Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною вище заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS]. На випадок своєї смерті остання заповідального розпорядження не залишила, спадкоємців померлої [PERSON] немає. Оскільки з часу смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, з її смерті пройшов понад рік, заявник, як орган місцевого самоврядування, посилаючись на норми ст. 1277 ЦК України, звернувся до суду та просить визнати відумерлою спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], до складу якої входить земельна ділянка [NUMBER] площею 2, 92 га, розташована на території Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та належала спадкодавцеві на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], та майнового паю у пайовому фонді майна колишнього КСП "Іскра" с. Тарасівка, зарахувавши їх до комунальної власності Тарасівської сільської ради. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ній. Уточнила, що просить визнати спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], відумерлою та передати її територіальній громаді Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Також зазначила, що спадщину після [PERSON] ніхто не прийняв, заповідального розпорядження вона не залишила. Пояснила, що раніше Тарасівська сільська рада не зверталась до суду про визнання спадщини відумерлою через відсутність належного фінансування на сплату судового збору. Просила заяву задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії запису акта про смерть № 2 від 19.02.1998 року, наданого на запит суду Тульчинським районним відділом ДРАЦС, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у році 80 років в с. Тарасівка Тульчинського району Вінницької області (а.с. 23-24). Згідно посвідченої Відділом держгеокадастру у Тульчинському раойні Вінницької області копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], останній передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,92 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.4) Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки на момент смерті [PERSON] становить 16763, 27 грн. (а.с.7). Відповідно до довідки №253, виданої виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 29 листопада 2016 року, судом встановлено, що відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами громадян-співвласників майна с.Тарасівка від 15 травня 2001 року, частка [PERSON] визначена в розмірі 6102, грн., або 0, 3787 відсотків від загальної вартості, проте свідоцтва про право власності на майновий пай вона не отримувала (а.с.9). З відповіді Тульчинської державної нотаріальної контори, наданої на запит суду 17.12.2016 року, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалась. З аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до винсовку, що заява Тарасівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилається на норму ст.1277 ЦК України 2003 року. Положення ст.1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року. Відповідно до роз'яснень, викладених у абз. 3 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Судом установлено, що часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], тобто [INFO]. Приймаючи до уваги вказаний факт, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року, яким не передбачено визнання спадщини відумерлою. Вимога про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 137 ЦК УРСР заявником не заявлялась. З огляду на викладене, суд залишає заяву про визнання спадщини відумерлою без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed