Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В січні 2018 р. представник ТОВ «Маріупольське АТП - 11402» Тімашкова А.А. звернувся до суду з вказаним позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 45388,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послався на те, що 04.07.2017 р. з вини [PERSON], скоєно дорожньо транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль Богдан А-09212 державний номер [NUMBER], який належав позивачу отримав пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомир від 29.08.2017 р. [PERSON] визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України, і здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння ДТП цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Європейський страховий союз», однак ліцензія страхової компанії була анульована. З відповіді МТСБУ стало відомо, що МТСБУ буде здійснювати врегулювання зобов'язань вказаної страхової компанії з урахуванням наступної умови - страхове відшкодування здійснюється виключно потерпілим - фізичним особам, їх законним представникам чи спадкоємцям, через що позивач, як юридична особа позбавлений звернення до МТСБУ він вимушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не в'явився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог, та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не в'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час, місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Представники третіх осіб ТОВ "Авто-Експрес" та ПрАТ "Європейський Страховий союз" в судове засідання не з'явилися, про дату та час повідомлялися шляхом направлення судових повісток. Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом розглядом встановлено, що 04 липня 2017 р. о 09 годині 40 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем марки MAN 19.403/KASSBOHRER SB 10-22 д.н.з. [NUMBER]/[NUMBER] на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 43 км., не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, не врахував безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки Богдан А-09212 д.н.з. [NUMBER], який зупинився попереду від керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 29.08.2017 р. у справі №295/7965/17 [PERSON] визнано винним в порушенні Правил дорожнього руху України, і здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с.3/. На дату скоєння ДТП, транспортний засіб MAN 19.403 д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «Європейський страховий союз» /а.с.14/. Власником автомобіля Богдан А-09212 д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Маріупольське АТП 11402» (а.с.8 на звороті) Згідно до звіту №851 про оцінку автобуса Богдан А-09212 реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля склала 43 488,00 гривні.(а.с.4-13) Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15 та постанови Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-725цс16 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав. Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 14.09.2016 у справі N 6-725цс16 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, беручи до уваги ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була завдана майнова шкода у розмірі 43 488, 00 копійки, суд вбачає необхідним стягнути вказану шкоду з відповідача на користь позивача та витрати на проведення експертної оцінки в сумі 1 900,00 грн. Згідно із ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Фактично так само дані питання були врегульовані ЦПК в редакції, чинній на день звернення до суду, початку її розгляду по суті. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Маріупольське АТП - 11402» задоволені повністю, то з відповідача на його користь підлягають стягнення понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 1762 грн. На підставі вищевикладеного та ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України,

Outcome: partial