Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.09.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 30.06.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 66333,36 грн. Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 66333,36 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання погашати заборгованість за договором не виконав належним чином у зв'язку з чим виникла заборгованість. Перевіривши розрахунок наданий позивачем станом на 30.06.2017 року, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтовано заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту в розмірі 4898,66 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 54199,78 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3600 грн., які відповідно підлягають задоволенню та стягненню з відповідача. В той же час вимоги про стягнення з відповідача штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 3134,92 грн. (процентна складова) задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Пунктом 3 Розпорядження Кабінету міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053" Згідно з переліком, який затверджено вказаним Розпорядженням КМУ, Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже на теперішній час дані правовідносини також регулюються Законом України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, оскільки відповідач зареєстрований та проживає в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що штрафи позивачем нараховані відповідачу 30.06.2017 року, тобто під час дії мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Тому у задоволені вказаної частини позовних вимог банку необхідно відмовити. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач не належним чином виконав покладені на нього обов'язки, у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню заборгованості з повернення кредиту в розмірі 4898,66 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 54199,78 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3600 грн., на загальну суму 62698,44 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з квитанції позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 94 %: 62698,44 грн. (розмір задоволених вимог)*100% / 66333,36 грн.(розмір пред'явлених вимог)), тобто 93 % від суми сплаченого судового збору (94% * 1600 грн./100% = 1504 гривень) складає 1504 грн.

Outcome: partial