Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на 5/6 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав та не заперечував проти його задоволення, справу просила розглянути без його участі. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі представника відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 25 липня 2018 року(а.с.5). [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS] , що підтверджено даними виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31 грудня 2012 року, виданого комунальним підприємством Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації за вих.№74/06-02-05 від 24 липня 2018 року, та земельна ділянка площею 3.9858 га, кадастровий номер: 4823980200:01:000:0052, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області, що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серія МК №012266, видного Кривоозерської райдержадміністрації 15 жовтня 2004 року(а.с.15), та даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4807735432019 від 29 жовтня 2019 року(а.с.11-14). Заповітом, посвідченим Думан Р.В., секретарем виконкому Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 21 вересня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за №22, [PERSON] все належне їй майно заповіла [PERSON] , що підтверджується даними копії вказаного заповіту, що підтверджується даними спадкової справи №268/2018(а.с.33-48), вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за №61718549 та він є чинним на день смерті спадкодавця(а.с.37). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 3.9858 га, кадастровий номер: 4823980200:01:000:0052, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області. Відповідно до спадкової справи №268/2018(а.с.33-48) позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини за законом у встановлений законодавством строк(а.с.34). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В оформленні спадкових прав на вищевказане спадкове майно у нотаріальному порядку позивачу відмовлено(а.с.4), із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з положеннями ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Відповідно до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого комунальним підприємством "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації", власником вказана [PERSON] , спадковий житловий будинок побудований в 1950 році(а.с.17-21). Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Отже, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] , не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті [PERSON] як об`єкт права власності - нерухоме майно. У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач. Тому наявні підстави для визнання права власності на 5/6 часток житлового будинку з господарчими будівлями і побутовими спорудами, розташованого по [ADDRESS] , за позивачем в порядку спадкування за заповітом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на 5/6 частки спадкового майна не порушує права та законні інтереси інших осіб. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги, що відповідач Берізківська сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області визнала позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved