Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, третьої особи - Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу у розмірі 30465 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 18.06.2020 приблизно о 16:50 годин на належний йому на праві власності автомобіль «Fian Linea», реєстраційний номер [NUMBER] , під час керування вказаним автомобілем на проїзній частині вулиць Корабелів та Сінна в м. Миколаєві, упало дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу звіт №254/06-20 від 22.06.2020, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження його автомобіля через падіння дерева складає 30465 грн., а вартість послуги з проведення оцінки розміру збитків становить 2500 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордера №98 від 22.06.2020. Страхування автомобіля від нещасного випадку ним не здійснювалось, до теперішнього часу автомобіль не відремонтований. Згідно відповіді Миколаївської міської ради від 17.07.2020, що балансоутримувача зелених насаджень, розташованих за адресою [ADDRESS] немає, поряд з цим повідомлено, що згідно Рішення виконкому Миколаївської міської ради від 28.02.2014 за №208, здійснення фінансування, організації, а також забезпечення догляду за санітарним станом об`єктів благоустрою по [ADDRESS] відноситься до повноважень адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради. Враховуючи, що адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради не визначила балансоутримувача зелених насаджень по [ADDRESS] , тому відповідно до приписів п. 5.5 розділу 5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України є відповідальною за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними вздовж проїзної частини дороги за вище вказаною адресою. Відповідно до вказаний вище Правил та Положення про адміністрацію Заводського району ММР, на адміністрацію покладено обов`язкові не тільки по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також і догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їхнього обламування. З огляду на таке, обов`язок який покладений на адміністрацію Заводського району ММР, як самостійну юридичну особу, з організації та виконання робіт із знесення зелених насаджень не виконаний, тому відповідальність за відшкодування шкоди, заподіяну позивачу має понести саме ця організація. Також позивач просив про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 тис. грн., спричиненої йому відповідачем, у зв`язку з тим, що тривалий час він позбавлений можливості користуватися автомобілем, внаслідок чого йому були заподіяні страждання. Ухвалою від 07 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою від 02.02.2021 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 16.02.2021 третя особа - Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради надала до суду пояснення, в яких зазначила, що відповідно до п. 4.1 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2006 №1045, підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, яка подана юридичною або фізичною особою. Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію для визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості, наразі компетентним органом у м. Миколаєві є ЖКГ ММР. Комісією здійснюється обстеження зеленого насадження та за результатами складається відповідний акт про знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев тощо або акт про обрізання дерев (окремих гілок) з метою попередження аварійної ситуації. Після складення та оформлення акту, Департамент ЖКГ ММР направляє даний документ на подальше опрацювання до відповідного суб`єкта за яким закріплені об`єкти благоустрою, що перелічені у акті обстеження. Згідно Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №208 від 28.02.2014 обов`язки щодо організації забезпечення догляду та санітарного стану об`єкту (об`єктів) благоустрою, де відбулось падіння дерева на автомобіль позивача покладені на адміністрацію Заводського району ММР. При цьому, у Департаменті ЖКГ ММР відсутні звернення фізичних та юридичних осіб з проханням здійснити обстеження дерева (видалення, обрізання), що впало, та й відповідно акти обстеження. Відповідно до фотознімків, що містяться в матеріалах справи дерево є зеленим, стан нормальний, сухі гілки відсутні, а тому в аварійному стані воно не находилось та обрізці чи видалення не підлягало. Ймовірно причиною падіння може бути ослаблення кореневої системи в результаті шквальних вітрів та злив. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у позові та просила про їх задоволення. Також суду зазначила, що обов`язки щодо організації забезпечення догляду та санітарного стану об`єкту (об`єктів) благоустрою, де відбулось падіння дерева на автомобіль позивача покладені на відповідальну особу адміністрацію Заводського району ММР, оскільки адміністрацією не визначено балансоутримувача зелених насаджень. Не здійснення відповідачем організації забезпечення догляду та санітарного стану об`єктів благоустрою, передбачених Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України та Положення про адміністрацію Заводського району ММР, свідчить про бездіяльність. Вказаною бездіяльністю відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що позивач відчув психологічний стрес під час падіння дерева на його автомобіль, оскільки міг також отримати тілесні ушкодження та взагалі дивом залишався живим та неушкодженим, на купівлю автомобіля збирав гроші декілька років, на теперішній час автомобіль пошкоджений, не відремонтований, у зв`язку з чим не може використовувати його для потреб роботи та сімї, також змушений звертатися до суду для захисту своїх прав та відшкодування завданої шкоди. Крім того, безпідставні посилання третьої особи на те, що дерево упало у зв`язку зі шквальним вітром та зливами, оскільки у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 №7611/15111/18 було визначено, небезпечним явищем вважається вітер швидкістю 15-24 м/с, а згідно довідки Миколаївського обласного центру з гідрометеорології, 18.06.2020 під час падіння дерева о 16:50 годин, пориви вітру були 3-9 м/с, з подальшим посиленням вітру, зливами та грозою. В судовому засіданні представник позивача надала згоду на ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом у встановленому законом порядку, належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву або заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений судом у встановленому законом порядку, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився та представник позивача проти такого вирішення справи не заперечувала. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Fian Linea», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія/номер [NUMBER] від 07.07.2012. З талона-повідомлення єдиного обліку №13951 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 18.06.2020 за заявою [PERSON] вбачається, що 18.06.2020 о 16:55 надійшло повідомлення зі служби 102 проте, що 18.06.2020 о 16:54 за адресою: м. Миколаїв вул. Корабелів перетин з вул..Сінна, під час руху на його автомобіль «Fian Linea», реєстраційний номер [NUMBER] , впала гілка, потерпілих немає. Листом в.т.о. начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 19.06.2020 за №10172/52-20, [PERSON] було повідомлено, що в результаті розгляду його заяви було встановлено, що відносини які виникли між ним та невстановленими особами, які можуть бути винними у пошкодженні автомобіля відносяться до цивільно-правових та вирішуються в приватному порядку в суді. Згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (висновок про вартість) №254/06-20 від 22.06.2020, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту завданого внаслідок пошкодження автомобіля автомобіля «Fian Linea», 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 43492,95 грн., включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу складає 30465 грн., включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування. Вартість послуги з проведення оцінки розміру збитків становить 2500 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордера №98 від 22.06.2020 ФОП [PERSON] .. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ч.1 ЦК України визначено право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України). У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір. Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції в повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно відповіді заступника міського голови Миколаївської міської ради від 17.07.2020 за №3839/02.02.01-40/14/20, відсутня інформація що балансоутримувача зелених насаджень, розташованих за адресою [ADDRESS] , згідно Рішення виконкому Миколаївської міської ради від 28.02.2014 за №208 «Про закріплення об`єктів благоустрою міста і встановлення відповідальності за їх догляд та санітарний стан», здійснення фінансування, організації, а також забезпечення догляду за санітарним станом об`єктів благоустрою по [ADDRESS] відноситься до повноважень адміністрації Заводського району. У зв`язку з чим позивач просив стягнути заподіяну йому шкоди саме з адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»,органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Так, згідно Положення про адміністрацію Заводського району Миколаївської міської ради, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №16/32 від 23.02.2017 (загальнодоступна інформація, яка міститься на офіційному сайті Миколаївської міської ради), до повноважень адміністрації, зокрема належить приймання заяв від фізичних та юридичних осіб на знесення та кронування аварійних, сухостійних та фаутних дерев та кущів на території району; організація та виконання робіт із знесення, кронування та санітарної обрізки дерев і кущів на території, прилеглій до житлових будинків всіх форм власності (п.3.4.16) та організація роботи з утримання, благоустрою, санітарного очищення житлового фонду приватного сектору та об`єктів благоустрою, закріплених за адміністраціями районів (п. 3.4.17). Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №208 від 28.02.2014 «Про закріплення об`єктів благоустрою міста і встановлення відповідальних за їх догляд та санітарний стан», затверджено перелік об`єктів благоустрою м. Миколаєва, що фінансується з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів Миколаївської міської ради (вул. Корабелів - адміністрація Заводського району ММР), головам адміністрацій визначити періодичність і обсяги виконання робіт по кожному об`єкту відповідно до планового фінансування. У відповідності до вимог п.2 ч. 1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зелені насадження є елементом благоустрою. Згідно з положеннями пп. «г» п.1 ч.1 ст.13, п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою, в свою чергу, є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до п.2 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року №1045 (далі - Порядок), видалення зелених насаджень здійснюється, зокрема, у разі виявлення аварійних, сухостійних і фаутних дерев. Згідно з п.7 вказаного Порядку, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акту обстеження зелених насаджень, що складається відповідно до п.4 цього Порядку. Відповідно до п.3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (далі - Правила), до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать: парки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово- паркового мистецтва, гідропарки, лугопарки, лісопарки, буферні парки, районні сади; дендрологічні парки, національні, меморіальні та інші; сквери; міські ліси; зони рекреації; зелені насадження в охоронних та санітарно-захисних зонах, зони особливого використання земель; прибережні зелені насадження; зелені насадження прибудинкової території. Згідно з п.3.2 вказаних Правил передбачено, що елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 Правил визначено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є : на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Перелік дій щодо догляду за зеленими насадженнями передбачений розділом 9 Правил. Так, догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, обприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур`янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Пунктом 6.2 Правил встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення, тощо. Під час догляду за деревами застосовують три види обрізання: формувальне, санітарне й омолоджувальне (п.9.1.11 Правил) Відповідно до п. 9.1.11.2 Правил, санітарне обрізання крони виконують, щоб позбутися старих, хворих, сухих і пошкоджених гілок, а також гілок, спрямованих всередину крони або зближених одна з одною. Обрізанню підлягають також пагони, що відходять від центрального стовбура вгору під гострим кутом, щоб уникнути їхнього обламування. Згідно з Розділом 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Санітарне обрізання потрібно проводити щороку протягом вегетаційного періоду. Отже, відповідно до вказаних вище Правил, Порядку та Положення про адміністрацію Заводського району Миколаївської міської ради, за відсутності балансоутримувача, саме на адміністрацію Заводського району Миколаївської міської ради покладено обов`язок по зрізанню сухостійних та аварійних дерев, а також догляд, що включає різні види обрізання дерев і формування крони, щоб уникнути їх обламування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки пошкодження автомобіля позивача сталось внаслідок падіння дерева (гілки), яке розташоване по [ADDRESS] , забезпечення догляду за санітарним станом об`єктів благоустрою по [ADDRESS] відноситься до повноважень адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, то відповідальність за завдану позивачу шкоду покладається на адміністрацію Заводського району Миколаївської міської ради. Будь-яких заперечень та доказів, яки б спростовували вище зазначене відповідачем суду не надано. Суд критично відноситься до пояснень третьої особи відносно того, з фотознімків, що містяться в матеріалах справи, ними було встановлено, що дерево, яке впало, не було в аварійному стані та не потребувало обрізці чи видаленню та були відсутні звернення юридичних або фізичних осіб, а також, що ймовірною причиною падіння дерева ослаблення кореневої системи в результаті шквальних вітрів та злив, оскільки крім власних припущень, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надано. Крім того, у відповіді від 26.03.2021 №1052/08.01.01-10/01/02/21 на запит адвоката Кучерявої Т.Ю., Департамент житлово-комунального господарства, посилався на наявність актів обстеження зелених насаджень, що розташовані по [ADDRESS] , зокрема щодо обстеження зеленого насадження породи «Софора», проте зазначили, що за інформацією кваліфікованих спеціалістів управління екології, обстеження проводилось іншого дерева породи софора, ніж того, яке впало, проте будь-яких доказів, крім власних тверджень, суду також не надано. Щодо посилання третьої особи на те, що падіння дерева сталося в результаті шквальних вітрів та злив, слід зазначити, що відповідно до листа Миколаївського обласного центра з гідрометеорології Українського гідрометеорологічного центра від 06.10.2020 за №15/05-08/602, за даними авіаметеорологічної станції Миколаїв 18.06.2020 спостерігались наступні погодні умови: вітер північно-східний з переходом на південно-західний напрямок з 15.00 по 16.51 3-9 м/с, з 16.51 до 17.05 7-12 м/с, який посилився з 17.05 по 17.35 год, з 17.06 по 18.04 год зливний дощ, гроза з 16.36 по 18.00 год. Отже, судом враховується, що 18.06.2020 в період часу падіння дерева з 16.50 до 16.54 год, враховуючи, що о 16.55 год повідомлення з 102 надійшло вже до чергового інспектора Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, не було пориву вітру 15-24 м/с і більше, оскільки за нормативними документами, прийнятими в Гідрометслужбі України, небезпечним явищем вважається вітер швидкістю 15-24 м/с, тому не має підстав вважати, що шкоду позивачу завдано внаслідок непереборної сили, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності. При визначенні розміру шкоди судом першої інстанції враховано, що відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доведеним розміром заподіяної позивачу шкоди є матеріальний збиток у розмірі 30465 грн., тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування, враховуючи не проведення позивачем фактичного відновлювального ремонту автомобіля, а тому саме ця сума підлягала стягненню з адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради на користь [PERSON] на відшкодування завданої йому шкоди внаслідок падінням гілки дерева на його автомобіль . Крім того, на користь позивача підлягають стягнення з відповідача 2500 грн. витрат понесених ним по оплаті проведеного ФОП [PERSON] 22.06.2020 дослідження для оцінки завданого позивачу матеріального збитку, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №98 від 22.06.2020 ФОП [PERSON] . Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Обґрунтовуючи завдання моральної шкоди позивач посилався на бездіяльність відповідача щодо організації забезпечення догляду та санітарного стану об`єктів благоустрою, передбачених Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України та Положення про адміністрацію Заводського району ММР, що призвело до падіння дерева на автомобіль та його пошкодження, чим спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що позивач відчув стрес під час падіння дерева на його автомобіль, оскільки міг також отримати тілесні ушкодження, на купівлю автомобіля збирав гроші декілька років, на теперішній час автомобіль пошкоджений, не відремонтований, у зв`язку з чим не може використовувати його для потреб роботи та сімї, також змушений звертатися до суду для захисту своїх прав та відшкодування завданої шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5000 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивача. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 924 грн.

Outcome: partial