Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28.07.2008 року з відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість у загальному розмірі 17410,70 грн., що складається з: 9466,27 грн. - заборгованість за кредитом; 3081,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5735,76 - заборгованість за пенею за прострочене зобов'язання, 950,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також: 250,00грн. - штраф (фіксована частина), 817,18 грн. - штраф (процентна складова) та за мінусом 2890,00 грн. які були сплачені з 01.06.2015р. А також просить стягнути судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду належним чином оформлену заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що здійснював погашення заборгованості, однак не в повному обсязі. Просив за можливості зменшити розмір його боргу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.07.2008 року [PERSON] у ЗАТ КБ "Приват Банк" правонаступником якого є позивач було відкрито картковий рахунок. 19.09.2008 р. відповідачу було видано кредитну картку "Універсальна" та встановлено початковий кредитний ліміт в сумі 500 грн. В подальшому відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт позичальника було збільшено до 8000 грн. Вказані операції були проведенні на виконання умов договору про надання банківських послуг, який складається з підписаної [PERSON] заяви, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів банку. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 17.08.2016 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17410,70 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до довідки про умови кредитування базова відсоткова ставка в місяць за користування кредитними коштами складає 1,9%, тобто 22,8% річних. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з: тіла кредиту - 9466,27 грн. та заборгованості по відсоткам - 3081,49 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача пені та штрафів за неналежне та несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно довідки пеня за несвоєчасність погашення заборгованості складається з двох підвидів та передбачає: 1) базову процентну ставку по договору / 30 - яка нараховується за кожний день прострочення кредиту та 2) 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення платежу по ерудитку або процентам 5 і більше днів чи при виникненні прострочення на сумі більше 50 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити лише позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 5735,76 грн., оскільки стягнення суми пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. призведе до подвійної відповідальності за один й той самий вид порушення зобов'язання, що суперечитиме положенням ст. 61 Конституції України. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами. Згідно довідки штраф при порушенні строків платежів по любому із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів складає 250 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 817,18 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 250 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1378 гривень 00 коп.

Outcome: partial