Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Лікар - психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] звернулася до суду із заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру за згоди його опікуна [PERSON]. Заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 1975 року з приводу інтелектуального зниження та розладів поведінки, які спостерігалися з дитинства. На даний час в клінічній картині домінують шизофреноподібна симптоматика органічного ґенезу, інтелектуальна неповноцінність з порушеннями поведінки. В минулому багаторазово засуджений за різні правопорушення, переважно крадіжки. Декілька разів проходив судово-медичну експертизу, після чого відбував покарання у місцях позбавлення волі, застосовувалися примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню з загальним наглядом, в подальшому змінені на надання АППД, яке з часом було припинено за рішенням суду. Рішенням Автозаводського райсуду м.Кременчука від 18.01.2013 року [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном призначена мати хворого [PERSON]. Остання госпіталізація в КОПНД з 23.12.2016 р. по 24.12.2016 р. Не працює. Визнаний інвалідом II групи б/т. 21.12.2017 року [PERSON] звернувся на амбулаторний прийом до лікаря-психіатра КОПНД у супроводі опікуна з проханням про госпіталізацію до КОПНД у зв'язку з погіршенням психічного стану. Виказує скарги на підвищену роздратованість, нестриманість, некерованість дій, порушення сну. Як зазначено в заяві опікуна, на протязі останніх п'яти днів конфліктний, втікає з дому, алкоголізується, повертається з синцями, порваним та брудним одягом, замахується на матір, часто не усвідомлює свою поведінку, на зауваження не реагує, відмовляється від прийому ліків. Після огляду, на прохання пацієнта то його опікуна направлений на стаціонарне лікування в КОПНД. 21.12.2017 року о 13:00 год. оглянутий комісією лікарів - психіатрів КОПНД, за рішенням якої визнано за доцільне направити заяву до Крюківського районного суду про госпіталізацію недієздатного [PERSON] у психіатричний стаціонар за згодою його законного представника для обстеження та лікування. Враховуючи психічний стан хворого, який перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан, може завдати шкоди собі і оточуючим, вона змушена звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікар психіатр [PERSON] заяву підтримала та зазначила про необхідність госпіталізації [PERSON] до психіатричного стаціонару Кременчуцького ОПД для його лікування. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви лікаря психіатра не заперечував. Законний представник недієздатного [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви лікаря психіатра не заперечувала. Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Вислухавши пояснення представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікаря психіатра [PERSON], пояснення [PERSON] думку законного представника недієздатного [PERSON] [PERSON] , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 1975 року з приводу інтелектуального зниження та розладів поведінки, які спостерігались з дитинства. На даний час в клінічній картині домінують шизофреноподібна симптоматика органічного ґенезу, інтелектуальна неповноцінність з порушеннями поведінки. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.01.2013 року [PERSON] визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON],[INFO]. У зв'язку з погіршенням психічного стану [PERSON] неодноразово лікувався стаціонарно в КОПНД, ПОКПЛ, останнє лікування в КОПНД з 23.12.2016 по 24.12.2016 року. 21.12.2017 року опікун [PERSON] [PERSON] звернулась до Кременчуцького ОПНД із заявою, відповідно до якої просить госпіталізувати [PERSON] у зв»язку з його неадекватною поведінкою. 21.12.2017 року [PERSON] звернувся на амбулаторний прийом до лікаря-психіатра КОПНД у супроводі опікуна з проханням про госпіталізацію до КОПНД у зв'язку з погіршенням психічного стану. Виказує скарги на підвищену роздратованість, нестриманість, некерованість дій, порушення сну. Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів від 21.12.2017 року, [PERSON] перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 1975 року з приводу інтелектуального зниження та розладів поведінки, які спостерігалися з дитинства. На даний час в клінічній картині домінують шизофреноподібна симптоматика органічного ґенезу, інтелектуальна неповноцінність з порушеннями поведінки. Під час огляду [PERSON] комісією лікарів психіатрів встановлено, що мовному контакту доступний. Напружений, тривожний. На місці не втримується. Роздратовується з несуттєвих причин. Контроль над емоціями та поведінкою різко знижений. Настрій хиткий. Мислення інертне, тугорухоме, предметно-конкретне. Активна психопродуктивна симптоматика не зафіксована. Когнітивно-мнестичні функції знижені. Інтелектуально неповноцінний, не розуміє недоречностей своєї поведінки. Критика знижена. Враховуючи психічний стан хворого, який перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан та оточуючі обставини і може завдати шкоди собі і оточуючим, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку про доцільність звернення до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару КОПНД за згоди його опікуна для його обстеження та лікування. Відповідно до третього речення ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Між тим, Рішенням Конституційного Суду України №2 рп/2016 від 01.06.2016 року у справі №1 -1/2016 визнано таким, що не відповідає\~Конституції України\~(є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року\~з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені\~ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до вимог\~статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що [PERSON] перебуває в стані тяжкого психічного розладу внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан та оточуючі обставини і може завдати шкоди собі і оточуючим, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації недієздатного [PERSON] до психіатричного стаціонару, а тому заява лікаря - психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved