Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» в особі головного лікаря [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричний комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» для проведення обстеження та лікування. В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] була госпіталізована 08 червня 2017 року до комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» мешканцями села з вулиці, оскільки вона вела себе неадекватно, після чого оглянута черговим лікарем-психіатром комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1», який за результатами такого огляду та на підставі відомостей, які надійшли від мешканців села з вулиці, зробив висновок щодо необхідності госпіталізації хворої до психіатричного закладу для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, 08 червня 2017 року о 07 годині 30 хвилин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у складі заступника головного лікаря з лікувальної роботи [PERSON], завідувача лікаря-психіатра вищої категорії 14 відділення [PERSON], завідувача лікаря-психіатра 9 відділення [PERSON], яка підтвердила рішення про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON], який є опікуном хворої, у судове засідання не зявився. Прокурор Болотніков В.В. проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу не заперечував. Особа, у відношенні якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судове засідання не викликалася, оскільки згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 3 липня 2008 року є недієздатною особою та у цей час не може приймати участь у судовому засіданні за станом здоровя, про що вбачається з повідомлення заступника головного лікаря з медичної частини КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» лікаря-психіатра [PERSON] та завідувача лікаря-психіатра вищої категорії 14 відділення [PERSON] /а.с. 10/. Суд, вислухавши пояснення представника заявника та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 3 липня 2008 року [PERSON] визнано недієздатною та призначено їй опікуна [PERSON] /а.с. 9/. За змістом ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Судовим розглядом встановлено, що на підставі відомостей про поведінку [PERSON], 08 червня 2017 року о 07 годині 30 хвилин її госпіталізовано до КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1». В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016, положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1480-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Як вбачається з виписки з історії хвороби [PERSON], [INFO], остання народилася в сім'ї робочих другою дитиною. В дитинстві хворіла простудними захворюваннями. Відставала в розумовому та фізичному розвиткові. Пізно почала ходити в 1,5 роки, говорити в 2 роки. В школу пішла в 9 років, навчалася в спеціальній школі, вчилася погано. Закінчила 7 класів, СПТУ за спеціальністю маляр штукатур. Не працювала. В 1972 році матір влаштувала швалею на фабриці, проте з роботою не справлялася, матір виконувала її роботу, звільнилась за власним бажанням. Вдома допомагала матері по господарству. Травм голови, операцій не було, ТВС, вен. захворювання заперечує. Матір померла від ран, нанесених хворою сокирою по голові. Жила одна. Психічно хворіє з дитинства, відставала в розумовому та фізичному розвиткові. Вдома часто конфліктує з сусідами, виявляє агресивні дії по відношенню до матері. В будинок приводила чоловіків, розпивала з ними алкогольні напої, на зауваження матері не реагувала, нанесла сокирою по голові травму, в наслідок чого остання померла. Вперше знаходилася на лікуванні в ОПБ №1 з 27 грудня 1995 року по 21 серпня 1999 року в подальшому багаторазово знаходилася на стаціонарному лікуванні в ОПБ №1 26 травня 2008 року була направлена в ОПБ №3, де проводилася судова психіатрична експертиза. 04 червня 2008 року повернута транспортом ОПБ №1 із ОПБ №3 після проходження судової психіатричної експертизи в 18 відділенні. Остання госпіталізація в ОПБ №1 з 06 червня 2017 року по 07 червня 2017 року з діагнозом: помірна розумова відсталість. Дане надходження в ОПБ №1 обумовлено погіршенням психічного стану: порушився сон, конфліктна, дратівлива. Контакт ускладнений із-за низького інтелекту. Судження поверхневі. Запас знань, уявлень украй мізерний. Не вміє читати, писати. Фон настрою часто мінливий, схильна до імпульсивних вчинків, агресивним діям по відношенню к іншим хворим, на зауваження часто не реагує. Ознак психозу у формі марення та галюцинацій не виявляє. Знаходженням в психіатричному стаціонарі не обтяжується. Діагноз: помірна розумова відсталість з порушеними формами поведінки. F 71,1 /а.с. 6/. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним розладом у формі: помірної розумової відсталості з порушенням поведінки, внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, на рівні який забезпечить її життєдіяльність; може причинити значну шкоду своєму здоровю у звязку з погіршенням психічного стану у випадку ненадання їй психіатричної допомоги. [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. [PERSON] у звязку з психічним станом та недієздатністю не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію /а.с. 5/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня № 1» та на необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України\~окремих положень статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу". Відповідно до\~статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад,\~може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника,\~якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є недієздатною, що виключає можливість отримання її усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. Також встановлено, що саме на підставі відомостей про поведінку [PERSON], які надійшли від мешканців села, недієздатну госпіталізовано до психіатричного закладу, тобто госпіталізацію проведено на підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», оскільки остання неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На підставі викладеного,

Outcome: approved