Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

До суду з позовом до [PERSON] звернувся [PERSON] за яким просить зобов`язати відповідача спростувати і визнати недостовірною інформацію, щ обула висловлена відносно нього у формі, яка є ідентичною чи наближеною до форми поширеної інформації. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 28.05.2020 року на площі біля будівлі сільської ради в с. Бехтери Голопристанського району Херсонської області за участі сільського голови, депутатів, спеціалістів сільської ради, жителів Бехтерської сільської ради було ініційовано збори громадян. Збори фільмувалися відеоблогером на відеокамеру і були викладені окремим роликом в мережі Youtude на його каналі. Жителі села могли висловитися з приводу земельних питань. Під час обговорення до мікрофона підійшов [PERSON] , у якого з ПСП «Колосок» керівником якого є позивач, орендував земельні ділянки. [PERSON] зі своєю дружиною почали розповідати відверто неправдиві відомості про нього як орендаря. Вони повідомили, що позивач не заплатив їм за орендовану земельну ділянку, знехтував укладеними договорами та обманув їх. Потім [PERSON] звинуватив його у тому, що через позивача у нього стався інфаркт міокарда, при цьому супроводжував свій монолог ненормативною лексикою та образами на його адресу. Він вживав нецензурні слова, лайку, характеризуючи ними особу позивача і стверджуючи, що він у нього вкрав гроші і взагалі обманює багатьох односельців. Наостанок [PERSON] повідомив, що всі їхні звернення та скарги на позивача залишаються нерозглянутими через те, що в нього є «люди на прикритті». Вказані висловлювання супроводжувалось зверхнім тоном та намаганням його принизити в очах односельців. Даний факт був зафільмований на відоекамеру. Вказаними діями, непристойними висловлюваннями, нецензурною лайкою відповідач образив позивача, оскільки спаплюжив його ім`я в присутності односельців та принизив його честь та гідність. Ухвалою від 28.07.2020 року суддею Сіденко С.І. було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10.11.2020 року було задоволено заяву про самовідвід судді Сіденко С.І. Ухвалою від 16.11.2020 року суддею Савчаком С.П. було прийнято справу до свого провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою від 05.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідач в судове засідання 20.04.2021 року на розгляд справи не з`явився та відзиву на позовну заяву не надав. Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву. Представник відповідача відзиву на позовну заяву не надав, позов не визнав та заперечував проти позову посилаючись на те, що відповідач не поширював інформації відносно позивача, не звинувачував його, публічно не виступав. Відповідач здійснював розмову з іншою особою та лише висловлював свою думку, щодо його проблеми. З приводу ненормативної лексики повідомив, що Херсонським апеляційним судом 28.09.2020 року було відмовлено в притягненні відповідача до відповідальності. При цьому відеоролик видалений з мережі Інтернет та позивач не надавав згоди на те, щоб його було викладено в цю мережу. При цьому після проведення судового засідання 20.04.2021 року - закінчення з`ясування обставин у справі і перевірки їх доказами та після оголошення перерви в судовому засіданні до судових дебатів, представником відповідача подано до суду через канцелярію письмові заперечення на позовну заяву разом з копіює постанови Херсонського апеляційного суду від 28.09.2020 року у справі № 654/1949/20. Зазначені письмові заперечення та копію постанови суду в судовому засіданні представник відповідача не надавав. Копія постанови суду в судовому засіданні не досліджувалась. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача та дослідивши докази у справі суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити на підставі наступного. За дослідженим відеозаписом з флеш-носія, як зазначено на конверті в якому він містився з мережі Youtude 28.05.2020 року, при скупчені людей, фізична особа чоловічої статі повідомила, що вони здали землю в оренду [PERSON] . Він кожен рік давав гроші та все було нормально. В цьому році всім людям дав по 12 тисяч, а їм по 4 тисячі, сказавши, що я вас наказую, бо вони вирішили забрати землю. Договір закінчується 25 травня, вони його письмово попередили за рік, що хочуть забрати землю. При цьому він засіяв соняшником, врожай якого збере у вересні і сказав їм, що вони нічого не получать. Фізична особа, яка здійснювала розмову висловила стурбованість, як це вони нічого не получать, при тому, що їм у сільраду слід заплатити по 5 тисяч за землю. Крім того, ця особа повідомила, що у нього є на прикритті люди, оскільки вони написали в прокуратуру і нічого не допомагає. Також, ця фізична особа виловила на адресу [PERSON] нецензурне слово та повідомив, що із-за нього в цієї особи інфаркт міокарда. Крім того, сказав, що [PERSON] без совісті. Крім того, під час цього була присутня особа жіночої статі, яка теж здійснювала певні висловлювання та саме ця особа повідомляла (розповідала), що таких людей як вони багато, люди ображаються за те, що він їм не поплатив. Під час цих висловлювань підійшов позивач, який розповів, що вони отримали по 4 тисячі згідно договору - «хай вони його читають», договір закінчиться та вони заберуть землю, але після закінчення сільгоспроку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. На підставі аналізу зазначених норм слід дійти висновку, що особа має право на спростування відносно неї недостовірної інформації, яка порушує її честь, гідність та ділову репутацію. При цьому саме на цю особу покладається доведення факту поширення інформації, яку вона вважає недостовірною та яка порушує її право на повагу до її гідності, честі та на недоторканність її ділової репутації. А на особу, яка поширила вказану інформацію покладається обов`язок доведення достовірності інформації. Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами - письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Позивачем до суду подано копію електронного доказу з відеозаписом виловлювань певної особи, яка знаходилась в мережі Youtude (Інтернет) на каналі якогось відеоблогера. Зазначена копія електронного доказу не засвідчена електронним цифровим підписом позивача прирівняного до його власноручного підпису. У зв`язку з цим, вказаний доказ не є достовірним доказом на підставі якого можливо встановити здійснення відповідачем поширення відомостей про позивача як орендаря: - не здійснення ним оплати за орендовану земельну ділянку, знехтування ним укладеними договорами, обманом. Поширення відповідачем звинувачень, що через позивача у нього стався інфаркт міокарда, висловлювання відповідачем нецензурними та образливим словами, звинувачень позивача в крадіжці грошей, обманюванні позивачем багатьох односельців, наявності у позивача людей на прикритті. Також, не можливо здійснити і оцінку цих висловлювань. На підставі викладеного, оскільки позивачем не доведено достовірними та допустимими доказами факту поширення інформації, яку він вважає недостовірною та яка порушує його право на повагу до його гідності, честі та на недоторканність ділової репутації, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Крім того, на думку суду щодо нецензурних та образливих висловлювань позивачем неправильно обрано спосіб захисту, оскільки не можливо зобов`язати відповідача спростувати і визнати недостовірною інформацію щодо нецензурних та образливих висловлювань. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесенні позивачем витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 840,80 грн. слід покласти на нього відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed