Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON] [INFO]. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] року у місті Єнакієво Донецької області помер її чоловік [PERSON], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 18.04.2017 року № 406 та довідкою Комунального підприємства адміністрації міста Єнакієво ,,Ритуал" про поховання № [NUMBER]. Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено в реєстрації смерті чоловіка, оскільки для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 ,, Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерть" зареєстрованим у Міністерства юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] та внесення відповідного запису до ЄДР актів цивільного стану України. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи: Дніпровський районний у місті Києві відділ Державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився. Про причини неявки не повідомили. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в місті Єнакієво Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 18.04.2017 року та довідкою Комунального підприємства адміністрації міста Єнакієво ,,Ритуал" про поховання № [NUMBER]. Заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 02.07.1971 року. Видане на території тимчасово окупованої Донецької області в місті Єнакієво лікарське свідоцтво про смерть від 18.04.2017 року № 406 не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина [PERSON], що створює перешкоди та робить неможливим реєстрації факту смерті та отримання відповідно свідоцтва про смерть. Заявник звернулася до Дніпровського районного у місті Києві відділу Державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію смерті чоловіка , однак їй було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 ,, Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерть" зареєстрованим у Міністерства юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Згідно ст. 2571 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених Наказом міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки реєстрація смерті [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина [PERSON] [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved