Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до прокуратури Львівської області, управління ДАІ УМВС України в Чернівецькій області, про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкод у здійсненні права власності. В позові посилається на те, що 08.05.2015 року ним, [PERSON] в ТзОВ „ГРТ" на підставі довідки-рахунок серії ВІА №985835 було придбано вантажний автомобіль марки „DAF FA 45.150", 1997 р.в., номер шасі (кузова, рами) XLRAE45CE0L152845, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 328700 від 29.12.2009 року, транзитний номерний знак Т4КН3819, який належав на праві власності гр. [PERSON], мешканці м. Львів, вул. Патона, 9/193. Вказаний транспортний засіб попереднім власником [PERSON] 05.01.2010 року було знято з обліку в Львівському відділі реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ для реалізації в межах України, про що видано копію облікової картки приватного ТЗ із відповідною відміткою реєстраційного підрозділу ДАІ, яка дійсна при наявності свідоцтва про реєстрацію САА 328700. З метою реєстрації придбаного автомобіля на своє ім'я, він звернувся до центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, однак його працівниками йому було повідомлено, що автомобіль знаходиться під забороною проведення реєстраційних операцій. Таку заборону накладено старшим слідчим прокуратури Львівської області [PERSON] постановою від 23.05.2011 р. при розгляді матеріалів кримінальної справи №181-0311, до вирішення питання у кримінальній справі, щодо ряду транспортних засобів. Як вбачається з постанови про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів, кримінальну справу № 181-0311 було порушено щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. З, 365 ч. 1 КК України та за фактом підроблення документів та використання невстановленими особами підроблених документів за ознаками злочинів передбачених ст. 358 ч. ч. 1, 3 КК України. У вказаній кримінальній справі ані він, ані попередній власник автомобіля [PERSON], в якості учасників (підозрюваних, обвинувачуваних) чи свідків або цивільних відповідачів не були, а також сам автомобіль не був визнаний речовим доказом у справі. Відтак, накладення заборони на проведення реєстраційних операцій відносно вказаного ТЗ протиправним та порушує охоронювані законом права. Вказані обставини суттєво обмежують право власності передбачене 319 ЦК України, в частині вільного розпорядження своїм майном, оскільки експлуатація ТЗ не зареєстрованих у встановленому законом порядку заборонена, що в свою чергу є порушенням як моїх Конституційних прав так і актів цивільне законодавства. Слід зазначити, що 01.07.2013 року у кримінальній справі №181-03 вироком Шевченківського районного суду м. Львова, який набрав законної cили, посадових осіб ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час немає будь-яких законних підстав для обмеження права власності майна позивача в частині вільного володіння, користування чи розпорядження автомобілем «DAF FA 45.150», 1997 р. в., номер шасі (кузова, рами) XLRAE45CE0L152845 свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 328700 від 29.12.2009 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності на вище вказаний автомобіль позивачем було набуто у спосіб визначений законом. Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Так, ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. В даному випадку як у його діях, так і попереднього власника [PERSON], не має та не було неправомірної поведінки при купівлі автомобіля. Він придбав даний автомобіль у встановленому законом порядку, належним чином оформивши правовстановлюючі документи, так і [PERSON] зареєструвала даний автомобіль в 2009 році на підставі посвідчення митниці AF0060804 виданого 28.12.2009 року Львівською митницею після сплати всіх передбачених законом митних платежів при імпорті ТЗ в Україну. Виходячи - з позиції вищестоящих судових інстанцій, постановлених у справах з подібних правовідносин, касаційний суд вказав, що право власності автомобіль не був визнаний речовим доказом у справі. Відтак, накладення заборони на проведення реєстраційних операцій відносно вказаного ТЗ є протиправним та порушує охоронювані законом права. Вказані обставини суттєво обмежують право власності передбачене ст. 319 ЦК України, в частині вільного розпорядження своїм майном, оскільки експлуатація ТЗ не зареєстрованих у встановленому законом порядку заборонена, що в свою чергу є порушенням як моїх Конституційних прав так і актів цивільного законодавства. 01.07.2013 року у кримінальній справі №181-0311 вироком Шевченківського районного суду м. Львова, який набрав законної сили, посадових осіб ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності, а тому на даний час немає будь-яких законних підстав для обмеження права власності мого майна в частині вільного володіння, користування чи розпорядження автомобілем «DAF FA 45.150», 1997 р. в., номер шасі (кузова, рами) XLRAE45CE0L152845, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 328700 від 29.12.2009 року. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. Просить суд, винести рішення, звільнити з-під арешту, що полягає в забороні на проведення реєстраційний операцій (реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку) автомобіля марки „DAF FA 45.150", 1997 р.в., номер шасі (кузова, рами) XLRAE45CE0L152845, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 328700 від 29.12.2009 року, транзитний номерний знак: Т4КН3819, який належить йому на підставі довідки-рахунок серії ВІА №985835 ві, 08.05.2015 року, накладений постановою старшого слідчого Прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції [PERSON] від 23.05.2011 року в кримінальній справі №181/0311. Усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зобов'язання УДАІ УМВС України в Чернівецькій області зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку) автомобіля марки „DAF FA 45.150", 1997 р.в., номер шасі (кузова, рами XLRAE45CE0L152845, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 328700 від 29.12.2009 року, накладену постановою старшого слідчого Прокуратури Львівської області молодшого радника юстиції [PERSON] від 23.05.2011 року в кримінальній справі № 181 /0311. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак спрямував до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник прокуратури у Львівській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення листа-повідомлення. Представник УДАІ УМВС України в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, проте надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без участі представника, позов не визнають та просили суд прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Із довідки рахунок серія ВІА №985835 від 08.05.2015 року вбачається, що [PERSON] продано автомобіль «DAF FA 45.150» (а. с. 10). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САА №328700 від 29.12.2009 року встановлено, що власником автомобіля «DAF FA 45.150» є [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до постанови про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій щодо транспортних засобів від 23.05.2011 року зазначається, що на автомобіль «DAF FA 45.150», 1997 р.в., номер шасі (кузова, рами) XLRAE45CE0L152845 державний номерний знак [NUMBER] накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (а. с. 13). Судом встановлено також, що 01.07.2013 року у кримінальній справі № 181-03 вироком Шевченківського районного суду м.Львова, який набрав законної сили , посадових осіб ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області визнано винними у скоєнні злочинів та притягнуто до кримінальної відповідальності. Враховуючи те, що позивач [PERSON], а також попередній власник [PERSON] не є учасниками кримінального процесу (підозрюваними, обвинуваченими, цивільними відповідачами, а вказаний вище автомобіль не був та не є визнаний речовим доказом у справі, а відповідно позивач позбавлений права оскаржити дії слідчого в порядку передбаченому КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно установленої судової практики Верховного суду України, а саме постанови від 15 травня 2013 року, яка прийнята за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом, якого був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого, право власності особи , яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власності поширюється на ці відносини. Також судом встановлено, що в діях позивача [PERSON] не немає неправомірної поведінки при купівлі автомобіля, оскільки правочин укладено в письмовій формі, нотаріально засвідчений та йому було роз»яснино основні вимоги чинного цивільного та податкового законодавства, при здійсненні даного правочину. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає судовому захисту, наявні законні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності та звільнення належного йому на законних підставах автомобіля «DAF FA 45.150», 1997 р.в., номер шасі (кузова, рами) XLRAE45CE0L152845 державний номерний знак [NUMBER] з під арешту, оскільки наявність вказаної заборони на проведення операцій щодо вказаного автомобіля обмежує право власності та підлягає відновленню.

Outcome: approved