Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 33% від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути на її користь на утримання сина додаткові витрати у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача аліменти на її користь на своє утримання як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 17% від заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем, хоч і перебувають в шлюбі, але з серпня 2014 року припинили шлюбні відносини, син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, крім того, вона утримає ще одну дитину як мати-одиначка. Відповідач матеріальної допомоги їй з дитиною не надає, хоч і має таку можливість, так як працює заступником голови райради та має постійний дохід . Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснила, що вона не працює, утримує двох дітей, на старшу дитину отримує допомогу в розмірі 375 грн., сина відповідача також утримує сама. Дитина хворіє, знаходиться на штучному годуванні, 1 баночка дитячої каші коштує 125 грн., її вистачає на 3,5 дня, ліки еспумізан коштують 100 грн. на 1 тиждень, симбитер - 10 флаконів коштують 150 грн., вистачає на 10 днів, лактовіт - 90 грн., субалін - 70 грн. 4 ампули на 4 дні, на масаж витратила по 40 грн. за 1 масаж 15 сеансів, хьюмер 130 грн. флакон. Просить позов задовольнити, так як їй потрібні гроші, а відповідач ухиляється від її утримання та утримання їх спільної дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення позивачки, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 17 грудня 2013 року, від якого мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7,8). Шлюб між сторонами не розірвано. Позивачка [PERSON] не працює, має на утриманні ще неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого виховує як мати - одиначка (а.с.10,11). Відповідач [PERSON] має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.11.2014р., з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньок щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) з 05.08.2014р. до 06.07.2015р., а потім в розмірі 1/5 частини до 27.03.2021р., а також додаткові витрати на доньок в розмірі по 1000 грн. щомісячно з 01.09.2014р. до 06.07.2015р., а потім по 500грн. щомісячно до 27.03.2021р. (а.с.21-24,25-27). У відповідності до довідки №388/01-25 від 12.08.2014р. відповідач працює на посаді заступника голови Роздільнянської районної ради Одеської області, його заробітна плата складає 6728,84грн. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Позивачка надала в судовому засіданні виписку з медичної карти амбулаторного хворого - сина [PERSON], [INFO] (а.с.20), з якої вбачається, що дитина проходить курс лікування, який рекомендований лікарем-педіатром до травня 2015 року з призначенням медичних препаратів та певних процедур, на що потрібно витрачати гроші. Але вартості медичних препаратів, аптечних чеків, які б підтверджували, що позивачка придбала вказані препарати, надано не було. Відповідно до вимог ч.2, 4 ст.84 дружина має право на утримання в разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати та інших доходів боржника, який в разі стягнення аліментів не може перевищувати 70%. Суд, зважаючи на положення ст.ст. 84, 141, 180-182, 185 СК України та ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей та той факт, що відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей, має постійне місце роботи, але має на утриманні ще інших дітей, на яких за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти, вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/5 частини його доходу, щомісяця, до досягнення повноліття сином [PERSON], але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти на утримання відповідачки в розмірі 6% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а також додаткові витрати на дитину у розмірі 200 грн. щомісячно до закінчення курсу лікування до 30.04.2015р. Загальний розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача за вказаним рішенням суду та за рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2014 року, не буде перевищувати 70 % загальних відрахувань від його заробітної плати. Таким чином, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Суд не приймає до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, оскільки це порушує права його колишньої дружини - стягувача аліментів [PERSON], його неповнолітніх дітей від першого шлюбу - доньок [PERSON] та [PERSON], та порушує норму закону про граничній розмір аліментів, що підлягають стягненню. У відповідності зі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial