Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він проживає за адресою [ADDRESS] та є власником даного житлового будинку. У належному йому будинку значиться зареєстрованою колишня дружина його сина - [PERSON], яка з 29.12.2012 року фактично в будинку не проживає, добровільно залишивши дане житло. На підставі викладеного, позивач [PERSON] прохав суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомляла. Третя особа [PERSON] вважав, що по справі є підстави для задоволення позову. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] та є власником даного житлового будинку відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2005 року , виданого виконкомом Лубенської міської ради. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 19.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне - "[PERSON]" Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою у будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно актів вуличного комітету від 27.01.2013 р., 12.12.2013 року [PERSON] з грудня 2012 року фактично не проживає за адресою [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] з грудня 2012 року підтвердили також і допитані в судовому засіданні свідки : [PERSON] та [PERSON] Таким чином, [PERSON] не проживає у спірному житлі, питання про вселення, проживання в цьому будинку не ставить, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, житлом не користується. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати,визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що особами, які беруть участь у справі, поважні причин відсутності відповідача більше одного року у спірному житлі, не доведені. Враховуючи вищезгадане, інтереси позивача, відсутність відповідача без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад один рік, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved