Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення\~заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 22.01.2015 року [PERSON] став клієнтом банку «ПриватБанк», ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та уклав договір №б/н від 22.01.2015 року, згідно з яким отримав кредит у розмірі 4000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.12.2017 року останній помер. Його спадкоємцями, згідно з відповіддю Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори від 21.06.2018 року є [PERSON], [PERSON], [PERSON] На їх адресу направлено лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитним договором, що був укладений [PERSON], але відповідачами ніяких дій щодо погашення заборгованості не виконано, тому позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.01.2015 року в розмірі 5772,09 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 12.03.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 26.03.2019 року (а.с. 82). Представник позивача зазначив в позові про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачам за місцем їх реєстрації, які відповідачі не отримали, до суду повернулися конверти з відміткою «за зазначеною адресою не проживає, адресат відсутній». Розгляд справи було відкладено на 26.03.2019 року. Відповідно вимогам ч. 11 ст. 128 ЦПК України, 26.03.2019 року розміщено оголошення про повідомлення відповідачів про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада" на 05.04.2019 року. Станом на 05.04.2019 року відповідачі відзив до суду не подали, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не зверталися. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд встановив настіпні обставини справи та відповідні правовідносини. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 22 січня 2015 року [PERSON] став клієнтом банку «ПриватБанк», ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та уклав договір №б/н від 22.01.2015 року, згідно з яким отримав кредит у розмірі 4000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Порушив кредитні зобовязання, а тому виникла заборгованість за кредитом в розмірі 5772,09 грн. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог\~статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1\~статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 14 грудня 2017 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 15.12.2017 року, актовий запис №32 (а.с. 48). Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором становить 5772,09 грн., яка складається з:4472,09 грн. - відсотки за користування кредитом; 1300,00 грн. - пеня, що підтверджується розрахунком (а.с. 9-11). Згідно з нормою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно положенням ст. 1218, 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України. Згідно ст. 1281 ЦК України,\~\~- до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1281, 1219 ЦК України,\~ у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися в наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті, фізичної особи, боржника за зобов'язаннях у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна, боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, \~спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістомч.1 ст.1281 ЦК Україниспадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.1281\~ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей\~1281, 1282 ЦК України\~щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, позивачем 09 квітня 2018 року позивачем була направлена претензія кредитора до Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори (а.с.58). Згідно відповіді від 06.06.2018 року № 257/02-14 Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON], померлого 14.12.2017 року 25.01.2018 року заведена спадкова справа №16/2018. Із заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] ,свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.59). За приписами ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З метою врегулування спірних правовідносин 03 грудня 2018 року до [PERSON], [PERSON], [PERSON], як до спадкоємців після смерті [PERSON]Д, АТ КБ «Приватбанк» направив листи-претензії про погашення заборгованості за кредитом спадкодавця [PERSON], які до даного часу не виконано. Спадкоємці не задовільнили вимоги кредитора (а.с. 60-62). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню заборгованості за кредитними зобов'язаннями включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей\~1281,\~1282 ЦК України\~кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно зі\~статтею 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. На даний час відповідачі не виконують зобов'язання і заборгованість за договором спадкодавця не погашають, що є порушенням законних прав АТ КБ "ПриватБанк" . На час\~розгляду справи\~в суді\~відповідачі не\~подали доказів\~повного виконання\~ними кредитного\~зобов'язання\~та не вчинено жодних дій спрямованих на повернення коштів. Підстав для звільнення відповідачів від виконання зобовязань за договором судом не встановлено, як і не встановлено доказів, що останні прийняли майно розмір якого не перевищує суму боргу - 5772 грн... Згідно статей 526, 527, 530, ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідачі, як спадкоємці позичальника, які не виконали умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, зобов'язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу\~, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками\~справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом\~випадках. Враховуючи вище заначені обставини справи та норми закону, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню відшкодування документально підтверджених (а.с. 1,2) судових витрат понесених позивачем у сумі 1921 грн. 00 коп., порівну з відповідачів 1921:3=640,33 грн.

Outcome: approved