Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

позивач\~ акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до\~\~ [PERSON] про\~ стягнення заборгованості за кредитним договором. В\~ обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що\~ 28 травня 2006 року\~ відповідачка отримала\~ кредит у розмірі 7965,86 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном\~ повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту\~ банку керувався\~ п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил\~ надання банківських послуг, де зазначено, що\~ клієнт дає\~ свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється\~ за рішенням банку, і клієнт\~ дає\~ згоду банку в будь-який момент\~ змінити (зменшити\~ або збільшити) кредитний\~ ліміт. Відповідачка\~ підтвердила свою згоду на те, що\~ підписана заява разом\~ з Умовами\~ та правилами надання\~ банківських послуг та Тарифами банку, складає\~ між нею\~ та банком договір, що підтверджується\~ підписом у заяві.\~ АТ КБ "Приватбанк" цілком виконав\~ зобов`язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідачка своєчасно не надавала\~ грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками\~ та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на\~ 12 квітня 2021 року\~ складає\~ 24428,71 грн., з яких: 7965,86 грн. заборгованість за тілом кредиту; 15913,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 549,78 грн. заборгованість по пені. Позивач просить суд стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати - судовий збір\~ у розмірі 2270,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на те, що закінчилися строки позовної давності та просив їх застосувати. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмову в задоволенні позову зважаючи на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що\~\~ 28 травня 2006 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику\~ [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 7965,86 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В анкеті-заяві [PERSON] вказано дату заповнення заяви 28 травня 2006 року. Також в цій анкеті-заяві [PERSON] вказала, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку і\~ згодна з тим, що ця заява разом із\~ Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком угоду про надання банківських послуг. Вона зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Як видно з вказаної заяви, [PERSON] отримала кредитну картку з типом кредитного ліміту: «фінансовий фіксований», з кредитним лімітом у 7965,86 грн. з базовою процентною ставкою 3% на місяць на залишок заборгованості. 28 травня 2006 року була оформлена та видана [PERSON] кредитна картка № [NUMBER] , таким чином\~ датою відкриття рахунку і видачі картки № [NUMBER] є 28 травня 2006 року.\~ Враховуючи, що датою отримання кредитної картки [PERSON] і датою відкриття рахунку є 28 травня 2006 року. З\~ довідки\~ АТ КБ Приватбанк встановлено, що\~ [PERSON] \~ отримала\~ у\~ Банку картку № [NUMBER] із строком дії до останнього дня вересня 2014 року. Відповідачка не оспорювала даний факт та не надала суду доказів, які б спростували ці доводи позивача. Згідно з випискою з карткового рахунку [PERSON] за період з 28 травня 2006 року по 27 вересня 2013 року видно, що відповідачка постійно користувалася вказаним лімітом, знімаючи гроші готівкою, оплачуючи комунальні послуги, перерахування коштів між рахунками по договору тощо. Отже,\~ станом на 12 квітня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 28 травня 2006 року, з урахуванням уточнених позовних вимог, складає 24428,71 грн., з яких: 7965,86 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15913,07 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 549,78 грн. - заборгованість по пені. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для\~ відмови у позові(частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність, встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема,\~ частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.\~ Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності\~ переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.\~\~\~ Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Встановлено, що строк дії картки № [NUMBER] , яка була видана\~\~ [PERSON] 14 грудня 2010 року, становить останній день вересня 2014 року. Банк пред`явив позов до суду 05 травня 2021 року, пропустивши строк позовної давності. В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи, що строк дії картки [PERSON] № [NUMBER] до останнього дня вересня 2014 року, а в суд позивач звернувся 05 травня 2021 року, він пропустив строк позовної давності для захисту порушеного права. Тому суд приходить до висновку, що позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості не підлягає задоволенню. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: dismissed