Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення своїх позовних вимог, просив суд зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити йому , як батьку малолітніх дітей - сина [PERSON], 13.05.2008року народження, та сина [PERSON], [INFO], перешкод у спілкуванні з дітьми , шляхом виконання рішення Комісії з питань прав дитини та Розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації Житомирської області від 06.01.2017р. "Про визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей", або шляхом виконання способів його участі у вихованні дітей, які визначить суд, з врахуванням його можливостей, бажання приймати участь у вихованні дітей та інших факторів (а.с.1-5, 44-48, 131-132). Свій позов [PERSON] мотивує тим, що він та відповідачка [PERSON] -[PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між ними розірвано і їхні діти проживають разом з матір'ю. Однак [PERSON] та її батько- відповідач [PERSON] чинять йому перешкоди у спілкуванні з дітьми: забороняють йому зустрічатись і спілкуватись з ними та виховувати їх. 2 З цією метою вони виключають мобільні телефони дітей , погрожують йому, щоб він не мав ніяких стосунків до дітей. Також відповідач [PERSON] не пускає його на подвір'я свого домоволодіння та в житловий будинок , в якому проживають діти позивача. Вважає, що дії відповідачів у вчиненні перешкод у спілкуванні з дітьми порушують його права як батька. Вжиті ним заходи по вирішенню питання через службу у справах дітей Ружинської РДА не дали бажаного результату, оскільки визначений в розпорядженні голови Ружинської РДА від 06.01.2017р. №4 порядок спілкування його з дітьми не враховує всіх нюансів, які можуть виникнути, а саме: не враховує, що необхідно робити, коли немає згоди обох батьків на визначення дати та місця спілкування позивача з дітьми; не передбачена можливість його спільного відпочинку з дітьми, відвідин дітьми його місця проживання тощо. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені та уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON]М.( на даний час прізвище змінено на [PERSON]) позовні вимоги не визнала повністю, вказавши, що не перешкоджає позивачу спілкуватись з дітьми, а тільки наголошує на необхідності утримуватись при цьому від дій, які можуть заподіяти шкоду як моральному та фізичному стану дітей. Просить суд призначити спосіб спілкування позивача з дітьми лише у її присутності і при умові, що діти самі захочуть бачити батька (а.с.77-81). Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що ніяким чином не перешкоджає позивачу спілкуватись з його дітьми -своїми онуками, які проживають у його будинку. Однак після того, як між ним та позивачем виникли неприязні стосунки, він дійсно заборонив позивачу заходити в належний йому будинок та на території подвір'я, оскільки це є його приватною власністю і він має на це право(а.с.82-84). Представник органу опіки і піклування в судовому засіданні покладався на розсуд суду з приводу визначення порядку участі у вихованні малолітніх дітей, проте просила притримуватися затвердженого розпорядженням голови Ружинської РДА від 06.01.2017р. №4 висновку про участь батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Пояснила, що під час розгляду справи в суді [PERSON] запрошувався на засідання комісії з питань захисту прав дитини, щоб переглянути вказаний висновок і вирішити питання про встановлення іншого порядку участі батька у вихованні та спілкуванні зі своїми синами, однак на вказане засідання він не з'явився, а тому, відповідно, комісія ніякого іншого висновку прийняти не змогла. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки і піклування, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] впродовж 2007-2010рр. та 2014-2016рр. перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.18-19, 30, 176). Вони є батьками [PERSON], 13.05.2008року народження, та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями актових записів про народження останніх (а.с.173, 174). Як вбачається з пояснень сторін, на даний час подружні відносини [PERSON] та [PERSON] не підтримують та проживають окремо, а спільні діти, місце проживання яких зареєстровано в квартирі батька за адресою: [ADDRESS], проживають з матір'ю - [PERSON] за адресою: Житомирська область, Ружинський район, смт.Ружин, вул.Нова, 22 в житловому будинку свого діда - [PERSON], який є батьком [PERSON] Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 3 Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 січня 2017 року головою Ружинської районної державної адміністрації на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 05.01.2017р.(протокол №1) за зверненням позивача [PERSON] було прийнято розпорядження №4, яким визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми [PERSON], 13.05.2008р.нар., та [PERSON], 29.11.2012р.нар., а саме: побачення і спілкування з дітьми у вихідні та святкові дні або інші дні за згодою обох сторін, але не рідше двох разів на тиждень. З пояснень сторін, досліджених в судовому засіданні матеріалів розгляду Ружинським ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області звернень гр.[PERSON] та гр.[PERSON], пояснень свідків [PERSON],[PERSON], судом встановлено , що між батьками малолітніх дітей -[PERSON] та [PERSON] з 2016 року після повторного розірвання шлюбу склались стійкі неприязні відносини, які потягли за собою суперечки між ними щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми. Вказані неприязні відносини сприяють тому, що вищевказане розпорядження голови Ружинської райдержадміністрації від 05.01.2017р. не виконується, так як батьки дітей не можуть між собою досягти згоди щодо встановлення побачень [PERSON] та його спілкування з дітьми в інші дні (крім вихідних та святкових), а у вихідні та святкові дні перешкодою для спілкування батька дітей з останніми є те, що він не може через заборону власника житлового приміщення, де проживають діти, - відповідача [PERSON] зайти на подвір'я та в житловий будинок , щоб взяти дітей для спілкування, а відповідачка [PERSON], в свою чергу, не здійснює ніяких дій, щоб вивести дітей з житлового будинку та передати їх позивачу для спілкування і таким чином своєю бездіяльністю чинить перешкоди батькові дітей у спілкуванні та вихованні своїх синів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині усунення перешкод з боку відповідачки [PERSON] у спілкуванні з малолітніми дітьми та їх вихованні є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. В той же час судом не встановлено, що другий відповідач [PERSON] чинить позивачу перешкоди в спілкуванні з дітьми останнього. Заборона [PERSON] позивачу заходити в житловий будинок та на подвір'я належного йому житлового будинку не може розцінюватись як перешкода в спілкуванні з дітьми, які не зареєстровані у вказаному будинку. Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. 4 В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дітьми не перешкоджає нормальному розвитку дітей, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з синами, суд приходить до висновку, про можливість визначити [PERSON] - батьку дітей, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми синами [PERSON] та [PERSON]. Однак ні батьки дітей, ні представник органу опіки і піклування не надали будь-яких пропозицій необхідності встановлення іншого порядку участі [PERSON] у вихованні дітей, ніж того, який передбачено розпорядженням голови Ружинської райдержадміністрації від 06.01.2017р. Так, позивач просить встановити такий порядок спілкування з дітьми, з "врахуванням його можливостей, бажання приймати участь у вихованні дітей та інших факторів", не конкретизуючи вказані можливості, бажання та інші фактори (а.с.131-132) З наданих позивачем доказів судом встановлено, що він працює провідником службово-технічного вагона і його робота носить роз'їздний характер. Відповідачка [PERSON] просить суд встановити порядок спілкування позивача з їхніми синами лише в її присутності. Проте доказів того, що батько дітей негативно впливає на них під час спілкування суду не надано. З пояснень свідка [PERSON], яка працює психологом та обстежувала малолітніх дітей сторін щодо їх емоційного стану та з приводу встановлення наявності насильства відносно них з боку матері та батька, вбачається, що ніяких проявів вчинення насильства зі сторони батьків до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] нею виявлено не було. Однак, на її думку, діти є жертвами психологічного насильства з двох сторін, як з боку матері, так і з боку батька, які між собою ворогують.. З врахуванням вищевикладеного, враховуючи вкрай неприязні стосунки батьків між собою, присутність матері під час спілкування дітей з батьком, на думку суду, є небажаною, оскільки це може призвести лише до додаткових емоційних переживань дітей . А тому суд вважає за можливе дозволити спілкуватися батьку з малолітніми синами без присутності матері [PERSON] та інших осіб, але в обмежений час. З врахуванням віку та стану здоров'я дітей, а також того, що на протязі декількох місяців батько та діти були позбавлені можливості регулярно спілкуватись між собою, суд вирішує, що на певний адаптаційний період необхідно встановити відповідні дні та часи для спілкування малолітніх дітей з батьком з відвідуванням дітьми його місця проживання: - щосуботи , щонеділі та в святкові дні з 14 год.00 хв. до 18 год.00 хв., а в послідуючому вказаний порядок може бути переглянуто з врахуванням звичок дітей, їхнього віку тощо. Як зазначалось вище, судом встановлено, що діти разом з матір'ю проживають в житловому будинку, власником якого є інша особа - [PERSON], а тому суд не може порушити право власності останнього на житловий будинок та забов'язати його впускати позивача у вказаний будинок. Таким чином позивач позбавлений можливості забирати дітей для спілкування з вказаного житлового будинку і, фактично, не взмозі зустрітись із дітьми, якщо їх не буде виведено за межі домогосподарства [PERSON] А тому суд вважає за необхідне покласти обов'язок на матір дітей щосуботи та щонеділі, а також у святкові дні о 14 год.00хв. за межами домоволодіння [PERSON] передавати батькові дітей -[PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду покладаються на відповідачку [PERSON], позов до якої судом задоволено. 5 На підставі викладеного та

Outcome: partial