Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до ТОВ «Северинівське-Плюс» про стягнення по орендній платі за землю. Зазначила, що згідно з державним актом на право власності на землю, виданим 27 жовтня 2004 року, її на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,7032 гектара, що розташована на території Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Зазначену земельну ділянку згідно з договором оренди від 20 грудня 2008 року вона передала в оренду ТОВ «Северинівське-Плюс» строком на 10 років. 16 березня 2012 року внесено зміни до умов договору №419 додатковою угодою, де було викладено пункт 8 та 9 в новій редакції. Зазначає, що відповідач на підставі угоди до договору оренди №419 (п.9) зобов'язався сплачувати їй щорічно з 16 березня 2012 року орендну плату в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки землі. Виплата відповідно до умов договору повинна здійснюватися в грошовій, а за згодою сторін сплачуватися будь-якою продукцією в натуральній відробітковій формі. На момент укладання договору в 2012 році а також у 2013 році нормативна грошова оцінка її землі становила 54159 гривень 76 копійок, а відповідно і орендна плата мала скласти за 2012 рік 2437 гривень 19 копійок, та за 2013 рік 2437 гривень 19 копійок, разом за 2012-2013 рік 4874 гривні 38 копійок. Вказує, нею за 2012 р. було одержано за оренду її земельної ділянки продукцією на суму 1411 гривень 76 копійок, у 2013 році також продукцією на суму 1411 гривень 76 копійок, а всього нею було одержано продукцією на суму 2823 гривні 52 копійки. Відповідачем вимоги до угоди договору № 419 не були виконані в повному обсязі. Таким чином відповідач не розрахувався із нею за 2012 р. на суму 1025 гривень 43 копійки, за 2013 рік на суму 1025 гривень 43 копійки. А з урахуванням пені (п.14 договору №419 - 0,01 % сума пені 55 гривень 67 копійок), всього за 2012 р. відповідач заборгував їй 1071 гривню 98 копійок, за 2013 рік 1034 гривні 55 копійок. Вказує, що вона зверталася до ТОВ «Северинівське-Плюс» з вимогою провести відповідні перерахунки орендної плати згідно з умовами договору і чинного законодавства України, але відповіді від вказаного товариства не одержала, що оцінюється нею як відмова у задоволенні її вимог. Зазначила, що відповідно до умов договору №419 п. 11 орендодавець, має право вимагати від орендаря виплати орендної плати в повному обсязі відповідно до умов зазначених у договорі. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути з ТОВ «Северинівське-Плюс» всього - 2106 (дві тисячі сто шість) гривень 53 копійки заборгованості по орендній платі за землю, що включає борг по орендній платі та пеню за невнесення орендної плати у встановлені договором строки за 2012-2013 роки, а також судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок. Представник відповідача ТОВ «Северинівське-Плюс» адвокат [PERSON] заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що думка позивача є помилковою. Вказує, що відповідно до п.9 договору оренди землі позивач отримала у строки орендну плату у повному обсязі. Зазначив, що питання орендної плати грошима не повинно стояти, оскільки позивач отримує орендну плату в матеріальній формі - не менше 700 кг. зерна. Вказує, що згідно із договором орендна плата переглядається за згодою сторін, а не так як хоче позивач в односторонньому порядку. Нормативна грошова оцінка не має значення до договору оренди землі, так як орендна плата виплачувалася з урахуванням індексації не грошима, а зерном в асортименті, і в 2012-2013 роках позивач отримала більше орендної плати, ніж передбачено п.9 додаткової угоди, тобто 900 кг зерна замість 700 кг. Крім цього, при визначенні орендної плати береться нормативна грошова оцінка землі, яка зазначена в п.5 Договору №419 від 20.12.2008 року, тобто, 29127 грн. 06 коп., а не та, яка є дійсною у 2012-2013 роках. Вважаючи позовні вимоги безпідставними, просить в задоволенні позову відмовити. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 27.10.2004 року встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1.7032 га. на території Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії договору оренди землі № 419 від 20.12.2008 року встановлено, що [PERSON] уклала договір оренди землі зі ТОВ «Северинівське-Плюс» на 10 років із орендною платою у розмірі трьох відсотків від вартості земельної ділянки в грошовій формі 873 гривні 81 копійка, орендна плата вноситься щорічно у строк до 30 грудня поточного року, у разі невнесення орендної плати у вказані строки, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочення. Із додаткової угоди до договору оренди № 419 від 16.03.2012 року встановлено, що [PERSON] уклала договір оренди землі строком на 25 років, орендна плата видається в розмірі 4,5 відсотків з розрахунку нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в грошовій формі вказаної у договорі, а за згодою сторін може виплачуватися будь-якою продукцією, або в відробітковій формі по цінах,які існують на час видачі. В рахунок належної орендної плати видається не менше 7,0 цнт зерна в асортименті за домовленістю. Із витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданого відділом Держкомзеагенства у Ямпільському районі Вінницької області вих.№ 355 від 24.03.2014 року встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки [NUMBER] площею 1,7032га. становить 54159 гривень 76 копійок. Із довідки, виданої ТОВ «Северинівське-Плюс» вих.№ 10 від 24.02.2014 року встановлено, що [PERSON] нарахована та виплачена орендна плата за 2012 р. у сумі 1411 гривень 76 копійок. Із довідки, виданої ТОВ «Северинівське-Плюс» вих.№ 11 від 24.02.2014 року встановлено, що [PERSON] нарахована та виплачена орендна плата за 2013 р. у сумі 1411 гривень 76 копійок. Із довідки, виданої відділом Держкомзеагенства в Ямпільському районі Вінницької області вих.№ 511 від 21.05.2014 року встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки [NUMBER] площею 1,7032га. за 2012, 2013 р.р. становить 54159 гривень 76 копійок. Із довідки, виданої ТОВ «Северинівське-Плюс», вих.№ 39 від 20.05.2014 року встановлено, що [PERSON] отримала в 2012 р. в рахунок належної їй орендної плати у натуральній формі 500 кг. пшениці, 200 кг. ячменю, 200 кг. кукурудзи, 100 кг. соняшнику. В 2013 р. [PERSON] отримала в рахунок належної їй орендної плати у натуральній формі 400 кг. пшениці, 300 кг. ячменю, 90 кг. соняшнику, 200 кг. кукурудзи. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні цивільні правовідносини з приводу виконання умов договору оренди землі, а саме - нарахування та виплати позивачу орендної плати за землю за 2012 та 2013 роки. Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до статті 21 цього ж Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч.1 ст.24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 статті 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Дослідивши докази, що є у справі та беручи до уваги доводи позивача, суд вважає встановленим, що дійсно відповідачем вимоги угоди до договору оренди № 419 від 16 березня 2012 року пункту 9 не були виконані в повному обсязі, а саме - не видано позивачу орендної плати в розмірі 4,5 відсотка з розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка згідно із довідкою відділу Дерземагенства станом на 2012 та 2013 роки становила 54159 гривень 76 копійок. Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача у тім, що при визначенні розміру орендної плати нормативна грошова оцінка не має значення до договору оренди землі, так як орендна плата виплачувалася з урахуванням індексації не грошима, а зерном в асортименті. Вказані доводи не ґрунтуються на вимогах закону та суперечать умовам укладеного між сторонами договору оренди землі, а саме - пункту 9 договору, відповідно до якого встановлено розмір орендної плати - 4,5 відсотка з розрахунку нормативної грошової оцінки землі, і лише за згодою сторін може виплачуватися будь-якою продукцією. Надані відповідачем довідки свідчать про часткове внесення ним орендної плати у сумі 1411 гривень 76 копійок за 2012 рік та 1411 гривень 76 копійок за 2013 рік. В підтвердження своїх заперечень представник відповідача не надав жодного доказу, який би підтверджував розрахунок орендної плати позивачу за 2012-2013 роки відповідно до вимог п.9 та з урахуванням вимог п.10 договору №419 щодо обчислення орендної плати з урахуванням індексів унфляції. Суду не надано жодного доказу в підтвердження тієї обставини, що між сторонами була згода чи домовленість на отримання позивачем як орендодавцем орендної плати продукцією за 2012 та 2013 роки. Як пояснила позивач в ході судового розгляду - вона не мала домовленості із відповідачем на отримання орендної плати зерном, оскільки вона є жителькою міста і їй зерно не потрібно, частину ж орендної плати в 2012 та 2013 роках вимушена була отримати тим, чим їй дали, щоби отримати хоча б щось. Та обставина, що позивач у 2012-2013 роках частково отримала орендну плату зерном не дає суду підстав вважати, що відповідачем у повному обсязі виконано вимоги п.9 договору оренди землі, оскільки в перерахунку на грошову форму розмір отриманої позивачем в 2012, 2013 роках орендної плати зерном не відповідає встановленому договором розміру - 4,5 відсотка з розрахунку нормативної грошової оцінки землі. Суд також вважає необґрунтованими доводи представника відповідача у тім, що при визначенні орендної плати за 2012-2013 роки бралася нормативна грошова оцінка землі, яка зазначена в п.5 Договору №419 від 20.12.2008 року, тобто, 29127 грн. 06 коп., а не та, яка є дійсною у 2012-2013 роках. Вказані доводи не підтверджуються укладеними між сторонами договором оренди землі та додатковою угодою, оскільки в умовах договору сторонами не передбачено, що зазначена в договорі нормативна грошова оцінка землі 29127,06 гривень, яка була в 2008 році, буде сталою протягом усього часу дії договору і що саме вона буде базою для нарахування орендної плати в наступні роки. Відповідно до п.10 вказаного договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Вказана позивачем нормативна грошова оцінка землі 54159 гривень 76 копійок станом на 2012 та 2013 роки проіндексована відповідно до Постанови КМУ від 31.10.2011 року №1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. N 213. Відповідно до Листа Державного агентств земельних ресурсів України від 13.02.2012 р. N 1979/22/4-12 - результати зазначеної нормативної грошової оцінки є базою для справляння земельного податку, фіксованого сільськогосподарського податку, орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, визначення мінімального розміру орендної плати за земельну частку (пай), державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом. Значення нормативної грошової оцінки земель щороку уточнюється на коефіцієнт індексації, який визначається відповідно до законодавства. Таким чином доводи представника відповідача щодо нормативної грошової оцінки землі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, відповідно до якого нормативна грошова оцінка землі не є сталою величиною, вона змінюється та індексується за встановленими Методикою правилами та коефіцієнтами. Невиконання відповідачем у повному обсязі вимог договору порушує права позивача, як орендодавця, а саме - право на отримання орендної плати за землю, передбачене ст.24 ЗУ «Про оренду землі». Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення із відповідача на її користь недоплаченої суми орендної плати. Провівши розрахунок орендної плати судом встановлено, що 4,5 відсотка від нормативної грошової оцінки землі в 2012 та 2013 роках становить - 154159,76 грн. Х 4,5 : 100 = 2437, 19 грн. Відповідачем сплачено позивачу по 1411 гривень 76 копійок за кожен вказаний рік, різниця становить 2437, 19 грн - 1411, 76 грн. = 1025, 43 грн. Таким чином відповідач не розрахувався із позивачем за 2012 р. на суму 1025 гривень 43 копійки, за 2013 рік на суму 1025 гривень 43 копійки. Судом встановлено і ця обставина підтверджена письмовими доказами, поясненнями сторін, що в 2012 та 2013 роках недоплачену суму коштів по 1025 гривень 43 копійки відповідно за кожен рік відповідач не сплатив позивачу у строк, вказаний в п.11 договору оренди, тобто, до 30 грудня поточного року. Відповідно до п.14 укладеного між сторонами договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення. З урахуванням наведеного, позивач має право на стягнення пені за увесь час прострочення. Позивачем заявлено вимоги про стягнення пені за увесь час прострочення до дня подачі нею позовної заяви, тобто, до 23.04.2014 року. Провівши розрахунок пені, яка підлягає стягненню на користь позивача, судом встановлено, що на вказані недоплачені суми орендної плати по 1025 гривень 43 копійки відповідно за кожен рік пеня становить 0, 10 гривень за 1 день прострочення. Таким чином з 31 грудня 2012 року по 23 квітня 2014 року - 478 днів Х 0,10 грн. = 47 гривень 90 копійок пені за 2012 рік. З 31 грудня 2013 року по 23.04.2014 року - 114 днів Х 0,10 грн. = 11 гривень 40 копійок пені за 2013 рік. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені у меншому розмірі - а саме 46 гривень 55 копійок пені за 2012 рік та 09 гривень 12 копійок пені за 2013 рік, суд за правилами ст.11 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України розглядає спір у межах заявлених позовних вимог, і має підстави стягнути із відповідача на користь позивача вказані позивачем суми пені за прострочення внесення відповідачем орендної плати за 2012 та 2013 роки. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат за правилами ст.88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, суд має підстави присудити позивачеві понесені нею та документально підтверджені судові витрати на загальну суму 243 гривні 60 копійок, стягнувши їх із відповідача. Спірні правовідносини врегульовані ст.55 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.15, 21, 22, 24, 35, 36 ч.1 Закону України «Про оренду землі».

Outcome: approved