Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно - земельну ділянку та житловий будинок. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після його смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач - Топорівська сільська рада Буського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, позовні вимоги не заперечив, тобто визнав позов. Третя особа - Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області явку свого представника до суду не забезпечила, позовних вимог не оспорила. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Топорівської сільською радою Буського району Львівської області 11.03.2019 року, чоловік позивача [PERSON] , помер [INFO] . Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.06.1973 року Топорівською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Таким чином позивачка є спадкоємцем після смерті чоловіка в розумінні ст.1261 ЦК України. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 5558, виданого 02.03.1999 року за № 49 відповідно до рішення Топорівської сільської ради від 08 лютого 1999 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,2489 га, яка виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в с. Заболото Буського району Львівської області. Із довідки № 1138 від 24.07.2017 року, виданої Топорівською сільською радою Буського району Львівської області вбачається, що забудовником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] . З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 26.06.2019 року убачається, що такий складений на житловий будинок [ADDRESS] . За таких обставин, в судовому засіданні є достовірно встановлено, що спірний житловий будинок належав померлому [PERSON] побудований на законних підставах, перебував у його володінні та користуванні, а останній на законних підставах був зареєстрований в цьому будинку та проживав в ньому до дня смерті, проте на момент такої не встиг оформити права власності на нього. Згідно повідомлення завідувача Буської державної нотаріальної контори № 453/01-16 від 08.07.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно - житловий будинок, земельні ділянки, які належали померлому [PERSON] на праві приватної власності. Окрім того, оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відтак, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved