Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги, які позивач [PERSON] та її представник підтримали в судовому засіданні, мотивують тим, що [PERSON], являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право приватної власності від 09.12.2015 р. ідент. номер 49476314 загальною площею 0,9673 га. на території Зіболківської сільської ради кадастровий номер 4622787200:17:000:0021. З часу отримання у власність згаданої вище земельної ділянки з боку відповідача їй чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Про те, що між позивачем та відповідачем є спір щодо користування земельною ділянкою свідчать неодноразові звернення до Зіболківської сільської ради, Жовківської районної державної адміністрації та правоохоронних органів. Відповідно до листа Жовківської РДА від 02.09.2016 р. №02-36\\3160 розпорядженням голови Жовківської РДА від 25.04.2016 р. №274 було створено комісію для вирішення питання щодо користування мною належною мені на праві власності земельною ділянкою. Комісія тричі виїжджала на місцевість і 31.08.2016 р. комісія втретє виїхала на місце для здійснення відновлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок. Зіболківською сільською радою було забезпечено явку представника землевпорядної організації, який виконав відповідні роботи та повторно визначив межі моєї земельної ділянки та закріпив її межовими знаками, також було здійснено винос меж земельної ділянки відповідача в її присутності та попереджено про неприпустимість використання земельної ділянки поза її межами. Відповідачу було роз»яснено, про необхідність звільнення земельної ділянки яка належить позивачу. Відповідач незважаючи на дану заборону осінню 2016 року переорав належну позивачу земельну ділянку. [PERSON] на земельну ділянку не допустив. Просить задоволити позов. В подальшому [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 0,4534 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області, кадастровий номер 4622787200:17:000:0022 . Із довідки, виданої виконкомом Зіболківської сільської ради №460 від 14.03.2017 року, нарізка пайового поля, де розміщена земельна ділянка, яка належить позивачу за зустрічним позовом [PERSON] та визначення її меж ДП "Львівський інститут землеустрою " мало місце у 2003 році. Як стало відомо позивачці за зустрічним позовом вказана земельна ділянка була незаконно виділена у власність відповідачеві за зустрічним позовом [PERSON] внаслідок чого відповідач оформила собі свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,9673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , кадастровий номер 4622787200:17:000:0021 . З огляду на те, що позивач за зустрічним позовом отримала частину спірної земельної ділянки як пай, межі якого були визначені ще у 2003 році, виділення цієї ж ділянки іншій особі є неправомірними та порушують її права та охоронювані законом інтереси. У зв"язку із вищенаведеним просить суд , визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на ім"я [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 4622787200:17:000:0021, та визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності № 12451170, та скасувати кадастровий номер 4622787200:17:000:0021, присвоєний земельній ділянці площею 0,9673 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Ухвалою суду 09.11.2017 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської РДА Львівської області про скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, визнання недісним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийняти до сумісного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області , Жовківської РДА Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою обєднавши дані вимоги в одне провадження. Позивач за первісним позовом та одночасно відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила суд такий задоволити. Щодо зустрічного позову заперечила. Представник позивача за первісним позовом та одночасно відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила суд такий позов задоволити з наведених у позові підстав. Щодо зустрічного позову заперечила та пояснила, що зустрічний позов є безпідставним, оскільки [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 4622787200:17:000:0022 площею 0,4534 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Межі даної земельної ділянки визначені на місцевості. Дана земельна ділянка не межує із земельною ділянкою [PERSON] Сама ж [PERSON] не оскаржувала свого свідоцтва про право власності, що таке видано з порушеннями і що її земельна ділянка знаходиться у тому місці де знаходиться ділянка первісного позивача. Просила суд у зустрічному позові відмовити , оскільки такий позов є безпідставним. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечила, та пояснила, що має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після винесення меж земельної ділянки на місцевості її земельна ділянка знаходиться в іншому місці а вона використовує ділянку [PERSON] тому , що її земельну ділянку використовують інші землекористувачі. Просить в первісному позові відмовити . Окрім того, в зустрічному позові [PERSON], просить визнати недійсними та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку первісного позивача з тих підстав, що вона була включена до числа пайовиків при паюванні даного поля, а свідоцтво про право власності на земельну ділянку позивача порушує її права. Представником третьої особи Зіболківської сільської ради в судовому засіданні було пояснено наступне, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є власниками земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак позивач за первісним позовом [PERSON] не має можливості приступити до використання своєї земельної ділянки через те, що дану земельну ділянку безпідставно використовує відповідач за первісним позовом . Хоча має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва на даному полі але у іншому місці. Вважає, що первісний позов підставний. Щодо зустрічного позову вважає що такий є безпідставним, оскільки земельна ділянка [PERSON] не порушує прав [PERSON] бо земельна ділянка [PERSON] знаходиться в іншому місці а остання її не використоює. Представником третьої особи Жовківської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув однак суду надіслано листа про слухання справи у його відсутності. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі на підставі поданих до суду доказів. Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено , що [PERSON], являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право приватної власності від 09.12.2015 р. ідент. номер 49476314 загальною площею 0,9673 га. на території Зіболківської сільської ради кадастровий номер 4622787200:17:000:0021. [PERSON], являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ведення на підставі свідоцтва про право приватної власності від 14.12.2015 р. ідент. номер 49838843 загальною площею 0,4534 га. на території Зіболківської сільської ради кадастровий номер 4622787200:17:000:0022. З пояснень наданих в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] з часу отримання у власність згаданої вище земельної ділянки з боку [PERSON] позивачу за первісним позовом [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Про те, що між сторонами є спір щодо користування земельною ділянкою свідчать неодноразові звернення до Зіболківської сільської ради, Жовківської районної державної адміністрації та правоохоронних органів. Відповідно до листа Жовківської РДА від 02.09.2016 р. №02-36\\3160 розпорядженням голови Жовківської РДА від 25.04.2016 р. № 274 було створено комісію для вирішення питання щодо користування позивачем за первісним позовом належною їй на праві власності земельною ділянкою. Комісія тричі виїжджала на місцевість і 31.08.2016 р. комісія втретє виїхала на місце для здійснення відновлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок. Зіболківською сільською радою було забезпечено явку представника землевпорядної організації, який виконав відповідні роботи та повторно визначив межі земельної ділянки позивача за первісним позовом та закріпив її межовими знаками, також було здійснено винос меж земельної ділянки відповідача в її присутності та попереджено про неприпустимість використання земельної ділянки поза її межами. [PERSON] було роз»яснено, про необхідність звільнення земельної ділянки яка належить мені. Первісний позивач [PERSON] стверджує, що відповідач [PERSON] незважаючи на дану заборону осінню 2016 року переорала належну їй земельну ділянку, на земельну ділянку її не допустула . В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] чітко відомо, що її земельна ділянка визначена на місцевості відповідно до правовстановлюючого документа в іншому місці, однак вона її там не використовує. Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2015 року вона не оскаржувала. Представником Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області , суду було надано пояснення, що [PERSON] використовує земельну ділянку, яка належить [PERSON] та що свідоцтво про право власності на нерухоме майно [PERSON] на земельну ділянку не порушує прав [PERSON] На підставі викладеного суд приходить до переконання, що первісному позивачу [PERSON] з боку відповідача за первісним позовом [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Щодо зустрічного позову [PERSON], суд приходить до переконання, що такий зустрічний позово є безпідставним, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.12.2015 року не порушує прав [PERSON] Згідно ст.373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону. Вважаю дії Відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або\~ обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст.391 Цивільного кодексу України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Як випливає з положення ст.377 ЦК України та п. «а» ч.1 ст.95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі, та як наслідок вільно володіти та користуватись земельною ділянкою. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК України). Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Окрім того, позивачем за зустрічним позовом [PERSON] внесено більшу суму судового збору ніж передбачено законом, а саме : переплачено судовий збір на суму 640 грн. 00 коп., які відповідно до ст.7 ч.2 Закону України «Про судовий збір» повертаються в розмірі переплаченої суми . А тому, суд приходить до висновку, що позивачу за зустрічним позовом [PERSON] слід повернути переплачену суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: dismissed