Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

І. Вимоги позову та стислий виклад позицій учасників справи. У листопаді 2017 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (далі також - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач 1), товариства з обмеженою відповідальністю «БК М.П.К.» (далі також - ТОВ «БК М.П.К.», товариство, відповідач 2), державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова Олексія Юрійовича (далі також - приватний нотаріус Антропов О. Ю., державний реєстратор, відповідач 3), у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просили: ?скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О. Ю., індексний номер 33751148 від 07.02.2017, про реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру загальною площею 53,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1166363180000); ?скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О. Ю., індексний номер 33751246 від 07.02.2017, про реєстрацію за [PERSON] права власності на квартиру загальною площею 47,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1166369780000); ?скасувати запис № 18914029, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1166363180000); ?скасувати запис № 18914029, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1166369780000); ?зобов`язати [PERSON] привести квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , до попереднього стану відповідно до технічного паспорта КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.10.2001 та поверхового плану приміщень ІІ поверху інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу добудованих приміщень (лоджій) за рахунок власних коштів. Позовна заява та заява про зміну предмету позову обґрунтовані такими обставинами. Позивачі є співвласниками нежитлових приміщень № 310 та № 320, розташованих на першому поверсі житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. У 2010 р. [PERSON] без дозволу на право виконання будівельних робіт, без належно затвердженого проекту та з істотним порушенням будівельних норм і правил здійснив реконструкцію своєї квартири, добудувавши до неї додаткові приміщення (лоджії/тераси), внаслідок чого загальна площа його квартири збільшилась на 17,9 кв.м. Незаконно зведені відповідачем конструкції розташовані на даху належних позивачам нежитлових приміщень, що призвело до руйнації покриття даху, порушення системи водовідведення і, як наслідок, накопичення у цих приміщеннях вологи і їх псування. В подальшому відповідач вчинив дії щодо поділу належної йому квартири на два окремі об`єкти нерухомого майна - квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , відомості про реєстрацію яких були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з порушенням вимог статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» та пункту 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015. Відповідач [PERSON] позов не визнав та мотивував свої заперечення тим, що здійснене ним перепланування квартири проводилось у відповідності з розробленою та погодженою у встановленому порядку проектною документацією, без зміни геометричної конфігурації несучих стін та інженерних систем загального користування, перепланування квартири з перерозподілом існуючої площі не суперечить вимогам ДБН В.2.2-15-2005, а тому не може вважатися самочинним будівництвом. Окрім того у будинку [ADDRESS] лоджії передбачені проектом на усіх поверхах, а їх засклення не належить до самочинного будівництва, обладнання захисної решітки не потребує оформлення будь-яких дозвільних документів, дах є основним конструктивним елементом будівлі, а відтак здійснене ним перепланування жодним чином не порушує права позивачів. Вказав також, що причиною потрапляння вологи у належні позивачам нежитлові приміщення є збудовані ними ж на даху перед вікнами квартир з порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності повітропроводи, які створюють додаткове навантаження на дах, при цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зв`язку протікань з переплануванням його квартири позивачами не надано. ТОВ «БК М.П.К.» про розгляд справи повідомлялось у встановленому законом порядку за його місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте в судове засідання його представник не з`явився, правом на подання відзиву на позовну заяву товариство не скористалось. Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антропов О. Ю., виклав заперечення проти позову у відзиві на позовну заяву та у клопотанні про зміну його процесуального статусу. Мотивував свою позицію тим, що він не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, а оспорювані реєстраційні дії було вчинено ним на підставі поданих [PERSON] документів, які відповідно до пункту 54 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень є необхідними і достатніми для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу (т. 2 а.с. 2-5, т. 3 а.с. 151-153). Від третіх осіб [PERSON] та Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (т. 3 а.с. 24, т. 1 а.с. 58-60). ІІ. Рух справи, заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. Ухвалою суду від 16.11.2017 (під головуванням судді [PERSON]) відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду в судовому засіданні 17.01.2018 (т. 1 а.с. 39). 15.01.2018 від приватного нотаріуса Антропова О. Ю.надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т. 1 а.с. 50-53). 16.01.2018 від Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшли пояснення щодо позову із клопотаннями про заміну третьої особи та про розгляд справи справи без участі її представника (т. 1 а.с.58-62, 63-65). 17.01.2018 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про забезпечення судових витрат (т. 1 а.с. 67-151). 17.01.2018 від представника позивачів надійшло клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 152-160). В судовому засіданні 17.01.2018 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та перейшов на стадію підготовчого провадження, замінив третю особу Інспекцію державного архітектурного-будівельного контролю у м. Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, повернув клопотання представника відповідача 1 про залучення третьої особи, відмовив у задоволенні клопотання відповідача 1 про забезпечення судових витрат, постановив ухвалу про витребування доказів, а саме: від КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» - технічної документації першого та другого поверху будинку [ADDRESS] , від приватного нотаріуса Антропова О. Ю.- копій матеріалів реєстраційних справ; від ОСББ «Анди» - технічних планів першого та другого поверхів будинку [ADDRESS] , технічного плану квартири [ADDRESS] , та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.03.2018 (т. 1 а.с. 161-165, 167, 168-169). 17.01.2018 від представника відповідача 1 надійшло клопотання про долучення доказів (т. 1 а.с. 171-179). 23.01.2018 від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (т. 1 а.с. 181, 182). 25.01.2018 від позивача [PERSON] надійшли заперечення на відзив (т. 1 а.с. 183-192). 29.01.2018 від [PERSON] надійшли заяви про її залучення як третьої особи без самостійних вимог та про розгляд справи без її участі (т. 1 а.с. 193, 194-197). 09.02.2018 від КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшли витребувані судом документи (т. 1 а.с. 198-207). 02.02.2018 секретарем складена довідка про тимчасове відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя (т. 1 а.с. 208). 26.02.2018 від позивачів надійшла заява про збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 126-138). 27.02.2018 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення (т. 2 а.с. 139-142). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Даниленка В. В. (т. 1 а.с. 209). Ухвалою від 12.03.2018 справу прийнято до провадження судді Даниленка В. В. та призначено у підготовче засідання на 20.04.2018 (т. 1 а.с. 210-211). 20.04.2018 підготовче засідання відкладене на 04.06.2018 (т. 1 а.с. 216-217). 20.04.2018 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи [PERSON] (т. 1 а.с. 242-245). 31.05.2018 від відповідача [PERSON] надійшов додаток до заперечення на клопотання позивача (т. 1 а.с. 240-241). В підготовчому засіданні 04.06.2018 залучено до участі у справі як третю особу [PERSON] , повернуто додатки до заперечення відповідача, підготовче засідання відкладене на 04.10.2018 (т. 1 а.с. 246-247). 03.03.2018 від нотаріуса Антропова О. Ю. надійшли відзив на позовну заяву та витребувані судом документи (т. 2 а.с. 1-8, 9-28). 06.03.2018 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 69-73). 22.03.2019 від позивача [PERSON] надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (т. 2 а.с. 74-84). 17.04.2018, 11.06.2018 та 27.09.2018 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на клопотання позивача про приєднання доказів (т. 2 а.с. 85-86, 87-88, 89-90). 03.10.2018 від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи (т. 2 а.с. 91-93). 03.10.2018 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову (т. 2 а.с. 47-50). 04.10.2018 суд відклав підготовче засідання на 05.02.2019 (т. 2 а.с. 52-53). Ухвалою від 05.10.2018 суд відмовив у задоволенні клопотання про забезпечення позову (т. 2 а.с. 56-58). 14.01.2019 від позивачів надійшла заява про долучення доказів (т. 2 а.с. 95-120). 05.02.2019 у зв`язку з хворобою судді підготовче засідання перенесене на 04.06.2019 (т. 2 а.с. 67). 29.05.2019 від позивача [PERSON] надійшла заява про долучення доказів (т. 2 а.с. 145-156). 30.05.2019 від експерта Костюченка А. І. надійшли пояснення (т. 2 а.с. 158-161). 03.06.2019 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення проти долучення доказів (т. 2 а.с. 163). 04.06.2019 від представника позивача надійшла заява про витребування документів (т. 2 а.с. 164-165). 04.06.2019 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів (т. 2 а.с. 166-172). В підготовчому засіданні 04.06.2019 представник позивача відмовився від клопотання про призначення експертизи, суд прийняв надані позивачами докази, відмовив у прийнятті заперечень на клопотання позивача та відповіді на відзив, прийняв до розгляду заяву позивачів про збільшення позовних вимог, відмовив у прийнятті поданих відповідачем заперечень на клопотання позивача, прийняв заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, відмовив у прийнятті зустрічного позову та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 20.09.2019 (т. 2 а.с. 173-176). 11.06.2019 від позивачів надійшла заява про часткову зміну підстав позову (т. 2 а.с. 179-183). 13.09.2019 від відповідача нотаріуса Антропова О. Ю. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а.с. 188-189). 18.09.2019 від відповідача [PERSON] надійшли клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, заперечення на клопотання/заяву про долучення доказів та заява про приєднання доказів (т. 2 а.с. 190-207, 208-209, 210). 20.09.2019 суд відклав підготовче засідання на 22.11.2019 (т. 2 а.с. 218-219). 24.09.2019 від позивача [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову (т. 2 а.с. 223-225). Ухвалою від 02.10.2019 суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову (т. 2 а.с. 226-228). 15.10.2019 від позивача [PERSON] надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 02.10.2019 (т. 2 а.с. 230-236). Постановою Київського апеляційного суду від 19.11.2019 ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02.10.2019 скасовано та ухвалене нове судове рішення про задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єктів нерухомості - квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] (т. 3 а.с. 12-16). 08.11.2019 від позивачів [PERSON] і [PERSON] та третьої особи [PERSON] надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (т. 3 а.с. 22-24). 18.11.2019 від позивачів надійшла заява про зміну предмета позову та про збільшення позовних вимог (т. 3 а.с. 25-54, 55-57). 18.12.2019 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про зустрічне забезпечення (т. 3 а.с. 58-63). В підготовчому засіданні 24.02.2020 суд відмовив у застосуванні зустрічного забезпечення, прийняв заяву про зміну предмета позову та у зв`язку з касаційним оскарженням відповідачем [PERSON] постанови Київського апеляційного суду від 19.11.2019 оголосив перерву в підготовчому засіданні (т. 3 а.с. 75). Постановою Верховного Суду від 05.11.2020 залишено без задоволення касаційну скаргу [PERSON] на постанову Київського апеляційного суду від 19.11.2019 (т. 3 а.с. 141-144). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження судді Трусової Т. О. (т. 3 а. с. 146). 18.02.2021 від нотаріуса Антропова О. Ю. надійшло клопотання про зміну його процесуального статусу з відповідача на третю особу (т. 3 а. с. 151-154). 23.04.2021 від відповідача [PERSON] надійшли заяви про долучення доказів та про надання можливості подати зустрічний позов (т. 3 а. с. 167-168, 169). 23.04.2021 від представника позивачів надійшли пояснення по суті справі та клопотання про долучення доказів (т. 3 а. с. 170-183, 184-233). 26.04.2021 від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про виділ в натурі частки даху (т. 3 а. с. 234-238). В підготовчому засіданні 26.04.2021 відповідач [PERSON] надав суду додаткові докази, у прийнятті яких суд відмовив, суд також залишив без задоволення клопотання нотаріуса Антропова О. Ю. про зміну його процесуального статусу, долучив до матеріалів справи пояснення та докази, подані позивачами, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про виділ в натурі частки даху та наданні додаткового строку для подання зустрічного позову, встановив строки для подання заяв по суті справи на заяву про зміну предмета позову, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 31.08.2021 (т. 3 а.с. 238-239). 11.05.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову (т. 4 а.с. 1-27). 21.05.2021 від представника позивачів надійшли відповідь на відзив та клопотання про виклик експертів (т. 4 а.с. 43-64, 65-69). 31.08.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи (т. 4 а.с. 78-79). В судовому засіданні 31.08.2021 суд прийняв до розгляду відзив на заяву про зміну предмету позову, відхилив клопотання про виклик експертів та відклав розгляд справи на 14.09.2021 (т. 4 а.с. 80). В судовому засіданні 14.09.2021 суд заслухав вступні промови сторін, перейшов до дослідження письмових доказів та оголосив перерву до 22.09.2021 (т. 4 а.с. 89). В судовому засіданні 22.09.2021 суд продовжив дослідження письмових доказів та оголосив перерву до 01.12.2021 (т. 4 а.с. 96-97). 25.11.2021 від відповідача [PERSON] надійшла заява про долучення доказів (т. 4 а.с. 106-107). В судовому засіданні 01.12.2021 суд відмовив [PERSON] у прийнятті доказів, заслухав виступи учасників справи в судових дебатах та вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частину рішення (т. 4 а.с. 150, 151-152). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. На підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 02.10.2001 позивачам [PERSON] і [PERSON] та третій особі [PERSON] належить на праві спільної власності в рівних частках нежиле приміщення № 310, розташоване на першому поверсі жилого будинку [ADDRESS] , загальною площею 937,9 кв.м. (т.1 а.с. 17) Також позивачам [PERSON] і [PERSON] та третій особі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.2003 належить на праві спільної власності в рівних частках розташоване за вищевказаною адресою нежиле приміщення № 320 загальною площею 632,7 кв.м. (т. 1 а.с. 18). На підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.03.2002 відповідач [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 83,60 кв.м., жилою площею 41,90 кв.м. (т. 2 а.с. 16). Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 19.01.2001, вищевказана квартира складалася з трьох жилих кімнат площею 13,8 кв.м., 10,8 кв.м., 17,3 кв.м., кухні площею 10,8 кв.м., ванної кімнати площею 3,6 кв.м., вбиралень площею 1,4 кв.м., 1, 4 кв.м., коридору площею 22,3 кв.м. та вбудованих шаф площею 1,8 кв.м., 0,4 кв.м. (т. 1 а. с. 90-91). У подальшому [PERSON] здійснив перепланування належної йому трикімнатної квартири шляхом влаштування терас на даху належного позивачам нежитлового приміщення № 320, та її поділ на два окремі об`єкти нерухомого майна. У 2005 р. фахівцями КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» проінвентаризовано належну [PERSON] квартиру та складено план за поверхами, яким зафіксовано, що станом на 23.10.2005 у квартирі влаштовано дві тераси площами 5,7 кв.м. та 3,8 кв.м., приєднано приміщення № 1 площею 5,1 кв.м., яке відноситься до допоміжних приміщень спільного користування, та здійснено поділ квартири на два окремі об`єкти нерухомого майна - однокімнатні квартири з умовними номерами 304 та 304-А, при цьому дозволи на добудову терас, приєднання місць загального користування та поділ квартири відсутні (т. 1 а.с. 204). Позивач [PERSON] , починаючи з 2004 р., неодноразово звертався до експлуатуючої організації - комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло сервіс» (далі - КП «Житло сервіс»), та органів місцевого самоврядування із заявами та скаргами, у яких повідомляв, що мешканці будинку по [ADDRESS] , в тому числі [PERSON] , на даху належного йому нежитлового приміщення самовільно прибудували до своїх квартир додаткові приміщення і установили металеві загородження, що призводить до псування і протікання покрівлі (т. 1 а.с. 75, 76). [PERSON] , всвою чергу, також неодноразово звертався до Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА із заявами про надання дозволу на перепланування (реконструкцію) належної йому квартири [ADDRESS] на підставі проекту перепланування квартири, виготовленого ЗАТ «БФК «Стріж» (т. 1 а.с. 106, 108, 77-87). За результатами розгляду вказаних звернень Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві надавали [PERSON] роз`яснення щодо процедури отримання дозволу на реконструкцію квартири, введення об`єкта в експлуатацію та оформлення на нього права власності (т. 1 а.с. 88, 104, 105). За наслідками проведеного у квітні 2009 р. фахівцями Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТУКЦІЯ» за замовленням [PERSON] візуального обстеження квартири [ADDRESS] після проведеної реконструкції (роз`єднання на дві однокімнатні квартири) було складено технічний висновок, відповідно до якого деформації, тріщини чи інші дефекти та пошкодження у несучих конструкціях квартири після її розділу на дві однокімнатні відсутні, перепланування квартири з перерозподілом існуючої площі на дві окремі квартири не суперечить вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», переобладнання віконних прорізів на дверні та влаштування додаткових виходів на терасу не призведуть до зміни конструктивної схеми, зниження міцності та стійкості всього будинку в цілому, а квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] (за планом БТІ) придатні до експлуатації (т. 1 а.с. 142-143). Постановою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 14.06.2010 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн (т. 1 а.с. 22). У постанові зазначено, що проведеною 07.06.2010 перевіркою установлено, що будівельні роботи з реконструкції квартири [ADDRESS] виконані без затвердженого дозволу на виконання будівельних робіт, чим порушено статті 28, 29 Закону України «Про планування і забудову територій». 09.04.2013 КП «Житло сервіс» внесло власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] припис з вимогою надати у термін до 20.04.2013 дозвіл на влаштування тераси на покрівлі прибудованого приміщення та відремонтувати покриття, ушкоджене під час влаштування та експлуатації тераси (т. 1 а.с. 26). 09.04.2014 комісія КП «Житло сервіс» склала акт обстеження нежитлового прибудованого приміщення [ADDRESS] , відповідно до якого у коридорі, біля кабінету адміністрації, виявлено сухі сліди від залиття (т. 1 а.с. 25). Причиною залиття у вказаному акті зазначено пошкодження рулонного покриття покрівлі нежитлового приміщення власником квартири [ADDRESS] , який влаштував решітки огорожі балконів на покрівлі прибудованого приміщення. 23.10.2015 фахівцем ТОВ «Технотест Інжиніринг» за замовленням [PERSON] проведено огляд нежитлового приміщення [ADDRESS] , про що складено відповідний акт (т. 1 а.с. 24). Згідно з даними цього акту у приміщенні виявлено значну кількість води, сліди протікань на стелі та стінах, потрапляння води до електрощитової та поступове просочування води до приміщень після припинення опадів. Причиною потрапляння води є конструкції, незаконно та неякісно зведені над приміщеннями [PERSON] . У 2016 р. [PERSON] вчергове звернувся до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявами про надання дозволу на перепланування належної йому квартири. За результатами розгляду вказаних звернень Департамент містобудування та архітектури КМДА роз`яснив, що у зв`язку з прийняттям закону про внесення змін до статей 100, 152 Житлового кодексу УРСР виконання робіт з переобладнання та перепланування жилого приміщення, які не передбачають втручання у несучі конструкції та\\або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання, а після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (т. 1 а.с. 107, 109). 04.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О. Ю. на виконання функцій державного реєстратора здійснено реєстрацію права приватної власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено записи під номерами 18914029, 33751246, відповідно (т. 1 а.с. 36, 37). Відповідно до внесених до Державного реєстру відомостей підставою для проведення вказаних реєстраційних дій послугували такі документи: технічні паспорти на квартири, видані 23.01.2017, видавник: ТОВ «БК М.П.К.», інженер з інвентаризації не рухомого майна [PERSON] ; договір купівлі-продажу квартири, серія та номер 1222, виданий 28.03.2002, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малиновська О. Ю.; довідка про показники об`єкта нерухомого майна, видана 30.12.2016, видавник: ТОВ «БК М.П.К.»; інформаційна довідка про реєстрацію права власності на квартиру станом на 2013 р., видана 27.01.2017, видавник: КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації»; висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, видана 23.01.2017, видавник: ТОВ «БК М.П.К.» (т. 2 а.с. 9-27). Згідно з даними технічного паспорту, виготовленого ТОВ «БК М.П.К.» станом на 23.01.2017, квартира [ADDRESS] має загальну площу 53,8 кв. м. таскладається з однієї жилої кімнати площею 17,3 кв.м., кухні площею 10,2 кв.м., вбиральні площею 1 кв.м., ванної кімнати площею 3,8 кв.м., вбудованих шаф площею 1,8 кв.м., комори площею 0,8 кв.м. та коридору площею 13,5 кв.м. Квартира обладнана терасою площею 2,1 кв.м. та лоджією площею 3,3 кв.м. Згідно з даними технічного паспорту, виготовленого ТОВ «БК М.П.К.» станом на 23.01.2017, квартира [ADDRESS] має загальну площу 47,7 кв. м. таскладається з однієї жилої кімнати площею 18,7 кв.м., кухні площею 11 кв.м., вбиральні (сполученої з ванною) площею 4,3 кв.м., коридору площею 9,9 кв.м. Квартира обладнана терасою площею 3,8 кв.м. У вересні-листопаді 2017 р. позивачі неодноразово зверталися до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявами та скаргами щодо незаконності влаштування лоджій (терас) у квартирі [ADDRESS] та надання інформації про подання декларацій про початок будівельних обіт і надання дозволу на їх виконання. За результатами розгляду зазначених звернень Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва (Департамент містобудування та архітектури) та Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві повідомили, що документи дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих і будівельних робіт за вказаною адресою не видавались і не реєструвались, а об`єкти будівництва до експлуатації не приймались (т. 1 а.с. 20, т. 2 а.с. 130, 131). IV. Мотивувальна частина рішення. Конституція України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (стаття 41). Разом з тим Основний закон України гарантує не лише права власників, а й покладає на них певні обов`язки. Саме про це йдеться у частині 3 статті 13 та частині 7 статті 41 Конституції України, відповідно до яких власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства… Вказані конституційні положення знайшли своє закріплення у Цивільному кодексі України (далі - ЦК України), норми якого визначають, зокрема, поняття та зміст права власності як права володіння, користування та розпорядження своїм майном, гарантії та принципи здійснення права власності, рівність усіх суб`єктів права власності тощо. Так, за приписами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до положень статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства… Згідно з нормою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Наведене означає, що право особи на здійснення правомочностей власника кореспондує обов`язку не порушувати при цьому права і свободи громадян та інтереси суспільства. У статтях 15, 16 ЦК України закріплене право кожного на захист, в тому числі судовий, свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Предметом цього позову є вимоги співвласників нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку до власника житлового приміщення у цьому ж будинку про скасування державної реєстрації права власності на об`єкти житлової нерухомості (квартири), які були створені внаслідок поділу єдиної квартири на дві окремі квартири та збільшення їх загальної площі за рахунок частини даху належного позивачам нежитлового приміщення шляхом прибудови до квартир терас (лоджій), та зобов`язання їх демонтувати. Заявлені позивачами вимоги відповідають способу захисту права власності, передбаченому статтею 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі цієї норми здійснюється захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, та за її змістом власник має право вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Основні права власників житлового будинку або квартири регламентує стаття 383 ЦК України, частиною другою якої передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. За обставинами справи установлено, що у власності [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS] загальною площею 83,60 кв.м., яка не була обладнана терасами чи лоджіями, що підтверджується планом за поверхами та технічним паспортом, виготовленими КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 27.03.2000 і 19.01.2001, відповідно. З поверхових планів з експлікаціями з інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що внаслідок перепланування (реконструкції) вказаної квартири, яке було здійснене не пізніше 2005 р., загальна площа належної [PERSON] житлової нерухомості збільшилась на 17,9 кв.м., у тому числі і за рахунок добудови терас на даху прибудованого нежитлового приміщення, що перебуває у власності позивачів. За приписами статті 152 Житлового кодексу Української РСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Водночас слід зазначити, що Законом № 191-VIII від 12.02.2015 до вищевказаної норми були внесені зміни, згідно з якими виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, визначено, що власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Порядок здійснення переобладнання та перепланування жилого приміщення врегульований Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила). Вказаними Правилами визначено, що переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів, а до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Відповідно до підпунктів 1.4.1, 1.4.5, 1.4.6 пункту 1.4 Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у жилих будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Проведення вказаних будівельних робіт власником житла без отримання дозволу вважається самовільним переобладнанням або переплануванням. Отже за змістом наведених нормативних положень реалізація права власника на переобладнання чи перепланування квартири у багатоквартирному будинку повинна здійснюватися у визначеному законом порядку та із додержанням прав власників інших квартир та нежитлових приміщень, санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, контроль за дотриманням яких покладено на відповідні державні органи. Функція державного контролю за дотриманням містобудівного законодавства під час переобладнання і перепланування вже збудованих об`єктів нерухомості полягає, зокрема, у наданні відповідних дозволів місцевими органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування. Поняття самочинного будівництва визначає стаття 376 ЦК України, відповідно до якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною четвертою цієї норми передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На підтвердження вимог позову позивач [PERSON] надав складений на його замовлення висновок судової будівельно-технічної експертизи № 68 від 28.12.2018 (т. 2 а.с. 103-120). Зі змісту цього висновку убачається, що його складено за результатами візуального огляду об`єктів дослідження - даху нежитлового приміщення [ADDRESS] і конструкції добудованих до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] додаткових приміщень (терас), та аналізу наданих документів, а саме: технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого станом на 19.10.2001; плану квартири (квартир), складеного станом на 23.10.2005; технічних паспортів на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , виготовлених станом на 23.01.2017; довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 30.12.2016; висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 23.01.2017; проектних рішень на перепланування квартири [ADDRESS] , розроблених ЗАТ «БФК «Стріж»; експертного висновку від 15.10.2015, складеного ТОВ «Технотест Інжиніринг»; постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності від 14.06.2010. Експертним дослідженням установлено, що в процесі виконання будівельних робіт у квартирі відповідача були змінені кількість житлових квартир, загальна і житлова площа початкової квартири, геометричні розміри квартири до реконструкції за рахунок добудови додаткових приміщень; були змінені несучі внутрішні стіни після влаштування додаткового прорізу (для вхідних дверей квартири [ADDRESS] ), несучі зовнішні стіни після розширення існуючих прорізів (влаштування дверних прорізів замість віконних в квартирах [ADDRESS] і [ADDRESS] ); виконана надбудова по перекриттю першого поверху, а саме: додаткової зовнішньої огороджувальної стіни по квартирі [ADDRESS] ; огороджувальних і несучих конструкцій тераси: металевий каркас, огороджувальна цегляна стіна, металеві грати тощо; змінена конструкція даху над першим поверхом (зменшена його висота за рахунок видалення окремих шарів суміщеної покрівлі; змінені техніко-економічні показники квартири. На цій підставі експерт дійшов висновку, що добудовані до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] додаткові приміщення (тераси) на даху нежитлового приміщення № 320 за видом будівельних робіт відносяться до реконструкції житлових будинків, на виконання цих робіт потрібний дозвіл та погоджена і затверджена у встановленому законодавством порядку проектна документація, зведення терас виконано з грубим порушенням Закону України «Про планування і забудову територій», «Правил забудови м. Києва», рішення КМДА «Про затвердження Порядку утримання, ремонту, реконструкції, реставрації фасадів будинків та споруд на території міста Києва», ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об`єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», що негативно вплинуло на експлуатаційні характеристики покрівлі, збірного залізобетонного перекриття, електро-і пожежобезпеку та санітарно-гігієнічні умови експлуатації приміщення № 320. Наданий позивачем висновок експертизи за формою та змістом відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, його складено судовим експертом в галузі дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, здійснені експертом дослідження ґрунтуються на вимогах діючих в Україні нормативних документів в галузі будівництва, повністю узгоджуються з іншими, дослідженими та перевіреними судом доказами, і не суперечать ним. Такими доказами, є, зокрема, і надана [PERSON] проектна документація (проект перепланування квартири, виготовлений ЗАТ «БФК «Стріж»), дослідженням якої установлено, що перепланування належної йому квартири здійснено з втручанням у несучі конструкції будинку шляхом улаштування додаткового прорізу для вхідних дверей квартири [ADDRESS] , улаштування замість віконних дверних прорізів для виходу на терасу, а також установлення огородження тераси - накладної металевої конструкції з навісом. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] вказував, що здійснене ним перепланування квартири не може вважатися самочинним будівництвом,та на підтвердження своєї позиції надав складений на його замовлення висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження № 3-03/2021 від 19.03.2021, відповідно до якого втручання у несучі конструкції та інженерні системи загального користування у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] у період з 26.05.2009 по 16.03.2021 не здійснювалось (т. 4 а.с. 8-29). Зі змісту вказаного висновку вбачається, що для проведення експертизи експерту не надавалась технічна документація на квартиру [ADDRESS] до її перепланування (реконструкції), у зв`язку з чим питання збільшення її площі шляхом добудови додаткових приміщень та втручання у несучі конструкції експертом не досліджувалось, а та обставина, що у зазначений у висновку період втручання у несучі конструкції та інженерні системи загального користування не здійснювалось, не спростовує установлений судом факт такого втручання, що відбулося ще до 2009 року. З урахуванням наведеного суд вважає наданий відповідачем висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження неналежним доказом та покладає в обґрунтування свого рішення висновок судової будівельно-технічної експертизи, наданий позивачем, оскільки не встановлено обставин, які б давали підстави для його відхилення. Суд не приймає до уваги та відхиляє і складені ТОВ «БК М.П.К.» довідку про показники об`єкта нерухомого майна та висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна з огляду на те, що зазначені у них відомості суперечать вимогам діючих в Україні нормативних документів в галузі будівництва та спростовуються висновком експертизи. Більше того, документи, складені ТОВ «БК М.П.К.» та підписані його керівником Хорунженком О. О. та експертом з інвентаризації [PERSON] , взагалі викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності, оскільки у заявах вказаних осіб, справжність підписів яких засвідчена нотаріально, зазначено, що вони ніколи не проводили обстеження належної [PERSON] квартири, не оформлювали та не підписували довідку про показники об`єкта нерухомого майна, висновок щодо технічної можливості поділу квартири та технічні паспорти на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] (т. 2 а.с. 150, 152). За фактом підроблення технічних паспортів на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] розслідується кримінальне провадження № 42019101020000058 від 12.02.2019 (т. 2 а.с. 155). Отже сукупністю досліджених та перевірених судом доказів знайшов підтвердження факт перепланування (реконструкції) [PERSON] належної йому квартири, в тому числі і шляхом будівництва терас (лоджій) на даху належного позивачам нежитлового приміщення, влаштування у зовнішній (несучій) стіні квартири [ADDRESS] дверних прорізів для виходу на дах, без затвердженої проектної документації та без отримання на це відповідних дозволів, що відноситься до самочинного будівництва. Припис КП «Житло-сервіс» від 09.04.2013, акт КП «Житло-сервіс» від 09.04.2014 та акт ТОВ «Технотест Інжиніринг» від 23.10.2015 підтверджують, що добудова [PERSON] терас призвела до руйнації покриття даху, порушення системи водовідведення і, як наслідок, потрапляння вологи у належне позивачам нежитлове приміщення № 320, що порушує санітарно-гігієнічні умови його експлуатації та негативно впливає на електро-і пожежобезпеку. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-VI), дія якого поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже за змістом цієї норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а виступає лише засобом підтвердження фактів набуття чи припинення прав власності на нерухоме майно або інших речових прав. Однією з загальних засадам державної реєстрації речових є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (стаття 3 Закону № 1952-IV). Відповідно до положень статей 5, 31 Закону № 1952-VI державна реєстрація прав на нерухоме майно, щодо якого законодавством передбачено прийняття в експлуатацію, проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім об`єктів нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. Частина третьою статті 10 Закону № 1952-VI передбачено, що державний реєстратор встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. За приписами пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-VI у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, державний реєстратор відмовляє в державній реєстрації прав. Ще однією підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (пункт 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-VI). Стаття 27 Закону № 1952-VI визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (надалі - Порядок № 1127). Відповідно до пункту 54 Порядку № 1127 (в редакції, чинній на час вчинення оспорюваних реєстраційних дій) для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо). Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. З документів, які стали підставою для реєстрації права власності [PERSON] на утворені шляхом поділу квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , вбачається збільшення загальної площі об`єктів нерухомості на 17,9 кв.м., що виключає можливість утворення цих об`єктів без проведення будівельних робіт з втручанням в несучі конструкції, при цьому документ про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державному реєстратору не надавався. Наведене означає, що висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна та довідка про показники об`єкта нерухомого майна, які були подані державному реєстратору для для реєстрації права власності на вказані квартири, не відповідають вимогам законодавства, а між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно наявні суперечності. Зважаючи на викладене, суд визнає обґрунтованими доводи позову про те, що державну реєстрацію прав стосовно квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] було здійснено незаконно, з порушенням вимог пунктів 4, 5 частини першої статті 24 Закону № 1952-VI та пункту 54 Порядку № 1127, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав. В результаті прийнятих з порушенням закону рішень про державну реєстрацію прав відбулося узаконення здійсненого [PERSON] самочинного будівництва, яке порушує права позивачів. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже на підставі аналізу наведених правових норм та установлених фактів суд вбачає підстави для задоволення вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , скасування державної реєстрації прав на вказані квартири та зобов`язання його за власний рахунок здійснити знесення того самочинно збудованого нерухомого майна, яке безпосередньо порушує суб`єктивні матеріальні права позивачів, на захист яких подано цей позов, а саме терас, добудованих до вказаних квартир, з демонтажем дверних прорізів, призначених для виходу на дах. За змістом положень цивільного процесуального закону позивачем є особа, яка звернулася до суду у встановленому законом порядку та стверджує про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав, свобод чи інтересів іншими учасниками цивільних відносин, а відповідач - це особа, яка має нести установлену договором або законом відповідальність. Наведене означає, що належний суб`єктний склад учасників спору є тоді, коли у сторін спору існує зв`язок із предметом позову, тобто щодо предмету позову у сторін виникають суб`єктивні права. Від належного суб`єктивного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності. Аналіз змісту законодавчих норм, які визначають порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень таких прав, зокрема, норм статей 3, 4, 10, 18 Закону № 1952-IV, дає підстави для висновку, що сторонами у цивільно-правовому спорі щодо реєстрації майна, майнових прав та обтяження такого права єз одного боку особа, яка оспорює реєстраційну дію, а з іншого - особа, на користь якої вчинено оспорювану реєстраційну дію. Правова позиція з даного питання викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 823/2042/16, від 01.04.2020 по справі № 520/13067/17 та від 17.02.2021 по справі № 320/9049/18. У спірних правовідносинах безпосередній зв`язок з предметом позову існує у [PERSON] , на користь якого були вчинені оспорювані реєстраційні дії, а відтак вимоги позивачів до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О. Ю. заявлені безпідставно. ТОВ «БК М.П.К.» позивачі також наділили статусом відповідача у цій справі, проте після зміни предмета позову жодних вимог цивільно-правового характеру до цієї особи не заявили, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Незважаючи на вказане, відповідач [PERSON] до закінчення судових дебатів заявив про намір подати додаткові докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд вбачає підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат в іншому судовому засіданні шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial