Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що 26.01.2013 вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання із відповідачем народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що у 2016 році шлюб між ними розірвано. Діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні та вихованні. Позивач посилається на те, що відповідач відмовляється утримувати їх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, хоча працює судово-медичним експертом в Ананіївському відділенні судово-медичної експертизи Одеської області. Позивач вказала, що у зв'язку з важким матеріальним становищем, не має змоги забезпечити дітей самостійно. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі однієї третьої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] 10.03.2017 надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] 10.03.2017 надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого виконкомом Оленівської селищної ради Волноваського району Донецької області 23.05.2013, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському реєстраційної служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 28.01.2015, встановлено, що 20.01.2015 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 26.01.2013, встановлено, що 26.01.2013 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№883 від 13.12.2016, встановлено, що [PERSON] зареєстрована [ADDRESS]. До складу її сім'ї входять: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своїх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Сторонами визнано ту обставину, що відповідач працює судово-медичним експертом Ананіївського відділення судово-медичної експертизи в Одеській області і має постійний щомісячний дохід, тому суд має підстави для визначення аліментів у частці від його доходу. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, а саме - позивача, яка самостійно утримує трьох дітей, та відсутність відомостей про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність у нього інших утриманців, стан його здоров'я. Суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки судом встановлено, що відповідач працює і має постійний заробіток, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку. Суд вважає суму аліментів - одна третя всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток, виховання та навчання кожного із двох дітей, придбання необхідних товарів для дітей цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 13 грудня 2016 року за вхід.№7398, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 13 грудня 2016 року. З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" на момент подання позову, у сумі 551 гривня 20 копійок. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved