Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтувала наступними обставинами. Малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є онуками позивача та проживають разом із бабусею з самого народження. Відповідач вихованням малолітніх дітей не займається, веде аморальний спосіб життя. Діти фактично проживають та перебувають на утриманні та вихованні позивача. Сторони по справі мешкають окремо. Вважає, що оскільки відповідач своїх батьківських обовязків не виконує, її слід позбавити батьківських прав, встановити опіку над малолітніми дітьми та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити вимоги в повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві.\~ Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник органу опіки підтримала позовні вимоги в повному обсзязі. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт ухилення відповідача - абенко [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, зазначили, що діти дійсно фактично проживають та перебувають на утриманні та вихованні позивача. Заяв від прокурора про вступ до справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтв про народження (арк.с.20, 25, 31) [PERSON] є донькою [PERSON], а малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми відповідача та онуками позивача відповідно. Відповідно до клопотання та характеристик, складених НВК "[PERSON] ст.№3-ДНЗ", [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відвідують дошкільний підрозділ. Проживають вони разом із бабусею [PERSON], яка займається їх вихованням і розвитком. Мати вихованням та утриманням дітей не займається, часто була помічена у нетверезому стані. Адміністрація просить вирішити питання про позбавлення [PERSON] батькивських прав. Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи інформації про сімю, побутової характеристики позивача, актів обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти мешкають разом із бабусею [PERSON]. Стан квартири задовільний, у дітей є місце для відпочинку та навчання, є іграшки, сезонний одяг. Позивач, за місцем мешкання, характеризується позитивно працює, отримує постійний дохід. Позивач не знаходиться на обліку у психіатра, нарколога, що підтверджується довідками КЗОЗ "Добропільська лікарня інтенсивного лікування", може бути опікуном, медичних протипоказань не має. Згідно висновку виконкому Добропільської міської ради № 05/0639-10/02 від 08.06.2016року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначення над ними опікуна [PERSON] та висновку служби у справах дітей Добропільської міської ради № 245 від 08.06.2016 року, про можливість бути опікуном гр. [PERSON], дані органи вважають доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей та встановлення над ними опіки, призначивши позивача [PERSON], у якості опікуна. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суд України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 2-4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стану здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші істотні обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виявляє до своїх малолітніх дітей батьківського піклування, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Маючи можливість скористатися своїм шансом змінити ставлення до дітей та почати пікуватися ними та приділяти їм належну увагу, під час судового розгляду питання про позбавлення їх батьківських прав, такою можливістю не скористалася, визнавши позовні вимоги в повному обсязі, тим самим ще раз підтвердивши своє байдуже ставлення до рідних дітей та не бажання займатися їх вихованням. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Призначення [PERSON] опікуном над малолітніми онуками та стягнення з відповідачів на користь [PERSON], аліментів у розмірі 1/3 частини доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд звільняє позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно ч. 1, 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч 3. ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved