Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В грудні 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалась на те, що з 10 жовтня 2006 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2013 року. Від спільного життя у них є малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не вживає жодних заходів щодо матеріального забезпечення дитини всім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку їх доньки, всі ці обов'язки по відношенню до дитини здійснює вона. Відповідач не працює, не має постійного доходу, хоча стан здоров'я та його матеріальне становище дозволяє йому утримувати свою дитину. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, оскільки він не працює, живе тільки на заощадження. Він допомагає дитині без рішення суду, придбав для неї одяг, взуття, продукти харчування. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані частково і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 10 жовтня 2006 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2013 року, що підтверджується копією рішення (а.с.10). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6-9), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що визнали сторони в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] не приймає належної участі у вихованні дитини, не вживає заходів щодо достатнього матеріального забезпечення всім необхідним для нормального фізичного та духовного розвитку доньки [PERSON], всі ці обов'язки по відношенню до дитини здійснює позивачка [PERSON], що підтверджується довідкою Валякузьминського ДНЗ управління освіти Глибоцької РДА № 96 від 24 травня 2013 року (а.с.11). Відповідно до вимог ст.ст.180, 182, 184 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач є працездатним, однак в даний час не працює, отримує мінливий дохід, здоровий, інших дітей у нього на утриманні, а також непрацездатних батьків немає. Відповідач по закону повинен утримувати свою дитину, в зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання його малолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, що є трохи менше половини від встановленого прожиткового мінімуму для дитини віком від 1 до 6 років, передбаченого ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який батьки зобов'язані забезпечити своїй дитині, частково задовольнивши позовні вимоги. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп., а позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та

Outcome: partial