Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Направленою заявою, позивачі, що діють в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], просили суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, а також не заперечували проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду, та беручи до уваги той факт, що позивачі не заперечують проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе, відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України, провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 22 жовтня 1997 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.6). В даній квартирі, крім [PERSON], були зареєстровані її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також співмешканець померлої - [PERSON], який з червня 2013 року не проживає за вищевказаною адресою, що підтверджується актами обстеження на проживання (а.с.3-4). [INFO] [PERSON] померла (а.с.11). Розпорядженням голови Житомирської РДА від 25 лютого 2010 року над [PERSON], одним з синів померлої, встановлено опіку та призначено опікуном над ним [PERSON], одного з заявників у даній справі. Розпорядженнями того ж органу від 20 червня 2013 року (а.с.15) [PERSON], іншому сину померлої [PERSON], надано статус дитини-сироти. Також, розпорядженням голови Житомирської РДА від 17 червня 2013 року (а.с.18), останнього влаштовано на виховання та спільне проживання у дитячому будинку сімейного типу позивачів. В обґрунтування заявленої вимоги позивачі вказують, що оскільки [PERSON] понад рік без поважних причин не проживає в належній їх підопічним квартирі, це ускладнює можливість останніх повноцінно користуватись нею. При цьому, як на правову підставу, в обґрунтування позову, заявники посилаються на приписи ч. 2 ст. 405 ЦК України, за якими член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, направленими до суду заявами надали пояснення з приводу даного спору свідки, а саме: - [PERSON], який пояснив, що являється сусідом заявників та підтверджує факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; - [PERSON], яка пояснила, що є сусідкою заявників та дала аналогічні з наданими свідком [PERSON] пояснення. Правовідносини між сторонами у даній справі врегульовані наступними нормами матеріального права. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Узагальнюючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, так як встановлено, що права дітей, які є підопічними заявників у справі, потребують захисту, однак з правових підстав, що регулюються саме нормами Житлового кодексу України, ст. 72, та ні в якому разі не приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України, на які посилаються позивачі, як на підставу для задоволення заявленої вимоги, з огляду на наступне. Як зазначалось вище, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до визначення поняття "члени сім'ї", що задеклароване, зокрема, в Законі України "Про попередження насильства в сім'ї", члени сім'ї - це особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання. Отже, визначати статус відповідача по даній справі, як то члена cім'ї власників житла, в контексті вищеописаних норм закону, є не правильним. Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат з відповідача в розмірі 365,40 гривень на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved