Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

Повнолітній [PERSON] звернувся до суду з позовом до свого батька [PERSON] про стягнення аліментів, оскільки у зв'язку з навчанням на 1 курсі денної форми навчання Політехнічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, але від цього ухиляється. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON]Р, аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно. Нополягають на стягненні аліментів згідно до ч. 2 ст. 191 СК України за минулий час, з 16.03.2016 (з дня досягнення повноліття). Позивач пояснив, що увесь тягар щодо його утримання несе мати яка не має змоги в повній мірі забезпечити утримання сина: оплатити проживання в гуртожитку, харчування, забезпечити одягом, взуттям. З настання повноліття [PERSON] відповідач по справі припинив сплачувати аліменти, хоча його дохід збільшився, оскільки окрім заробітної плати [PERSON] впродовж декількох останніх років отримує пенсію з якої аліменти не сплачував, іншим особами аліменти не сплачує. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги в заявленому розмірі, пояснивши, що є інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання та отримує пенсію яку витрачає на лікування, потребує коштів для обстеження. Також вказував, що позивач ніколи не цікавився його станом здоров'я. Водночас, відповідач вказав, що від сплати аліментів не відмовляється та просив визначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Суд заслухавши пояснення позивача, відповідадча та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Судом на підставі копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] встановлено, що відповідач є батьком позивача. Довідкою, виданою ДНЗ "Шосткинський центр професійно-технічної освіти", підтверджується, що позивач [PERSON]Р навчався в даному закладі з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року, на денній формі навчання, на повному державному забезпеченні не знаходився. Згідно довідки Політехнічного технікуму КІ СумДУ від 09.09.2016 за №1098 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі денної форми навчання Політехнічного технікуму Конотопського інституту Сумського державного університету І-ІІ рівня акредитації за спеціальністю 192 "Будівництво, обслуговування і ремонт залізничних колій" строк навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2019 року. З довідки Шосткинського об'єднаного Упраління Пенсійного фонду України в Сумській області від 20.12.2016 за № 1173/03-19 вбачається, що відповідачу пенсію призначено з 27.10.2011 року. Згідно довідки Шосткинського об'єднаного Упраління Пенсійного фонду України в Сумській області від 21.12.2016 за № 4870 вбачається, що відповідач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідом ІІІ групи, з березня 2016 року по грудень 2016 року всього отримав у розмірі 12335,64 грн.. Згідно довідки Шосткинської ОДПІ ДФС у Сумській області від 21.12.2016 за № 1720, вбачається, що [PERSON] отримує заробітну плату у Виробничому підрозділі Хутір-Михайлівська дистанція колії Регіональної філії «Південно-Західна залізниця «ПАТ «Укрзалізниця» та за 1-3 квартал 2016 року отримав дохід в сумі28335 грн. 33 коп. Суд, порівнюючи дохід матері позивача /а.с. 8/ та батька (відповідача) приходить до висновку, що дохід матері є значно меншим від доходу батька. При цьому позивач пояснив, що мати надає йому посильну матеріальну допомогу. Докази щодо відсутності у відповідача можливості надавати повнолітньому сину матеріальну допомогу не надані відповідно до ст. 60 ЦПК України. Таким чином суд вважає, що відповідач, як батько дитини, зобов'язаний і має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка навчається, в зв'язку з чим не має самостійного заробітку і потребує матеріальної допомоги з боку батька у період навчання, але не більше, ніж до дня досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Суд визначає до сплати аліменти в розмірі 1/4 частині від усіх видів доходу відповідача з врахуванням обставин, вказаних в ст.182 СК України, в т.ч., з врахуванням того, що згідно рішення Шосткинського районного суду Сумської області від 03.03.1999 розмір аліментів, що підлягали стягненню з відповідача ([PERSON]В.) був визначений в частці від доходу та становив 1/4 частину, проти чого відповідач не заперечував, вимог про зменшення розміру аліментів за весь період сплати не заявляв. Відповідно ч.2 ст.191 СК України передбачено, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивач вказував, що телефонував відповідачу з питання сплати аліментів. Однак, суд не вбачає достатніх доказів (листів, описів вкладення, повідомлення про вручення таких листів або ж вручення під розписку відповідних вимог, довідок тощо) того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Відтак, суд вважає за необхідне застосувати загальне правило для визначення часу з якого присуджуються аліменти - з дня подання позову. \~ Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. з вимог про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено законом.

Outcome: partial