Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси 26.12.2019р. надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» в особі реєстратора Хоменко Юлії Анатоліївни в якій просили: -визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42026015 від 12.07.2018 р., прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Хоменко Юлією Анатоліївною. -повернути сторони, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] у первинний стан, який існував до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42026015 від 12.07.2018 р., прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Хоменко Юлією Анатоліївною тобто до спільно часткової власності нерухомого майна. Уточнені позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності у розмірі 387/1000 в рівних частках квартири, яка розташована в [ADDRESS] , на підставі розпорядження органу приватизації 24.11.1999 року № 110 та свідоцтва про право власності на житло від 24Л1Л999 року, разом з позивачами власниками вищевказаного житла у свідоцтві про право власності і розпорядженні органів приватизації зазначені [PERSON] та [PERSON] , які померли. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину отримала його дружина [PERSON] , а після смерті [PERSON] отримала її онука - [PERSON] . Право власності позивачів на вищевказану частину квартири зареєстровано в КП «Одеським міським БТІ та реєстрації об`єктів нерухомості» 15.12.1999 року. Під час оформлення спадкової справи щодо померлої [PERSON] , державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови було те, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, що перебував у спільній частковій власності за реєстраційним номером : 505574051101, втратив статус спільно-часткового майна, в процесі виділу частки, без відома співвласників, що унеможливлює проведення реєстраційних дій під час видачі свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] , [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності у розмірі 613/1000 в рівних частках квартири, яка розташована в [ADDRESS] , на підставі розпорядження органу приватизації 12.01.1998 року № 588 та свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1998 року, разом з відповідачами власниками вищевказаного житла у свідоцтві про право власності і розпорядженні органу приватизації зазначений [PERSON] , який помер. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину отримав його син [PERSON] (спадкова справа № 898/2014) Право власності відповідачів на вищевказану частину квартири зареєстровано в КП «Одеським міським БТІ та реєстрації об`єктів нерухомості» 12.02.1998 року. Проте, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, заявники (відповідачі) [PERSON] , [PERSON] подали заяву 10.07.2018 року до держаного реєстратора Хоменко Юлії Анатоліївни про зміну запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою внесення змін до Державного реєстру, і підстава виникнення прав, відповідно до витягу значиться: висновок серія та номер 2078/07-18, виданий 09.07.2018 ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації», а саме технічний паспорт. Фактично своїм рішенням, державний реєстратор скасував спільну часткову власність на об`єкт нерухомості між позивачами та відповідачами, встановивши лише спільну часткову власність між відповідачами: [PERSON] - 2/3, [PERSON] - 1/3. На думку позивачів, у держаного реєстратора Хоменко Юлії Анатоліївни, були відсутні правові підстави для внесення запису змін до Державного реєстру речових прав, а своїми діями, в порушення вимог встановлених ч. З ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» завдала шкоду правам і законним інтересам позивачів, у зв`язку з чим вони вимушені звернутися до суду. У судове засідання з`явилася позивачка [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Хоменко Ю.А. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] надійшла заява в якій позовні вимоги визнали, не заперечували проти його задоволення (а.с.94). У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що позов є недоказаним, є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності у розмірі 387/1000 в рівних частках квартири, яка розташована в [ADDRESS] , на підставі розпорядження органу приватизації 24.11.1999 року № 110 (а.с.23) та свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1999 року, яке видане Одеською залізницею (а.с.24). З технічного паспорту квартири [ADDRESS] від 06.07.2012р., вбачається про те, що загальна площа квартири становить 68,1 кв.м., житлова площа - 48,3 кв.м. та 20.2 кв.м., підсобна площа - 19.8 кв.м. Квартира розташована на ІІ поверсі ІІ-го будинку та складається з двох кімнат: 1-а кімната - 13.6 кв.м., 2-а кімната - 6.6 кв.м., санвузол - 3.2 кв.м. окр., коридор - 1.7 кв.м. окр.; 3- кв.м. - заг. (а.с.25-26). 23.07.2005р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладання шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016049160 від 26.11.2015р. (а.с.13). Судом встановлено про те, що [INFO] [PERSON] - помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2012р., яке посвідчене державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Андріадіс В.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 2-1183, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] . До складу спадщини входить 387/5000 часток квартири [ADDRESS] , (а.с.27). З матеріалів справи вбачається про те, що [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2014р., яке посвідчене державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л., зареєстровано в реєстрі за № 4-838, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її онука - [PERSON] . До складу спадщини входить 387/5000 часток квартири [ADDRESS] . (а.с.28). 19.11.2014р. за позивачкою [PERSON] зареєстровано право власності на 387/5000 часток квартири [ADDRESS] , яке виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2014р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 29717374 від 19.11.2014р. (а.с.30). З матеріалів справи вбачається про те, що державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Дацковим Ф.А. було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії №2947/02-31 від 23.10.2019р., а саме у видачі [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за законом на 387/5000 часток квартири [ADDRESS] , які належали [PERSON] , померлій [INFO] (а.с.31-32). Підставою відмови стало те, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, що перебував у спільній частковій власності за реєстраційним номером: 505574051101, втратив статус спільно-часткового майна, в процесі виділу частки, без відома співвласників, що унеможливлює проведення реєстраційних дій під час видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено про те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками на праві спільної часткової власності у розмірі 613/1000 в рівних частках квартири, яка розташована в [ADDRESS] , на підставі розпорядження органу приватизації 12.01.1998 року № 588 (а.с.38) та свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1998 року, яке видане Одеською залізницею (а.с.39). З технічного паспорту квартири [ADDRESS] , вбачається про те, що загальна площа квартири становить 68,1 кв.м. Квартира розташована на ІІ поверсі ІІ-го будинку та складається з двох кімнат житловою площею 28,1 кв.м. у тому числі: 1-а кімната №3- 9,6 кв.м., 2-а кімната №4 - 18.5 кв.м., кухня №9 - 6.5 кв.м., ванної кімнати №9- 2 кв.м., коридор№2 - 3.4 кв.м. окр., 2-й коридор 3 кв.м. - заг. (а.с.40-43). З матеріалів справи вбачається про те, що [INFO] [PERSON] - помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2015р., яке посвідчене державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є., зареєстровано в реєстрі за № 3-225 спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син - [PERSON] . До складу спадщини входить 631/3000 часток квартири [ADDRESS] , (а.с.44). 07.05.2015р. за [PERSON] зареєстровано право власності на 631/3000 часток квартири [ADDRESS] , яке виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2015р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 37202649 від 07.05.2015р. (а.с.45). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 130642305 від 12.07.2018р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності у розмірі 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі висновку, серія та номер 2078/07-18, виданий 09.07.2018р. ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації», технічного паспорту, серія та номер -, виданий 09.07.2018р. ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації» (а.с.46). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1306421508 від 12.07.2018р. за [PERSON] зареєстровано право приватної власності у розмірі 1/3 частини квартири [ADDRESS] , на підставі висновку, серія та номер 2078/07-18, виданий 09.07.2018р. ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації», технічного паспорту, серія та номер -, виданий 09.07.2018р. ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації» (а.с.47). В матеріалах справи міститься технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , яке складено ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації» від 09.07.2018р. з якого вбачається про те, що [PERSON] належить 1/3 частина вищевказаної квартири, а [PERSON] належить 2/3 частини квартири. Загальна площа квартири становить 40 кв.м., житлова - 28.1 кв.м. Квартира складається з двох кімнат: 1-а кімната - 9.6 кв.м., 2-а - 18.5 кв.м., кухня- 6.5 кв.м., ванної кімнати - 2 кв.м., коридор - 3.4 кв.м. (а.с.48-50). Згідно листа КП «бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради» №510380.36 від 08.10.2019р. станом на 31.12.2012р. право власності квартиру [ADDRESS] зареєстровано: - 613/1000 частки квартири за « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1998 року, яке видане Одеською залізницею 12.01.1998р., № 525. Дата реєстрації 12.02.1998р. (запис в реєстрові книзі 227пр - стор. 120 - р. №2134); - 1548/5000 частин за " [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] " (П.І.П. вказане російською мовою згідно запису у реєстраційній книзі) , в рівних частках на підставі свідотства про право власності на житло, виданого Одеською Залізницею 24.11.1999р.. р.№ Ж-528. Дата реєстрації 15.12.1999р. (запис в реєстровій книзі 227пр - стор. 120- р. №2134); - 387/5000 частин за " [PERSON] " (П.І.П. вказане російською мовою згідно запису у реєстраційній книзі) на підставі свідотства прпо право на спадщину за законом, виданое Четвертою Одеською міськнотконторою 27.07.2012р., р.№ 2-1183. Дата реєстрації 26.09.2012р. (запис в реєстровій книзі 710пр - стор. 167- р. № 2134) (а.с.51-52). Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1,2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом N 1952-IV (ст. 3 цього Закону). Правовий статус і компетенція державного реєстратора передбачені в ст. 10 Закону N 1952-IV. За приписами п. 1, 2 ч. 3 цієї статті державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: - відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; - відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; - відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; - наявність обтяжень прав на нерухоме майно; - наявність факту виконання умов правочину, з яким закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права речові та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 18 Закону N 1952-IV). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Підстави для внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них встановлено ст. 26 Закону N 1952-IV, у ч. 1 якої визначено, що подання та отримання документів за заявою про внесення змін до записів Державного реєстру прав здійснюються в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не надали суду письмових доказів про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42026015 від 12.07.2018 р., прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Хоменко Юлією Анатоліївною.; про повернення сторін, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] у первинний стан, який існував до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42026015 від 12.07.2018 р., прийняте державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» Хоменко Юлією Анатоліївною тобто до спільно часткової власності нерухомого майна. Також, суд вважає, що позивачі не довели суду ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , КП «Агенція державної реєстрації» в особі реєстратора Хоменко Ю.А. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed