Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

З позову вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , брат позивача, після його смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3.44 га, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та належала [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] . Єдиним спадкоємцем за законом на вказану спадщину являється позивач [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона у встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк, не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові вказує, що вище вказаний шестимісячний строк, встановлений законодавством України вона пропустила з поважної причини в зв`язку з тим, що [PERSON] помер у [ADDRESS], на даний час АРК відноситься до окупованої території і свідоцтво про смерть, яке видане органами державної влади АРК не визнається на території України, а тому [PERSON] змушена була звертатися з позовом до суду для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , яке передбачене чинним законодавством України. В зв`язку з вище викладеним позивач звернулася до суду і просила суд ухвалити рішення, яким причину пропуску нею строку встановленого для прийняття спадщини визнати поважною та визначити їй додатковий строк тридцять днів для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 01.03.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.04.2019 року призначено по справі судовий розгляд. В судове засідання сторони не з`явились від позивача [PERSON] та її представника [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, представник відповідача Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12,ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Охтирка Сумської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,5). [PERSON] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] помер [INFO] в смт Чорноморське , Чорноморський район АРК ( а.с.8-9). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.11.2018 року встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] [INFO] в смт Чорноморське , Чорноморського району, Республіки Крим ( а.с.10-12). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3.44 га, яка розташована на території Удовиченківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] ( а.с.13). З повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори від 13.03.2019 року за № 142/01-16 вбачається, що після померлого [PERSON] [INFO] спадкова справа не заведена, претензії від кредиторів не надходили. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Ч Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, бере до уваги те, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини позивач не могла отримати свідоцтво про смерть останнього, оскільки [PERSON] помер на окупованій території, а тому позов слід задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved