Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину будинку, посилаючись на те, що із [PERSON] вона проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2000 року. Під час сумісного проживання, 9 квітня 2010 року, за спільні кошти вони з [PERSON] придбали житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на будинок було оформлено на [PERSON] . В договорі купівлі-продажу а саме у п.1.8. зазначено, що [PERSON] проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , але вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, або в будь якому іншому шлюбі. Але придбання житлового будинку здійснюється за спільні кошти, та у відповідності із ст.74 Сімейного кодексу України буде належати їм на праві спільної сумісної власності. Договір купівлі-продажу житлового будинку від 09 квітня 2010 року було оформлено з розстроченням платежу. 30 листопада 2010 року вони повністю розрахувалися за будинок з продавцем. 27 квітня 2011 року Дніпропетровським обласним комунальним підприємством "Марганецьке бюро технічної інвентаризації" було проведено державну реєстрацію будинку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Організацією та фінансуванням поховання займалася особисто вона. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Фактично 1/2 частина будинку [ADDRESS] належала померлому, а співвласником 1/2 частини будинку [ADDRESS] являється вона. Але у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказаний будинок зареєстрований в цілому за [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом є мати померлого [PERSON] . Відповідач звернулася\~до нотаріуса\~з заявою\~про прийняття\~спадщини,\~що відкрилася\~після смерті\~ [PERSON] . Відповідач, після смерті [PERSON] , не визнаючи її співвласником будинку, почала чинити перешкоди у користуванні будинком [ADDRESS] , вимагає його звільнити, заявляє, що тільки вона має право на цей будинок. Оскільки будинок було придбано під час сумісного проживання, їй та [PERSON] за законом належить по 1/2 частині будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отримати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні в нотаріальнії конторі на 1/2 частину будинку [ADDRESS] вона не може, оскільки з [PERSON] вони не перебували у шлюбі, а нотаріус має законні підстави видати свідоцтво про право власності на 1/2 частин будинку, у спільному майні подружжя, тому із подружжя, хто пережив померлого відповідно до ст. 71 Закону України "Про нотаріат". Просить суд поділити будинок [ADDRESS] , яка є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] : визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що спірний будинок було придбано за особисті кошти її сина. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позицію відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст.\~124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Відповідно до ст.\~6 Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 5\~ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статей 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу від 09 квітня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельниченко М.М., зареєстрованим у реєстрі під № 2-327, продавець [PERSON] та покупець [PERSON] уклали договір про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно п.1.8 Договору, покупець заявив, що проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , але вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, або у будь-якому іншому шлюбі. Але придбання житлового будинку здійснюється за спільні кошти, та у відповідності із ст. 74 Сімейного кодексу України буде належати їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно п.2.1. Договору ціна продажу житлового будинку складає 25000 гривень. Відповідно до п.2.2. розрахунок за житловий будинок буде проводитися з розстрочкою платежу (а.с.5). Відповідно заяви [PERSON] ДОКП «Марганецьке БТІ», посвідченої державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельниченко М.М., зареєстрованим у реєстрі під № 2-1646, на виконання договору , вона отримала залишок несплаченої суми у розмірі 25000 гривень. [PERSON] повністю розрахувався за проданий житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6). У Витязі про державну реєстрацію прав ДОКП «Марганецьке БТІ» № 29801261 від 27.04.2011 року вказано, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.2010 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.09.2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №833 (а.с.8). 07 жовтня 2020 року головою квартального комітету 43 кварталу Марганецької міської ради Жерновою О.О. видано довідку №26, відповідно якої [PERSON] проживає та прописана за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою з 2010 року проживав [PERSON] із співмешканкою [PERSON] однією родиною (а.с.9). Рішенням Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки міста» вулиця Колгоспна перейменована на «Ярослава Мудрого». Відповідно договору-замовлення на організацію та проведення поховання, позивачка [PERSON] здійснювала поховання [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним договором. Як підтверджено договором купівлі-продажу житлового будинку з розстроченням платежу від 09 квітня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Мельниченко М.М., зареєстрованим у реєстрі під № 2-327, де продавець [PERSON] та покупець [PERSON] уклали договір про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS] та відповідно п.1.8 Договору, покупець заявив, що проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , але вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, або у будь-якому іншому шлюбі. Але придбання житлового будинку здійснюється за спільні кошти, та у відповідності із ст. 74 Сімейного кодексу України буде належати їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, умовами договору чітко встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , тому за позивачкою можливо визнати право власності на Ѕ частину вказаного будинку. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 840,80 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved