Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що наданий час вони з відповідачем не проживають однією сім`єю. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 04.12.2020 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було надано п`ятнадцяти-денний строк для подання відзиву з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження. Копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та додатків відповідач отримав 14.02.2021, що підтверджується даними відстеження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 2300001479610 з офіційного сайту "Укрпошта". У строк, що визначений в ухвалі суду (до 03.03.2021), та станом на 14.04.2021 відповідач відзив чи заперечення щодо розгляду справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін не подав. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до даних довідки виконавчого комітету Супівської сільської ради Барського району Вінницької області № 247 від 14.09.2020, на утриманні [PERSON] знаходиться її малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з п. 17 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку коштів на утримання дитини та між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує: задовільний стан здоров`я дитини, платника аліментів, відсутність заперечень відповідача та прийшов висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (11.09.2020) і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до даних квитанції до прибуткового касового ордера № 443 від 10.09.2020, вбачається, що [PERSON] сплатила адвокату Вітюку В.В. гонорар за надання правничої допомоги у розмірі 700 грн, матеріали справи місять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 грн. На підставі викладеного та ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved