Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" 01.09.2014 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 9499 грн. 22 коп. за кредитним договором № б/н від 19.11.2007 року, а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 19.11.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 26.08.2014 року має заборгованість на загальну суму - 9499 грн. 22 коп. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду, боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку належним чином зібраним по справі доказам, встановив наступне. Згідно з заявою позичальника [PERSON] № б/н від 19.11.2007 року Банк надав останньому строковий кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом - 2,0% на місяць із розрахунку 360 днів у році (що, відповідно, складає 24,00% на рік). Також, відповідач особистим підписом у заяві позичальника № б/н від 19.11.2007 року підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківський послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому на ознайомлення у письмовому вигляді. При укладеннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно з цiєю статтею договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Відповідно до п. 9.12 Умов сторони домовилися, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує належним чином згідно з умовами договору, а тому станом на 26.08.2014 р. утворилася заборгованість в розмірі - 9499 грн. 22 коп., яка складається з наступного (згідно з розрахунком заборгованості): - 1728,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4116,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом - 2964,37 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 440,44 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved