Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

із позовною заявою про визнання за законом права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку загальною площею 3,1704 га, з яких: рілля 2,0951 га, сіножать 2,2267 га, пасовище 0,6875 га, у межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 829475, розташовану на території Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, у суд звернулася [PERSON] до Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті батька [PERSON], померлого 02 березня 2015 року, залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняла, проте оформити право власності на вищевказані земельні ділянки не може з огляду на те, що державний акт на ім'я померлого на ці земельні ділянки був втрачений. Ухвалою Козелецького райнного суду Чернігівської області від 12 листопада 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Відділ Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області. В матеріалах справи міститься: - заява позивача про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог; - заява за підписом сільського голови Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання позовних вимог та розгляду справи за відсутності представника; - заява Відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі Чернігівської області за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 02.03.2015 року. Після смерті останнього приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: 15 липня 2015 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON]. Відповідно до довідки Виконкому Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 30.09.2015 року [PERSON] на день смерті (02.03.2015 року) був зареєстрований та проживав за адресою: вул. Київська (Куйбишева), 236 в с. Євминка Козелецького району Чернігівської області, і мав слідуючий склад сім'ї: проживав один. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті свого батька [PERSON], що підтверджується матеріалами, наданими з нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 22 листопада 2006 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 30 листопада 2005 року № 440 було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 5,02 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробницва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 829475. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі: - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 829475, було встановлено, що фактично загальна площа земельної ділянки становить 5,0093га, з яких: рілля 2,0951 га (кадастровий номер 7422082700:02:001:0372), сіножать 2,2267 га (кадастровий номер 7422082700:02:002:0372), пасовище 0,6875 га (кадастровий номер 7422082700:02:003:0372). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 вересня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422082700:02:002:0372) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 вересня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422082700:02:001:0372) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки площею 2,0951 га за ПП Текіс строком на 10 років; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16 вересня 2015 року за земельною ділянкою (кадастровий номер: 7422082700:02:003:0372) зареєстровані відомості про оренду/суборенду земельної ділянки площею 0,6875 га за ПП Текіс строком на 10 років; відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки.

Outcome: approved