Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідно до укладеного договору від 20 вересня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 4000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 12 липня 2018 року має заборгованість в розмірі 14081,05 грн., з яких: 3971,17 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; 9461,66 грн. - заборгованість за пенею; штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 646,72 грн. - процентна складова. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутність, в якій представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, викликався в судове засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик на веб-сайті Арбузинського районного суду Миколаївської області. В зв'язку з викладеним суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 20 вересня 2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних. Також судом встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ "ПриватБанк", станом на 12 липня 2018 року відповідач має заборгованість в розмірі 14081,05 грн., з яких: 3971,17 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 9461,66 грн. - заборгованість за пенею; штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 646,72 грн. - процентна складова. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 3971,17 є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені та штрафів за несвоєчасне виконання зобов'язань, то суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є порушенням положень, закріплених у статті 61 Конституції України в частині заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, на що вказав Верховний Суд України в своїй постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача нарахованої пені у розмірі 9461,66 грн. необхідно відмовити. Також, позивачем невірно нараховані суми штрафів в розмірі 500,00 - штраф (фіксована частина), 646,72 - штраф ((процентна складова). Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт штраф нараховується з розрахунку: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів. Оскільки, нараховані відсотки за користуванням кредиту становить - 3971,17 грн., то розмір штрафів буде становити - 500,00 + ( 3971,17*5%) = 500,00 + 198,56. Отже, до стягнення підлягає: 500.00 грн.- штраф (фіксована частина), 198,56 - штраф (процентна складова). Таким чином, позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню на суму 4669,73 грн., яка складається з наступного: 3971,17 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 198,56 -штраф (процентна складова). Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України. Так, ч.1,2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Отже, з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути вказані витрати в розмірі 584,27 грн. (33,16 %).

Outcome: partial