Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що він є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , та визначити йому додатковий строк в два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , посилаючись на те, що пропустив його з поважних причин. Позивач та його представник адвокат Порхун О.П. в підготовче засідання не прибули. До суду представник позивача надала заяву, в якій просить справу слухати за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, до судунадала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому засіданні встановлено, що[INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із 51/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с.11), на яку позивач претендує як спадкоємець за заповітом, що підтверджується копією заповіту (а.с.9). Позивач звернувся до Тетіївської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але 14.04.2020 року у видачі свідоцтва йому було відмовлено, в зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, а також не надав документи, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем( а.с.12). Позивач посилається на те, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки він не знав про наявність заповіту, хоча він вже давно проживає в будинку, який входить до спадкового майна. Документально підтвердити свій родинний зв`язок із померлим [PERSON] позивач не може, оскільки в свідоцтві про народження позивача в графі батько було допущено помилку та записано " [PERSON] ", і внести зміни в дане свідоцтво про народження на даний час неможливо, оскільки такі зміни вносяться лише за заявою батьків, але останні давно померли. Проте факт родинного зв`язку позивача [PERSON] та померлого [PERSON] підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема копією заповіту, в якому спадкодавець заповідає майно "своєму синові" [PERSON] (а.с.9), а також копією рішення Тетіївського районного народного суду Київської області від 03.02.1983 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розлучення та розділ майна, з якого вбачається, що у сторін в шлюбі були спільні діти (а.с.10). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, те що позивач не знав про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений у Постановах Верховного суду від 26.06.2019 року № 61-38298св18 (справа № 565/1145/17) та Верховного Суду України у Постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17 (справа №2/235/10/16). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в підготовчому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в суді знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , який помер [INFO] , а також позивач має право на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом. В силу цих обставин, на думку суду, він пропустив передбачений законом строк з поважної причини, а тому,

Outcome: approved