Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON], яка померла 29 листопада 2003 р. та його брата [PERSON]І, який помер 12 березня 2004 р., однак отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач просив визнати за ним право власності на майно, що належало [PERSON]: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, по вул. Радянська, 71, с. Голубне, Березнівського району Рівненської області, земельну ділянку, площею 0,25 га, що знаходиться за тією ж адресою в с. Голубне, надану для будівництва і обслуговування зазначеного будинку, земельну ділянку, площею 0,60 га, надану для ведення особистого підсобного господароства, земельну частку (пай), площею 2,86 га (згідно відповідного сертифікату серії РВ № 0081348), майновий пай в розмірі 1 тис. 234 грн. (частина пайового фонду КСП ім. І.Франка згідно відповідного свідоцтва серії РВ № 0049722). Також просив визнати за ним право власності на майно, що належало [PERSON] земельну частку (пай), площею 2,86 га (згідно відповідного сертифікату серії РВ № 0081343), майновий пай в розмірі 1 тис. 234 грн. (частина пайового фонду КСП ім. І.Франка згідно відповідного свідоцтва серії РВ № 0046630). Представник позивача подав до суду заяву, якою доповнив зазначені вимоги, та просив визнати за позивачем право користування зазначеними земельними ділянками, площею 0,25 га та 0,60 га, надані [PERSON] відповідно для будівництва і обслуговування будинку, та для ведення особистого підсобного господарства. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на наведене у позові. В наступні засідання не зявилися, до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просили задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника Голубненської сільської ради. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 29 листопада 2003 р. померла [PERSON], 12 березня 2004 р. помер [PERSON] Рішення Рівненського міського суду Рівненської областівівд 11 лютого 2014 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] із його матірю [PERSON] на час її смерті, також встановлено встановлено факт постійного проживання [PERSON] із його братом [PERSON] на час його смерті. Із довідок Голубенської сільської ради Березнівського району від 7 жовтня 2013 року № 692 та від 17 березня 2014 року № 210 вбачається, що [PERSON] проживала у належному їй будинку в с. Голубне, по вул. Радянській, 71, Березнівського району, Рівненської області. Разом із нею у вказаному будинку постійно проживав [PERSON] Згідно довідок КП "Рівненське обласне БТІ" від 23 жовтня 2013 року № 10927 та від 27 листопада 2013 р. № 12581, а також відомостей із технічного паспорту на будинок, право власності на зазначений житловий будинок в с. Голубне, по вул. Радянській, 71 не зареєстровано, інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку та господарських будівель становить 14 тис. 705 грн., рік побудови - 1952 р. Із архівного витягу наданого Березнівською РДА від 13 вересня 2013 року № 388/2/05-01 вбачається, що Голубненською сільською радою прийнято рішення від 22 березня 1996 р. № 28 із додатками № 1 та № 2, згідно якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га та земельну ділянку для для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га, також симонець С.Ф. передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,17 га. Також із вказаного документа вбачається, що на час прийняття зазначеного рішення сільської ради технічна документація на видачу державних актів на право власності та постійне користування землею - не виготовлялась. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0081348, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. І.Франка, розміром 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства вбачається, що [PERSON] належить частка майна пайового фонду вказаного КСГП в розмірі 1 тис. 234 грн., або 0,785 відсотків. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0081343, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП ім. І.Франка, розміром 2,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства вбачається, що [PERSON] належить частка майна пайового фонду вказаного КСГП в розмірі 2 тис. 74 грн., або 0,132 відсотків. Із повідомлення Березнівської районної державної нотаріальної контори № 482/01-16 від 22 липня 2014 р., вбачається, що згідно даних Спадкового реєстру - спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 29 листопада 2003 року, не заводилась. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відомості про заповіти [PERSON] відсутні. Із зазначеного повідомлення Березнівської районної державної нотаріальної контори № 482/01-16 від 22 липня 2014 р., вбачається також, що згідно даних Спадкового реєстру - заведено спадкову справа після смерті [PERSON], померлого 12 березня 2011 року. Згідно матеріалів спадкової справи [PERSON], як брат спадкодавця, подав в нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відомості щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями - відсутні. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відомості про заповіти [PERSON] - відсутні. Із постанови державного нотаріуса Березнівської районної державної нотаріальної контори від 18 березня 2014 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12 березня 2004 року брата [PERSON], який фаткично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON], померлої 29 листопада 2003 року на згаданий житловий будинок вул. Радянська, 12, с. Голубне, Березнівського району, - оскільки заявником не подано правовстановлюючих документів на вказаний об'єкт нерухомості. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після брата [PERSON] та після смерті матері - [PERSON] За змістом ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~ Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом п. 62\~ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5,\~ підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Записи у погосподарських книгах можуть визнаватись в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, в т.ч. ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову. Тому враховуючи наведене у сукупності суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо визнання права власності на згаданий житловий будинок в порядку спадкування. Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України, та ст. 20\~ ЗК України, органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Це означає, що лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Враховуючи наведене, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. При цьому, суд зазначає, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Outcome: partial