Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Лікар-психіатр 6 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації та стаціонарного лікування недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. Заява обґрунтована тим, що 09 вересня 2017 року за заявою опікуна недієздатної в психіатричну лікарню поступила хвора [PERSON], [INFO], з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу за згодою опікуна доцільною. В судовому засіданні представник лікарні [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в заяві. Просила її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 березня 2008 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнана недієздатною (а.с.11). Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18 червня 2008 року опікуном [PERSON] призначено [PERSON] (а.с.10). Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром поступила в психіатричну лікарню 09 вересня 2017 року за заявою опікуна [PERSON]. Опікун хворої [PERSON] [PERSON] звернувся до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева з заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON] у звязку з погіршенням психічного здоровя (а.с.9). Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] у лікаря-психіатра спостерігається з 1993 року. В клінічній картині захворювання галюцинаторно-параноїдна симптоматика, афективні розлади, порушення сну, поведінки. Неодноразово лікувалася в КОПНД, ПОКПЛ. Остання виписка у вересні 2017 року. Після виписки підтримуюче лікування не приймала, не спала вночі, під впливом галюцинацій поводилась неадекватно, висловлювала маячні ідеї відношення, на прохання рідних не реагувала, у звязку з чим була госпіталізована в дану лікарню. 11 вересня 2017 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром (а.с.8). Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, психічний стан хворої на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворої [PERSON], рішеннями Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25 березня 2008 року, від 18 червня 2008 року. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, враховуючи її психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, заяву опікуна, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару визнати доцільним. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved