Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

На адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо несплати страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві за минулий період з листопада 2014 року по квітень 2015 року та фактично припинених страхових виплат з травня 2015 року вітчиму позивача - [PERSON] , який помер [INFO] , зобов`язання нарахувати заборгованість по страховим виплатам внаслідок нещасного випадку на виробництві за минулий період з листопада 2014 року по 20.01.2016 року, які належать [PERSON] , померлого [INFO] та направити відповідну інформацію про наявну заборгованість зі страхових виплат за місцем відкриття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що її вітчим [PERSON] помер [INFO] , мати померла [INFO] . Після смерті матері була відкрита спадкова справа та приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.В. був направлений запит до Слов`янського відділення УВД ФСС у Донецькій області про отримання інформації про наявність нарахованих страхових виплат, які не було отримано потерпілим за життя. Слов`янським відділенням УВД ФСС була надана відповідь від 28.02.2019 року, у якій вказано про те, що при житті вітчим (потерпілий на виробництві) перебував на обліку у Харцизькому міському ВУ ВД ФСС України у Донецькій області, як отримувач страхових виплат, безстроково. Згідно рішення адміністративної комісії ВД ФСС України від 01.11.2015 року [PERSON] з 01.12.2015 року призупинено нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві у Харцизькому міському відділенні. У період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року [PERSON] знаходився на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні УВД ФСС України в Донецькій області на підставі заяви та довідки ВПО і якому були виплачені страхові вплати за період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року, у травні 2015 року страхові виплати були припиненні у зв`язку із закінченням дії довідки ВПО. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд визнати дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області протиправними щодо несплати страхових виплат в наслідок нещасного випадку на виробництві за минулий період з листопада 2014 року по квітень 2015 року та фактичного припинення страхових виплат з травня 2015 року вітчиму заявниці, [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] ; зобов`язати відповідача нарахувати заборгованість по страховим виплатам внаслідок нещасного випадку на виробництві за минулий період з листопада 2014 року по 20.01.2016 р., які належали вітчиму заявниці, [PERSON] ( [INFO] ), який помер [INFO] та направити відповідачу інформацію про наявну заборгованість зі страхових виплат за вказаний період за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.В. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі (а.с.8). Представник Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що заперечує проти позовних вимог [PERSON] та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на наступне. Вітчим позивача [PERSON] перебував на обліку як потерпілий на виробництві у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харцизьк Донецької області, що знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З 01.11.2014 року раніше призначені виплати були припинені з причини відсутності первинної довідки внутрішньо переміщеної особи. З листопада 2014 року по день смерті [PERSON] не звертався до органів Фонду за продовженням страхових виплат, не скористався своїм правом на отримання страхових виплат та з цієї причини не перебував на обліку у будь-якому відділенні Фонду як внутрішньо переміщена особа, тому страхові виплати з листопада 2016 року по 21.01.2016 року включно не нараховувались і відсутня будь-яка заборгованість за даний період перед потерпілим. Припинення нарахування страхових виплат [PERSON] здійснено Покровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з грудня 2014 року, тобто за його життя, але останній у встановленому законом порядку не оскаржив дії Фонду, тобто за життя не виявив інтерес, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, указані суми йому за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після смерті (а.с.44-45). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , 10.12.1980 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини та чоловіка після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.15). ' Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] був вітчимом позивача. [INFO] у смт.Широке, м. Харцизьк помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17). [INFO] у с.Широке, м.Харцизьк померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.18). Позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Крім того, у витязі зазначено про те, що до складу спадкового майна входить майно [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.19). Листом від 19.02.2019 року за №171/02-14 приватному нотаріусу Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.В. було повідомлено про те, що потерпілий [PERSON] перебував на обліку у Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до жовтня 2014 року. Крім того повідомлено, що згідно рішення адміністративної комісії виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 01.11.2015 року з 01.12.2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у Харцизькому міському відділенні. У період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року [PERSON] знаходився на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області на підставі заяви та довідки ВПО, та якому були виплачені страхові виплати за період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року. У травні 2015 року страхові виплати [PERSON] були припиненні у зв`язку із закінченням дії довідки ВПО. З травня 2015 року по день смерті [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа до відділень Фонду за поновленням щомісячних страхових виплат не звертався (а.с.21). Листом від 07.10.2019 року №03/Д-4531з-4303 позивачу було повідомлено про те, для реалізації права на страхові виплати [PERSON] повинен був переміститись на територію, підконтрольну органам державної влади України, отримати довідку ВПО та звернутись до робочих органів виконавчої дирекції Фонду із заявою про призначення (продовження) страхових виплат та з іншими документами. [PERSON] за інформацією управління з листопада 2014 року, як ВПО до робочих органів виконавчої дирекції Фонду із відповідною заявою не звертався та не реалізував у встановленому нормативно - правовими актами порядку свого права на продовження страхових виплат, тому суми, що йому належали за життя та не виплачені Фондом - відсутні (а.с.23). Позивач, не погодившись із такими діями відповідача, звернулась до суду з даним адміністративним позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я. Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я. (частина 1 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"). Припинення страхових виплат і надання соціальних послуг встановлено нормами частини 1 статті 46 зазначеного Закону, у якому передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено та підтверджено відповіддю Слов`янського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 28.02.2019 року (а.с.21), страхові виплати померлому вітчиму позивача [PERSON] були припинені через закінчення дії довідки ВПО. В силу вимог статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до норм статті 7 зазначеного Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Факт внутрішнього переміщення, згідно положень статті 4 Закону № 1706-VII підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до норм статті 12 Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. Виплата страхових виплат вітчиму позивача була припинена не у зв`язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи, а через закінчення строку її дії. Згідно з інформацією, опублікованою на сайті Міністерства соціальної політики України, довідки, видані внутрішньо переміщеним особам після 13 січня 2016 (включно) дійсні й діють безстроково, незважаючи на відсутність відповідної позначки ДМС, крім довідок, дія яких була скасована з підстав, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод всередині переміщених осіб», а також довідок, у яких в адресі місця проживання переселенця було вказано адресу органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи, його підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за яким внутрішньо переміщена особа практично не проживає. Довідки, видані внутрішньо переміщеним особам до 13 січня 2016 року, і які були дійсними на момент набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», також дійсні й діють безстроково, крім довідок, дія яких була скасована з підстав передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а також довідок, у яких в адресі місця проживання переселенця було вказано адресу органу державної влади, органу місцевого самоврядування, юридичної особи, його підрозділу, будь-якого іншого приміщення, за яким внутрішньо переміщена особа практично не проживає. Довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 2310003111 від 24.03.2015 року, яка була видана [PERSON] (а.с.16) була дійсною та не скасована з підстав, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Таким чином, суд приходить до висновку, що припиняючи страхові виплати вітчиму позивача з підстав закінчення терміну дії довідки ВПО, відповідач діяв необґрунтовано, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо припинення нарахування страхових виплат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Строки проведення страхових виплат встановлені нормами статті 47 Закону № 1105. Так, відповідно до норм частини 7 зазначеної статті якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до положень частини 10 статті 47 Закону № 1105 належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини. Листом від 19.02.2019 року за №171/02-14 приватному нотаріусу Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.В. було повідомлено про те, що потерпілий [PERSON] перебував на обліку у Харцизькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до жовтня 2014 року. Крім того зазначено, що у період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року [PERSON] знаходився на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області на підставі заяви та довідки ВПО, та якому були виплачені страхові виплати за період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року. У травні 2015 року страхові виплати [PERSON] були припиненні у зв`язку із закінченням дії довідки ВПО. З травня 2015 року по день смерті [PERSON] , як внутрішньо переміщена особа до відділень Фонду за поновленням щомісячних страхових виплат не звертався. З огляду на викладене вище, суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача з приводу того, що вітчим позивача не звертався до робочих органів Фонду із заявою про продовження страхових виплат як внутрішньо переміщена особа, оскільки у листі від 19.02.2019 року вказано, що [PERSON] знаходився на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області на підставі заяви та довідки внутрішньо переміщеної особи. З наданої представником відповідача відомості відповідно до програмного забезпечення «Реєстр потерпілих» слідує, що [PERSON] за листопад 2014 року нарахована сума страхових виплат у розмірі 3412,07 грн., однак не виплачена. З грудня 2014 року по січень 2016 року сума страхових виплат не нарахована та не виплачена (а.с.48), що спростовує доводи, викладені у листі від 19.02.2019 року за №171/02-14 про те, що [PERSON] були виплачені страхові виплати за період з жовтня 2014 року та з березня 2015 року по квітень 2015 року. Крім того, рішення про припинення [PERSON] нарахування страхових виплат відповідачем не надано. Нормами частини 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Завданням цивільного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення нарахування страхових виплат [PERSON] грудня 2014 року по 21.01.2016 року, із зобов`язанням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати заборгованість по страховим виплатам внаслідок нещасного випадку на виробництві за минулий період з грудня 2014 року по 21.01.2016 року. Щодо вимоги в частині зобов`язання нарахувати страхові виплати [PERSON] за листопад 2014 року суд вважає за необхідне відмовити у цій частині, оскільки з наданої відомості відповідно до програмного забезпечення «Реєстр потерпілих» [PERSON] були нараховані у листопаді 2014 року страхові виплати у розмірі 3412,07 грн. З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача направити відповідну інформацію про наявну заборгованість зі страхових виплат до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.В. , суд зазначає наступне. Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Оскільки нотаріус наділений правом самостійно витребувати від юридичних осіб відповідні відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що цивільний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 1816 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 908 грн. згідно квитанцій від 30.03.2021 року,11.05.2021 року (а.с.1,34). Враховуючи викладене та

Outcome: partial