Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обгрунтовуючи позов тим, що з відповідачем [PERSON] вона (позивач) зареєструвала шлюб 08 липня 1995 року, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 січня 2012 року розірвано. Від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, та який з 01 вересня 2012 року навчається в Державному навчальному закладі «Кіровоградський професійний ліцей імені Героя Радянського Союзу О.С. Єгорова» 1-11 рівня акредитації за фахом кухар-кондитер, на денній формі навчання, термін навчання закінчується 30 листопада 2015 року, отримує стипендію, однак не знаходиться на повному державному забезпеченні, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки стипендії, яку він отримує, не вистачає на харчування, проїзд на навчання, придбання одягу. Зауважила, що вона (позивач) сама не в змозі матеріально забезпечити сина, при цьому відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання, так як він є працездатною особою, працює на шахті «Інгульська» Кіровоградського району, постійно отримує заробітну плату, інших аліментних зобов'язань не має. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.199 СК України, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на період навчання сина, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 150 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України надала заяву за вх.№27393 від 12.09.2014 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву за вх. № 25994 від 29.08.2014 року про розгляд справи без його участі та про визнання позову, в якій також зазначив, що він не відмовляється сплачувати аліменти на навчання сина, однак просив врахувати, що в нього на утриманні є ще одна неповнолітня дитина та мати похилого віку, яку він утримує. Крім того, зазначив, що він не визнає вимогу позивача про стягнення з нього витрат за надання юридичної допомоги в сумі 150 грн., оскільки наданий позивачем документ не містить необхідних реквізитів, відсутній рік видачі квитанції, не відомо, яку заяву готував адвокат, враховуючи, що позивачем подано до суду позовну заяву. Зваживши доводи, викладені в позовній заяві [PERSON], враховуючи подану відповідачем заяву про визнання позовних вимог про стягнення аліментів, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, разом з тим, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.07.1995 року, який було розірвано 30 січня 2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда. Від спільного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 14 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис про народження № 1572, в якому (свідоцтві про народження) батьками дитини зазначені: в графі "батько" [PERSON], в графі «мати» [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], 1996 року народження, навчається у Державному навчальному закладі «Кіровоградський професійний ліцей імені Героя Радянського Союзу О.С. Єгорова», І-ІІ рівнів акредитації, за фахом кухар-кондитер, на денній формі навчання з отриманням стипендії та не знаходиться на повному державному забезпеченні. Термін навчання становить з 01.09.2012 року по 30.11.2015 року, що підтверджується довідкою Державного навчального закладу «Кіровоградський професійний ліцей імені Героя Радянського Союзу О.С. Єгорова». Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення ним [INFO] повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина [PERSON] навчається в Державному навчальному закладі «Кіровоградський професійний ліцей імені Героя Радянського Союзу О.С. Єгорова» на денній формі навчання, не працевлаштований і самостійного заробітку не має, і у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, яка, в свою чергу, не має достатніх фінансових можливостей самостійно утримувати повнолітню дитину, в той час як відповідач [PERSON], після досягнення сином повноліття, має можливість надавати матеріальну допомогу у фінансуванні подальшої освіти дитини, оскільки він працездатний, працевлаштований, працює на Інгульській шахті Схід ГЗК на посаді машиніста конвеєра, отримує щомісячно заробітну плату, з якої проводяться утримання на сплату аліментів, більш того, відповідач в поданій на адресу суду заяві не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на підставі чого суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та права позивача на отримання аліментів від відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та задоволення позовних вимог, з підстав зазначених вище. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при цьому, судом враховується, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 04 листопада 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи стягнення аліментів з 28 вересня 2011 року і до досягнення [PERSON] повноліття, яке наступить [INFO], на підставі чого стягнення аліментів слід проводити з 26 липня 2014 року. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать: витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Вимоги позивача щодо відшкодування відповідачем понесених нею в підготовці позовної заяви до суду витрат на правову допомогу в сумі 150,00 грн., суд вважає недоведеними, оскільки позивачем не наданий розрахунок таких витрат, зроблений відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», та, крім того, з наданої позивачем квитанції №39 від 16 липня. В якій рік не зазначено, виданої приватним адвокатом [PERSON], не можливо встановити яку саме заяву та в якому році готував адвокат до суду. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку з чим з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial