Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Управління соціального захисту населення ЗМР по Комунарському району, відповідно до якої остання просить суд стягнути з відповідача на користь позивача нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з 26.09.2011 по 30.06.2020 на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 року у розмірі 17197,68 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначила, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 по справі № 2а- 4990/2011 позовні вимоги [PERSON] задоволено зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення по Комунарському району Запорізької міської ради здійснити нарахування та виплату позивачу відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 рік у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент виплати за рахунок коштів Держави бюджету України з урахуванням проведених виплат. Постанова набрала законної сили 26.09.2011 р. Рішення суду не виконувалось протягом 9 років, і лише 30.06.2020 р. [PERSON] отримала суму компенсації в розмірі 8 855,55 грн., нарахованої на виконання Постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13.09.2011 по справі №2а-4990/2011. Оскільки відповідач своєчасно не виплатив позивачеві вказану суму, позивач, посилаючись на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, просила стягнути з відповідача інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 26.09.2011 року по 30.06.2020 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 р. у справі № 2а-4990/2011 загальним розміром 17197 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2020 року прийнято позовну заяву призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи право на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 9-10). Копію ухвали від 13.10.2020 року, копію позовної заяви з матеріалами позову, направлено відповідачу за місцем його реєстрації, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Однак, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач, будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 року у справі № 2а-4990/2011 адміністративний позов [PERSON] задоволено, внаслідок чого: зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення по Комунарському району Запорізької міської ради здійснити нарахування та виплату [PERSON] відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічної допомоги на оздоровлення за 2010-2011 рік в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат на момент виплати за рахунок коштів Державного бюджету України з урахуванням проведених виплат. Постанова набрала законної сили 26.09.2011 року. Згідно виписки по картковому рахунку з обслуговування клієнтів, вбачається, що [PERSON] було здійснено зарахування коштів у розмірі 8945 грн. на виконання постанови суду від 13.11.2011 року по справі № 2а-4990/2011, комісія становить 89,45 грн., у зв`язку з чим, [PERSON] отримала 8855,55 грн. Отже, предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання, а саме виплати грошових коштів, нарахованих на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2011 року (№2а-4990/2011). Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5ЦК України). З огляду на зазначене, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц). [PERSON] заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих інфляційних втрат 14868,68 грн. та трьох процентів річних 2329 грн. за період з 26.09.2011 року по 30.06.2020 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 року, у загальній сумі 8855,55 грн. Відповідно до статті 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-Х11 «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державним комітетом статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону(стаття 4). Інфляційне збільшення боргу рахується за формулою: сума боргу *процент інфляції. Згідно з наданого позивачем розрахунку з врахуванням індексів інфляції сума інфляційних втрат за вказаний період дорівнює 14868,68 грн. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою 3% * сума боргу * кількість прострочених днів) /365 (кількість днів у році). Згідно з наданого позивачем розрахунку розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача за невиконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 року складає 2329 грн. Згідно з ч. 1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем у справі розрахунки позивача не спростовані, власні розрахунки не надані, а тому відсутні підстави для неврахування розрахунків позивача, викладених в позовній заяві. Таким чином, з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району на користь [PERSON] підлягає стягненню нараховані інфляційні втрати у сумі 14868,68 грн. та три відсотки річних 2329 грн. за період з 26.09.2011 року по 30.06.2020 року на суму заборгованості, нарахованої на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 року по справі №2а-4990/2011. Крім того, оскільки на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved