Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Головний лікарь КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якому просить госпіталізувати [PERSON] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чапаєва, 35, з 2013 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: шизофренія, параноідна форма. Галюцинаторно-параноідний синдром. Після виписки із психіатричного відділення зі слів матері [PERSON] [PERSON] з червня 2017 [PERSON] без пояснення причин припинив прийом ліків, став замкнутим, перестав слідкувати за своєю зовнішністю, періодично починав «реготати» без причини, поведінку не пояснював. Став вибірково приймати їжу, їв дуже мало. Крім того, протягом останніх трьох днів взагалі нічного не їв та не спав, від прийому ліків категорично відмовлявся, а також виходив з дому та ходив по вулиці в одній білизні. 18.10.2017 зранку впав вдома в коридорі та отримав ушиблену рану лобу та носу, після чого батьки викликали бригаду швидкої допомоги. 18.10.2017 [PERSON] був оглянутий лікарем швидкої допомоги, йому був виставлений діагноз: «Шизофренія, ушиблена рана лобу», після чого [PERSON] було госпіталізовано на обстеження до психіатрично-наркологічного чоловічого відділення. При надходженні [PERSON] був недосяжний продуктивному контакту, не виконував інструкції персоналу, знаходився в стані мовно-рухомого збудження, на питання відповідав поза змістом. У нього був блукаючий погляд, переляканий вираз обличчя. Виявляв розлади мислення у вигляді паралогічності та розірваності, нецензурно лаявся. За своїм психічним станом [PERSON] не мав змоги надати добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах психіатричного стаціонару. Пацієнт категорично відмовився надати інформовану згоду на госпіталізацію та лікування, вимагаючи надати йому конкретні факти, бо на його погляд відмова від їжі та прийому лікування з порушеннями поведінки не є причиною для госпіталізації. 18.10.2017 [PERSON], 1978р.н. був оглянутий комісією лікарів-психіаторів комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, яка дійшла висновку, що хворий страждає на шизофренію, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром. У зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах. У звязку з чим, головний лікар звернувся до суду. У суді представник заявника та лікар-психіатр підтримала заяву, надавши пояснення, що\~хворий потребує обов'язкової госпіталізації. Від головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОС надійшла заява, якою він просить суд розглянути заяву без участі хворого [PERSON], [INFO], оскільки його психічний стан не дозволяє йому брати участь у судовому засіданні. \~\~\~\~\~ Зацікавлена особа [PERSON] просила задовольнити заяву, пояснила, що з червня 2017 [PERSON] перестав вживати ліки, вів себе неадекватно, що в кінцевому результаті призвело до його госпіталізації у психіатричне відділення.\~ Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява, підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених\~Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Згідно ч. 2\~ст. 280 ЦПК України\~до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. 18.10.2017 [PERSON] був оглянутий лікарем швидкої допомоги, йому був виставлений діагноз: «Шизофренія, ушиблена рана лобу», після чого [PERSON] було госпіталізовано на обстеження до психіатрично-наркологічного чоловічого відділення. 18.10.2017 [PERSON], 1978р.н. був оглянутий комісією лікарів-психіаторів комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, яка дійшла висновку, що хворий страждає на шизофренію, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром. У зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування хворого можливо лише в стаціонарних умовах. Пацієнт відмовляється від прийому їжі та рідини що може загрожувати його власному здоров'ю і розглядається як небезпека для себе, внаслідок чого хворий [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. Аналізуючи сукупність означених вище встановлених в ході судового слідства обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР про госпіталізацію [PERSON] в психіатричну лікарню у примусовому порядку для здійснення судового контролю.

Outcome: approved