Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство "Господар Дарницького району міста Києва" про встановлення порядку користування квартири [ADDRESS], відповідно до якого просила виділити в користування [PERSON] житлову кімнату № 6 площею 17 кв.м., а житлову кімнату № 2 площею 12 кв.м. та житлову кімнату № 5 площею 9,8 кв.м. виділити в користування відповідачу. Місця загального користування залишити в спільному користуванні. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2013 р. є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], а відповідачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить на праві власності на 2/3 частини спірної квартири. У квартирі на сьогодні проживають сторонні люди, які уклали з [PERSON] договір найму квартири, а відповідачка не може користуватися належним їй на праві власності майном. Відповідач на неодноразові прохання позивачки про виділення їй окремої кімнати у квартирі відповідав відмовою. Намагаючись владнати ситуацію позасудовим шляхом, зверталася до відповідача з проханням не заважати у здійсненні права користування належною часткою майна. Вказані дії призводили лише до конфліктів, у зв'язку з чим звернулася до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували та просили суд відмовити в задоволенні позову. Крім того, до початку судового розгляду, відповідачем подано зустрічну позовну заяву про визначення порядку користування житловим приміщенням, а саме [PERSON] просив суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши у користування [PERSON] кімнати площею 9,8 кв.м. та кімнату площею 17 кв.м., а [PERSON] - кімнату площею 12,0 кв.м. з лоджією 1,5 кв.м. Місця загального користування залишити в спільному користуванні. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.05.2015 року прийнято до розгляду зустрічний позов за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» про визначення порядку користування житловим приміщенням та об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» про визначення порядку користування квартирою. В судове засідання, призначене на 22.06.2015 року позивач та представник позивача не з'явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, первісний позов підтримали та просили його задовольнити. В судове засідання, призначене на 22.06.2015 року відповідач та представник відповідача не з'явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити у задоволенні первісного позову просили відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 1/3 частина квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2013 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а 2/3 частини спірної квартири належать [PERSON] Відповідно технічного паспорту загальна площа квартири складає 66,4 кв.м., жила - 38,8 кв.м., складається з трьох ізольованих кімнат, перша кімната площею 12,0 кв.м, друга - 9,8 кв.м., третя - 17 кв.м. Отже, на кожного співвласника спірної квартири припадає по 12,93 кв.м. жилої площі. Сторони мають право на користування квартирою відповідно до своїх часток, однак, неодноразово між сторонами виникають конфлікти щодо порядку користування квартирою. Сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями частини другої статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Нормою частини третьої статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивач стверджувала, що її частці у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] відповідає житлова кімната № 6 площею 17,0 кв. м, яку вона просила виділити їй у користування, а частка відповідача - житлова кімната № 2 площею 12 кв.м. та житлова кімната № 5 площею 9,8 кв.м., тому просила суд виділити ці приміщення у користування [PERSON]. Проте суд не погоджується із запропонованим позивачем порядком користування спірною квартирою, вважає його неприпустимим, оскільки приміщення, яке вона просить виділити у користування, не відповідає її частці у праві спільної власності. Так, житлова площа квартири [ADDRESS] становить 38,8 кв.м., відтак на кожного співвласника спірної квартири припадає по 12,93 кв.м. жилої площі. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні її позову. Щодо зустрічних позовних вимог слід зазначити наступне. Звертаючись до суду з зустрічним позовом про визначення порядку користування житловим приміщенням, [PERSON] просив суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши йому користування кімнату площею 9,8 кв.м. та кімнату площею 17 кв.м., а [PERSON] -кімнату площею 12,0 кв.м. з лоджією 1,5 кв.м. Місця загального користування залишити в спільному користуванні. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що у випадку неможливості виділити сторонам у натурі ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, може бути встановлений порядок користування приміщеннями квартири. Спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками можна встановити порядок користування спільною частковою власністю. Враховуючи, наявність постійних конфліктів між сторонами, а також те, що кімната, площею 12,0 кв.м. є ізольованою та межує з лоджією площею1,5 кв.м. суд вважає вимоги за зустрічним позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки виділ квартири кожному власнику в натурі неможливий, а встановлення порядку користування квартирою не порушує права власності кожного з власників так як вищезазначені кімнати не виділяються сторонам у власність і даним рішенням не проводиться поділ спірної квартири між співвласниками у натурі, та є єдиним вирішенням виниклої між сторонами конфліктної ситуації, суд приходить до висновку, що порядок поділу, запропонований [PERSON], а саме, виділення йому кімнату площею 9,8 кв.м. та кімнату площею 17 кв.м., а [PERSON] - кімнату площею 12,0 кв.м. з лоджією 1,5 кв.м. є розумним та справедливим і не призведе до порушення прав, свобод чи інтересів сторін у справі. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.50, 150 Житлового кодексу України, ст.ст.15, 16, 358, 382, 383 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved