Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 22.01.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №56-02/01-2007, згідно якого останній взяв на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту у сумі 18 000,00 доларів США та відсотків за його використання у розмірі 12,99% річних, строком до 20.04.2035 року. Згідно умов кредитного договору Позичальник зобов'язувався повернути кредит та нараховані відсотки шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 201,58 доларів США до 10 числа поточного місяця. Отримання кредитних коштів в сумі 18 000,00 доларів США, підтверджується меморіальним ордером № NL-1 від 24.01.2007 року. При настанні чергових строків погашення кредиту, відсотків за користування кредитом Позичальник свої зобов'язання перед Банком не виконує. Загальна заборгованість відповідача із сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та пені станом на 17.03.2014 року складає 78 212,88 доларів США (в грн. екв. 750 898,38 грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги заяви, просив суд такі задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що ним дійсно отримано кредитні кошти в розмірі 18000,00 доларів США та погашено заборгованість по кредиту в розмірі приблизно 3500,00 доларів США. При винесенні рішення просив врахувати його скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, враховуючи, що наявні матеріали є достатніми для вирішення справи, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 22.01.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №56-02/01-2007, згідно якого останній взяв на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту у сумі 18 000,00 доларів США та відсотків за його використання у розмірі 12,99% річних, строком до 20.04.2035 року. Згідно умов кредитного договору Позичальник зобов'язувався повернути кредит та нараховані відсотки шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 201,58 доларів США до 10 числа поточного місяця. Отримання кредитних коштів в сумі 18 000,00 доларів США, підтверджується меморіальним ордером № NL-1 від 24.01.2007 року. Згідно п.4.2.4. Кредитного договору банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3. цього Договору, а також не уклав договір застави нерухомого майна, визначеному у п.2.1. цього договору, у строк, визначений у п.4.3.4. цього договору. п. 5.2. Кредитного договору визначає, що у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню Кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.2.3. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. При настанні чергових строків погашення кредиту, відсотків за користування кредитом Позичальник свої зобов'язання перед Банком не виконує. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами ЦК України, чинного із 01.01.2004 року та умовами кредитної угоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачене ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України, як наслідок порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту. Отже суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованими. Як встановлено із поданих доказів, згідно умов вищевказаного Кредитного договору та розрахунку боргу, загальна заборгованість відповідача із сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та пені станом на 17.03.2014 року складає 78 212,88 доларів США (в грн. екв. 750 898,38 грн.), з них по: кредиту 17 102,64 дол. США (в грн. екв. 164 197,32 грн.); відсотках 13 600,50 дол. США (в грн. екв. 130 574,28 грн.); пеня за порушення строку сплати платежу 47 509,74 дол. США (в грн. екв. 456 126,78 грн.). Отже, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обгрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, а відтак такі вимоги підлягають задоволенню. У частині 1 статі 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплату при зверненні з майновим позовом до суду судового збору в розмірі 3654,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved