Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Любешівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності. Зазначила, що право на спадщину після смерті [PERSON] виникло в неї за заповітом, інших спадкоємців, які б мали право на спадкування після його смерті не має. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялася і своєчасно звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини за заповітом. На даний час позивач не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] та судові витрати у справі залишити за нею. На розгляд справи в судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Представник відповідача Любешівської селищної ради Любешівського району в суд на розгляд справи не з"явився, але селищний голова Кух О.І. подав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просив справу розглядати без участі представника Любешівської селищної ради. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійному [PERSON] належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 березня 2017 року. Відповідно до заповіту від 29 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Любешівського районного нотаріального округу Волинської області Добровольською Г.Ф., [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, в тому числі житловий будинок з побутовими будівлями і споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], а також все те майно, яке буде належати на день його смерті і на що матиме право заповів дочці [PERSON]. З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи №111/2017 вбачається, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, в установленому порядку звернулася до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. з приводу оформлення права на спадщину після смерті батька [PERSON], пережилого подружжя та інших спадкоємців за заповітом не має, а також спадкоємців, які мали б право на обов"язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України не має. В суді доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області Куха В.І. по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS], у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину та звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], перебувають у правомірному володінні позивача. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved