Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

В травні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бородянського районного суду від 03 березня 2014 року шлюб з відповідачем розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, з дітьми не спілкується, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, як встановлено ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дітей. Перешкоди у спілкуванні з дітьми та участі батька у їх вихованні з її боку ніколи не створювалися, що свідчить про небажання відповідача виконувати батьківські обов`язки. Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 20 квітня 2007 року їй на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року визначено, що Ѕ частина у будинковолодінні [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] .. Відповідно до ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження" та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) від 02 березня 2020 року Ѕ частина будинковолодіння [ADDRESS] , належна відповідачу перейшла їй (позивачці) у власність, а відтак вона являється єдиним власником вказаного домоволодіння. Відповідач не є членом її сім`ї, оскільки шлюб з ним розірваний, права власності у вказаному домоволодінні він не має, в будинку проживає самовільно. Тому рішенням Бородянського районного суду від 28 вересня 2017 року задоволений її позов про вселення разом з дітьми в будинковолодіння по [ADDRESS] , однак виконати вказане рішення не змогли через агресивну поведінку відповідача. В зв`язку з цим вона з дітьми залишається проживати в будинку батьків по [ADDRESS] . Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності будинком [ADDRESS] шляхом виселення відповідача із зняттям його реєстрації. В підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, просили слухати справу без їх участі, позов підтримали. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнав, подав відповідну заяву. Дослідивши письмові докази у справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, довідки про склад сім`ї, акту обстеження житлово-побутових умов від 13 грудня 2019 року (а.с.11-13, 22, 17). Рішенням Бородянського районного суду від 10 жовтня 2014 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття (а.с.33-34). З копії висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , затвердженого розпорядженням т.в.о. голови Бородянської РДА №42 від 05 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його дітей через його фактичне самоусунення від виконання батьківських обов`язків (а.с.26-27, 24-25). 20 квітня 2007 року [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу житлового будинку, витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.28-30). Ухвалою Бородянського районного суду від 05 грудня 2018 року визначено, що [PERSON] належить Ѕ частка у будинковолодінні [ADDRESS] , право власності на яке зареєстроване за [PERSON] (а.с.35-37). Відповідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Королем Р.А. [PERSON] залишила за собою майно, що раніше належало [PERSON] , а саме Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с.30-40). Рішенням Бородянського районного суду Атаманенка В.Л. зобов`язано не чинити перешкоди [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у користуванні житловим будинком [ADDRESS] (а.с.41). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, то суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно них. Також враховуючи, що відповідач не являється власником домоволодіння [ADDRESS] , за вказаною адресою проживає самовільно, то суд задовольняючи позов в цій частині вважає за необхідне виселити відповідача із вказаного будинку із зняттям його реєстрації. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати в сумі 840,80 гривень. Відповідно до ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути [PERSON] з державного бюджету 840,80 гривень 80 копійок сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved