Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення встановлення родинних зв'язків та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Посилається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 5,17 га, яка розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. За життя 05.02.2002 року бабуся склала заповіт, згідно якого заповіла земельну ділянку [NUMBER], онуку (позивачу). При зверненні до Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі державним нотаріусом Шевченко Н.Г. було відмовлено в зв'язку з тим, що ним не надано документ підтверджуючий родиний зв'язок із спадкодавцем. Позивач просить встановлення родинних зв'язків та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Заяву підтримали, пославшись на обставини, викладені у заяві, просить її задовольнити. Представник відповідача Малотимошівської сільської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи Новоукраїнської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутності сторін, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно світлокопії паспорта [PERSON], [INFO] (а.с.6). 22.02.1918 року виконавчим комітетом Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області за № 297 видана довідка на ім"я [PERSON], 1984 року народження, про те, що дійсно померла [INFO] [PERSON], до часу смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з сином [PERSON], невісткою [PERSON], та внуком [PERSON] (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 9). Згідно світлокопії свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] в графі батько зазначений [PERSON], в графі мати зазначена [PERSON] (а.с.10). 05.02.2002 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку, яка розташована на території Малотимошівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, площею 5,17 га, на яку вигитовлено Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], що буде належатити їй на день її смерті заповіла [PERSON] (а.с.12). Крім того, втрачено правовстановлюючий документ на земельну ділянку - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], (земельна ділянка площею 5,17 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малотимошівської сільської ради), виданий на ім"я [PERSON] про, що було дано оголошення в газеті "Новоукраїнські Новини" від 16 червня 2018 року (а.с.14). 03.05.2018 року [PERSON] повторно звернувся до Новоукраїнської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15). 24.05.2018 року Державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. винесено постанову №10 про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с.16). За таких обставин суд вважає доведеними факт родинних відносин, який просить встановити заявник, так як цей факт доведений належними і допустимими доказами, суд погоджується із доводами представника заявника, тому у суду не виникає сумнівів понад розумні межі в тому, що [PERSON] доводиться бабусею позивачу [PERSON]. Встановлення вказаного факту є необхідним заявнику для оформлення спадкових прав, у зв'язку з чим йому необхідно підтвердити факт родинних відносин із своєю бабусею. З правових позицій Постанови ПВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, а тому за таких обставин, суд вважає за необхідне встановити вказаний факт, оскільки він має юридичне значення. Згідно роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким, чином враховуючи викладене суд вважає що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved