overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В провадженні Краснолиманського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про усунення перешкод в праві користування майном. Розгляд справи призначений на 9 жовтня 2015 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не прибули. Електронною поштою до суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою позивача. В судове засідання представник відповідача не прибув, надав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю надання витребуваних судом ухвалою суду від 29.09.2015 року доказів. Крім того, представник відповідача [PERSON] надала суду клопотання щодо передачі справи на розгляд до Краматорського міського суду, оскільки відповідач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" провів перереєстрацію, та в теперішній час місцезнаходженням відповідача є: м. Краматорськ, вул. Островського, б.8. Вважає, що позовну заяву було прийнято з порушенням правил підсудності визначених ч. 2 ст. 109 ЦПК України та просить відповідно до вимог ч.1 ст.116 ЦПК України передати справу на розгляд до Краматорського міського суду. Суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1\~ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються виключно за місцезнаходженням майна або основної його частини. Згідно з положенням\~ст. 181 ЦК України\~ до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Як вбачається зі змісту позовної заяви (уточненої) предметом позову є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Красний Лиман, вул. Вільхова, 36 «а». Таким чином, відповідно до ч .1 ст. 114 ЦПК України позовна заява відноситься до підсудності Краснолиманського міського суду Донецької області. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа за позовом органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO]. та [PERSON] [INFO]. до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 березня 2015 року позов органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено в повному об'ємі. Однак рішенням не вказано, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню та не вирішено питання щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Сторони в судове засідання не з'явились з невідомої суду причини, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.367цього Кодексу та судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким в резолютивній частині рішення четвертим абзацом зазначити наступне: "рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню"; п'ятим абзацом - "стягнути з [PERSON], [INFO], що мешкає: [ADDRESS], судовий збір на користь держави в розмірі 243(двісті сорок три) гривні 40 (сорок) копійок".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

\~ \~ \~ В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.06.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено повністю. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~ В судове засідання\~ позивач [PERSON] не з"явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.\~ Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 220 ЦПК України ухвалити додаткове рішення у справі у відсутності сторін, які повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи в частині винесення судом додаткового рішення, що не буде за даних обставин порушенням їх прав. \~ \~ \~Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що є підстави для ухвалення у справі додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати та виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено що в рішенні Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.06.2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно з рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.06.2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позов задоволено повністю. Позивач звільнена від сплати судових витрат, а тому судовий збір в порядку визначеному ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави за ставкою, яка визначена Законом України " Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 ( зі змінами та доповненнями). \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, в якому вказати пункт про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 31 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 7, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 31 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 7 /а.с.10/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей -[PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с.8-9/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", яке просить змінити на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом [PERSON] до АТ "Укрсоцбанк", КП "Реєстраційне бюро" державного реєстратора Тарасенка І.М., третя особа [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень. 26.07.2019 року на адресу суду надійшла заява представника [PERSON] про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , а також заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії будь-яким способом щодо квартири [ADDRESS] . Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Проте, заява представника [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову є необґрунтованою, оскільки всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону не містить належного обґрунтування припущення останньої про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення. За таких обставин заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, [PERSON], про стягнення заборгованості. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року провадження у вказаній вище справі закрито на підставі п.3 ч. 1 ст.205 ЦПК України. До Оболонського районного суду м. Києва від представника [PERSON]. надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2013 року. Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Оскільки провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, [PERSON] про стягнення заборгованості закрито, суд вважає, що заява [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

В провадженні Рахівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Рішенням суду від 17.11. 2014 року, позовні вимоги органу опіки та піклування Рахівської РДА задоволено, - відібрано від батьків - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мешканців [ADDRESS] їх малолітню дитину - [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Роз'яснено відповідачам [PERSON] та [PERSON], що після усунення причин, які перешкоджали належному вихованню ними дітей, мають право звернутися до суду із заявою про повернення їм дитини. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судові витрати, що складаються з половини суми судового збору в розмірі 121,80 (сто двадцять один вісімдесят) гривень з кожного. Однак, як вбачається з самого тексту резолютивної частини рішення, судом не вирішено по суті питання про те, на чию користь стягнути судові витрати, - вказаного стягнути такі на користь держави, однак не зазначено фонду коштів держави, який поніс зазначені витрати та, відповідно на користь якого слід стягнути судові витрати. У зв'язку з наведеним, враховуючи відсутність від учасників процесу заяв про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за необхідним вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у даній справі з власної ініціативи. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак в силу ч. 3 ст. 220 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення", ухвалене рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, обов'язково мати вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини і викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України. Згідно з п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з тексту рішення Рахівського районного суду від 17.11. 2014 року, судом вирішено з відповідачів в рівних частках стягнути судовий збір на користь держави. Поняття "на користь держави", як закріплено статтею 88 ЦПК України є загальним, не конктеризованим та не вказує про фонд коштів держави, яким понесено судові витрати, у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та ухваленням рішення на його користь. На підставі наведеного, суд вважає, ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат в частині зазначення даних про особу, на чию користь слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір"ю [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій гроовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2019 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій гроовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2019 року і до повноліття дитини. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій гроовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2019 року і до повноліття дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання. Однак, не вирішено питання розподілу судових витрат. Сторони в судове засіцдання не з"явилися. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви ( ч.4 ст. 270 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання щодо судових витрат, а тому вважає за доцільне усунути такі недоліки. На підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених судових витрат. Якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В провадженні Романівського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа за заявою [PERSON] (заінтересована особа - орган опіки та піклування Биківської селищної ради Романівського району Житомирської області) про визнання громадянина недієздатним та встановлення опіки. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 23.05.2016 року заяву [PERSON] повернуто заявнику відповідно до положень п.1 ч.3 ст.121 ЦПК України. 31.05.2016 року представник заявника за довіреністю [PERSON] - [PERSON] подала до суду заяву про повернення сплаченого судового збору в розмірі 275,60 грн. У судове засідання 02.06.2016 року представник заявника [PERSON] не з'явилася, хоч належним чином про розгляд спави судом повідомлена; про причини неявки суд не повідомила, що не є перешкодою для розгляду її заяви в суді. Суд вважає можливим провести розгляд вказаної заяви за відсутності особи, яка подала заяву. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Отже, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для повернення платнику [PERSON] сплаченої ним суми судового збору, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved