Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Магерівська селищна рада Жовківського району Львівської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай), площею 1,21 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, право на який [PERSON] мала відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 02.02.1996 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона народилася в селі Погарисько, Жовківського району Львівської області, але проживає в с. Зубейки, яке раніше відносилося до Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області, а тепер до Магерівської селищної ради. Її батьками були [PERSON] та [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Зазначає, що мати, [PERSON] , працювала і була членом колективного сільського гоподарства , а тому мала право приватної власності на земельну частку (пай). Підліссянська сільська рада, на території якої знаходилась земельна ділянка, 30.03.1994 року прийняла рішення № 33 про передачу матері у приватну власність земельної ділянки площею 1,21 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, на підтвердження чого мамі було видано сертифікат серії [NUMBER] зразка Львівської області, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів 02.02.1996 року під № 397. Зазначає, що у зв`язку з тим, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) не зберігся, тому селищна рада на підтвердження цього видала довідки № 1509, 1510 . Позивач стверджує, що у зв`язку із змінами в законодавстві мамі необхідно було отримати (обміняти) в Жовківській районній державній адміністрації сертифікат на право на земельну частку (пай) старого зразка на сертифікат єдиного зразка для України, проте вона чомусь цього не зробила. Вказує, що її мама, [PERSON] , померла [INFO] , а батько, [PERSON] помер [INFO] , що засвідчується свідоцтвами про смерть серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно. До спадкоємців першої черги по закону, як зазначено в статті 1261 ЦК України належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. До спадщини після смерті матері відноситься її право на земельну частку (пай) і вона, як дочка, відноситься до спадкоємців першої черги по закону, а тому зверну\-лася в Жовківську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Стверджує, що її заява була внесена в спадковий реєстр за номером 64086857, однак Жовківською державною нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документа, тобто сертифіката на право власності на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 801 від 12.10.1995 року. Крім того зазначає, що Жовківська районна державна адміністрація Львівської області, в обов`язки якої у відповідності до п. 5 Указу Президента України № 720/95 входить видача та реєстрація таких сертифікатів, який належив її матері, відмовила у видачі сертифіката нового зразка на ім`я померлої мами. Отже своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування вона може захистити лише в судовому порядку, а тому звернулася в суд з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак з Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання, з якого вбачається, що вони просять справу розглядати без участі їх представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, крім того подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як від відповідач Жовківська районна державна адміністрація Львівської області не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай), виданого Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області за № 1509 від 24.04.2019 року вбачається, що гр. [PERSON] , жительці с. Зубейки, на підставі рішення Підліссянської сільської ради від 30.03.1994 року № 33 було видано сертифікат на середню земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 02.02.1996 року, площею 1,21 га. Даний сертифікат зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) за № 397 від 02.02.1996 року. З довідки № 1510, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 24.04.2019 року, вбачається про те, що земельна ділянка площею 1,21 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного селянського господарського виробництва- пай, яка належала померлій [INFO] [PERSON] відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 02.02.1996 року, розташована на території Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 26.02.2019 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що 25.01.1999 року складено відповідний актовий запис № 2 у Виконавчому комітеті Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 15.03.2019 року вбачається, що позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Суд вважає, що розбіжності у імені [PERSON] та по батькові [PERSON] та [PERSON] є несуттєвими, пояснюються особливостями правопису в українській мові. Наведеним вище підтверджується, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . З копії довідки № 1002 яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області вбачається, що заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Магерівської селищної ради не посвідчувався. Копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55925636 від 19.04.2019 року стверджується, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався і в нотаріуса. А тому суд приходить до висновку, що спадкування після смерті [PERSON] відбувається по закону, так як заповіт від її імені не посвідчувався. Згідно ч. 1, 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Суд враховує, що чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 51 у Виконавчому комітеті Лавриківської сільської ради Жовківського району Львівської області, тобто ще до смерті [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 15.03.2019 року. Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті . Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому батькові, матері. Тобто позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті матері, [PERSON] . Відомостей про інших спадкоємців першої черги з матеріалів справи не вбачається. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями . Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. З копії довідки № 1000, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 19.03.2019 року, вбачається, що померла [PERSON] до дня смерті, [INFO] , була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . Копією довідки № 1001, яка видана Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області 19.03.2019 року, стверджується, що [PERSON] , дочка померлої [PERSON] , проживала разом із нею в будинку [ADDRESS] до дня смерті, [INFO] та вели спільне господарство. А тому суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Внаслідок подання позивачем 19.04.2019 року в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, [PERSON] , а саме на земельну частку (пай), площею 1,21 га, який розташований на території Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, було зареєстровано спадкову справу № 159/2019, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 555925712 від 19.04.2019 року. Суд бере до уваги, що сертифікат на право на земельну частку (пай) повинен був бути виданий згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку" затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Відомостей про те, що [PERSON] було видано Жовківською районною державною адміністрацією Львівської області сертифікат на земельну часту (пай) нового зразка немає. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Як встановлено під час розгляду справи, спадщини, яка складається із права на земельну частку (пай) в розмірі 1,21 умовних кадастрових гектарів, яке належало матері позивача, [PERSON] , вона не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, тобто згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які водночас не можуть бути видані на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого суд прийшов до висновку, що за позивачем [PERSON] , [INFO] , підлягає визнанню в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай), площею 1,21 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташований на території Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області, право на який [PERSON] мала відповідно до сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 02.02.1996 року. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] .

Outcome: approved