Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

В жовтні 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 2 291 538,62 грн. за рахунок реалізації майна за Іпотечним договором № PL 14-127/28-2 від 28 березня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 838 (заборона № 839), а саме житлове приміщення, (мансарда) загальною площею 198,25 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК № 872075 (індексний номер 17045440) від 30 січня 2014 року, виданого реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України. Крім того просив стягнути з відповідача на свою користь витрати по судовому збору у розмірі 3 654 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Східно-Європейська паливна компанія» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено Договір про надання банківських послуг №CR 14-125/28-2. П.п. 4, 34.1 Кредитного договору встановлено, що ціна (сума) договору дорівнює Генеральному ліміту, а саме 2 000 000 грн. Строк зобов'язання згідно п. 34.2 Кредитного договору встановлено до 27 березня 2017 року включно. Банком виконано зобов`язання, передбачені Кредитним договором, у повному обсязі, проте позичальником не погашено належні до сплати суми згідно Кредитного договору та відсотків, станом на 01 жовтня 2014 року загальна заборгованість складає 2 291 538,62 грн. 13 серпня 2014 року Банком було направлено позичальнику досудову вимогу про погашення заборгованості, яка була отримана останнім 15 серпня 2014 року, проте погашення заборгованості не відбулося. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Банком та [PERSON] 28 березня 2014 року було укладено Іпотечний договір № PL 14-127/28-2, предметом іпотеки є житлове приміщення, (мансарда) загальною площею 198,25 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК № 872075 (індексний номер 17045440) від 30 січня 2014 року, виданого реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, заставною вартістю 4 199 530 грн. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 221). Третя особа в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні і це вбачається з матеріалів справи, 28 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Східно-Європейська паливна компанія» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» укладено Договір про надання банківських послуг №CR 14-125/28-2, згідно з яким Банк надав позичальнику кредит в сумі 2 000 000 грн., а ТОВ «Східно-Європейська паливна компанія» прийняв вказані кредитні кошти та зобов'язався належним чином їх використовувати та повернути Банку кредит у порядку і на умовах, визначених у Договорі. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно п. 12 Кредитного договору Клієнт зобов'язаний належним чином (без будь-яких порушень) виконувати Боргові зобов'язання у відповідності до положень Договору. Згідно п. 6 Кредитного договору встановлено, що Банк здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватися Клієнтом Банку в порядку та на умовах Договору виключно в безготівковій формі. Залежно від виду Банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода. Розмір плати визначається Сторонами в Договорі та/або Заяві про надання Банківської послуги відносно кожної з Банківських послуг, надання якої було письмово погоджене між Сторонами. Незважаючи на інші положення Договору, Клієнт, за умови попереднього погодження з Банком, має право зазначити у Заяві про надання Банківської послуги будь-який, із встановлених у Договорі, Стандартний розмір плати. Проценти щодо такої Банківської послуги як Кредит та/або Кредитна лінія, виконання зобов'язань якої здійснюється Клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховані станом на День нарахування процентів, повинні сплачуватись Клієнтом Банку протягом 1 (першого) Банківського дня наступного за таким днем нарахування процентів. День нарахування процентів - календарний день місяця, визначений порядковим числом та визначений в п. 28 Договору, станом на який нараховані проценти щодо такої Банківської послуги як Кредит та/або Кредитна лінія підлягають сплаті. Відповідно до п. 28.1 Кредитного договору, День нарахування процентів - 14 (чотирнадцятий) календарний день місяця. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 15 Кредитного договору передбачено, що за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором Клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у Договорі, а саме: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені Договором строки, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строку) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до Договору. В порушення зазначений вище умов Кредитного договору Позичальником не погашено належні до сплати суми та проценти, у зв'язку з чим станом на 01 жовтня 2014 року загальна заборгованість по Кредитному договору становить 2 291 538,62 грн., що складається з: 2 000 000 грн. - сума заборгованості за кредитом; 169 150,68 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування Кредитом; 122 387,94 грн. - сума заборгованості по пені. Пункт 9 Кредитного договору передбачає, що Банк вправі вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній Банком частині за умови наявності/настання Випадку невиконання умов Договору. У відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На виконання п. 9 Кредитного договору та відповідно до ст. 530 ЦК України, 13 серпня 2014 року за № 07-12-12-4-10/9511 від 13 серпня 2014 року Позивач направив Позичальнику Досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором, у якій Позивач вимагав від Позичальника погасити всю заборгованість за Кредитним договором протягом 7 (семи) Банківських днів з дня пред`явлення даної Вимоги. Зазначена Вимога була отримана Позичальником 15 серпня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак заборгованість погашена не була. В забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору між Банком та [PERSON] 28 березня 2014 року було укладено Іпотечний договір № PL 14-127/28-2, предметом іпотеки є житлове приміщення, (мансарда) загальною площею 198,25 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САК № 872075 (індексний номер 17045440) від 30 січня 2014 року, виданого реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, заставною вартістю 4 199 530 грн. Пунктом 3 Договору іпотеки закріплено, що Банк має право у разі невиконання Клієнтом Боргових зобов'язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця. Згідно зі ст. 11 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір Банку (і) за рішенням суду, або (і) на підставі виконавчого напису нотаріуса, або (і) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, або (і) в іншому випадку, передбаченому чинним законодавством України. Використання Банком позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє Банк права звернутись до суду. У зв'язку з невиконанням Клієнтом Боргових зобов'язань, Банк 27 серпня 2014 року направив на адресу Відповідача Повідомлення про порушення за № 07-12-12-4-10/9898 від 26 серпня 2014 року, відповідно до якого вимагав виконати порушене зобов'язання у тридцятиденний строк та попереджав Відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Ч. 1 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Згідно ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені останнім.

Outcome: approved