Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 03.08.2017 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 25.12.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Советського району м. Н.Новгород, Росія, актовий запис І-ТН №353258. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року шлюб укладений між сторонами було розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти було придбано майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а саме: квартира № 52, розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Пішонівська, 7, загальною площею 92,9 кв.м, житловою площею 55,3 кв.м., вартістю 1 230 000 грн; телевізор "Samsung" вартістю - 3000 грн; меблева стінка, вартістю - 9000 грн; диван, вартістю - 4000 грн; газова плита Аристон, вартістю - 2700 грн; холодильник ".Норд", вартістю - 3100 грн; ноутбук ASUS, вартістю - 3500 грн; транспортні засоби: HYUNDAI SANTA FE, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] вартістю 390000 грн., КАМАЗ 511, 1984 року випуску, вартістю - 162 000 грн., КАМАЗ 511, 1990 року випуску, вартістю - 162 000 грн., ЗИЛ МЗ-554М, вартістю - 140 000 грн. Враховуючи те, що згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом та враховуючи, те що неповнолітні дитини проживають з позивачкою та всі комунальні послуги сплачує вона, тому просила суд поділити сумісно майно та виділити їй більшу частину. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.12.1999 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Советського району м. Н.Новгород, Росія, актовий запис І-ТН №353258. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.07.2016 року шлюб укладений між сторонами було розірвано. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE д/н [NUMBER], зазначений автомобіль зареєстровано 22.06.2007 року за [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру №52 за адресою м. Одеса, вул. Пішонівська, 7 від 04.04.2012 року встановлено, що обєкт в цілому належить гр. [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.10.2005 року вантажний самоскид ЗИЛ-ММЗ «554М» 1987 року випуску д/н [NUMBER], свідоцтва про реєстрацію т/з від 12.12.2006 року вантажний самоскид КАМАЗ «5511» 1984 року випуску д/н [NUMBER] зареєстровані за [PERSON]. Стосовно поділу транспортного засобу КАМАЗ 5511, 1990 року випуску, суд зазначає, що доказів належності вказаного транспортного засобу як позивачу так і відповідачу суду не надано, а отже суд вважає вимогу у вказаній частині не доведеною. Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Враховуючи зазначені положення законодавства та згоду відповідача на поділ майна подружжя, суд вважає, що вимога позивача щодо розподілу майна подружжя підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що згідно квитанції №29 від 02.08.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 5052,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial