Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

КП "Харківські теплові мережі" звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] вартість спожитої теплової енергії у нежитловому приміщені за адресою: [ADDRESS] в розмірі 8 181,53 грн. та три відсотка річних 20,46 грн., а також судовий збір у розмірі 229,40 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 04.11.2004 року придбала у власність нежитлові приміщення підвалу №230б-1,230б-3-230б-9, 238б-11, 239б-13 в літ.»В-6», загальною площею 147,4 кв.м, яки розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідач безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, у якому розташовані приміщення відповідача. Однак, відповідач своїх обов'язків з 01.01.2013 р. по 30.04.2013 р. не виконує, добровільно вартість спожитої теплової енергії не погашає. Відповідно до розрахунку заборгованість станом на 30.04.2013 року складає: сума основного боргу 8 181,53 грн. та 3% річних -20,46 грн. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та в разі неявки відповідача прийняти заочне рішення. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] [PERSON] надійшла заява про відкладання слухання справи, однак причина вказана не була. Тому суд вважає, що оскільки представником відповідача не була вказана поважність причини його відсутністю, справа може розглядатися за відсутністю представника відповідача. Зі згоди представника позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2004 року, [PERSON] є власником нежитлових приміщень підвалу №230б-1,230б-3-230б-9, 238б-11, 239б-13 в літ.»В-6», загальною площею 147,4 кв.м, яки розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Як вбачається з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, станом на 01.02.2012 року включно, заборгованість становить 25 548,54 грн. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. У зв'язку з тим, що ні приміщення відповідача, ні житловий будинок, де воно розташовано, не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Крім того, нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] є вбудованими в багатоквартирний житловий будинок, тому відключення системи опалення тягне за собою порушення теплового балансу, санітарно-технічних норм в житлових приміщеннях та вірогідність заморожування інженерних комунікацій у нежитлових приміщеннях. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Згідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, яки мають значення для вирішення справи. Відповідачем не надано ніяких доказів, щодо факту відсутності у нежитловому приміщенні централізованого опалення, а також актів-претензій на надання послуг неналежної якості. Крім того, згідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав зобов'язання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за надання послуг з теплопостачання, тому вбачаються підстави для стягнення з нього на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості, а також три проценти річних від простроченої суми. Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved