Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є відповідач. На теперішній час сімейні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач посилається на те, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча є працездатним, на утриманні інших осіб не має. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач зазначила, що сину [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, ще не виповнилася трьох років, тому позивач просить стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Заяви, клопотання: заява позивача та заява відповідача про розгляд справи за їх відсутності. Інші процесуальні дії у справі: ухвалою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку та призначено перше судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву вх..№ 2092 від 25.03.2020 року про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заявувх.№ 2094 від 25.03.2020 року про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує щодо задоволення позову. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 02.01.2019 року Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 23.10.2018 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 24.10.2018 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу залишила прізвище на [PERSON] (а.с.6). Із копії довідки №900 від 14.07.2015 та копії довідки про реєстрацію місця проживання №728 від 13.06.2018, виданих Тростянецькою сільською радою Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с.3,7). Із копії довідки про реєстрацію місця проживання №180 від 08.02.2019, виданої Тростянецькою сільською радою Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є дитина, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, стосовно якого відсутні відомості про його непрацездатність, стан здоров`я, про наявність у нього інших утриманців, а тому відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Суд вважає суму аліментів одна четверта всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, такою, що може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини, придбання необхідних товарів для дитини цього віку. Тому позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 20 лютого 2020 року за вхід.№1187, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 20 лютого 2020 року. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки син сторін [PERSON] , [INFO] , не досяг трьох років, суд має підстави для стягнення коштів на утримання дружини з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Заявлений позивачем розмір (суму) коштів 2000 (дві тисячі) гривень, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, визнаний відповідачем, тому суд вважає за можливе стягувати із відповідача кошти на утримання позивача у сумі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача коштів на її утримання, починаючи із дня звернення до суду. Статтею 84 СК України не передбачено дати, з якої розпочинається утримання на дружину до досягнення дитиною трьох років. Датою пред`явлення позову є 20.02.2020, станом на яку позивач набула права на утримання, передбачене ст.84 СК України, а тому є підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, тобто по 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.ст.84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved