Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2017 року пред'явив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, стягуваних із нього на користь колишньої дружини [PERSON] на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 12 травня 2004 року відповідно із актовим записом № 57 відділу РАЦС Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2005 року із нього в користь [PERSON] стягнені аліменти на [PERSON], в розмірі 400 гривень, щомісячно. Однак, 26 листопада 2007 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою [PERSON], від якого [INFO] року народилася дочка [PERSON],[INFO] року народився син [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 березня 2017 року з нього стягнуто аліменти в користь відповідачки [PERSON] , теперішньої дружини, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) ,щомісячно, починаючи із 24 лютого 2017 року та до досягнення дітьми повноліття . Натомість його матеріальний стан змінився, оскільки, із 2014 року він здійснює догляд за бабою , матір»ю батька, [PERSON], 1934 року народження, отримуючи незначну компенсаційну виплату. За таких обставин просить суд зменшити розмір аліментів, визначений рішенням суду від 08 грудня 2005 року та стягувати із нього на користь відповідачки [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), що у твердій грошовій сумі становить 500 гривень, щомісячно . Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав ,що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити , стягувати із нього в користь відповідачки [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку [PERSON], в розмірі 500 гривень , щомісячно. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила ,що заявлених позовних вимог про зменшення розміру аліментів не визнає, тому у позові просить відмовити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, попередньо подала до суду заяву , у якій вказала, що визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги . Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2005 року у цивільній справі № 2-10203/05 стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на дочку [PERSON] , [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 08 листопада 2005 року і до досягнення нею повноліття. Також, Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 607/2540/17 стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO], сина [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 24 лютого 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та відповідач [PERSON] із 26 листопада 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно із актовим записом за № 110 , зробленим 26 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України . Згідно із копією Довідки № 217 виданої 25 квітня 2017 року Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області - позивач разом із відповідачем [PERSON] , дочкою [PERSON] , [INFO], сином [PERSON], [INFO] , зареєстровані та проживають по [ADDRESS] Згідно із копією Довідки № 731 виданої 21 квітня 2017 року Тернопільським районним управлінням соціального захисту населення Міністерства соціальної політики України - позивач [PERSON] знаходиться обліку у даній установі як такий,що здійснює догляд за особою похилого віку, що досягла 80-річного віку, отримує компенсаційну витрату працездатній особі, розмір якої за період з жовтня 2014 року по березень 2017 року у загальній сумі становить 562,43 гривень. Суд оцінивши , всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені наявні у цивільній справі докази, приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають , виходячи із наступного: В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту порушених прав визначені у ст.5 ЦПК України. Вимогами статті 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно викладених у позові обставин, причиною звернення позивача до суду із вказаним позовом є те, що розмір аліментів, які стягуються із нього за Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 грудня 2005 року в користь відповідачки [PERSON] на дочку [PERSON] , [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, є для нього обтяжливим, оскільки із 2014 року його матеріальний стан погіршився. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року констатовано, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином враховуючи зміст статей 181,192 Сімейного кодексу України - значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Натомість доказів на підтвердження значного погіршення його матеріального становища позивачем до суду не надано. Разом із тим відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також,статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом із тим суд враховує й ту обставину,що на день ухвалення рішення [PERSON] , [INFO], досягла повноліття . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed