overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між [PERSON] та нею, зареєстрований 07.08.2015 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 11- розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище собі залишити " [PERSON] ". Судові витрати покласти на відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 2.У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, справу просила розглянути за своєї відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 3. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті суду, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 4. Процесуальні дії за провадженням не проводились. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 07.08.2015 року виконкомом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 11- розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище собі залишити " [PERSON] " (а.с.9). 6. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5) V. Оцінка суду. 7. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують тривалий час, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. 8. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання неповнолітньої дитини сторони не мають. 9. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 10. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 11. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. 12. З`ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 13. Згідно до квитанції від 15.04.2021 року за подання позовної заяви позивачем [PERSON] сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору (а.с.1). У відповідність до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. 1. У березні 2019 року позивач Райгородоцька селищна рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору оренди землі, обґрунтувавши свої вимоги наступним. На підставі рішення Райгородоцької селищної ради від 17.08.2007 року № 5/12-257 "Про передачу земельної ділянки в оренду для обслуговування та експлуатації дитячого оздоровчого табору гр. [PERSON] ", між позивачем та відповідачем 10.10.2007 року було укладено договір оренди землі, зареєстрований у міському представництві Донецького регіонального філіалу державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" від 10.10.2007 року за № 040716700011, та було надано [PERSON] в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування та експлуатації дитячого оздоровчого табору, яка знаходиться по вул. Комсомольській, 1 в с. Донецьке, на території Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області. Відповідно до п.2 Договору оренди землі від 10.10.2007 року, в оренду передаються земельні ділянки кадастрові номери: [NUMBER] , [NUMBER] , загальною площею - 2,1690 га із земель запасу рекреаційного призначення Райгородоцької селищної ради. 10.10.2007 року земельна ділянка була передана відповідачу [PERSON] , згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 10.10.2007 року. Згідно п.п. 9,10 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем щомісячно у грошовій формі, у розмірі 9% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 252 793 грн. 35 коп., що становить 22 751 грн. 40 коп. за рік, 1895 грн. 95 коп. щомісячно. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, та їх цільового призначення. 08.09.2009 року Райгородоцька селищна рада та [PERSON] ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 05 листопада 2014 року, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сім`ю та сімейні обов`язки, тому подальше збереження шлюбу неможливе. З серпня 2020 року проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі У справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до судового розгляду (а.с. 14). Від позивачки надійшла заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, позов просить задоволити та залишити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.35). Від відповідача надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі (а.с.15). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що шлюб подружжя зареєстрований 05.11.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 309, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дружина змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с.5). Від шлюбу мають дочку: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Сторони просять розірвати шлюб і спору щодо місця проживання дитини немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Дочку після розірвання шлюбу необхідно і надалі залишити проживати разом із матір`ю. Позивачці відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Керуючисть ст.ст. 203, 215, 229, 230, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

КЗ "Борщанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів" Котовського району Одеської області звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] та наполягало на стягненні з останніх аліментів на свою користь на утримання їх доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх їх прибутків щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини викладені у позовній заяві та просив суд про задоволення позову у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не звились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені, чому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши представника позивача, оцінивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього - [PERSON], [INFO], щодо якої відповідно до рішень Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2005 року та 26 грудня 2005 року позбавлені батьківських прав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки № 15 від 27 січня 2014 року [PERSON], [INFO] навчається в 9 класі КЗ "Борщанська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів" Котовського району Одеської області з 19 вересня 2005 року і знаходится на повному державному утриманні ,що також підтверджується Розпорядженням Котовської районної державної адміністрації Одеської області № 151/06 від 25 березня 2006 року. Відповідачі по справі матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надають, участі у її житті не беруть, тому позивач звернулось до суду про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини, у розмірі по 1/3 частки всіх їх прибутків щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Як вбачає ст. 193 СК України, влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. А крім того, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

КЗОЗ"Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3" звернулось до суду з заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в порядку\~Закону України «Про психіатричну допомогу [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник ХОКПЛ №3 [PERSON], який є лікарем-психіатром та що діє на підставі доручення, пояснив, що за час перебування хворого у стаціонарі він отримував належне лікування та його стан значно покращився, але, враховуючи, що сам хворий не впевнений у своєму стані, а також, оскільки лікар вперше спостерігає цього хворого та не може передбачити розвиток подій у даному конкретному випадку, доцільно застосувати примусову госпіталізацію. Законний представник [PERSON] у судовому засідання не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] вважає, що йому необхідно ще деякий час полікуватися в умовах стаціонару. Прокурор вважає, що за тих обставин, як вони були встановлені під час розгляду справи, доцільно застосувати примусову госпіталізацію хворого. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2008 року [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним, та на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2008 року [PERSON] було призначено його опікуном. [PERSON] звернулася з заявою до КЗОЗ"Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3" про госпіталізацію її недієздатного сина [PERSON]В, у звязку з відмовою від лікування, агресивною його поведінкою та небезпекою для себе та оточуючих. [PERSON] був госпіталізований до ХОКПЛ №3 о 16.40 годині 02.11.2015 року. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром ХОКПЛ №3 [PERSON]., яка після особистого огляду зробила висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар. Актом психіатричного огляду від 13 липня 2016 року, підтверджена необхідність госпіталізації [PERSON] у зв'язку з тим, що він представляє безпосередньо небезпеку для себе і оточуючих. Відповідно до висновку вказаної комісії у хворої був встановлений діагноз: тяжкий психічний розлад в формі шизофренії параноідної форми з безперервним типом перебігу, внаслідок якого представляє безпосередньо небезпеку для себе і оточуючих: хворіє психічно протягом багатьох років, багато разів лікувався в психіатричному стаціонарі, терміни перебування в стаціонарі тривалі, вдома відразу ж припиняє прийом медикаментів, часто втікає з дому, загрожує матері і братові у відповідь на зауваження, вживає спиртне і його сурогати, голосно кричить, свариться нецензурно в адресу сусідських дітей, у зв'язку із чим потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару, оскільки його лікування можливе тільки в умовах стаціонару. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні\~\~[PERSON] примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару. \~\~На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

КЗОЗ"Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3" звернулось до суду з заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в порядку\~Закону України «Про психіатричну допомогу Лук»янченко [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник ХОКПЛ №3 [PERSON] , який є лікарем-психіатром та що діє на підставі доручення, пояснив, що за час перебування хворої у стаціонарі вона отримувала належне лікування та її стан значно покращився, але, враховуючи, що сама хвора не впевнена у своєму стані, а також, оскільки лікар вперше спостерігає цю хвору та не може передбачити розвиток подій у даному конкретному випадку, доцільно застосувати примусову госпіталізацію. Законний представник Лук»янченко Л.Ю. у судове засідання не зявився, передав до суду телефонограму про розгляд заяви за його відсутності у звязку з його відрядженням, проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON]»янченко Л.М. вважає, що їй необхідно ще деякий час полікуватися в умовах стаціонару. Прокурор вважає, що за тих обставин, як вони були встановлені під час розгляду справи, доцільно застосувати примусову госпіталізацію хворого. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.12.2011 року Лук»янченко [PERSON], [INFO], було визнано недієздатною, а Лук»янченко [PERSON] було призначено її опікуном. [PERSON]»янченко Ю.В. звернувся з заявою до КЗОЗ"Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3" про продовження лікування його недієздатної матері [PERSON]»янченко Л.М., у звязку з її агресивною поведінкою, неможливістю себе обслуговувати та можливістю покинути будинок. [PERSON]»янченко Л.М. була госпіталізована до ХОКПЛ №3 о 19.40 годині 15.09.2015 року. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем психіатром МСП-104, підстанції №01 Клименко. [PERSON]»янченко Л.М. було оглянуто лікарем-психіатром Литвиновою, яка після особистого огляду зробила висновок про необхідність її госпіталізації. Актом психіатричного огляду від 19 липня 2016 року, підтверджена необхідність госпіталізації Лук»янченко Л.М. у зв'язку з її нездатністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєздатність. Відповідно до висновку вказаної комісії у хворої був встановлений діагноз: тяжкий психічний розлад в формі шизофренії параноідної форми, непереривного типу перебігу , внаслідок якого не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєздатність, у зв'язку із чим потребує примусової госпіталізації до психіатричного стаціонару, оскільки її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні\~\~Лук»янченко Л.М. примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару. \~\~На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

КЗОЗ "ХОКПЛ №3" звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на наступне. [PERSON], [INFO], перебуває на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ "ХОКПЛ №3" з діагнозом - судинна деменція. [PERSON] - пенсіонер за віком, ветеран праці, самотня людина, своєї сім'ї ніколи не мала, двоюрідні брат і сестра мешкають у РФ, інших близьких родичів в м.Харкові не має. На обліку у психіатрів не перебуває. Потребує постійного догляду, оскільки її пам'ять знижена, свою неспроможність визнає частково. Через свою хворобу не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Заявник надав заяву про розгляд заяви без його участі, просив задовольнити заяву. Третя особа в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила задовольнити заяву. Суд, вислухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.03.2016 року ухвалою Московського районного суду м.Харкова була призначена стаціонарна судова-психіатрична експертиза відносно [PERSON], [INFO]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 301 від 12.04.2016 року [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі судинної деменції, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 22-24). Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦК України ,над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно вимог ст.60 ЦК України , суд встановлює опіку на фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . На час розгляду цивільної справи, на адресу суду подань органу опіки та піклування про призначення над [PERSON], [INFO] опікуна не надходило. Як вбачається з вимог ст .ст. 65,66 ЦК України , до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника , опіки або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування .Якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення , не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. На підставі ст.ст.\~39,\~60,\~63 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04.08.2014 відповідач звернувся до Оболонського районного центру зайнятості м. Києва з заявою про надання йому статусу безробітного. Відповідно до ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" та на підставі заяви відповідача наказом №НТ160104 від 04.08.2014 року [PERSON] було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Відповідач з 03.04.2015 працевлаштований до ТОВ «Завод Протекон». У червні 2015 року бцли виявлені порушення умов перебування [PERSON] на обліку як безробітного в Оболонському РЦЗ, а саме перебування у трудових відносинах та отримання доходів у ТОВ «БАЯРД 9». Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 23.06.2015 за №911, що складений Печерським РЦЗ м. Києва [PERSON] виконував роботи (надавав послуги) у ТОВ «БАЯРД 9» згідно договору про виконання робіт (надання послуг) від 09.11.2014 №659/14 та згідно договору про виконання робіт (надання послуг) від 01.01.2015 №739/15 (який діє з 01.01.2015 по теперішній час). За виконаний обсяг робіт з 09.11.2014 по 31.05.2015 [PERSON] отримав винагороду згідно актів виконаних робіт (надання послуг), які вказані у даних звірки. Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України з 09.11.2014 [PERSON] втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку в Оболонському РЦЗ до 03.04.2015. Відповідно до наказу Оболонського РЦЗ №215 від 03.08.2015 з [PERSON] підлягає стягненню безпідставно нарахована допомога по безробіттю за період з листопада 2014 по квітень 2015 у розмірі 2339,20 грн. Відповідачу надсилалося повідомлення про необхідність відшкодувати безпідставно отримані кошти, однак він їх проігнорував. Позивач

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

кКомунальне підприємство "Міськтепловоденергія" (надалі «КП «Міськтепловоденергія») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідач отримує від підприємства послуги з опалення та технічного обслуговування, холодного водопостачання та технічного обслуговування, водовідведення. Оплату за отримані послуги відповідач своєчасно не проводить в зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.05.11 р. по 28.02.14 р. в розмірі 5212 грн. 82 коп., в т.ч. за опалення та техобслуговування 3251,24 грн., за холодну воду та техобслуговування 1099,74 грн., за водовідведення 861,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5212,82 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві. . Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідач зареєстрований в [ADDRESS], є споживачем послуг які надає позивач, особовий рахунок [NUMBER]. Відповідач по справі не проводив оплату за спожиті послуги, які надав позивач за період з 01.05.11 р. по 28.02.14 р. Його заборгованість за цей час за надані позивачем послуги становить 5212 грн. 82 коп., в т.ч.: за опалення та техобслуговування 3251,24 грн., за холодну воду та техобслуговування 1099,74 грн., за водовідведення 861,84 грн., що підтверджується оглянутою і приєднаною до справи випискою з особового рахунку абонента [NUMBER](а.с.6). Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З врахуванням наведеного, на підставі ст.ст. 526, 901, 903 ЦК України, пп.5 ч.3 ст. 20 закону України „Про житлово-комунальні послуги", п.7, 18-21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»(із змінами і доповненнями) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630,

Outcome: approved