Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності на земельні ділянки, житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що земельна ділянка [NUMBER], площею 5,9300 га, розташована на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне» Дергачівського району Харківської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серія [NUMBER] від 01 квітня 2003 року, виданого на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12 березня 2003 року № 70 належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за [NUMBER]. Дана земельна ділянка розділена на дві земельні ділянки: земельна ділянка [NUMBER].1 площею 2,3193 га кадастровий номер: [NUMBER] та земельна ділянка [NUMBER].2 площею 3,6107га кадастровий номер: [NUMBER] [PERSON] - є її мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER],виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 73. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 28 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 123 Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельних ділянок, наданого ПП «Перспектива-Земля» вартість земельних ділянок, розташованих на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ТОВ «Вільне» [NUMBER] Дергачівського району Харківської області передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить : земельної ділянки [NUMBER].1 площею 2,3193 га, кадастровий номер: [NUMBER] становить 36557,00 гривень, земельної ділянки [NUMBER].2, площею 3,6107, кадастровий номер : [NUMBER] становить 58763,00 гривень. Житловий будинок [ADDRESS] належав її бабусі [PERSON]. Правовий документ на житловий будинок втрачено. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 36. Спадщину, після смерті матері [PERSON] прийняла її донька [PERSON], шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] спадкове майно, після смерті матері на своє ім'я не переоформила. 26 липня 2011 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м. надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Д», огорожа №1,2, колонка № 3 Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» від 15.09.2017 № 374, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] бюро не зареєстроване. Будівництво, виконане до 5 серпня 1992 року не є самочинним, згідно Наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Даний будинок в експлуатацію не введений. Згідно розпорядження Вільшанського селищного голови від 05.01.2016 № 02-03/04 [ADDRESS]» перейменовано на [ADDRESS]». Спадкове майно після смерті матері [PERSON] вона на своє ім'я не переоформила із-за розбіжностей в правовстановлюючому документі на її ім'я, свідоцтві про смерть та в її свідоцтві про народження . В свідоцтві про смерть її матері вказане прізвище « [PERSON]», а в державному акті вказане прізвище « [PERSON]». Їй необхідно встановити, що державний акт серія [NUMBER] від 01.04.2003 року, виданий на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 № 70 виданий на ім'я [PERSON] належить її матері [PERSON], померлій [INFO] року . Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 04.09.2017 за № 1024/109-17 встановлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] від 01.04.2003 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] площею 5,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне», ділянка [NUMBER] (в тому числі діл. площею 2,3193 га та діл.[NUMBER].2-площею 3,6107 га на ім'я [PERSON], на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 № 70. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області відповідач у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, справу по суті просив проводити в їхню відсутність, що суд вважає за можливе . Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - третя особа у справі, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність. Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. На підставі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин. Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка [NUMBER], площею 5,9300 га, розташована на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне» Дергачівського району Харківської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серія [NUMBER] від 01.04.2003, виданого на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 № 70 належить [PERSON]. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за [NUMBER]. Дана земельна ділянка розділена на дві земельні ділянки: земельна ділянка [NUMBER].1 площею 2,3193 га кадастровий номер: [NUMBER] та земельна ділянка [NUMBER].2 площею 3,6107га кадастровий номер: [NUMBER] [PERSON] мати позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 73. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 28 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 123 Згідно звіту про експертну грошову оцінку вартості земельних ділянок, наданого ПП «Перспектива-Земля» вартість земельних ділянок, розташованих на території Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ТОВ «Вільне» [NUMBER] Дергачівського району Харківської області передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить : земельної ділянки [NUMBER].1 площею 2,3193 га, кадастровий номер: [NUMBER] становить 36557,00 гривень, земельної ділянки [NUMBER].2, площею 3,6107, кадастровий номер : [NUMBER] становить 58763,00 гривень. Житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] (бабусі позивачки). Правовий документ на житловий будинок втрачено. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 36. Спадщину, після смерті матері [PERSON] прийняла її донька [PERSON] (мати позивачки), шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] спадкове майно, після смерті матері на своє ім'я не переоформила. 26 липня 2011 року Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 1702). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 68,4 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м. надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «В», вбиральня літ. «Д», огорожа №1,2, колонка № 3 Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» від 15.09.2017 № 374, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] в бюро не зареєстроване. Будівництво, виконане до 5 серпня 1992 року не є самочинним, згідно Наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Даний будинок в експлуатацію не введений. Згідно розпорядження Вільшанського селищного голови від 05.01.2016 року № 02-03/04 [ADDRESS]» перейменовано на [ADDRESS]». Спадкове майно після смерті матері позивачка на своє ім'я не переоформила із-за розбіжностей в правовстановлюючому документі на її ім'я, свідоцтві про смерть матері та в свідоцтві про народження позивачки. В свідоцтві про смерть матері позивачки вказане прізвище « [PERSON]», а в державному акті вказане прізвище « [PERSON]». Позивачу [PERSON] необхідно встановити, що державний акт серія [NUMBER] від 01.04.2003 , виданий на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 № 70 виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON], померлій [INFO] року . Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 04.09.2017 за № 1024/109-17 встановлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] від 01.04.2003 зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] площею 5,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне», ділянка [NUMBER] (в тому числі діл. площею 2,3193 га та діл.[NUMBER].2-площею 3,6107 га на ім'я [PERSON], на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 року № 70. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження Тому відразу розглядається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов'язане зі спором про право Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно із ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності - є спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначений позов пред'явлений в порядку цивільного судочинства на підставі п.7 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання визначення юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за яким спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1225 ,1261,1268, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved