Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач 1 квітня 2019 року звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №б/н від 06 серпня 2014 року у розмірі 44874 грн. 27 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06 серпня 2014 року відповідачка отримала кредит у розмірі 19500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов"язаннями, у зв`язку з чим станом на 27 лютого 2019 року утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 44874 грн. 27 коп., з яких 13773грн. 54 коп. - заборгованість за тілом кредита; 11828 грн. 26 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 15709 грн. 41 коп. - заборгованість по пені за прострочене зобов`язання; 950 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2113 грн. 06 коп. - штраф (процентна складова). Відтак, позивач змушений звертатися до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, 06 серпня 2014 року відповідачці [PERSON] в АТ КБ „ПРИВАТБАНК" було надано кредит у розмірі 19500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відтак, суд вважає, що між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплату винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має своє відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаним вище договором не виконала. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 27 лютого 2019 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 44874 грн. 27 коп., з яких 13773 грн. 54 коп. - заборгованість за тілом кредита; 11828 грн. 26 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 15709 грн. 41 коп. - заборгованість по пені за прострочене зобов`язання; 950 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2113 грн. 06 коп. - штраф (процентна складова). Відтак, позивач змушений звертатися до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачки штрафів у відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині їх стягнення, з огляду на наступне. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Разом з тим, умовами договору передбачена сплата пені у разі прострочення виконання зобов`язання, чим в свою чергу і скористувалась сторона позивача, звернувшись до суду із вказаним позовом. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відтак їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, не відповідає положенням, передбаченим у статті 61 Конституції України. А відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів не підлягають задоволенню судом. Як встановлено судом та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка порушила взяті на себе, згідно умов договору, зобов"язання, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та відповідно з [PERSON] на користь АТ КБ „ПРИВАТБАНК" підлягає стягненню заборгованість за договором №б/н від 06 серпня 2014 року у розмірі 42261 грн. 21 коп., з яких 13773 грн. 54 коп. - заборгованість за тілом кредита; 11828 грн. 26 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 15709 грн. 41 коп. - заборгованість по пені за прострочене зобов`язання; 950 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial