Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

В квітні 2020 року до суду звернувся Орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради в інтересах [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що до виконкому Металургійної районної у місті ради звернулась адміністрація КНП «Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1» КМР та Металургійне відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо вирішення питання про відбирання у батьків малолітнього [PERSON] , [INFO] . При розгляді вказаного питання позивачу стало відомо, що малолітній [PERSON] , [INFO] з 18.04.2020 року знаходиться у стаціонарі КНП «Криворізької міської дитячої лікарні №1» КМР. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою [ADDRESS] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, батько дитини [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою [ADDRESS] . 18.04.2020 року о 21 годині 36 хвилин до Металургійного ВП КВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , батьки у стані алкогольного сп`яніння, зачинилися в квартирі з дитиною. При виїзді на місце події слідчо-оперативної групи встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , проявляють агресію один до одного. При огляді помешкання виявлено малолітню дитину, яка лежала в дитячому ліжку гола, замотана в брудну ковдру та закидана брудним верхнім одягом, виснажена та голодна. В помешканні повна антисанітарія, брудно, розкидані речі та порошні пляшки від горілки. Позивач зазначає, що даний стан справ ніс реальну загрозу життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , а тому працівниками поліції дитину направлено до КНП «Криворізька міська лікарня №1» для обстеження. Малолітній [PERSON] з 20.11.2019 року перебуває на обліку служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, у зв`язку з відсутністю належного догляду за ним після народження та несвоєчасною госпіталізацією до лікувального закладу. В зв`язку з невиконанням відповідачами батьківських обов`язків, позивач звернувся до суду із позовною заявою щодо позбавлення громадян [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку до досягнення дитини повноліття. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Представник позивача Органу опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті ради у судове засідання не з`явилася, в матері алах справи міститься письмова заява представника позивача [PERSON] , в якій остання просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти внесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. 07 вересня 2020 року та 09 листопада 2020 року зверталась до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю надання доказів по справі та зверненням за юридичною допомого, однак, в судові засідання призначені судом на 01 грудня 2020 року, 01 лютого 2021 року, 17 лютого 2021 року, 15 березня 2021 року та 15 квітня 2021 року не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою, однак судові повістки повернулись з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання», причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 15 листопада 2019 року зроблено відповідний актовий запис № 933. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджуються Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно 23 квітня 2020 року. Вказані обставини також підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00026202255 від 23 квітня 2020 року. (а.с. 5, 6) З листа в.о. головного лікаря КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №2» Криворізької міської ради Гринько О.Г. вих. №343 від 24.10.2019 року встановлено, що 17.10.2019 року до педіатричного відділення доставлено дитину [PERSON] , [INFO] з діагнозом пренатальна гіпотрофія. Дитина була доставлена в супроводі педіатра [PERSON] та медсестри [PERSON] , з метою проведення медичного обстеження та надання медичної допомоги у зв`язку з відсутністю належного догляду за дитиною. (а.с.10) Листом вих. №1425 від 18.10.2019 року за підписом в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної меж дико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради Бєсєди І. повідомлено начальника служби у справах дітей Металургійної районної у місті ради, що мати [PERSON] з дитиною 18.10.2019 року самостійно покинули стаціонарне відділення лікарні. Стан дитини при госпіталізації до стаціонару тяжкий за рахунок проявів гіпотрофії. Дитина потребує негайної госпіталізації для проведення обстеження та лікування. (а.с.11) 20 листопада 2019 року головним спеціалістом Служби у справах дітей Казаковою М. та начальником Служби у справах дітей Кость Р.З. було проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання задовільні. У дитини є власний візочок, одяг, памперси. Одна кімната не опалюється. На кухні наявна необхідна побутова техніка та меблі. Мати зобов`язалась протягом тижня придбати дитяче ліжечко, протягом дня - дитяче харчування. Вказані обставини підтверджуються Актом обстеження умов проживання від 20.11.2019 року. (а.с.12) Відповідно до Повідомлення т.в.о. начальника Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Альошина С. на ім`я голові Металургійної районної у місті ради вбачається, що 18.04.2020 року о 21 годині 36 хвилин до Металургійного ВП КВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: [ADDRESS] , батьки у стані алкогольного сп`яніння, зачинилися в квартирі з дитиною. При виїзді на місце події слідчо-оперативної групи встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проявляють агресію один до одного. При огляді помешкання виявлено малолітню дитину, яка лежала в дитячому ліжку гола, замотана в брудну ковдру та закидана брудним верхнім одягом, виснажена та голодна. В помешканні повна антисанітарія, брудно, розкидані речі та порошні пляшки від горілки. (а.с. 8) З Повідомлення в.о. директора КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №1» КМР Марцинюк Л.С. вих. №54-кі від 21.04.2020 року вбачається, що 18.04.2020 року о 23.20 годин в приймальне відділення КНП «Криворізька міська дитяча лікарня №1» у супроводі інспектора ювенальної превенції Металургійного ВП КВП Зубченко К.С. було доставлено дитину [PERSON] , [INFO] , стан дитини задовільний, шкіра, волосяна частина голови та одяг брудні, дитина голодна. За період перебування на стаціонарі дитиною ні хто не цікавився. (а.с.9) Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради № 151 від 23.04.2020 року відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та влаштовано його до комунального закладу на повне державне забезпечення. (а.с.4) Висновком виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 27.04.2020 року, враховуючи інтереси дитини вважають за необхідне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] та гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні [PERSON] , [INFO] . (а.с.3) Відповідно до довідки вих. №139/01-02 від 02.02.2021 року за підписом директора Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» Матвєєнко О. повідомлено начальника служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради, що дитина [PERSON] , [INFO] , знаходиться у вказаному комунальному закладі на повному державному утриманні з 04.05.2020 року по теперішній час на підставі рішення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 23.04.2020 року №151. За весь час перебування дитини в закладі, мати та ніхто з родичів ні письмово, ні усно, долею та станом здоров`я дитини не цікавиться, у вихованні та утриманні участі не приймали, матеріальної допомоги не надавали, бажання забрати дитини в сім`ю не виявляли. (а.с. 65) Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Кожна дитина, за нормами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 2 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько або матір ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки [PERSON] та [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні сина, не виявила бажання забирати його з Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради». Окрім того, досліджений судом висновок виконкому Металургійної районної у місті ради від 27.04.2020 року № 14/29-1116 свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні [PERSON] , [INFO] . Суд вважає вищезазначений висновок належним доказом, що обґрунтовує доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, що безумовно буде відповідати інтересам дитини. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд, оцінивши в силу ст. 80 ЦПК України докази, вивчивши матеріали справи, законодавчі акти, що регулює дані правовідносини, вважає доведеним той факт, що відповідачка не піклується про свою малолітню доньку, ухиляється від своїх обов`язків по її вихованню, тому підлягає позбавленню батьківських прав та з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 28 квітня 2020 року, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин, враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, приймаючи до уваги установлену практику, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення і стягує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи, Відповідачами не було надано суду документів, які б підтверджували їх офіційне працевлаштування, розміру доходу, які могли б мати значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд присуджує стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у загальному розмірі складає 2522,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved