Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 20600 гривень боргу за договором грошової позики від 11.02.2014 року . Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 11.02.2014 року вона позичила відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20600 гривень, які остання зобов»язувалася повернути до 11.08.2014 року. Проте, всупереч зобов»язань які випливають із розписки відповідач вказаної суми не повернула та на неодноразові звернення з приводу погашення боргу не реагує. У судове засідання позивач не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до розписки від 11.02.2014 року відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 20600 гривень, зобов»язавшись повернути їх до 11.08.2014 р. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов"язується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред»явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред»явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що позивач 09.12.2015 року звернулася до відповідача [PERSON] із письмовою вимогою про повернення в місячний термін позичених грошових коштів згідно розписки від 11.02.2014 року в сумі 20600 гривень. Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики відповідач не виконала, грошові кошти в сумі 20600 гривень за договором позики від 22.02.2014 року позивачу не повернула. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність розписки, якою стверджується отримання відповідачем позики в сумі 20600 гривень, а також зважаючи на те, що відповідачем не надано, а у судовому засіданні не здобуто доказів повернення позивачу суми боргу, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики від 11.02.2014 року в сумі 20600 гривень. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 551.20 грн. сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved