Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 16 червня 2014 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кельменецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Від шлюбу дітей не мають. 20 січня 2017 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області її чоловіка засуджено до 9 років позбавлення волі, відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ "Ладижинська виправна колонія (№39)". Формальне перебування в шлюбі при відсутності фактичних шлюбних відносинах є перепоною для реалізації її цивільних прав. Таким чином, просить суд розірвати шлюб з [PERSON] , в зв`язку з його засудженням та відбуванням покарання у вигляді позбавлення волі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надіслала до суду заяву в якій прохала розглянути дану справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю. Заінтересована особа [PERSON] відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)», про розгляд справи повідомлений належним чином, заперечень чи заяв проти задоволення заявлених вимог не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.3ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 16 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області, про що було зроблено актовий запис №24. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.05.2018 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як вбачається з довідки №3/2551 від 22.09.2021 року виданої ДУ "Ладижинська виправна колонія (№39)" [PERSON] , 1979 року народження на даний час відбуває міру кримінального покарання в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» за вироком Вінницького міського суду від 20.01.2017 за ч.2 ст.187, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі. Шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить інтересам заявника, тому шлюб повинен бути розірваний на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонам роз`яснюється, що згідно ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved