Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ «[PERSON] банк Аваль» (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), у якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 023,62 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.12.2013 року ПАТ «[PERSON] банк Аваль» уклав з [PERSON] кредитний договір № 014/0034/82/0544962, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 28 365,79 грн. із сплатою 38,3 % річних строком до 04.12.2019 року. Відповідач належним чином не виконує умови вказаного кредитного договору у частині погашення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого загальна сума заборгованості відповідача перед банком станом на 26.02.2015 року становить 36 032, 62 грн., з яких: 26 573,99 грн. заборгованість по кредиту; 4 769,54 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 4 680,09 грн. пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків. 11.02.2015 року позичальнику направлено вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором, однак, заборгованість не погашена. В судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив (а.с.72). Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду (а.с.38-39, 43а-44). У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 грудня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0034/82/0544962, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 28 365,79 грн. зі сплатою за використання кредитних коштів 38,3% річних. Дата остаточного повернення кредиту 04.12.2019 р. (а.с.5-17). Відповідно до п.1.1.4, 1.1.5, 2.1,3.1,3.2 договору відповідач зобовязався щомісячно до 04 числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 04.12.2019 р. ПАТ "[PERSON] Аваль" надав позичальнику кредитні кошти в сумі 28 365,79 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Пунктом 10.3 кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Судом встановлено встановлено, що позичальником порушувались умови кредитного договору, несвоєчасно виконувались зобовязання щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом) протягом строку дії кредитного договору. Станом на 26.02.2015 р. заборгованість відповідача по кредиту становить 26 573,99 грн., заборгованість по сплаті відсотків 4 769,54 грн., пеня по кредиту та відсоткам становить 4 680,09 грн. (а.с.24,25). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. 11.02.2015 року відповідачу надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором (а.с.22). Проте, в установлений строк відповідачем заборгованість за кредитом повернута не була. Враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №014/0034/82/0544962 від 04.12.2013 року у сумі 36 023,62 грн. підлягає задоволенню. Оскільки згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача, відповідач у судове засідання не з'явився та заяви про зменшення розміру пені не подав, а тому підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України відсутні. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 360,24 грн. судового збору

Outcome: approved