Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат на дитину. Вказала, що відповідач є батьком дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей, однак, коштів на їх утримання не надає. Вказує, що їй вкрай важко одній утримувати дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначила, що відповідач працює та отримує заробітну плату. Відповідно до довідки Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні син [PERSON] із вродженою церебральною кістою та правобічним геміназером, затримкою психомовного розвитку потребує періодичного лікування, на яке витрачається біля 4000-5000 гривень. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання синів у розмірі однієї другої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цією заявою і до досягнення дітьми повноліття, стягнути із відповідача додаткові витрати повязані із хворобою сина [PERSON] по 400 гривень щомісячно. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру серії ЖТ №30064 від 26.06.2017 та витягу з договору №61-1 про надання правової допомоги від 14.06.2017 надав суду письмову заяву вх.№4033 від 04.07.2017, в якій просив справу розглянути без їхньої участі. Позовні вимоги відповідач визнав частково. Просив стягувати одну третю частину всіх видів заробітку на двох дітей. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину просив відмовити в звязку з відсутністю доказів, що можуть підтвердити наявність таких витрат. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про народження, виданого 31.10.2013 встановлено, що 15.10.2013 в м. Ямпіль Вінницької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Із копії свідоцтва про народження, виданого 31.10.2013 встановлено, що 15.10.2013 в м. Ямпіль Вінницької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] Із копії повідомлення Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні, історія хвороби №2344, рішення обласної лікувально-консультативної комісії №126 від 02.03.2017 встановлено, що дитина [PERSON], [INFO] хворіє і потребує лікування. Із копії довідки, виданої ФОП [PERSON] встановлено, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 18.03.2016 та займає посаду слюсаря, посадовий оклад становить 3200 гривень, заробітна плата з вересня 2016 року по лютий 2017 року складає 6660 гривень 81 копійка. Із копії форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №126 від 02.03.2017 встановлено, що [PERSON], [INFO] встановлено інвалідність з 2015 року. Із повідомлення Вінницької обласної державної адміністрації вих. №01 від 03.09.2015 встановлено, що дитину-інваліда [PERSON], [INFO] направлено на лікування з 07.09.2015 по 19.09.2015. Із копії виписки з історії хвороби [PERSON] встановлено, що [PERSON], [INFO] рекомендовано спостереження невролога, педіатра по місцю проживання, ЛФК за методикою центру, масаж (курсово), вело тренування, плавання, гідрокінезотерапія, іппотерапія. Повторний курс лікування. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своїх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання дітей, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є малолітні діти, дитина-інвалід та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоровя. Відповідач має постійний дохід, і ця обставина визнана сторонами та підтверджена письмовими доказами, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Суд вважає суму аліментів одна третя всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дітей, придбання необхідних товарів для дітей цього віку. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 26.05.2017 за вхід.№3267, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 26 травня 2017 року. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При вирішенні питання про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить із того, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, потребує постійного лікування та придбання медичних препаратів, на що необхідно значні кошти, а тому суд вважає необхідним стягнути додаткові витрати на лікування дитини щомісячно у твердій грошовій сумі по 400 гривень. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. В іншій частині позовних вимог суд має підстави відмовити, як таких, що заявлені необґрунтовано. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за подання заяви про стягнення аліментів та 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на лікування дитини. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 185 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial