Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку спадкування. В позові вказав, що [INFO] померла його дружина- [PERSON] . У Другій лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №56/2021 на майно померлої. Єдиним спадкоємцем являється позивач. Спадкове майно складається із 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 5310700000:05:085:0024 за вищевказаною адресою, яка знаходиться у спільній сумісній власності із відповідачем. Свідоство про право на спадщину на частину домоволодіння позивач отримав, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу відмовлено, оскільки земельна ділянка кадастровим номером 5310700000:05:085:0024 являється спільною сумісною власністю відповідача та покійної матері позивача. Позивач прохає суд визнати за [PERSON] , право власності на 12/25 часток земельної ділянки кадастровим номером 5310700000:05:085:0024, розташованої у [ADDRESS] , припинивши відповідно право власності на 13/25 її часток, які залишаються у власності відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи без його участі та участі позивача, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла дружина позивача, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з із 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 5310700000:05:085:0024 за вищевказаною адресою, яка знаходиться у спільній сумісній власності із відповідачем. Інші 13/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] належать відповідачу, [PERSON] . У Другій лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №56/2021 на майно померлої, [PERSON] , єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину є позивач. Свідоцтво про право на спадщину на частину домоволодіння позивач отримав, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу відмовлено, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 5310700000:05:085:0024 являється спільною сумісною власністю відповідача та покійної дружини позивача, без визначення часток учасників спільної власності. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його(ії) смерті. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно...». Відповідно до п. 4.20 Глави 10 Розділу II вищезазначеного Порядку "Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього." Відповідно до п. З Глави 7 Розділу І вищезазначеного Порядку "У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса." Право власності спадкодавця [PERSON] , на частку земельної ділянки загальною площею 0,0996 га, передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , підтверджується інформацією з ДРРП на нерухоме майно, проведено державну реєстрацію права власності у ДРРП 29.10.2019, державний реєстратор: Васильченко Валентина Миколаївна, Виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області, реєстраційний- номер об`єкта нерухомого майна: 1950513853107. Із матеріалів справи вбачається, що вищевказана земельна ділянка передана у спільну - сумісну власність: [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] , без визначення часток учасників спільної власності . Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, якщо 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] належали померлій [PERSON] , а 13/15 - [PERSON] , то відповідно 12/25 земельної ділянки з кадастровим номером 5310700000:05:085:0024 за адресою [ADDRESS] належать померлій [PERSON] , а 13/15 - [PERSON] . Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на частину земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved