Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Кредитна спілка "Гедеон" звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №ДК16-00045 від 20.07.2007 року, у сумі 34 948,80 грн., яка складається з наступного: 10 800 грн. - заборгованість за кредитом, 22 680 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1468,80 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного кредитного договору [PERSON] 20.07.2007р. отримав кредит у розмірі 10 800 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 20.08.2008 року. У забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №ДК16-00045/200707 від 20.07.2007р., згідно якого останній поручився перед кредитором за належне виконання позичальником зобов'язань по виконанню умов кредитного договору у тому ж порядку, що і позичальник. Проте [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, за ним числиться заборгованість у вищевказаній сумі, яку позивач просить стягнути з відповідачів. Також позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 349,50 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги по тих же підставах. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволені позову відмовити через сплив позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що між сторонами 20.07.2007 р. був укладений кредитний договір №ДК16-00045, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 10 800 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 20.08.2008 року, повернення кредиту здійснюється згідно графіку. Пунктом 5.1. договору передбачено, що у випадку порушення позичальником графіку виплат спілка має право нараховувати за весь період дії договору та прос рочки відсотки у подвійному розмірі (а.с.8-9). Згідно додатку №1 до договору - графіку погашення позичальник зобов'язаний був одноразово оплатити проценти у сумі 3 792 грн., а також щомісячно по 900 грн. в рахунок погашення тіла кредиту (а.с.10). У забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №ДК16-00045/200707 від 20.07.2007р., згідно якого останній поручився перед кредитором за належне виконання позичальником зобов'язань по виконанню умов кредитного договору у тому ж порядку, що і позичальник. Відповідачі у судовому засіданні надали квитанції, згідно яких [PERSON] оплатив 20.07.2007р. проценти за користування кредитом у сумі 3 792 грн., а також проводив оплати за договором 30.08.2007р. у сумі 900 грн. та 27.05.2009р. у сумі 4278,91 грн. Представник позивача у судовому засіданні погодився з частковою оплатою відповідачем заборгованості за договором, пояснивши, що в Кредитній спілці "Гедеон" була відсутня інформація про дані оплати. Отже відповідачем своєчасно були оплачені проценти за договором та частково погашена сума заборгованості за кредитом, сума, що залишилась не погашеною, становить 5 621, 09 грн., з даною сумою заборгованості погодився представник позивача у судовому засіданні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заперечуючи проти позову, відповідачі вказували на те, що сторони заключили договір у 2007 році, позивач звернувся до суду лише у 2013 році, та наполягали на застосуванні судом позовної давності. Представник позивача у судовому засіданні просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, вказуючи, що у березні 2010 року офіс позивача було зачинено через зникнення голови правління, фактично діяльність спілки припинилась, в подальшому відносно голови правління було порушено кримінальну справу, в рамках якої була вилучена вся документація, у тому числі даний кредитний договір, 29.12.2011р. було обрано нового голову правління, кредитний договір було направлено слідчим на адресу голови правління спілки лише 09.08.2013р., отже, через відсутність договору позивач не мав можливість своєчасно звернутися до суду. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючі, що остання оплата за кредитним договором була проведена позивачем 27.05.2009р., саме з цієї дати слід обчислювати позовну давність. Даний позов пред'явлено до суду 15.11.2013р., тобто з пропуском строку позовної давності. Частинами 4 та 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Повідомлені представником позивача причини пропуску строку позовної давності на думку суду не є поважними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що нового голову правління КС «Гедеон» було обрано 29.12.2011р., а з клопотанням до слідчого про видачу копій кредитних договорів він звернувся лише у 08.08.2013р., доказів на підтвердження того, що до 27.05.2012р. (кінцева дата строку позовної давності) позивач звертався до правоохоронних органів з приводу отримання кредитного договору, але йому було відмовлено в цьому, суду не представлено. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідно відмовити у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed