Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка [PERSON]» про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], в примусовому порядку без її згоди. Заява мотивована тим, що [PERSON] 10.03.2017 року о 10.35 год. госпіталізована у відділення №6 ВОПНЛ ім.акад. [PERSON] за направленням на госпіталізацію дільничного лікаря-психіатра [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у неї психічного розладу, який може завдати суттєвої шкоди її здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. [PERSON] не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні (рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2014 року у справі №127/3315/14-ц визнана недієздатною, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2014 року у справі №127/23067/14-ц призначено опікуна [PERSON]О.), але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». 10.03.2017 року об 11:00 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. акад.О.І. [PERSON], яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку [PERSON] В судовому засіданні представник лікарні заявлені вимоги підтримав, аргументуючи їх мотивами, викладеними в заяві, просив заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію до лікарні не надала. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.03.2017 року об 11:00 год. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ВОПНЛ ім. академіка [PERSON], яка зробила висновок, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з раннього дитинства відставала в розумовому розвитку від однолітків. На обліку в ВОПНЛ перебуває з 1974 року, неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ з діагнозом: помірна розумова відсталість з поведінки. З 1986 року являється інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. В 1994 році мала місце суїцидальна спроба (випила 2 упаковки радедорму). Востаннє виписана зі стаціонару ВОПНЛ 06.04.2015 року з приводу помірної розумової відсталості (IQ-41) зі значними порушеннями поведінки, суїцидальними тенденціями та соціальною дезадаптацією. Після виписки підтримуючого лікування не приймала. Теперішня госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану в останній тиждень: порушився сон, погіршився апетит, знизився настрій, стала агресивною, тривожною, дратівливою, йшла з дому, скаржилася на головний біль, у звязку з чим та у звязку з поновленням ІПР в супроводі опікуна доставлена в ВОПНЛ та примусово госпіталізована у 6-те відділення. Враховуючи дані медичної документації (акт огляду комісії-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку, огляд лікарем-психіатром в приймальному відділенні, заява матері, направлення на госпіталізацію) [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів, потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди. Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Згідно з Рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 не відповідає Конституції України (є неконституційними). Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved