Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру № 2 за адресою м. Хмельницький, вул. Вокзальна 175. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просить задовольнити, пояснивши, що батько позивача у 1987 році за ордером отримав в користування квартиру № 2 за адресою м. Хмельницький, вул. Вокзальна 175, а сам позивач зареєстрований в зазначеній квартирі з 11.11.1987 року. В квартирі мешкали також мати та брат позивача, однак згідно рішення виконкому Хмельницької міської ради від 28.05.2004 року залишились проживати лише позивач та його батько, який згодом, 27.02.2011 року помер. Спадкова справа не заводилась, спадщину за законом прийняв лише позивач як такий, що проживав зі спадкодавцем на момент смерті. Всі звернення щодо передачі вказаної квартири у власність, адресовані як до Хмельницької міської ради, так і до ДТГО «Південно-Західна залізниця», в котрого на балансі перебувала квартира, позитивного результату не дали, оскільки залізниця зняла вказане майно зі свого балансу, однак територіальній громаді не передала. В судовому засіданні представник відповідача виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти позову заперечила, посилаючись на те, що виконком Хмельницької міської ради не є належним відповідачем по справі, так як не може вчинити дій щодо передачі вказаного житла у власність позивачу, оскільки квартира не була передана у власність територіальної громади. В судовому засіданні представник співвідповідача ДТГО «Південно-Західна залізниця» проти позову заперечила, посилаючись на те, що будинок був списаний з балансу залізниці відповідно до рішення Хмельницької міської ради від 13.09.2001 року № 724 і наказу начальника залізниці про списання житлового фонду. Будинок, в якому знаходиться спільна квартира, на балансі співвідповідача не обліковується, переданий на баланс його мешканцям, які мали б звернутись до БТІ і оформити своє право власності на квартири. Крім того, набувальна давність не підтверджена позивачем. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 36 від 19.02.1987 року [PERSON] як оглядачу вагонів ПТО ст. Гречани було видано ордер № 008020 серії ХМО на квартиру [ADDRESS] на сімю з трьох осіб, до якої, окрім нього, входили дружина [PERSON] та син [PERSON] Вказані обставини підтверджуються зазначеним ордером, копія котрого наявна у справі. 06.06.1987 року в [PERSON] народився син [PERSON] (позивач по справі), місце постійного проживання котрого з 11.11.1987 року і до дня розгляду справи судом безперервно було зареєстровано в [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.05.2004 року № 285 (п. 1.3) було визначено, що [PERSON] (на той час уже колишній дружині [PERSON]І.) на склад сімї дві особи виділяється інше житло, а в квартирі [ADDRESS] залишаються проживати її колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються паспортом позивача, домовою книгою на [ADDRESS], витягом з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.05.2004 року № 285 «Про надання житлової площі громадянам міста», копії котрих наявні в матеріалах справи. 13.09.2001 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради було прийнято рішення № 724 «Про внесення змін в рішення виконкому № 770 від 28.10.1999 року «Про дозвіл на припинення технічного обслуговування та зняття з балансу приватизованих квартир одноповерхових будинків», пункти 1 та 3 котрого викладено в наступній редакції: «Дозволити житлово-експлуатаційним конторам департаменту житлово-комунального господарства та запропонувати організаціям, на балансі яких перебуває житловий фонд, інженерні мережі, припинити технічне обслуговування і зняти з балансу одно, двоповерхові будинки або їх частини, інженерні мережі, що забезпечують життєдіяльність вказаних будинків, передавши їх у власність власникам квартир пропорційно займаної площі»; «Начальнику бюро технічної інвентаризації ([PERSON]І.) після зняття з балансу одно, двоповерхових будинків або їх частин оформити за власниками право власності на відповідну частину будинку». 30.11.2001 року розпорядженням начальника залізниці № Н-4-389 «Про передачу житлового фонду» визначено начальнику Жмеринської дистанції цивільних споруд і водопостачання зняти з балансу одно-, двоповерхові будинки, інженерні мережі, що забезпечують життєдіяльність вказаних будинків, з передачею їх у власність мешканцям квартир пропорційно займаній площі станом на 1.12.2001 року; перелік житлових будинків, знятих з балансу, направити в міське бюро технічної інвентаризації для оформлення за власниками права власності на відповідну частину будинку. На вказані рішення виконкому від 13.09.2001 року та розпорядження начальника залізниці від 30.11.2001 року представник співвідповідача посилається як на підстави зняття з балансу квартири [ADDRESS] та передачі її мешканцям. Однак право власності на квартиру її мешканцями набуто не було, що підтверджується повідомленням Хмельницького БТІ № 693476 від 5.10.2015 року та матеріалами інвентаризаційної справи на будинковолодіння № 175 по вул. Вокзальна у м. Хмельницький, оглянутої в судовому засіданні, а на баланс територіальної громади міста будинок не передавався. 27.02.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, копія котрого наявна у справі. Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру від 5.10.2015 року, спадкова справа після нього не заводилась. Єдиним спадкоємцем за законом, який в силу спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) прийняв спадщину, є позивач. Після смерті батька позивач звернувся до Управління комунального майна Хмельницької міської ради з питання приватизації квартири [ADDRESS], на що листом від 25.11.2011 року за вих. № 976 його повідомлено про неможливість позитивного вирішення питання до передачі будинку в комунальну власність. Листом від 16.08.2012 року виконавчий комітет Хмельницької міської ради звертався до Міністра інфраструктури України, ДТГО «Південно-Західна залізниця», Жмеринської дирекції залізничних перевезень щодо численних звернень мешканців будинку по Вокзальній 175 з приводу приватизації займаних ними квартир та необхідності для вирішення цього питання передачі будинку з державної в комунальну власність, однак безрезультатно. Зазначені обставини підтверджуються листом виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 16.08.2012 року за вих. № П-5151-12, листами Відокремленого підрозділу Жмеринського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 3 від 4.05.2012 року за вих. № 3-7-571 та від 1.07.2015 року за вих. № БМЕУ-3-7-733, ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 17.07.2012 року за вих. № НЗЕ-5/2123, наявними у справі. Щодо зясування належності квартири № 2 та будинку 175 по вул. Вокзальна в м. Хмельницький, земельної ділянки, на якій він знаходиться, на праві власності будь-яким особам судом зроблені запити до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, ДП «Південно-Західна залізниця», Міністерство інфраструктури України, Фонд держмайна України, Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області. Усі адресати запитів повідомили про відсутність відомостей щодо права власності на вказані обєкти нерухомого майна, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 39745827 від 26.06.2015 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40488739 від 11.07.2015 року, Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 40488793 від 11.07.2015 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40489453 від 11.07.2015 року, Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 40489474 від 11.07.2015 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 41396042 від 29.07.2015 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 41395504 від 29.07.2015 року; листом Фонду державного майна України від 15.07.2015 року за вих. № 10-15-12628, листом Відокремленого підрозділу Жмеринського будівельно-монтажного експлуатаційного управління № 3 від 1.07.2015 року за вих. № БМЕУ-3-7-733, листом Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 22.09.2015 року за вих. № 9-28-0.4-478/15-15, наявними у справі. Як розяснено в п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю. У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Квартира [ADDRESS] набута у володіння [PERSON] в 1987 році на підставі ордера, тобто добросовісно. Відповідно до пунктів 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (1.01.2004 року). Таким чином, строк володіння [PERSON] спірною квартирою обраховується в даному випадку з 1.01.2001 року; з того часу до дня смерті він володів нею десять років, один місяць і двадцять сім днів. Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Виходячи з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 28.05.2004 року № 285, після смерті [PERSON] квартира залишилась у володінні позивача і до дня розгляду справи судом перебуває в його одноосібному володінні ще чотири роки, сім місяців і девять днів. Отже, давність володіння позивача спірною квартирою з врахуванням давності володіння нею його батьком становить загалом чотирнадцять років девять місяців і шість днів. Володіння позивача є відкритим та безперервним, що підтверджується зверненнями до органів місцевого самоврядування щодо приватизації квартири, домовою книгою та технічним паспортом на вказану квартиру, матеріалами інвентаризаційної справи на будинковолодіння по Вокзальній 175 у м. Хмельницький. З технічного паспорта позивача та матеріалів інвентаризаційної справи також вбачається, що в квартирі відсутні самочинні перебудови. Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо його неналежності як такого у даній справі, оскільки, як розяснено в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши за позивачем право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS]. На підставі наведеного та

Outcome: approved