Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Сніжківської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1986 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON], а членами двору позивачі. Рішенням виконкому Ставищенської районної ради народних депутатів №163 від 22.10.1991 року право власності на даний житловий будинок було визнане за [PERSON], як головою колгоспного двору. На час припинення двору (15 квітня 1991 року) в дворі проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які набули право власності на його майно в рівних частках, кожен на 1/4 частину. [INFO] року [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина - позивач [PERSON], діти спадкодавця [PERSON]та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. Сніжківська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлого не видала, що позбавляє їх (позивачів) можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 73,5 кв. метри житловою площею 44,7 кв. метри вартістю 206086 гривень. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, не приватизована. Позивачі просять суд визнати: - за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року чоловіка [PERSON] на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку та право власності в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на 1/4 частину будинку; - за [PERSON] та [PERSON], за кожним, право власності в порядку визначення частки в майні колгоспного двору на 1/4 частину даного житлового будинку. В судове засідання позивачі та представник [PERSON] не прибули, направили до суду заяви, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Сніжківської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позову та слухання справи у відсутність представника сільської ради (а.с. 53). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву представника відповідача Бесідської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Сніжківської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а.с. 14-19) та довідок вказаної сільської ради (а. с. 21, 22) що відповідно до погосподарських книг сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки, житловий будинок [ADDRESS], 1986 року побудови, належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживали та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратили права на частку в його майні [PERSON] (голова двору) та члени двору - позивачі [PERSON] (дружина голови двору), [PERSON] та [PERSON] (діти голови двору), які набули право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/4 частину. Рішенням виконкому Ставищенської районної ради народних депутатів № 163 від 22.10.1991 року право власності на даний житловий будинок було визнане за [PERSON], як головою колгоспного двору (а.с. 13). Проте, свідоцтво про право власності Сніжківською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я [PERSON] не видавалось (а. с. 24), реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 28) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 55, 56). З матеріалів спадкової справи (а. с. 31- 37) встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 34), спадщину після смерті якого прийняла його дружина - позивач [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк (а.с. 31). Інші позивачі - діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] подали до вказаної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с. 31 - зворот, 32) відповідно до ст. ст. 1261, 1273 ч. 1 ЦК України (а.с. 28 зворот - 30). Відповідно до технічного паспорта вказаний житловий будинок загальною площею 73,5 кв. м житловою площею 44,7 кв. м вартістю 206086 грн. (а.с. 25-27). Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок не приватизована (а.с. 23). Крім житлового будинку «А-1» (1986 року побудови) в домогосподарстві розташовані погріб з шийкою «В/пг» (1990 року побудови), прибудова «а», сарай «Б-1», ганок «а1», №1 ворота, №2 хвіртка, №3 огорожа (1986 року побудови). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до статті 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON], за життя, та позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули право власності на вказаний житловий будинок, як члени колгоспного двору, кожен на ? його частину, позивач [PERSON], крім того, після смерті чоловіка [PERSON] набула право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину вказаного житлового будинку, і оскільки Сніжківською сільською радою позов визнається, він підлягає задоволенню. Оскільки Сніжківська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved