Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2016 року звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування позову, зазначила, що відповідач по справі, будучи її чоловіком та батьком її малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], з квітня 2016 року, з моменту припинення шлюбних відносин, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання останньої, яка знаходиться на її утриманні та вихованні. На підставі викладеного, просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача в справі але не менше як 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, заздалегідь надавши суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В заяві зазначив про визнання позову. Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, та враховуючи визнання позову відповідачем у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 27 серпня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2011, актовий запис № 677. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 02.04.2013, актовий запис № 412. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обов'язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що відповідач з сім'єю не мешкає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний передбачено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, який працює на посаді заступника начальника дільниці шахти Гвардійська ПАТ "Кривбасзалізрудком", відсутність на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також визнання позову відповідачем, й визначає розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст.ст. 180-183 СК України, зобов`язаний сплачувати на користь позивача на утримання малолітньої дитини: доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 квітня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача [PERSON], яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved