Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в Тлумацький районний суд Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27К від 20.02.2008 року та договір про видачу траншу № 85KU від 08.05.2008 року, відповідно до яких позивачем надано [PERSON] кредит у сумі 6000,0 доларів США терміном до 19.02.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти у сумі 6000,00 доларів США., але прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконував, допустив виникнення заборгованості станом на 23.07.2015 року в розмірі 18198,43 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 400547,44 грн., яка складається з наступного: 5226,87 доларів США - заборгованість за кредитом; 6373,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6598,45 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу за договором кредиту в розмірі 18198,43 доларів США (400547,44 грн.), а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак направив на адресу суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.02.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитну угоду № 27К, відповідно до умов якої позивачем встановлено [PERSON] загальну суму кредиту в рамках кредитної угоди 15000,0 доларів США (п. 1.2. кредитної угоди). Також 08.05.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено договір про видачу Траншу № 85KU, відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] кредитні кошти у виді Траншу в сумі 6000,0 доларів США (а.с. 11). За користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення Траншу кредиту згідно п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 Кредитної угоди № 27К від 20.02.2008 року, п.п. 1.3, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 Договору про видачу Траншу № 85KU від 08.05.2008 року, позичальник зобов'язався сплачувати відсотки в розмірі 18,0 % річних (п.4.1. Договору про видачу Траншу). Відповідно до п. 4.3 договору про видачу Траншу при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню Траншу кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3 даного договору, а також п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 Кредитної угоди, позичальник сплачує банку відсотки за користуванняТраншем кредиту в розмірі 36,0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Відповідно до п. 1.3 Кредитної угоди термін повернення кредиту й окремих частин - Траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу Траншів кредиту, а також Графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід'ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 19.02.2018 року. Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.3. Кредитної угоди та договору про видачу Траншу відповідач зобов'язався сплатити відсотки за користування кредитними коштами (Траншем кредиту), здійснювати погашення кредиту (Траншу кредиту), відсотків і винагороди в порядку та терміни згідно Графіків погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складаються з кожним договором про видачу Траншу окремо і є невід'ємною частиною кожного договору про видачу Траншу. Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 6.1. Кредитної угоди при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цієї Угоди, п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 договорів про видачу Траншів, а також Графіком погашення (Додаток № 1 до договорів про видачу Траншів), термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 цієї Угоди, п.п. 1.3, 2.2.3 договорів про видачу Траншів, а також Графіком погашення, винагороди, передбаченої п.п. 4.5, 4.6 цієї Угоди, а також п.п. 4.5, 4.6 договорів про видачу Траншів позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату щоденного нарахування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п.1.4. Кредитної угоди та п.1.4. договору про видачу Траншу кредит (Транш кредиту) надається на придбання обладнання переробки зерна, ремонт приміщення для облаштування цеху переробки зерна. Відповідно до п. 2.1.2 договору про видачу Траншу банк зобов'язався надати Транш кредиту шляхом видачі готівки через касу у межах суми, обумовленої п. 1.2 даного договору. [PERSON] одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчать копії меморіальних ордерів від 21.02.2008 р. (а.с. 12). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач прийняті на себе за договором кредиту зобов'язання щодо своєчасного його погашення не виконував та відповідно до розрахунку позивача допустив виникнення заборгованості станом на 23.07.2015 року в розмірі 18198,43 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.07.2015 року становить 400547,44 грн. (довідка НБУ а.с. 7), яка складається з наступного: 5226,87 доларів США - заборгованість за кредитом; 6373,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 145245,70 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 4). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду не представлено. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та про наявність заборгованості за кредитною угодою № 27К від 20.02.2008 року та договором про видачу Траншу № 85KU від 08.05.2008 року, та те, що відповідач не подав суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6008,21 грн. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 180,0 грн. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved