Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 03.04.2015 року звернулась заявник [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актовий запис. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] послалась на те, що вона [INFO] народилась в смт. Березанка, Березанського району Миколаївської області, про що 04.11.1972 року, зроблено відповідний актовий запис №72 в книзі записів громадського стану Березанського районного відділу РАЦС Миколаївської області та видано свідоцтво про народження, згідно якого зазначено, що мати заявника [PERSON] за національністю - «росіянка», а батько [PERSON] - «українець». Заявник зазначає, що на момент досягнення нею шістнадцяти ліття, вона проживала з матір'ю залежала від неї матеріально та перебувала під її впливом, тому при отриманні паспорта, за фактичним бажанням матері, національність заявника була вказана як «росіянка». [PERSON] зазначає що на підставі належного їй паспорта де було вказано національність «росіянка», Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради, 15.10.1997 року, було видане свідоцтво про шлюб, де національність заявника записано «росіянка», та в свідоцтві про народження її сина - [PERSON], виданого Другим відділом актів реєстрації громадського стану Малиновського управління юстиції районного управління юстиції м. Одеси 26.09.2003 року, національність заявника записана як, «росіянка». [PERSON] зверталась до Відділу реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції з заявою про внесення змін до актового запису, проте їй було відмолено, в зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що по суті заявлених вимог клопотань та заперечень не має та просив розглядати справу без участі представника відділу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення завника, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], виданого Березанським районним відділом РАЦС Миколаївської області, 04.11.1972 року, про що зроблено відповідний актовий запис №72, національність матері заявника вказано як «росіянка», а національність батька вказано як «українець». 14.10.1995 року заявник [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], про що 15.10.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міського ради, було видано свідоцтво про шлюб, згідно якого національність [PERSON], вказана як «росіянка». Відповідно до свідоцтва про народження сина заявника - [PERSON], видного 26.09.2003 року, Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського управління юстиції м. Одеси, національність матері - [PERSON] також вказана як «росіянка». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану «зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» громадяни України, які при отриманні паспорта взяли національність одного з батьків, мають право при бажанні змінити свою національність відповідно з національністю другого з батьків. Цей Указ втратив свою силу на підставі Указу Президента України "Про зміну та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України" від 27.01.1999 р. № 70/99. На момент набуття чинності Конституцією України від 28.06.1996 р., діяв Указ Президента України, що дозволяв громадянам зміну національності. Скасування цього Указу Указом від 27.01.1999 р. звузило обсяг прав громадян, що не є допустимим, тому що відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу прав і свобод, що існували до прийняття Конституції України. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 р. Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Відповідно ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та поновлювати національність і примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не дозволяється. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що встановлення факту, що заявник народилась 07.10.1972 в смт. Березанка, Березанського району Миколаївської області та за національністю є «українка», є безпідставним так як це підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданого Березанським районним відділом РАЦС Миколаївської області, 04.11.1972 року, про що зроблено відповідний актовий запис №72, та національність матері заявника вказано: «росіянка», а національність батька: «українець», зазначений факт вже є встановленим та не потребує його доведення. Відповідно до ст. 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи досліджені судом докази, норми законодавства, заявлені в судовому засідання пояснення [PERSON], суд вважає за доцільне задовольнити частину заявлених вимог заявника та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції внести зміни до актового запису №554 про реєстрацію одруження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрованого 14.10.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, змінивши національність [PERSON] з «росіянка» на «українка» та зобов'язати внести зміни до актового запису громадянського стану про народження №330 [PERSON], [INFO], зареєстрований 24.06.1998 року Другим Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, змінивши національність матері [PERSON] з «росіянка» на «українка».

Outcome: partial