Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Перший заступник прокурора міста Харкова звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до [PERSON], [PERSON], треті особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому, позивач просив визнати недійсним правочин, вчинений у формі договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] від 04.04.2014 р., витребувати майно - квартиру [ADDRESS] від [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що перевіркою додержання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» при здійсненні реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: на квартиру [ADDRESS], проведеною прокуратурою м. Харкова, встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку прийнято 04.04.2014 р. о 12 год. 05 хв. 26 сек, за р.н. № 6126049. Вказану заяву подав [PERSON] з переліком документів, поданих для проведення державної реєстрації. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] прийнято рішення №12179295 від 04.04.2014 - провести державну реєстрацію права та їх обтяжень - права, власності (форма власності: приватна, розмір частки: 1 квартира [ADDRESS]) на суб'єкта: [PERSON] У подальшому приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 04.04.2014 р. посвідчено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] згідно якого продавець - [PERSON] передав у власність покупцю - [PERSON] вищезазначену квартиру. 18.04.2014 приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] посвідчено договір купівлі - продажу квартири по вищевказаному адресу, укладений між [PERSON] та [PERSON] згідно інформації КП «Харківське міське БТІ» №680/3 від 28.07.2014 року довідка за №311278 на ім'я [PERSON] для подання нотаріусу на запит від 03.04.2014 за №89/01-16 на вищевказану квартиру не видавалася, запит до підприємства від нотаріуса не надходив, замовлення на обстеження квартири та видачу довідки для подання нотаріусу в КП «Харківське міське БТІ» не оформлялося. Нотаріус [PERSON] із запитом від 03.04.2014 за №89/01-16 по вищевказаній квартирі до КП «Харківське міське БТІ» не зверталася. Начальник технічного відділу Дзержинського району підприємства [PERSON] та інженер 25 відділу [PERSON] (вказані, як особи, що підписували довідку КП «ХМ БТІ» від 04.04.2014) на дату 04.04.2014 року в КП «Харківське міське БТІ» не працювали. Також, прокуратурою м. Харкова встановлено, шо [PERSON]. [INFO] помер [INFO], про що свідчить лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2014 та актовий запис про смерть №17102 від 28.12.2013. [PERSON] помилково похований під прізвищем [PERSON], що слідує з листа Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області від 24.07.2014 № 21/53/0. За фактом його смерті внесено відомості до ЄРДР за № 12013220470006609 від [INFO] р. В зв*язку з вказаними обставинами Перший заступник прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звенувся до суду У судовому засіданні представник позивача прокурор прокуратури Харківської області [PERSON] підтримала вимоги позову, просила суд їх задовольнити та надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судовому засіданні представник позивача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради [PERSON], який діяв на підставі довіреності, підтримав вимоги позову, просив суд їх задовольнити та надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Також представником було надано письмові пояснення, згідно яким представник визнав позов та вказав, що перевіркою додержання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» при здійсненні реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: на квартиру [ADDRESS], проведеною прокуратурою м. Харкова, встановлено, що державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку прийнято о 12 год. 05 хв. 26 сек. за р.н. № 6126049. Вказану заяву подав [PERSON] з переліком документів, поданих для проведення державної реєстрації. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] прийнято рішення №12179295 від 04.04.2014 - провести державну реєстрацію права та їх обтяжень - права власності (форма власності: приватна, розмір частки: 1 квартира [ADDRESS]) на суб'єкта: [PERSON] У подальшому приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 04.04.2014 посвідчено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] згідно якого продавець - [PERSON] передав у власність покупцю - [PERSON] вищезазначену квартиру. У подальшому спірна квартира відчужувалась ще раз, а саме: на підставі договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] від 18.04.2014 та 18.04.2014 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] надано [PERSON] витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію з права власності. Оспорюваний правочин та вимога витребувати квартиру стосуються одного предмету - нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS]; обрані способи захисту (сформульовані позовні вимоги) спрямовані на досягнення єдиної мети - захист права власності на вказане майно. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надали. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засіданні не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вирішити справу на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засіданні не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, вирішити справу на розсуд суду. Також надала свої письмові пояснення через свого представника [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, згідно яким приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 18.04.2014 р. був посвідчений оскаржуваний правочин - договір купівлі-продажу спірної квартири між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] Перед посвідченням цього правочину приватний нотаріус ХМНО [PERSON] у строгій відповідності до приписів законодавства України отримала від продавця правоустановчий документ на нерухоме майно - оригінал договір купівлі-продажу квартири, посвідченого 04.04.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], відповідно до п.1.7. - долучила витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належність квартири, що є предметом правочину, продавцю [PERSON], відповідно до п. 1.9 - з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчужуваною квартирою отримала від продавця довідку про склад сім'ї житлово-експлуатаційної організації. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачі та, зі згоди позивачів, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за законом і за заповітом, усунення їх права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяви про визнання спадщини від умерлою. Спадщина, визнана судом від умерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Викладене є підставою для звернення прокурора до суду з позовом про визнання спірних правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння. Перевіркою додержання вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" при здійсненні реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: на квартиру [ADDRESS] проведеною прокуратурою м. Харкова, встановлено наступне. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS], та документів, поданих для проведення державної реєстрації, прийняту 04.04.2014 о 12:05:26 за р.н. № 6126049, яку подав [PERSON], прийнято рішення №12179295 від 04.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за суб'єктом: [PERSON] (а.с.21). 04.04.2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] було посвідчено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] згідно якого продавець - [PERSON] передав у власність покупцю - [PERSON] вищезазначену квартиру. (а.с.18) Як вбачається з п. 2 зазначеного договору вказано, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Простір» №13 від 17.12.1993 р., зареєстрованої в КП «ХМ БТІ» - реєстраційне посвідчення від 20.12.1993, запис в реєстраційній книзі № 56053 за р.н. 57053. Право власності на нерухоме майно зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданим [PERSON], приватним нотаріусом ХМНО Харківської області 04.04.2014, індексний номер витягу 20013851, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 331156563101. 04.04.2014 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] розглянуто заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що подана [PERSON], яку зареєстровано у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.04.2014 о 12:19:35 за р.н.6126569 та прийнято рішення №12180066 від 04.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за [PERSON] (на момент прийняття реєстратором вказаного рішення №12180066 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно вказано інформацію про державну реєстрацію права власності на вищевказану квартиру 04.04.2014 о 12:05:26, підстави виникнення: довідка ЖБК «Простір» № 13 від 17.12.1993). 04.04.2014 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] надано [PERSON] витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 20015821 (а.с.22). У вищевказаному витязі зазначено, що [PERSON] (паспорт громадянина України, серія та номер: МТ 043331, виданий 08.04.2009 Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області) є власником квартири [ADDRESS]. 18.04.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири по вищевказаній адресі, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). 18.04.2014 р. о 14:15:12 державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту за р.н. № 6328772, яку подав [PERSON] на квартиру, та документів, поданих для проведення державної реєстрації прийнято рішення №6328772 від 18.04.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищевказану квартиру за суб'єктом: [PERSON] 18.04.2014 р. приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] надано [PERSON] витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 20727891 (а.с. 23). У вищевказаному витязі зазначено, що [PERSON] (паспорт серія та номер: [NUMBER], виданий 19.11.2005 Нижнігірським РВ ГУ МВС України в АР Крим) є власником квартири [ADDRESS]. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи КП «Харківське міське БТІ» № 70325/26197 на квартиру [ADDRESS], інформації КП № 652/3 від 22.07.2014, реєстраційне посвідчення про право власності на квартиру [ADDRESS] видане КП «Харківське міське БТІ» 10.08.1993 на ім'я [PERSON], згідно довідки ЖБК «Простір» від 17.02.1993, номер реєстраційного запису 56053 (а.с. 24, 25). Відповідно до інформації КП «Харківське міське БТІ» №680/3 від 28.07.2014 р. довідка за №311278 на ім'я [PERSON] для подання нотаріусу на запит від 03.04.2014 за №89/01-16 на вищевказану квартиру не видавалася,, запит до підприємства від нотаріуса не надходив, замовлення на обстеження квартири та видачу довідки для подання нотаріусу в КП «Харківське міське БТІ» не оформлялося. Нотаріус [PERSON] із запитом від 03.04.2014 за №89/01-16 по вищевказаній квартирі до КП «Харківське міське БТІ» не зверталася. Начальник технічного відділу Дзержинського району підприємства [PERSON] та інженер 25 відділу [PERSON] (вказані, як особи, що підписували довідку КП «ХМ БТІ» від 04.04.2014) на дату 04.04.2014 в КП «Харківське міське БТІ» не працювали. Проведеною прокуратурою м. Харкова перевіркою та вивченням матеріалів інвентаризаційної справи КП "ХМБТІ" на вищевказану квартиру встановлено, що власником квартири [ADDRESS] був [PERSON], що був зареєстрований у вказаній вище квартирі з 15.01.1991 по день смерті - [INFO] (актовий запис про смерть №4975 від [INFO]) на підставі обмінного ордеру на житлове приміщення №10561. Також, прокуратурою м. Харкова встановлено, що [PERSON]. [INFO], помер [INFO], про що свідчить лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2014 та актовий запис про смерть №17102 від 28.12.2013. [PERSON] помилково похований під прізвищем [PERSON], що слідує з листа Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області від 24.07.2014 № 21/53/0. За фактом його смерті внесено відомості до ЄРДР за № 12013220470006609 від [INFO] р. Так, згідно з актовим записом про смерть № 1975 від [INFO] [PERSON] помер [INFO]. Лікарське свідоцтво про смерть № 371с від [INFO], видане ф-л № 2 ХОБСМЕ. За фактом смерті [PERSON] [INFO] внесено відомості до ЄРДР за №12013220490006254 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, [PERSON]. [INFO], помер [INFO], про що свідчить лист Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 24.01.2014 та актовий запис про смерть №17102 від 28.12.2013. [PERSON] помилково похований під прізвищем [PERSON], що слідує з листа Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області від 24.07.2014 № 21/53/0. За фактом його смерті внесено відомості до ЄРДР за № 12013220470006609 від [INFO] р. (а.с. 28) Зазначеними незаконними діями приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] спричинено тяжкі наслідки, а саме незаконне вибуття квартири з власності територіальної громади м. Харкова в особі уповноваженого органу - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яка станом на 04.04.2014 становила 290000, 00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. 214 КПК України, вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до ст. 215 ЦК України недійсний правочии - це правочин, що не відповідає вимогам закону. Він породжує не ті права і обов'язки, яких бажали його учасники, а правові наслідки, котрі прямо передбачені у законі. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Так, відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до Цивільного кодексу України усі фізичні особи мають цивільну правоздатність (ст. 25 ЦК України). Для визнання осіб суб'єктами цивільного права необхідна наявність цивільної правосуб'єктності, тобто їхньої право- та дієздатності. Правоздатність у фізичної особи виникає від дня народження і припиняється з її смертю (або з оголошенням її померлою). Дієздатність фізичної особи - це здатність особи своїми діями набувати цивільні права, самостійно їх здійснювати та створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Тобто, за змістом цивільного законодавства дієздатною може бути лише жива особа. Однак, в момент вчинення правочину, а саме укладання договору купівлі-продажу від 04.04.2014 як [PERSON] був померлим, що свідчить про відсутність у нього цивільної право - та дієздатності. Відповідно до вимог ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Однак, укладення правочинів у вигляді договорів купівлі-продажу від 04.04.2014 та, відповідно, від 18.04.2014 не могло відповідати внутрішній волі власника спірної квартири - [PERSON], оскільки ця ознака правочину є притаманною лише живій особі. Окрім цього, ч.5 ст.203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Всупереч вказаному положенню, укладення вказаних правочинів не могло бути спрямоване на реальне настання наслідків, оскільки неправомірні дії [PERSON] були спрямовані на досягнення наслідків, що суперечать вимогам чинного законодавства. Таким чином, враховуючи, що в ході проведення перевірки встановлено, що правочини, вчинені від імені [PERSON] по підробним документам, вже після її смерті, є недійсними, то суду визнає договір купівлі-продажу від 4 квітня 2014 року за адресою [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] не дійсним. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі Постанова) судам роз'яснено, що не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 1 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.3 ЦК України). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ст. 15 ЦПК України). Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України можливість витребувати майно від добросовісного набувача є за наявності у діях власника майна волі на передачу майна. За змістом наведеного майно, яке вибуло з володіння власника на підставі договору, який в подальшому рішенням суду визнано недійсним, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Оскільки рішенням Фрунзенського районного суду був визнаним недійсним договір купівлі-продажу від 4 квітня 2014 року за адресою [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1343, то суд вважає, що майно вибуло з володіння власника поза його волею й він має право витребувати його від добросовісного набувача за правилами статті 388 ЦК України. Ураховуючи те, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04 квітня 2014 року визнано судом недійсним і підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, особа зобов'язана повернути майно. Отже, відповідно до вимог статей 330, 388 ЦК України та враховуючи роз'яснення, викладені у п. 10 Постанови, власник має право витребувати спірне майно у відповідача як таке, що вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. Але як вбачається з матеріалів справи позивач, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, не є власником майна. Крім того, суду не надано рішення суду про визнання квартири [ADDRESS] відумерлою відповідно до ст. 1277 ЦК України З урахуванням наведеного, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідності відмовити у задоволенні вимог про витребування зазначеного майна. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню На підставі наведеного,

Outcome: partial