Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Виклад позиції позивача: Позивач 02.02.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чудовська Марина Сергіївна про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. 2. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, 29.01.2019 суддею Московського районного суду міста Харкова Ференчук О.В. винесено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності частини квартири у сумісній власності за вимогою другого співвласника та виплати грошової компенсації. 27.12.2019, після ознайомлення з матеріалами справи, [PERSON] достовірно стало відомо про винесене судом із грубими порушеннями заочного рішення. 16.01.2020 [PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова із заявою про перегляд заочного рішення. 24.02.2020 ухвалою Московського районного суду м. Харкова у задоволенні заяви відмовлено.? У квітні 2020 року [PERSON] оскаржила дану ухвалу. 16.04.2020 Харківським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду. 04.06.2020 Постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 скасоване та ухвалене нове, яким відмовлено у задоволенні лозову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на частину в сумісній власності за вимогою другого співвласника та виплати грошової компенсації. Постанова Харківського апеляційного суду від 04.06.2020 набрала чинності з дня її прийняття. 10.07.2020 представник [PERSON] звернулась до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою для проведення державної реєстрації скасування запису про право власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35427077 щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 357113263101, та надала документи, які стали підставою для подачі заяви, а саме: рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019, постанову Харківського апеляційного суду від 04.06.2020. 10.07.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради винесено Рішення про відмову у скасуванні, в якому зазначено про те, що «в ході проведених консолідованих пошуків у Єдиних та Державних реєстрах в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено розділ, відкритий на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] . У вказаному розділі, в активному стані встановлено запис № 35427077 про реєстрацію права власності на 2/12 частини вищевказаної квартири за [PERSON] . Встановлено суперечності між поданими разом із заявою документами та відомостями які містить державний реєстр речових прав на нерухоме майно а саме в особі - власнику вищевказаних 2/12 права власності на квартиру [ADDRESS] ». Тому, проведення державної реєстрації скасування права власності на підставі поданих заявником документів - не можливе. 11.02.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чудовською М.С. укладено договір дарування, зареєстрований в реєстрі за № 180, яким [PERSON] передав безоплатно у власність своєму батькові, [PERSON] 2/12 частки квартири [ADDRESS] , а [PERSON] цей дарунок прийняв. Відповідно до п. 4 договору дарування, укладеного 11.02.2020, дарувальник, [PERSON] стверджує, що до вказаної частки квартири на момент укладання договору, не ведуться судові спори, прав щодо неї у третіх осіб не має, внаслідок відчуження частки квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб. Відповідно до п. 7 договору дарування, укладеного 11.02.2020, зазначено про те, що сторонами підтверджено, що цей договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину. При цьому, відповідно до п. 10 договору дарування, укладеного 11.02.2020, нотаріусом роз`яснено сторонам наслідки укладення вказаного договору, зокрема, про те, що нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулась до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, подала неправдиву інформацію щодо будь - якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії, не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія,, за вчиненням якої звернулася особа. На момент укладання та підписання договору дарування від 11.02.2020, сама нотаріус Чудовська М.С., відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мала б перевірити відомості автоматизованих інформаційних систем (в даному випадку - Єдиного державного реєстру судових рішень) на наявність вже існуючого судового спору. Станом на 11.02.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень вже були опубліковані судові ухвали, які підтверджують наявність судового спору. В порушення вказаних вимог і дарувальник, [PERSON] і обдарований [PERSON] достовірно обізнані про розгляд справи в суді, про намагання [PERSON] відмінити заочне рішення Московського районного суду від 29.01.2019, та оскаржити його, про постійне проживання в спірній квартирі [PERSON] та [PERSON] , навмисно ввели в оману приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чудовську М.С. про наявний судовий спір між ними та [PERSON] , та не повідомили її та приховали даний факт, чим порушили права та законні інтереси [PERSON] та [PERSON] . Крім того, і дарувальник, [PERSON] і обдарований [PERSON] навмисно підтвердили, що договір не носить фіктивного характеру, хоча однозначно укладали договір дарування саме з цією метою. А сама нотаріус самостійно не здійснила необхідну перевірку відповідних відомостей та відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мала б відмовити у проведенні державної реєстрації прав щодо спірної квартири. Через протиправні дії відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] , а також навмисно приховану ними інформацію, яка стала підставою для незаконної перереєстрації приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чудовською М.С. 2/12 частини квартири [ADDRESS] , внаслідок чого законні права та інтереси [PERSON] та [PERSON] порушені та винесені судові рішення, які набули чинності, не можуть бути виконані.. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), номер запису про право власності 35427077 з реєстраційним № 406492563101 від 11.02.2020, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чудовською Мариною Сергіївною, за яким право власності 2/12 частини квартири [ADDRESS] перейшло до [PERSON] ; поновити за [PERSON] та [PERSON] право власності на 2/12 частини квартири [ADDRESS] . Заяви (клопотання) учасників справи: У судове засідання представник позивача не з`явилася, справу просила розглянути за своєї відсутності, позов підтримала у повному обсязі. У судове засідання представник відповідачів не з`явився, надав до суду заяву в якій просив, справу розглянути за своєї відсутності. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 02.02.2021, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О. Ухвалою суду від 04.02.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.02.2021 року. Ухвалою суду 11.03.2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 08.04.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини: Судом встановлено, що 29.01.2019 заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] було припинено права власності [PERSON] на 2/12 частини квартири [ADDRESS] з виплатою грошової компенсації. 04.06.2020 Постановою Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 скасоване та ухвалене нове, яким відмовлено у задоволенні лозову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про припинення права власності на частину в сумісній власності за вимогою другого співвласника та виплати грошової компенсації. Дана постанова набрала законної сили. 10.07.2020 представник [PERSON] звернулась до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою для проведення державної реєстрації скасування запису про право власності Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35427077 щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 357113263101, та надала документи, які стали підставою для подачі заяви, а саме: рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019, постанову Харківського апеляційного суду від 04.06.2020. 10.07.2020 державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради винесено Рішення про відмову у скасуванні, в якому зазначено про те, що «в ході проведених консолідованих пошуків у Єдиних та Державних реєстрах в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено розділ, відкритий на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] . У вказаному розділі, в активному стані встановлено запис № 35427077 про реєстрацію права власності на 2/12 частини вищевказаної квартири за [PERSON] . Встановлено суперечності між поданими разом із заявою документами та відомостями які містить державний реєстр речових прав на нерухоме майно а саме в особі - власнику вищевказаних 2/12 права власності на квартиру [ADDRESS] ». Тому, проведення державної реєстрації скасування права власності на підставі поданих заявником документів - не можливе. 11.02.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чудовською М.С. укладено договір дарування, зареєстрований в реєстрі за № 180, яким [PERSON] передав безоплатно у власність своєму батькові, [PERSON] 2/12 частки квартири [ADDRESS] , а [PERSON] цей дарунок прийняв. Оцінка суду: 19. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За умовами ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимог частин 2, 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі за текстом - "Закон про державну реєстрацію"). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону про державну реєстрацію державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За приписами ч. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На даний час рішення суду на підставі якого було зареєстровано право власності на 2/12 частини квартири частини квартири [ADDRESS] скасоване. Зважаючи на приписи ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункти 51, 52 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1141, суд вважає, що відновленням становища, яке існувало до порушення, є також поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності позивача. Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу № 520/17304/15-ц (провадження № 14-94цс19), у своїй постанові від 27.03.2019р., зазначила про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності на квартиру має розглядатися як спір, який пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на квартиру іншою особою, за якою зареєстроване відповідне право. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис у Держреєстр (п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018р. у справі №823/2042/16). Тому для захисту права власності на квартиру позивач вірно звернувся з позовом до особи, за зверненням якої зареєстроване право власності. У постанові від 26.11.2018р. у справі № 914/3224/16 (12-128 гс 19) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі № 653/1096/16-ц). Враховуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування відповідних записів про державну реєстрацію права власності на 2/12 частини квартири [ADDRESS] , оскільки ці записи не відповідають дійсним обставинами справи і суперечать волі власника спірної квартири на укладення правочинів, на підстав яких ці записи здійснені, учинені лише з метою незаконного вибуття квартири у власність інших осіб. Таким чином право власності позивача підлягає поновленню шляхом скасування відповідних записів про державну реєстрацію. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 908 грн, в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved