Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Заявниця 12.06.2020 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] , її чоловік, про що 24.11.1990 року Супрунівською сільською радою Полтавського району Полтавської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Вона із [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1978 року і до 10 лютого 1988 року, що підтверджується витягом з ДРАЦС про шлюб від 26.02.2020 року. Хоча подружжя розірвало шлюб, але вони продовжували проживати разом і вести спільну господарську діяльність як сім`я, виховувати двох спільних дітей. Довідка Супрунівської сільської ради від 02.03.2020 року є доказом того, що до дня смерті [PERSON] з ним проживала [PERSON] із дітьми. Фактично проживаючи разом із спадкодавцем в [ADDRESS] , заявниця не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як за умовою ст. 549 ЦК УРСР вона фактично прийняла спадщину шляхом управління спадковим майном. Про факт проживання однією сім`єю можуть підтвердити їх син та [PERSON] - [PERSON] та сусідка заявниці - [PERSON] , які є безпосередніми свідками того, що подружжя [PERSON] після розлучення проживали разом однією сім`єю без будь-яких змін у сімейних стосунках. Так як вона є спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину після [PERSON] , то у неї не було необхідності відразу оформлювати спадщину так як вона їй належить за законом. Але, на даний час виникла необхідність оформлення правовстановчих документів на спадкове майно. До складу спадкового майна після померлого [PERSON] входить житловий будинок в [ADDRESS] . З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом вона звернулась до Полтавської районної державної нотаріальної контори із документами на майно. 21 травня 2020 року нотаріусом у відповідь на дане звернення було складено довідку, якою повідомлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалася. Інформація про наявність спадкоємців відсутня. Це позбавляє можливості нотаріуса розглядати питання щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, для нотаріуса необхідно встановити, що на час смерті заявниця і спадкодавець перебувати у фактичних шлюбних відносинах. Про зміну прізвища заявниці з [PERSON] на теперішню [PERSON] свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 26.02.1993 року, копія якого додається. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути : довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, що свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру, тощо. Також, це можуть бути : свідоцтво про смерть одного з "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого ( чеки, квитанції, свідоцтва про право власності ); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з якої вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 ( справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» ) визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодесу. Прохала встановити факт проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу [PERSON] ( ідентифікаційний номер - [NUMBER] ) та [PERSON] в період з 10 лютого 1988 року по день його смерті - [INFO] . В судове засідання сторони у справі не з`вилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де представник заявниці - адвокат Савчук О.В. ( а. с. 11-12 ) заяву про встановлення факту підтримав, надавши можливі докази на її підтвердження ( а. с. 20 ). Представник заінтересованої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори прохав розглянути справу без його участі, не висловив заперечень щодо заяви про встановлення факту ( а. с. 19 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявних матеріалах справи. Судом встановлено всі обставини, на які заявник послався в заяві та вони повністю доводяться матеріалами справи та письмовими поясненнями свідків на а. с. 5 - 10, 21-25 . Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується заява, вважає, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, так як встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення своїх спадкових прав на майно, заявник довів даний факт і діючим законодавством не визначено іншого порядку його встановлення.

Outcome: approved