Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 20.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено відповідний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн., на день укладення даного договору ліміт кредитної лінії було встановлено в сумі 4 700 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією, а відповідач отримав кредитну картку з ПІН-кодом до картки та прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 18.08.2014 року, [PERSON] заборгував позивачу 5 040, 53 грн. тіла кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно позовної заяви просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В разі неявки відповідача [PERSON] не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджують матеріали справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що 20.06.2011 року між позивачем ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 008-01502-200611 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 700 грн., а відповідач отримав кредитну картку з ПІН-кодом до картки та прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку (а.с. 3 - 7). Проте станом на 18.08.2014 року відповідач не виконав свої зобов'язання по кредитному договору, а саме згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач заборгував позивачу 5 040, 53 грн., що є тілом кредиту (а.с. 10). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Тому вимога позивача про стягнення боргу з відповідача [PERSON], який вказаний ним в сумі 5 040, 53 грн., підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved