Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що [INFO] року в с. Сальниця Хмільницького району, Вінницької області, помер спадкодавець, чоловік - [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON], залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця була заведена спадкова справа. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку є не можливим в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцями за законом окрім позивача є дочка [PERSON] та дочка [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що передумов для відкладення розгляду справи не має, суд вирішує справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи у відсутність сторін та їх представників. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Хмільник Вінницької області помер спадкодавець - чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок.(а.с.5-7) Відповідно до довідки № 987, виданої виконкомом Сальницької сільської ради [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] та разом із ним була зареєстрована дружина - [PERSON].(а.с.9) Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. На підставі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 зазначеного кодексу. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про неї відмову. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування", судам роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлого, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт спільного проживання позивача із спадкодавцем знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, позивач підтримує позовні вимоги, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 1218, 1219, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved