членом гаражного товариства та сам будував гараж. Після його смерті, спадщина нею була отримана шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, до складу якої ввійшов гараж. [PERSON] дійсно з її відома деякий час користувався гаражем, однак ні членом товариства, ні власником гаражу ніколи не був. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2014 року (а/с 52-53) позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволені. Виділено [PERSON], [PERSON] по 1/2 частині автомобіля „ВАЗ-21099, 1996 року випуску, державний реєстраційний номер 915 96 НА, відповідно, та визнано право власності за [PERSON], за [PERSON] на ? частину автомобіля відповідно за кожним. [PERSON] з 16 липня 1993 року перебував у шлюбі з [PERSON] (а/с 20 свідоцтво про укладення шлюбу 111-ЖС № 280687). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2014 року (а/с 118-119) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 19.12.2001 року [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] (договір купівлі-продажу, зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 4328 (а/с 18). Згідно з довідкою Центру № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Запоріжжя [PERSON] України в Запорізькій області, автомобіль [NUMBER], 22.05.2012 року був зареєстрований за [PERSON], 18.09.2014 автомобіль було перереєстровано за довідкою-рахунком ВІА 546090 від 18.09.2014 р. ФОП [PERSON] за [PERSON] (а/с 100). Згідно з письмовою відповіддю голови правління ГТ „Перемога [PERSON] від 19.01.2015 року на запит адвоката, гараж № 193, що знаходиться в гаражному товаристві „Перемога на 01.01.2014 року був зареєстрований за [PERSON], на підставі заяви від 19.09.2014 року гараж № 193 переоформлено на [PERSON], рішенням правління від 16.12.2014 р. [PERSON] є членом гаражного товариства „Перемога по теперішній час. Гараж № 193 не капітальний, а цільно-металевий (а/с 78). Відповідно до\~ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.\~\~ За вимогами\~\~ч. 1\~ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано\~ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За роз'ясненнями п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~\~не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них Обставини, на підставі яких можливо зробити висновок про належність спірної квартири до особистої приватної власності одного з подружжя, відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~ За правилами\~ст. 60 СК України\~належність майна, придбаного у період шлюбу до сумісної власності\~\~подружжя презюмується. Отже обов'язок доведення тих обставин, що певне майно не належить до спільної сумісної власності подружжя, покладений саме на того з подружжя, хто заявив про вказані обставини. \~\~\~\~\~\~ За правилами\~ст. 65 СК України\~\~вважається , що один із подружжя діє від імені сім'ї. \~\~\~\~\~\~\~\~Досліджені під час судового розгляду показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підтверджують той факт, що спірна квартира придбана саме за особисті кошти когось із подружжя, а навпаки підтверджують той факт, що спірна квартира була придбана в період шлюбу за спільні кошти подружжя, оскільки як підтверджено сторонами, обоє працювали, отримували постійний заробіток. Крім того, показання свідків не є допустимим доказом того, що квартира була придбана за кошти, які належали одному з подружжя особисто, а саме [PERSON]Г, оскільки письмові докази щодо передачі коштів [PERSON] її батьками у матеріалах справи відсутні. Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] При вирішенні зустрічних позовних вимог [PERSON] суд виходить зі слідуючого. Судом встановлено, що спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], окрім вищезазначеної квартири є автомобіль [NUMBER], який був проданий [PERSON] за довідкою-рахунком ВІА 546090 від 18.09.2014 р. ФОП [PERSON] [PERSON] за 64\~000 грн. Як пояснювала у судовому засіданні [PERSON] автомобіль MERSEDES-BENZ був проданий [PERSON] без її згоди, під час її перебування за кордоном, грошей від продажу автомобіля вона не отримувала. Факт перебування за кордоном на час відчуження автомобіля [PERSON] підтвердила копією закордонного паспорту (а/с 111-112). Як підтвердив в наданих суду письмових поясненнях [PERSON], у звязку з тим, що він у жовтні 2014 року був позбавлений права користуватися квартирою без попередження, він не зміг забрати особисті речі, а також вирішити питання про поділ грошей від продажу автомобіля Мерседес, на сьогодні [PERSON] відмовляється від поділу коштів від продажу автомобіля Мерседес у розмірі 64\~000 грн. Отже, [PERSON], надаючи такі пояснення, фактично визнає, що кошти від продажу автомобіля Мерседес [PERSON] не отримувала. Як передбачено п.30 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно з довідкою-рахунком ВІА 546090 від 18.09.2014 р вартість автомобіля [NUMBER], складає 64\~000 грн. (а/с 104). Довідка ТОВ „Земля плюс 2006 про середньоринкову вартість автомобіля [NUMBER], 1998 року випуску, - 115140 грн. суд не приймає до уваги, оскільки дана довідка не відображає реальну вартість автомобіля та оцінка його визначена без його огляду та без урахування технічного стану автомобіля. Внаслідок чого, суд вважає, що [PERSON] має право на отримання грошової компенсації ? частки автомобіля, а саме 32\~000 грн. Щодо вимог [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя пайового внеску членства у гаражному товаристві „Перемога, гаражу № 193 в гаражному товаристві „Перемога та стягнення грошової компенсації, суд вважає їх не доведеними, тому не підлягаючими задоволенню. Належних та допустимих доказів того, що [PERSON] вносив пайовий внесок в гаражне товариство „Перемога та придбав у власність гараж матеріали справи не містять. Показання свідка [PERSON] про те, що гараж належав [PERSON], а потім [PERSON], про те, що [PERSON] був членом гаражного товариства не є допустимим доказом у розумінні ст.59 ЦПК України придбання [PERSON] паю у гаражному товаристві та гаражу, оскільки цей факт повинен підтверджуватися письмовими доказами. Позов третьої особи - [PERSON] про визнання права власності на гараж не підлягає задоволенню з тих підстав, що звертаючись до суду з позовом, [PERSON] надала суду слідуючі докази : довідку голови правління ГТ „Перемога від 20.02.2015 року про те, що в гаражному товаристві є металевий гараж № 193, з 1998 року до 05.12.2013 року членом гаражного товариства „Перемога, володільцем металевого гаражу № 193 був [PERSON], з 19.09.2014 року по теперішній час членом гаражного товариства „Перемога володільцем металевого гаражу № 193 є [PERSON], витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] (а/с 95-96), які не підтверджують того, що [PERSON] був власником гаражу № 193 в гаражному товаристві „Перемога, розташованого за адресою:м.Запоріжжя, вул. Сєдова,б.18, внаслідок чого посилання [PERSON] в обґрунтування свої позовних вимог на ст.ст. 316 ,392,1218 ЦК України є безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по розгляду позову [PERSON] покладається на відповідача за позовом [PERSON] Оцінка квартири [ADDRESS] підтверджена висновком ТОВ „Земля Плюс 2006, наданим [PERSON], з зазначенням ринкової вартості станом на 17.10.2014 р. 390\~716 грн., інших оцінок вартості квартири матеріали справи не містять. Розрахунок судових витрат (1% від 390\~716 грн. = 3907,16 : 2 (1/2 частка) = 1953,58 коп. які підлягають стягненню з [PERSON] Судові витрати по розгляду позовних вимог [PERSON] покладаються на відповідача за позовом [PERSON] ( 320 грн. - судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам + 121,80 грн. судовий збір за забезпечення доказів) та підлягають стягненню у розмірі 441,80 грн. з [PERSON]

Outcome: partial