Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON]\~ про визнання особи такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок № 15, який розташований по вулиці Пушкіна\~ смт Тарутине Тарутинського району Одеської області. За зазначеною адресою зареєстровані відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], які тривалий час не проживають в будинку. У зв'язку з цим, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком, який розташований за вищевказаною адресою та зняти їх з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без їй участі. [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідачі двічі у судове засідання не з'явилися. Викликалися належним чином шляхом надіслання судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання, однак до суду повернулися конверти з відміткою «адресат не мешкає».\~\~ У зв'язку з не явкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлено, що\~ позивачу на праві приватної власності належить будинок № 15, який розташований по вулиці Пушкіна\~ смт Тарутине Тарутинського району Одеської області (а.с. 10), в якому зареєстровані відповідачі (а.с. 11). Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі «Пауелл і Рейнер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1990 року). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі\~ «Гіллоу проти Сполученого Королівства» від 24 листопада 1986 року), так і на наймача (рішення у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18 лютого 1999 року). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник,\~ який\~ має\~ підстави\~ передбачати\~ можливість порушення свого права власності іншою особою,\~ може звернутися\~ до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій,\~ які можуть порушити його право,\~ або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 15, який розташований по вул. Пушкіна смт Тарутине, Тарутинського району Одеської області, оскільки достовірно встановлено, що вони понад один рік відсутні за місцем своєї реєстрації. Щодо позовних вимог позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тож, вимоги позивача [PERSON]\~ щодо зняття відповідачів [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: вул. Пушкіна, 15, смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, не входить до компетенції суду, а здійснюється органом реєстрації - виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні\~ позовних вимог.\~\~ Враховуючи викладене,\~

Outcome: partial