Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

І.Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 11 грудня 2018 року Куликівська районна державна адміністрація Чернігівської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно цієї дитини та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві та представниками позивача в судовому засіданні зазначено, що у [ADDRESS], проживає [PERSON], [INFO], яка, відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON], [INFO], є його матір'ю. Батько ж даної дитини, [PERSON], помер [INFO]. Неповнолітній [PERSON] з 05.09.2013 навчається та проживає в комунальному закладі «Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів» Чернігівської обласної ради. Адміністрація даного закладу протягом 2017 та 2018 років неодноразово повідомляла службу у справах дітей про систематичне ухилення [PERSON] від виконання нею батьківських обов'язків відносно її сина [PERSON]. Повідомлялося про те, що відповідач майже не відвідує сина в інтернаті, не телефонує ні сину, ні класному керівнику, не цікавиться навчанням, поведінкою, станом здоров'я дитини, коштів на його утримання також не надсилає. Вихідні [PERSON] проводив в інтернаті, а на час канікул його забирав рідний брат [PERSON]. Мати зловживає алкогольними напоями, долею сина не цікавиться. Джерелом доходів відповідача є тимчасові підробітки. Відповідач Олишівською селищною радою та педагогічним колективом школи інтернату характеризується негативно. Посадовими особами Смолянської сільської ради, а потім і Олишівської селищної ради проводилися бесіди з [PERSON] щодо її аморального способу життя та виносилися попередження щодо ухилення нею від виконання батьківських обов'язків щодо її неповнолітнього сина [PERSON]. Однак проведена робота позитивного результату не дала, а тому виконкомом Олишівської селищної ради прийнято рішення про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви відповідача, завіреної в.о. старости села Смолянка виконкому Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 18.02.2019, вона згодна на позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] та просить розгляд справи здійснювати за її відсутності. Представник третьої особи - служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені представником позивача та пояснила, що [PERSON], що проживає в [ADDRESS] в 2013 році написала заяву про те, щоб її сина влаштували до школи-інтернату. Окреме проживання матері від сина не впливає на обсяг її прав та не звільняє від батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Однак, відповідачка сина додому на вихідні дні, а також в канікулярний час не забирала, матеріальної допомоги не надавала, повністю нехтувала своїми батьківськими обов'язками, які вона, відповідно до законодавства, повинна була виконувати по відношенню до своєї дитини до досягнення нею повноліття, а тому дитині психологічно болісно сприймати те, що юридично мати в нього є, а фактично матері, яка б його любила та піклувалася, немає. Десь приблизно через півтора роки після того, як відповідач здала сина, до них почали звертатися з Чернігівської школи-інтернату та повідомляти про те, що мати до [PERSON] не з'являється, не забирає додому, матеріально не утримує, зовсім не приділяє ніякої уваги. Спочатку перші канікули дитина проводила в селі, але тільки тому, що брат його туди забирав, а проявом материнської турботи це не було. Сім'ю відповідачки служба у справах дітей взяла на супровід як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. При відвідуванні відповідачки було встановлено, що умови проживання не були такими, які б могли б забезпечити дитині необхідний моральний, духовний та фізичний розвиток. Були встановлені антисанітарні умови проживання, взимку в будинку було холодно, було видно, що вона напередодні вживала алкоголь, а тому була попереджена про можливість позбавлення її батьківських прав. Оскільки проведена робота не дала результатів, то на засіданні Олишівської селищної ради 21 червня 2018 року було прийнято рішення про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] Представник третьої особи - Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судовому засіданні пояснила, що на сьогодні ситуація за місцем проживання відповідачки є страшною: кожного дня п'янки, бійки, сторонні люди в будинку. Проживає [PERSON] разом із дочкою, яка також схильна до зловживання алкоголем. Джерела доходів фактично немає, ніде не працює, картопля на огороді до сих пір не викопана. Неповнолітній [PERSON] приїхав якось в село і на другий же день поїхав, оскільки в будинку взимку було дуже холодно, а також відношення до нього було агресивним. Мати лікувалася від алкоголю, є залежною від нього, не контролює свої вчинки. Вона бачила, як відповідач лежала п'яна під парканом. Неповнолітнім [PERSON] займається тільки його брат [PERSON], який проживає в місті. Відповідальними посадовими особами Олишівської селищної ради систематично проводилися бесіди з [PERSON] щодо її аморального способу життя та виносилися попередження щодо ухилення нею від виконання батьківських обов'язків щодо її неповнолітнього сина [PERSON]. Однак вона на це не реагувала, свого ставлення в кращу сторону не змінила, а том виконкомом Олишівської селищної ради прийнято рішення про необхідність позбавлення її батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON]. Представник третьої особи - КЗ «Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів" Ребенок О.О. в судовому засіданні по суті позову пояснила, що вона являється класним керівником неповнолітнього [PERSON]. Починаючи з того часу як [PERSON] знаходиться в школі-інтернаті, з 2013 року, мати жодного разу не відвідала хлопця. Відповідачку вона бачила лише один раз, коли вона привезла сина до інтернату. Навчанням сина вона не цікавиться, матеріально зовсім не підтримує, на вихідні та канікули не забирає. Брат же [PERSON], [PERSON], постійно телефонує та цікавиться життям, здоров'ям неповнолітнього, надає матеріальну підтримку, а також забирає його додому в канікулярний час. Брат згодний, щоб матір позбавили батьківських прав. Вона просить позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON]. Представник третьої особи - КЗ «Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів" Шевченко І.В., яка являється вихователем неповнолітнього [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні поясненням Ребенок О.О. та додала, що дитина є мовчазною, закритою, але дуже добре навчається і що дитині потрібна матеріальна допомога, яку вона буде одержувати від держави у зв'язку із позбавленням відповідача батьківських прав, а тому дуже просила позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина, у зв'язку із систематичним повним ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків. Неповнолітній [PERSON], будучи допитаним в судовому засіданні, також погодився на позбавлення матері батьківських прав по відношенню до нього та повідомив, що мати зовсім не піклується про нього, матеріальної допомоги не надає, а підтримує його брат, і що йому краще в інтернаті, аніж вдома. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до суду 11.12.2018. 21.12.2018, після отримання відомостей щодо реєстрації місця проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 16.01.2019. Ухвалою судді від 16.01.2019 було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 01 лютого 2019 року, у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладений на 19.02.2019. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, надані суду докази, оцінка аргументів учасників справи. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 2002 року (а.с. 4), батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON]. Батько даної дитини, [PERSON], помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2010, а.с. 6). Згідно з довідкою комунального закладу «Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів" Чернігівської обласної ради від 21.06.2018 № 56, [PERSON], [INFO], дійсно, навчається в даному закладі з 05.09.2013 (а.с. 10). Характеризується як спокійний, врівноважений, доброзичливий (а.с. 11). З листів даного навчального закладу від 02.03.2017, 25.04.2017, 03.10.2018, а також актів про невідвідування від 02.03.2017, 25.04.2017 (а.с. 15,16), адресованих службі у справах дітей Куликівського району вбачається, що відповідачка жодного разу свого сина [PERSON] не відвідала, не цікавиться його навчанням, станом здоров'я, зовсім не піклується про нього, а тому просили провести з нею виховну роботу, яка в подальшому позитивних результатів не дала, а тому було ініційовано звернутися до суду з позбавленням відповідачки батьківських прав, що і просили зробити службу у справах дітей. Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов житлового будинку [ADDRESS], де проживає відповідачка, від 13.01.2017, 03.04.2017, 25.10.2017, та акту обстеження умов проживання від 29.11.2018, в зазначеному будинку не працює система опалення, в кімнатах холодно, в будинку безлад, антисанітарія, в господарстві нічого не тримається, город не обробляється, [PERSON] ніде не працює, з її слів не має коштів, щоб відвідувати дитини в інтернаті (а.с.17-20). З рішення виконкому Смолянської сільської ради від 31 березня 2017 року № 16 вбачається, що [PERSON] попереджували про те, що за ухилення від виконання батьківських обов'язків вона буде їх позбавлена( а.с. 22). Відповідно до довідки-характеристики Олишівської селищної ради від 07.12.2018 № 935, [PERSON] за характером врівноважена, спокійна, але не відповідальна за свої вчинки, схильна до незвичайний вчинків, нещирості, не користується повагою жителів села, ніде не працює, зловживає алкоголем, не займається вихованням свого сина (а.с.28). З пояснень [PERSON] та [PERSON], які є жителями села Смолянка на ім'я начальника служби у справах дітей вбачається, що [PERSON] зловживає алкоголем, не користується авторитетом у жителів села, сина не відвідує в інтернаті, не забирає його на вихідні додому, а коли він приїздив на канікули в село, то в будинку його чекали сварки, бійки між «друзями» по пияцтву, що негативно впливає на духовний, моральний розвиток дитини та загрожує його життю ( а.с.24,25). Своїми письмовими свідченнями [PERSON], який є рідним братом неповнолітнього [PERSON], підтвердив невиконання відповідачкою батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON] та зазначив, що нормальні умови для проживання та розвитку його неповнолітнього брата за місцем проживання їхньої матері відсутні. В будинку виникають постійні сварки, п'янки, що негативно впливає на духовний, моральний розвиток дитини та загрожує його життю. Мати не відвідує [PERSON] в інтернаті, а тому він вважає за необхідне позбавити її батьківських прав (а.с.26). Беручи до уваги висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], 2002 р.н., що наданий виконавчим комітетом Олишівської селищної ради Чернігівського району та області від 21 червня 2018 року № 40 (а.с. 7-9), в якому зазначено, що неповнолітній [PERSON] проживає та навчається в КЗ «Чернігівська загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів", його мати, [PERSON], не виконує відносно нього батьківські обов'язки, оскільки жодного разу не відвідала сина в інтернаті, не цікавилась його навчанням та вихованням, долею сина не цікавилася, умови проживання в сім'ї незадовільні, [PERSON] не забезпечує належні санітарно-гігієнічні умови в житловому будинку, зловживає алкоголем, не працює, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до даної дитини, оскільки вихованням дитини вона не займається, матеріально не утримує, а також не піклується про її здоров'я, моральний та духовний розвиток, і дитина таким чином позбавлена материнського піклування. Така поведінка відповідачки свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина. ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши повно і всебічно обставини справи та письмові докази у справі, та, проаналізувавши норми законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частин 2-4 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, про що зазначено в частині 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, однією з підстав позбавлення батьків судом батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 2, ч. 3 ст. 116 СК України), а тому аліменти потрібно стягнути з відповідачки на користь її дитини. Заявлений до стягнення розмір аліментів відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти є власністю дитини. Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, що передбачено частиною 1 ст. 169 СК України. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку по наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так, надана позивачем сукупність документів підтверджує його аргументи та дає підстави зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов належить задовольнити. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, то судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави, що відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved