Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 10/280/3 від 15.04.2010 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою було отримано кредит в сумі 6400 грн. Відповідно до умов договору (п.1.1) відповідачу було відкрито картковий рахунок №26256509426837 для обліку по ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та тарифів за послуги банку. Для користування картрахунком банк оформив і видав клієнту платіжну картку (п.1.3). та відкрив кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 6420.00 грн.. Строк дії кредитної лінії встановлений на період дії БПК та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно з цим договором. За користування кредитом клієнт зобов»язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти). Процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 26% річних, за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 38% річних (підпункти 7.2.1, 7.2.2, п.7.2 договору). Відповідач використав ліміт кредиту в сумі 6420.00 грн. шляхом отримання коштів з картрахунку. Клієнт з місця роботи звільнився в жовтні 2011 року, останнє погашення кредиту по картрахунку здійснено в сумі 650.00 грн. шляхом внесення коштів готівкою, інших платежів в погашення боргу не надходило, чим порушено умови договору. Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 09.03.2016 року має заборгованість - 7447,87 грн., що складається : - 6366,03 грн. заборгованість за кредитом; - 1081,84 грн. сума нарахованих та не сплачених відсотків за користування кредитними коштами, які також просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити в повному об»ємі, оскільки взяте відповідачем зобов»язання по поверненню кредиту не виконано. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується розпискою в поштовому повідомленні і дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] 15.04.2010 року уклав кредитний договір з ПАТ «Державний ощадний банк України» та отримав кредит у розмірі 6420 грн. у вигляді відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебето-кредитною схемою, однак взяті на себе зобовязання він не виконав. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст..614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов»язання за вказаним кредитним договором. Згідно ст.261 ЦК України за зобов»язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання. 18.06.2014 року за вих.№ 05-499 позивачем направлялась вимога про зобов»язання погасити борг в сумі 7447,87 грн., проте відповідач кошти не сплатив. Оскільки відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527,530,1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, не погашав суму кредиту та нараховані відсотки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку з [PERSON] і становить: 7447,87 грн., що складається : 6366,03 грн. - заборгованість за кредитом; 1081,84 грн. - сума нарахованих та не сплачених відсотків за користування кредитними коштами, яка підлягає стягненню з відповідача примусово. На підставі наведеного,

Outcome: approved