Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за нею право власності на садовий будинок з надвірними будівлями, а також земельну ділянку площею 0,0483 га для садівництва, що знаходяться за адресою: урочище „Березанка, СТ „Полісянка, № 185, Чернігівський район, Чернігівська область, в порядку спадкування, після смерті [PERSON]. Позовні вимоги мотивувала тим, що після смерті чоловіка, відкрилась спадщина, до складу якої входять вищевказані садовий будинок та земельна ділянка, які були набутті спадкодавцем за життя на підставі договорів купівлі продажу. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] і у визначений законом строк звернулась до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець не зареєстрував на своє ім»я дане майно. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач - територіальна громада села Киселівка в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с. 56). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] позов [PERSON] підтримав та пояснив, що позивач його мати, на користь якої він відмовився від своєї частки у спадщині, про що надав нотаріусу відповідну заяву. Просить позов задовольнити. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, Садівниче товариство «Полісянка» в судове засідання своїх представників не забезпечили, надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників ( а.с.60,72). Вислухавши позивача, третю особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади села Киселівка в особі Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] за договором купівлі продажу від 21 квітня 2000 року, який посвідчений державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-1293, купив у [PERSON] садівничий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в урочище «БЕРЕЗАНКА», садівничого товариства «ПОЛІСЯНКА» Чернігівського району та області, розташований на землях, що знаходяться у відданні Киселівської сільської Ради, однак право власності в органах БТІ [PERSON] не зареєстрував, чому підтвердженням є дані КП «Чернігівське РБТІ», де зазначається, що станом на 21.10.2016 року, садовий будинок №185 в СТ «Полісянка» зареєстрований за [PERSON] (а.с. 8, 55). В подальшому, 02 грудня 2000 року [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №2-4104, купив у [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0483 га, в межах згідно з планом, розташовану на землях Киселівської сільської Ради Чернігівського району та області, садівничого товариства «ПОЛІСЯНКА», з цільовим призначенням - для садівництва. Дана земельна ділянка належала продавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 048436, виданого 22.11.2000 року Киселівською сільською радою та зареєстрованого в [PERSON] записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9822 ( а.с.9). Вказані обставини сторонами не оспорені, доказів того, що зазначені договори купівлі-продажу було розірвано або визнано недійсним, у суду відсутні. На час укладення вказаних договорів чинним був ЦК УРСР, відповідно до ст. 128 якого право власності у покупця виникало з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Факт отримання [PERSON] садового будинку по вказаному вище договору купівлі-продажу свідчить технічна документація 1993 року на садовий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться на ділянці №185 в СТ «Полісянка», де закреслено попереднього власника «Книр Надію Гнатівну» та записано нового власника «Богдан Петра Дмитровича», книжка члена садового товариства від 08.09.1999 в якій здійснено запис про зміну власника з [PERSON] на [PERSON] та книжка члена садового товариства від 2002 року, згідно якої він після набуття у власність спірної дачної ділянки продовжував сплачувати членські внески ( а.с.16-18, 152-159). Відповідно зі статтями 6, 18, 23 ЗК України в редакції, що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі купівлі-продажу. Придбання земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, провадиться за договором купівлі-продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і видачі державного акта на право власності. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, [PERSON] на підставі вказаних вище договорів купівлі продажу набув право власносні на садовий будинок та земельну ділянку площею 0,0483 га, що знаходяться в садівничому товаристві "Полісянка", ділянка №185, на території Киселівської сільської Ради Чернігівського району та області. Також судом встановлено, що [PERSON] на час набуття вказаного вище садового будинку та земельної ділянки перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с.151). Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на момент набуття подружжям Богдан спірного садового будинку та земельної ділянки, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Зазначені вище положення викладені і в ст.16 Закону України „Про власність / в редакції 1991 року/. Отже, позивач [PERSON], згідно ст.22 КпШС України та ст.70 СК України, має право на 1/2 частину вказаного майна, як учасник спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до записів у свідоцтві про смерть серії І-ЕЛ №262877 [PERSON] помер 14 вересня 2015 року ( а.с.93). З копії спадкової справи №132/2016, яка надійшла з Першої чернігівської державної нотаріальної контори, вбачається, що позивач по справі, після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину за законом і 09 червня 2016 року отримала у нотаріуса Свідоцтво про право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності подружжя та Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку ( з урахуванням ? частки, від якої відмовився син спадкодавця [PERSON]) на наступне майно: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по вул. Всеволода Ганцова, 94 в м. Чернігів, мотоцикл моделі К-750,1996 року випуску, реєстраційний номер 95-56 ЧНР, а також 31.10.2016 отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану по вул. Всеволода Ганцова , 94 в м. Чернігів та 671 просту іменну акцію Публічного акціонерного товариства «Чернігівський молокозавод». Про відмову [PERSON] від прийняття належної частки у спадщині на користь позивача [PERSON] свідчить подана ним нотаріусу заява від 26.02.2016 (а.с.100-150). Право спадкоємця на відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця передбачено ст.1274 ЦК України. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач [PERSON] набула право власності на 1/2 частину спірного майна, як спадкоємець за законом після померлого 14 вересня 2015 року чоловіка [PERSON]. Як вбачається із листа Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області від 02.11.2061 року державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0483 га, розташовану на території садівничого товариства „Полісянка Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на імя [PERSON] не виготовлявся ( а.с. 59). Відповідно до листа КП « Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» №316 від 25.06.2016, адресованого державному нотаріусу, садовий будинок з надвірними будівлями за адресою: Чернігівський район, урочище «Березанка» СТ «Полісянка», буд. №185 зареєстрований за [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 27.08.1999 року. Договір купівлі-продажу від 21.04.2000 року №2-1293 на ім.»я [PERSON] в Чернігівському РБТІ реєстрацію не проходив ( а.с.11). 21 липня 2016 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0483 га, що знаходиться в садівничому товаристві "ПОЛІСЯНКА" Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, у зв'язку з відсутністю документів, які посвідчують права власності на вказану земельну ділянку за спадкодавцем. (а.с.74) Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому заявлені позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки до позивача як до спадкоємця першої черги за законом та як до учасника спільної сумісної власності подружжя перейшло, в цілому, право власності на зазначену земельну ділянку та садовий будинок з надвірними будівлями, та обов»язок їх зареєструвати у визначеному законодавством порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved