Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 24 листопада 2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R52120158197В від 24.11.2011 року, згідно умов якого останньому було надано кредит в сумі 54810,00 грн. у вигляді безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, вказаний у письмовій заяві зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0% річних. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 26.08.2014 року у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 57773 грн. 03 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі. Як на підставу своїх вимог посилається на ст. ст. 3, 15, 109, 118-119, 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 536, 610, 625, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечува проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач 31.10.2014 року та 03.12.2014 року в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суду не повідомив. На підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов такого договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, 24.11.2011 року між ПАТ "ВТБ Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № R52120158197В (а.с.7-11). Умовами укладеного кредитного договору передбачено, що банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в договорі, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені договором. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а саме: надав кошти в розмірі передбаченому умовами договору, що підтверджується меморіальним ордером № 34833 від 24.11.2011року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплаті процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. П. 7.1. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та/або сплаті відсотків за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 26.08.2014 рік склала 57773,03 грн., а саме: 40399,84 грн - сума заборгованості за кредитом; 5493,36 грн. - сума заборгованості за відсотками; 7486,98 грн. - пеня по кредиту; 4392,85 грн. - пеня по відсоткам. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 53328 грн. 18 коп. - (40399 грн. 84 коп. - сума заборгованості за кредитом; 5493 грн. 36 коп. - сума заборгованості за відсотками; 7486 грн. 98 коп. - пеня по кредиту). Позовним вимогам в частині стягнення пені по відсоткам відмовити за недоведеністю позивачем. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовниз вимог. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial