Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач 01.11.2019 звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачки на його користь у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 92 372 , 98 грн. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2016 близько 12 год. 52 хв. на 109 кілометрі автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля RENAULT Magnum, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Позивач та власник автомобіля ЗАЗ Lanos ПАТ «Акцент-Банк» 19.08.2016 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту № ABH0CPS-167J1CH4 з терміном дії з 20.08.2016 по 19.08.2017. Предметом страхування за даним Договором є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] . Згідно з умовами договору страхування страховим випадком є пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується договором. Згідно Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3016326594449528 , що видана Прилуцьким ВП ГУНП в Чернігівській області, винним у спричиненні зазначеної ДТП є [PERSON] . В результаті ДТП власнику застрахованого автомобіля ПАТ "Акцент-Банк" заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до Звіту № 354 /16-11 від 01.12.2016 складає 92372,98 І грн. Так, сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору на підставі становить 92372,98 грн. без ПДВ. Зазначене страхове відшкодування виплачено Страхувальнику ПАТ "Акцент-Банк" в повному розмірі. Таким чином, страховій компанії заподіяно шкоду в розмірі 92372,98 грн., яка підлягає відшкодуванню винною особою - відповідачем. 10.12.2019 зазначений позов на підставі ухвали судді Оболонського районного суду міста Києва Белоконної І.В. направлений за підсудністю до Роменського міськрайонного суду Сумської області. 03.03.2020 суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, ухвалив проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. 06.04.2020 ухвалою судді Роменського міськрайонного суду за клопотанням постановлено провести судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Від представника відповідачки [PERSON] 24.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує про невизнання відповідачем позову та зазначає, що [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не керувала транспортним засобом ЗАЗ Lanos , державний номерний знак № [NUMBER] , не укладала будь яких договорів, тобто не володіла на відповідній правовій підставі даним автомобілем та не завдала нікому шкоди. Договір прокату автомобіля № 701 от 17.11.2016 і замовлення-зобов`язання №701/1 до договору прокату укладався між ФОП [PERSON] та [PERSON] , колишнім чоловіком відповідачки. Вищенаведене підтверджується поясненням відповідачки, адресованим начальнику Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 19.12.2016 року. Крім того, саме [PERSON] був визнаний винним у вчиненні ДТП, яке мало місце 17.11.2016 року на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка. Також по факту ДТП Прилуцьким ВП ГУНП в Чернігівській області було відкрите кримінальне провадження за №12016270210002193 від 18.11.2016 року за ч. 1 ст.286 КК України, в якому відповідачка [PERSON] була визнана потерпілою. Отже, даний позов поданий страховою компанією до неналежного відповідача, що є підставою для відмови в його задоволенні. Представник позивача до суду не з`явився, у поданій позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на підстави, що наведені у відзиві. Суд, заслухавши сторону відповідача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, дійшов до наступного висновку. Судовим розглядом справи встановлено, що 17.11.2016 близько 12 год. 52 хв. на 109 кілометрі автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля RENAULT Magnum, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Власником автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 18.08.2016 Центром 8045, є ПАТ «А-Банк» (а.с. 15). 21.11.2016 до позивача звернувся страхувальник - ПАТ «Акцент-Банк» з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту № ABH0CPS-167J1CH4 від 19.08.2016 (а.с. 12-14). 21.11.2016 експертом [PERSON] за місцем ДТП в м. Прилуки, вул. Котляревського, 62 складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с. 28). Відповідно до Звіту № 354/16-11 складеного спеціалістом фізичною особою-підприємцем [PERSON] вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля ЗАЗ Lanos без ПДВ складає 92372 грн. 98 коп. (а.с. 18-22). Відповідно до Ремонтної калькуляції № 116211 від 01.12.2016 вартість ремонту становить 108774,93 грн. (а.с. 23-27). Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 3016326594449528 від 20.12.2016, виданої Управлінням Превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, учасником ДТП вказаний легковий автомобіль ЗАЗ Lanos, номерний знак [NUMBER] , який належить ПАТ «А-Банк», водієм зазначено: [PERSON] , вказана адреса місця проживання останньої, серія та номер посвідчення водія, копія якого надана позивачем до позову (а.с. 15, 17). 05.01.2017 ПАТ «СК» «Інгосстрах» складено страховий акт № И-7371317, згідно якого сума страхового відшкодування становить 92372,98 грн. (а.с. 30). Згідно платіжного доручення № 5012 від 11.01.2017 ПАТ «СК» «Інгосстрах» здійснено виплату суми страхового відшкодування на рахунок власника автомобіля ПАТ «Акцент-Банк» у розмірі 92372,98 грн. (а.с. 31). З витягу з кримінального провадження № 12016270210002193 від 17.11.2016 вбачається, що під час ДТП, яке мало місце 17.11.2016, виїздом слідчо-оперативної групи було встановлено, що застрахованим автомобілем ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] , керувала [PERSON] (а.с. 12 зворот). В своїх письмових поясненнях від 19.12.2016, адресованих начальнику Прилуцького ВП ГУНП в Чергінівській області Міхєєва Л.В. зазначає про те, що вона під час скоєння ДТП не була водієм автомобіля ЗАЗ Lanos, а керував ним її колишній чоловік [PERSON] , який на її прохання взяв зазначений автомобіль напрокат, і вказане можуть підтвердити її дочка [PERSON] та сестра [PERSON] , які були пасажирами даного автомобіля (а.с. 66-71). 10.05.2017 слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП Міхєєвій Л.В. була вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого (а.с. 74). 26 червня 2018 р. старшим слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Коробкою В.В. була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 12016270210002193 за ч. 1 ст. 286 КК України по факту ДТП за відсутності складу кримінального правопорушення та постановлено направити копію постанови начальнику Прилуцького відділу поліції для проведення перевірки та вирішення питання щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності (а.с. 89-90). 15.08.2019 інспектором ВРОМДТП УПП в м. Києві Мельниченко В.М. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 252650 за ст. 124 КУпАП за фактом ДТП, яке мало місце 17.11.2016 на 109 кілометрі автодороги «Київ-Суми-Юнаківка» за участю автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля RENAULT Magnum, державний номерний знак [NUMBER] . Протокол складений у відсутності [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що того дня 17.11.2016 вона, її сестра [PERSON] , дочка сестри і [PERSON] (колишній чоловік сестри) їхали з м. Києва в с. Ріпки на 40 років по смерті матері. Їх віз колишній чоловік сестри [PERSON] , якого остання попросила про це. Потім трапилося ДТП, в якому здебільшого постраждали [PERSON] і її дочка. За кермом був [PERSON] , вона (свідок) сиділа позаду нього, а тому вони постраждали від ДТП найменше. Сестра сиділа поряд з [PERSON] , а її дочка позаду неї. Після аварії, сестру і племінницю відвезли в лікарню в м. Києві, а [PERSON] залишився на місці пригоди і займався оформленням ДТП. Частина друга ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині першій ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику (30 січня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/12500/17 (ЄДРСР № 71884446). Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при суброгації розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Відповідач як на підстави для відмови в задоволенні позову посилається на те, що вона є неналежним відповідачем по справі, оскільки згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва, винним в ДТП визнаний її колишній чоловік [PERSON] , а отже він є належним відповідачем. Вона була визнана потерпілою у відкритому 18.11.2016 кримінальному провадженні № 12016270210002193за фактом ДТП, яке потім було закрите за відсутності складу злочину. Доказом її перебування на пасажирському сидінні є також проведена судово-медична експертиза, висновки якої виключають можливість отримання тілесних ушкоджень від керма автомобіля. Про обставини ДТП вона дала письмові пояснення начальнику Прилуцького ВП, що також є доказом відсутності її вини. Також зазначила, що автомобілем керував [PERSON] , на підставі договору, але на якому саме відповідачка не зазначила та суду не надала. Зазначені доводи сторони відповідача суд не приймає до уваги, враховуючи наступне. Як встановлено судом, користувачем застрахованого автомобіля ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] , є [PERSON] , про що свідчать, зокрема, заява про виплату страхового відшкодування від 21.11.2016 ПАТ «Акцент-Банк», відповідно до якої водієм вказана [PERSON] , де в тому числі зазначена особиста інформація останньої (а.с. 12); довідка про дорожньо-транспортну пригоду № 3016326594449528 від 20.12.2016, видана Управлінням Превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якій учасником ДТП вказаний легковий автомобіль ЗАЗ Lanos, номерний знак [NUMBER] , та зазначено водія: [PERSON] , та її особисті дані (а.с. 12,17); ремонтна калькуляція № 116211 від 01.12.2016, в якій [PERSON] вказана як власник транспортного засобу (а.с. 23,27). В матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження доводів відповідача щодо укладення [PERSON] будь-яких договорів речового права (оренди, користування і т.д.) застрахованим транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номерний знак № [NUMBER] , власником якого є ПАТ «Акцент-Банк». Таким чином, страховик правомірно звернувся до володільця автомобілем [PERSON] для відшкодування шкоди. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ч.ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок,ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведені належними та достатніми доказами правові підстави для стягнення з відповідача заявленого страхового відшкодування, зокрема факт володіння (користування) застрахованим автомобілем [PERSON] , належним ПАТ «А-Банк», факт завдання позивачу збитків, які документально підтверджені, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в розмірі 92372,98 грн. В той же час, частковому задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення судових витрат, зокрема, належним чином є доведеними витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 1921 грн., які підлягають стягненню з відповідачки на його користь. Однак необхідність стягнення судових витрат на суму 960,50 грн. не доведено належними доказами, в зв`язку з чим суд визнає зазначену суму як помилково сплачену та повертає її позивачу. На підставі положень ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial