Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи: Кредитної спілки "Самопоміч" про примусове стягнення боргу в порядку регресу. В позовній заяві вказує, що 11 січня 2012 року відповідач уклав із кредитною спілкою «Самопоміч» кредитний договір № РМ000000003-П, за яким він отримав кредит у сумі 4 900 грн. на умовах сплати 48 відсотків річних. З метою забезпечення виконання кредитного вказаного договору між кредитною спілкою та позивачкою було укладено договір поруки № РМ000000003-П. Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань по погашенню кредиту та відсотків. Відповідач лише двічі сплатив частково кредит: 12 червня 2012 року - 713 грн. 96 коп. та 25 червня 2013 року - 400 грн., а потім починаючи з липня 2013 року з позивачки через бухгалтерію по місцю праці стали стягувати заборгованість по кредиту [PERSON] Станом на 21 липня 2014 року [PERSON] сплатила 4 780,87 грн. основного боргу та 50,16 грн. витрат на проведення виконавчих дій. [PERSON] в добровільному порядку відмовляється повертати позивачці сплачену нею суму, тому [PERSON] просить стягнути з відповідача 4 780,87 грн. в рахунок погашення боргу в порядку регресу за договором поруки, 50,16 грн. витрат на проведення виконавчих дій, моральну шкоду в сумі 1000 грн., витрати на правову допомогу адвоката в сумі 500 грн. та судові витрати в сумі 243,60 грн. До суду надійшла заява від позивача, про збільшення позовних вимог у зв'язку із повною сплатою кредита відповідача, а саме в частині стягнення з [PERSON] в її користь матеріальної шкоди збільшено до 5654,78 грн. Позивачка подала до суду заяву, де позов підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи: Кредитної спілки "Самопоміч" в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про те що не мають жодних заперечень по позову, розгляд справи проводити у його відсутності Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, за матеріалами справи встановлено, що 11 січня 2012 року [PERSON] уклав із кредитною спілкою «Самопоміч» кредитний договір № РМ000000003-П, за яким він отримав кредит у сумі 4 900 грн. на умовах сплати 48 відсотків річних. З метою забезпечення виконання кредитного вказаного договору між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено договір поруки № РМ000000003-П. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регресу) до кожного з решти солідарних боржників у рівні частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. У зв'язку з тим, що зобов'язання за кредитним договором були виконанні позивачем перед КС «Самопоміч» як солідарним боржником, то у позивача виникли підстави для застосування регресної вимоги до відповідача, отже до позивачки перейшло право кредитора щодо стягнення з відповідача вказаних коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, задану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Outcome: approved