Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" про стягнення коштів згідно договору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.05.2017 року між нею та ТОВ "АВТО ПРОСТО" було укладено договір № 723154. Дана угода була укладена з метою придбання автомобіля ЗАЗ Sens за ціною 177555 грн. Відповідно до ст. 1 Договору предметом угоди є надання учаснику послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Договір укладається шляхом його підписання сторонами договору та підписання Додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. В день підписання Договору позивач підписала Додаток №1 та № 2 до вказаного договору, згідно якого їй присвоєний порядковий номер - 103, групи - 001266 . Відповідно до вищезазначеного договору [PERSON] . повинна щомісяця сплачувати повні внески. Протягом дії договору позивачем на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти в розмірі 58960,12 гривень. Листом від 31.10.2018 року позивача було повідомлено що згідно з рішенням Постачальника припинено виробництво автомобіля ЗАЗ Sens, та запропоновано інший автомобіль, на що позивач не згодна. Особисто позивач договір не читала, так як погано бачить. Сам договір є об`ємним та надрукований маленьким шрифтом, тому сприймала його зміст зі слів продавця-консультанта. Проте, ані в самому договорі, а ні в додатках до нього не вказані підприємство, з яким відповідач уклав договір на постачання автомобіля, виробник/імпортер та/або дистриб`ютор, а також основні характеристики автомобіля та кінцевий термін дії самого договору. Цю інформацію не надав позивачу і продавець - консультант. В порядку виконання договору позивачем сплачено за період з 22.05.2017 року по 07.11.2018 року періодичні платежі з щомісячною винагородою 58960грн 12 коп. Згідно п. 12.1. та п. 12.1.1.ст. 12 Розділу II Договору, учасник який не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що має повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» у письмовій формі. Сума періодичних платежів, що підлягають поверненню розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної місяці здійснення повернення зазначених внесків, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Але в вище вказаному договорі та додатках до нього взагалі не зазначено вартість автомобіля, тобто дане положення є несправедливим. Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика - будь яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. Відповідно до 4.1 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» продавець, (виконавець, виробник) не повинен включати у договорі із споживачем умови, які є несправедливими. Поняття «несправедливі умови договору» закріплене в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору є несправедливими, якщо в супереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. У листопаді 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору. У грудні 2018 року позивач отримав від ТОВ «Авто Просто» лист, що договір між ними розірваний, а також повідомлено, що строк повернення коштів за угодою не може перевищувати двох років з дня отримання Авто Просто заяви про дострокове розірвання договору. Враховуючи викладене позивач вважає, що згаданий договір був укладений під впливом обману із застосуванням не чесної підприємницької практики, договір не відповідає її внутрішній волі в момент укладення та на даний час, а тому просить стягнути на її користь кошти в розмірі 58960,12 гривень, які сплачені за договором. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 08 червня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Також згідно наданого відзиву просив позов залишити без задоволення, посилаючись на наступне. Так, умови надання позивачеві послуг на підставі Договору та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в Договорі та Додатках до неї, а тому, відповідач вважає, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 22.05.2017 року між ТОВ «Авто просто» та [PERSON] було укладено договір № 723154. Предметом даного договору є надання Учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак. Укладений між ТОВ «Авто просто» та позивачем Договір складається з основного тексту Договору, Додатку №1 та Додатку №2. Додатки підписані сторонами і є невід`ємною частиною Договору. Вартість автомобіля ЗАЗ Sens згідно з додатком №1 становить 177555 гривень. Договір містить опис послуг, що надаються ТОВ «Авто просто». Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору. Тобто, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем. На виконання договору позивач сплатив 58960 гривень 12 копійок, що підтверджується копіями квитанцій, доданих до матеріалів справи. Листом від 31.10.2018 року позивача було повідомлено що згідно з рішенням Постачальника припинено виробництво автомобіля ЗАЗ Sens, та запропоновано інший автомобіль. На зазначену пропозицію позивач не погодилася і 20.11.2018 року направив відповідачу заяву про розірвання договору. Згідно листа ТОВ «Авто Просто» від 03.12.2018 року [PERSON] повідомлено, що договір між ними розірвано згідно ст.3 Розділу І Договору (право позивача достроково розірвати договір) та ст.12, п.12.1 Розділу ІІ в якому також повідомлялось, що поверненню підлягатимуть періодичні платежі, розраховані у відповідності до положень ст.12, п.12.1.1. Розділу ІІ Договору . Позивач не оспорювала підстави розірвання укладеного договору між нею та відповідачем. У силу статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Договір, укладений між [PERSON] і ТОВ «Авто просто» розірвано за заявою позивача. Статтею 12 договору сторони визначили право на розірвання договору та наслідки його розірвання. Зокрема, згідно з пунктом 12.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що зобов`язаний повідомити ТОВ «Авто просто» у письмовій формі. Сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, з урахуванням положень, викладених у статті 12 п.12.1.1 договору. У відповідності до положень ст.12, п.12.1.2 Розділу ІІ договору максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п.12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання Авто Просто заяви про розірвання договору Що стосується доводів позивача, що відповідач ввів його в оману та здійснював по відношенню до нього нечесну підприємницьку діяльність, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII) містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Закон України «Про захист прав споживачів» установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. Укладена угода в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати. За положеннями частини першої, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України). Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Судом встановлено, що під час укладення договору № 723154 від 22.05.2017 року позивач отримала примірник договору та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто». Відповідно до статті 19 договору підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами його умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору і додатків до нього, що засвідчив своїм підписом. Позивач погодилася з умовами договору, підписавши його та вчиняючи дії на його виконання. Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з частиною п`ятою статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям фінансова послуга розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 02 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» (набрав чинності 08 січня 2012 року) внесено зміни до частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено пунктом 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у груп, відповідно до якого було укладений договір, а не п.5 ч.1 ст.4 цього закону, як вважає позивач. ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо придбання товарів у групах у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Умови укладеного договору та додатки до нього містять детальний опис послуг, що надаються ТОВ «Авто Просто» , із визначенням поточної ціни автомобіля та інших платежів, порядку зміни ціни, вибір марки та моделі автомобіля і процедури його отримання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до умов п. 12.1.2 Розділу ІІ укладеного між сторонами договору поверненню підлягають сплачені внески. Підписання угоди та додатків до неї свідчить про факт ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма умовами та її змістом і додатків до неї. ТОВ «Авто Просто» не порушувало норми Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем не доведено, що відповідачем було веденого його в оману та здійснення по відношенню до нього нечесної підприємницької діяльності, умови укладеного договору визначені з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, [PERSON] мала можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору. Також відсутні докази ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань після розірвання договору про надання послуг, оскільки позивач не довів, що настала подія - на отримання коштів (минуло понад два роки з дня отримання заяви відповідачем про розірвання договору), внаслідок якої у ТОВ «Авто Просто» настав обов`язок виконання зобов`язання перед ним. Тобто подія, яка відповідно до умов договору дає позивачу право вимоги, ще не настала, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed