Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав разом зі свекрухої заявниці - [PERSON] . Вони проживали разом, були зареєстровані за однією адресо, вели спільне господарство, проте шлюб між ними зареєстрований не був. Після його його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянка площею 4,45 га, що розташована на території Гарбузівського старостинського округу, належала померлому як колишньому члену КСП "Радянське село". Псля його смерті фактично спадину прийняла [PERSON] , свекруха завниці, однак спадщину вона не оформилша. [PERSON] померла [INFO] . Заявниця є спадкоємицею майна померлої за заповітом. Для того, щоб до складу спадщини увійшла земельна ділянка, що належала померлому [PERSON] , заявниці необхідно встановити факт того, що померлий [INFO] [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , яка померла [INFO] з 1984 року. Тому вона просить суд встановити вищевказаний факт. В судовому засіданні заявниця ствердила вимоги, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У відповідності з п. 21 вищевказаної постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, Тобто, сім`ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Ці права і обов`язки не обов`язково мають бути обов`язками щодо взаємного утримання. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 лютого 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України. Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. [INFO] у селі Караван Лебединського району Сумської області помер [PERSON] , однак отримати повторно свідоцтво про смерть [PERSON] не видалося зп можливе, оскільки свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, близьким родичам померлого, особі яка є спадкоємцем за законом чи заповітом, однак заявниця не входить до вичерпного переліку осіб, які можуть отримати повторне свідоцтво, що стверджено листом Лебединського відділу ДРАЦС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного УМЮ (м. Суми) (а.с. 4). З довідки Гарбузівського старостинського округу від 31.08.2021 року за вих. № 39 (а.с. 7) встановлено, що [PERSON] , [INFO] дійсно був зареєстрований до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала дружина - [PERSON] [INFO], шлюб між ними не реєструвався, вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство з 1996 року і до дня смерті, що стверджено довідкою Гарбузівського старостинського округу від 31.08.2021 року за вих. № 38 (а.с. 8). З довідки , що видана Гарбузівським старостинським округом від 31.08.2021 за № 34 (а.с. 12), встановлено, що на території Гарбузівського старостинського округу знаходиться земельна ділянка (пай) [PERSON] , як колишнього працівника КСП "Радянське село". Загальна площа паю - 4,45 га в тому числі рілля - 2,71 га, сіножаті - 0,99 га, пасовища - 0,74 га. також було виділено майно при розпаюванні майнового комплексу. [PERSON] [INFO] померла [INFO] у селі Караван Лебединського району Сумської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 5). До дня смерті [PERSON] проживла та була зареєстрована по [ADDRESS] . разом з нею зареєстрованих осіб не було, що стверджено копією довідки від 08.07.21 за вих. № 1095/12-37 (а.с. 11). За життя [PERSON] 03.12.2021 року склала заповіт, що посвідчений секретарем гарбузівської сільської ради (а.с. 6), яким все належне майно заповіла [PERSON] . Факт того, що померла [PERSON] є свекрухою заявниці стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 10), з якого встановлено, що 15.03.1975 року був зареєстрований шлюб між заявницею та сином померлої [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] , повідомили суду, що проживали з [PERSON] в одному селі, знали її, та [PERSON] , кожна зокрема, ствердили факт того, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружина, тримали господарство. Приїхали в село разом десь в вісімдесятих роках минулого століття і проживали там до смерті. Проаналізувавши докази, представлені заявником, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведено факт спільного проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому є законні підстави для задоволення заяви. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне - 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між померлими [PERSON] та [PERSON] , слід розцінювати як сімейні, оскільки встановлені обставини, які б засвідчували реальність сімейних відносин, які склалися між останніми та факт їх проживання однією сім`єю більше п`яти років. При таких обставинах, та враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт проживання чолоівіка та дружини без реєстрації шлюбу, а встановлення даного факту необхідне заявниці для виникнення майнових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved