Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Перший заступник керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі сектору охорони здоровя Ямпільської районної державної адміністрації та в особі Комунальної установи «Ямпільської центральної районної лікарні» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2016 року ( набрав законної сили 08 грудня 2016 року) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON], упродовж 1 дня, а саме 19 вересня 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі «Ямпільська центральна районна лікарня», що підтверджується відповідною довідкою за вих. № 01-4-1599 від 29 грудня 2016 року. Вартість одного ліжко-дня перебування потерпілого на лікуванні в Комунальній установі «Ямпільська центральна районна лікарня», згідно вищезазначеної довідки становила 345,85 грн., загальна вартість лікування складає 345 грн. 85 коп. ( 1 ліжко-день х 345,85 = 345,85 грн.) У судовому засіданні прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури Вінницької області підтримав позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] витрати на лікування потерпілого [PERSON], упродовж 1 дня, а саме 19 вересня 2016 року у сумі 345,85 грн. Представник Комунальної установи «Ямпільської центральної районної лікарні»- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ч.5 ЦПК України - судовими повістками, надісланими рекомендованими повідомленнями за зареєстрованим місцем його проживання. Належним чином повідомлений відповідач не прибув у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача. Судом встановлено наступне: Факт того, що [PERSON], дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі «Ямпільська центральна районна лікарня» 19 вересня 2016 року, відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на його лікування. За весь час його перебування в лікарні потерпілий [PERSON], провів 1 ліжко-день, вартість одного ліжко-дня в Комунальній установі «Ямпільска центральна районна лікарня» складає 345 грн. 40 коп.. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні [PERSON], складає 345,85 грн. (345,85 грн. х 1 ліжко-день = 345,85 грн.), що підтверджується повідомленням КУ «Ямпільська ЦРЛ» № 01-4-1599 від 29.12.2016 року ( а.с.8). Вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від від 08 листопада 2016 року ( набрав законної сили 08 грудня 2016 року) [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України (а.с.6-7). Із довідки № 01-4-21 від 05 січня 2017 року встановлено, що Комунальна установа «Ямпільська центральна районна лікарня» фінансується з районного бюджету та головним розпорядником коштів на даний час є сектор охорони здоровя Ямпільської районної державної адміністрації (а.с.9). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки та особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду ( у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку). Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів,що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілого з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в звязку з чим підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то такий у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved