Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Першої Полтавської держнотконтори про зняття арешту нерухомого майна. В якому прохала: скасувати арешт нерухомого майна: будинок [ADDRESS] , належний [PERSON] , накладений на підставі ухвали Жовтневого райсуду від 25.02.1993, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 09.03.20І5 за №№ 1747191, 1747201, 1747207 (записи перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.03.2018 за №№ 25223276, 25223261, 25223240). В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Як дочка спадкодавця, у встановленому законом порядку, вона звернулася із заявою про прийняття відповідної спадщини, що підтверджується довідкою № 2206/02-14 від 13.11.2019 Першої Полтавської держнотконтори. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. Враховуючи положення ч.2 ст.1220 ЦК України про те, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, то саме з цього дня їй належить спадщина після померлого [PERSON] , в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . При зверненні до держнотаріуса Першої Полтавської держнотконтори Мізік В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину встановлено, що видати вказане свідоцтво нотаріус не має змоги, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме арешт житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.42 ЗУ «Про нотаріат» та підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до Інформаційної довідки № 187456934 від 04.11.2019 арешт на вказане нерухоме майно накладений на підставі ухвали Жовтневогорайсуду від 25.02.1993, про наявні наступні записи: 7. Відомості з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно: Номер запису про обтяження: 25223276; дата державної реєстрації: 09.03.2005; підстава виникнення обтяження: ухвала, серія та номер:, б/н, виданий 25.02.1993, видавник Жовтневий райсуд; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Номер запису про обтяження: 25223261; дата державної реєстрації: 09.03.2005; підстава виникнення обтяження: ухвала, серія та номер: б/н, виданий 25.02.1993, видавник Жовтневий райсуд; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Номер запису про обтяження: 25223240; дата державної реєстрації: 09.03.2005; підстава виникнення обтяження: ухвала, серія та номер: б/н, виданий 25.02.1993, видавник Жовтневий райсуд; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 1747191; тип обтяження: арешт (архівний запис); зареєстровано: 09.03.2005 Першою Полтавською держнотконторою; підстава обтяження:ухвала, б/н, 25.02.1993, Жовтневий райсуд; власник: [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження: 1747201; тип обтяження: арешт (архівний запис); зареєстровано: 09.03.2005 Першою Полтавською держнотконторою;підстава обтяження: ухвала, б/н,25.02.1993, Жовтневий райсуд; власник: [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження: 1747207; тип обтяження: арешт (архівний запис); зареєстровано: 09.03.2005 Першою Полтавською держнотконторою; підстава обтяження: ухвала,б/н, 25.02.1993, Жовтневий райсуд; власник: [PERSON] . Згідно листа № 3257/01-20 від 28.10.2019 Полтавського ОДНА ухвала Жовтневого райсуду від 25.02.1993 про накладення арешту на майно [PERSON] на зберіганні у архіві не знаходиться. Згідно Реєстру Першої Полтавської нотконтори для реєстрації заборон за 1993 рік встановлено, що міститься запис про накладення арешту на майно [PERSON] . В свою чергу, у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави (суддя Пилипчук Л.І.) у 1993-1994 роки перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку, [ADDRESS] і його реальний розподіл. Саме в ході розгляду цієї справи судом і було вжито заходів дозабезпечення позову згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави (Жовтневого райсуду) від 25.02.1993, якою накладено арешт набудинок [ADDRESS] . В подальшому згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 11.07.1994 у вказаній справі ухвалено провадження закритиза позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового і його реальний розподіл. У описовій частині вказаної ухвали суду зазначено, що позивачка [PERSON] направила суду заяву про закриття справи у зв`язку з відмовою від позову. Проте захід забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку і його реальний розподіл у виді арешту будинку [ADDRESS] (ухвала Октябрського районного суду м. Полтави суддя Пилипчук Л.І. (Жовтневого райсуду) від 25.02.1993) скасований не був. Так як [PERSON] є правонаступником свого батька [PERSON] та свого діда [PERSON] , то вона звернулася до суду в порядку статей 55, 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15.11.2019 у справі № 554/10265/19 клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову залишено без розгляду, зокрема, у зв`язку з тим, що згідно довідки виданої архівом Октябрського районного суду м. Полтави справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку і його реальний розподіл - знищена, всупереч вимогам ч. 5 ст. 95 ЦПК України заявник не зазначила місце знаходження оригіналів письмових доказів. Існування цього арешту унеможливлює переоформлення,користування та розпоряджання даним майном, через що вимушена звертатися до суду з даним позовом (а.с.2-8). 06 грудня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №554/10907/19. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 14.00 годин на 27 грудня 2019 року (а.с.32). 26 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позов відповідача Першої Полтавської держнотконтори. В якому зазначили, що в позовній заяві позивач вказує, що при зверненні до Першої Полтавської держнотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , після померлого [INFO] батька, [PERSON] , було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав нерухоме майно наявне обтяження: арешт нерухомого майна, а саме арешт житлового будинку [ADDRESS] . У відповідності до п. 1.5. Положення про Єдиний реєстр заборон: відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від червня 1999 року №31/5, що втратило чинність 31.12.2012, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (знято заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається судами (крім третейських судів) - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту). Згідно положень ст. 31-1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (зі змінами), державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної, реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Отже, відповідний державний реєстратор Полтавської міської ради (м. Полтава, вул. Сапіго, 6), що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав вносить відомості до Державного реєстру прав \-на нерухоме майно про звільнення майна з-під арешту, а не державна нотаріальна контора, у зв`язку з чим прохають при розгляді справи по суті та вилучити Першу Полтавську дерноконтору в якості відповідача. Справу розглядати без представника Першої Полтавської держнотконтори. При розгляді справи пмокладаються на розсуд суду (а.с.39). 27 грудня 2019 року ухвалою суду клопотання представника позивача за ордером [PERSON] - задоволено. Залучено в якості відповідача Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, в якості третьої особи Першу Полтавську держнотконтору. Призначено справу до розгляду на 14 год. 30 хв. на 28 січня 2020 року (а.с.43,44). 28 січня 2020 року ухвалою суду замінено відповідача Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради на правонаступника - Департамент з питань реєстрації. Перейдено від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в судовому засіданні на 13.30 годин на 25 лютого 2020 року (а.с.78, 79). 25 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі №554/10907/19. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15.30 годин на 26 березня 2020 року (а.с.98). Представник позивач [PERSON] за ордером [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, зазначивши, що позов підтримує, прохає судовий збір з відповідача не стягувати. (а.с.105). Відповідач Департамент з питань реєстрації, в судове засідання 25.02.2020 та 26.03.2020 свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими (а.с.87, 104). Третя особа Перша Полтавська держнотконтора в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені, надавши суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. (а.с.88). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Як дочка спадкодавця, у встановленому законом порядку, вона звернулася із заявою про прийняття відповідної спадщини, що підтверджується довідкою № 2206/02-14 від 13.11.2019 Першої Полтавської держнотконтори. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. Враховуючи положення ч.2 ст.1220 ЦК України про те, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, то саме з цього дня їй належить спадщина після померлого [PERSON] , в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . При зверненні до держнотаріуса Першої Полтавської держнотконтори Мізік В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину встановлено, що видати вказане свідоцтво нотаріус не має змоги, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме арешт житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до положень ст.42 ЗУ «Про нотаріат» та підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до Інформаційної довідки № 187456934 від 04.11.2019 арештна вказане нерухоме майно накладений на підставі ухвали Жовтневогорайсуду від 25.02.1993, про наявні наступні записи: 7. Відомості з Державного реєстр речових прав на нерухоме майно: Номер запису про обтяження: 25223276; дата державної реєстрації: 09.03.2005; підстава виникнення обтяження: ухвала, серія та номер:, б/н, виданий 25.02.1993, видавник Жовтневий райсуд; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Номер запису про обтяження: 25223261; дата державної реєстрації: 09.03.2005; підстава виникнення обтяження: ухвала, серія та номер: б/н, виданий 25.02.1993, видавник Жовтневий райсуд; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Номер запису про обтяження: 25223240; дата державної реєстрації: 09.03.2005; підстава виникнення обтяження: ухвала, серія та номер: б/н, виданий 25.02.1993, видавник Жовтневий райсуд; вид обтяження: арешт нерухомого майна; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 1747191; тип обтяження: арешт (архівний запис); зареєстровано: 09.03.2005 Першою Полтавською держнотконторою;підстава обтяження:ухвала, б/н, 25.02.1993, Жовтневий райсуд; власник: [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження: 1747201; тип обтяження: арешт (архівний запис); зареєстровано: 09.03.2005 Першою Полтавською держнотконторою;підстава обтяження: ухвала, б/н,25.02.1993, Жовтневий райсуд; власник: [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження: 1747207; тип обтяження: арешт (архівний запис); зареєстровано: 09.03.2005 Першою Полтавською держнотконторою; підстава обтяження: ухвала,б/н, 25.02.1993, Жовтневий райсуд; власник: [PERSON] . Згідно листа № 3257/01-20 від 28.10.2019 Полтавського ОДНА ухвала Жовтневого райсуду від 25.02.1993 про накладення арешту на майно [PERSON] на зберіганні у архіві не знаходиться. Згідно Реєстру Першої Полтавської нотконтори для реєстрації заборон за 1993 рік встановлено, що міститься запис про накладення арешту на майно [PERSON] . В свою чергу, у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави (суддя Пилипчук Л.І.) у 1993-1994 роки перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку, [ADDRESS] і його реальний розподіл. Саме в ході розгляду цієї справи судом і було вжито заходів дозабезпечення позову згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави (Жовтневого райсуду) від 25.02.1993, якою накладено арешт набудинок [ADDRESS] . В подальшому згідно ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 11.07.1994 у вказаній справі ухвалено провадження закритиза позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового і його реальний розподіл. У описовій частині вказаної ухвали суду зазначено, що позивачка [PERSON] направила суду заяву про закриття справи у зв`язку з відмовою від позову. Проте захід забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку і його реальний розподіл у виді арешту будинку [ADDRESS] (ухвала Октябрського районного суду м. Полтави суддя Пилипчук Л.І. (Жовтневого райсуду) від 25.02.1993) скасований не був. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном. Згідно з п.2.1. Положення «Про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 року за №364/3657 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: 1. Накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. 2. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається: - державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; - судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту); - органами державної виконавчої служби - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). За вищевказаним Положенням зняття арешту може здійснюватися у будь-якого реєстратора (тобто у будь-якого нотаріуса). Отже, нотаріус при поданні йому заяви за встановленою формою може зняти будь-який арешт, накладений судовими і слідчими органами, крім арештів, накладених органами державної виконавчої служби. При цьому, відповідно до п. 2.1. Положення зняття арешту на об`єкти нерухомого майна, накладеного судами і слідчими органами, відбувається на підставі заповненої цими органами заяви за формою. Таким чином, нотаріус не має права вносити відомості до Єдиного реєстру заборон про зняття арешту на підставі інших документів. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідно до ст.ст. 8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 6 постанови КМУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотеко держателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 ЗУ «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п. 5.1. п. 5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень»у разі скасування на підставі рішеннясуду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. У відповідності до п. 1.5. Положення про Єдиний реєстр заборон: відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від червня 1999 року №31/5, що втратило чинність 31.12.2012, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (знято заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається судами (крім третейських судів) - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільнення з-під арешту). Згідно положень ст. 31-1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (зі змінами), державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної, реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Отже, відповідний державний реєстратор Полтавської міської ради, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав вносить відомості до Державного реєстру прав \-на нерухоме майно про звільнення майна з-під арешту, а не державна нотаріальна контора. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. Скасувати арешт нерухомого майна: будинок [ADDRESS] , належний [PERSON] , накладений на підставі ухвали Жовтневого райсуду від 25.02.1993, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 09.03.2015 за №№ 1747191, 1747201, 1747207 (записи перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.03.2018 за №№ 25223276, 25223261, 25223240). Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 768 грн. 40 коп. (а.с.1) Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач [PERSON] прохала судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved