Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~\~позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON],\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача \~201 835 гривень, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) внаслідок вчинення ДТП . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] 31 грудня 2016 року о 13 год 15 хв. на автодорозі Ясниська-Бірки, в населеному пункті - селі Лісопотік Яворівського району Львівської області, керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожної обстановки, не впоравшись із керуванням здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON] Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 07.02.2017р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до Висновку експертного автоварознавчого дослідження по визначенню вартості відповідального ремонту та вартості матеріального збитку № 2839 від 10.01.2018р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля [NUMBER] який належить [PERSON] станом на момент до ДТП становить 319423 грн. 84 коп. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в межах своїх зобов'язань за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності забов'язана сплатити 100000 грн. Просить позово задоволити та стягнути з відповідача 201 835 гривень заподіяної матеріальної шкоди. Ухвалою суду від 16.03.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Ухвалою суду від 11.05.2017 за клопотанням представника відповідача у справі призначено автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 07.02.2018 провадження по справі поновлено у зв'язку із закінченням проведення автотоварознавчої експертизи. \~ \~ \~\~\~\~\~ Позивач та його представник, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач та\~його представник\~в судове\~засідання не\~з'явилися,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлені належним\~чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, підтверджуючих документів про поважність відсутності суду не представили. Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника та основі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, оглянувши матеріали справи, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів та передбачених законодавством підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6\~ст.82 Цивільного процесуального кодексу України\~регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області у справі №460/26/17 від 07.02.2017р. встановлено, що [PERSON] 31 грудня 2016 р.\~ 13 год. 15 хв.,\~ на автодорозі Ясниська-Бірки, в населеному пункті село Лісопотік Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом "FORD ORION" реєстраційний знак [NUMBER],\~ не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожної обстановки,\~ не впоравшись із керуванням, здійснив зіткнення із автомобілем марки "FIAT LINEA"\~ реєстраційний номер ВС 6017ЕК\~ під керуванням [PERSON], який\~ рухався по смузі зустрічного руху, в результаті чого заподіяв технічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Постановою встановлено вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 вказаної вище статті). Відповідно до звіту вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № С-00748 від 11.01.2017, вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON], становить 301835 грн. Відповідно до\~висновку судової\~комісійної автотоварознавчої\~експертизи №\~2839\~від 10.01.2018\~р.,\~вартість вартість\~матеріального збитку,\~заподіяного автомобілю\~[NUMBER],\~власником якого\~є позивач\~[PERSON],\~ становить\~284150\~грн.\~ У пункті 4 постанови Пленуму Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», висловив правову позицію про те, що потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в межах своїх зобов'язань за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності забов'язана сплатити позивачу 100000 грн. В силу вимог ст.1194 ЦК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Беручи до уваги ту обставину, до експерти у висновку № 2839 від 10.01.18 попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, суд бере до уваги даний доказ, як такий, що узгоджується з положеннями ст.ст. 77,78,79 ЦПК України та покладає його в основу визначення матеріальних збитків, які підлягають стягненню з відповідача. Врахувавши вимоги чинного законодавства та результати судової комісійної автотоварознавчої експертизи № 2839 від 10.01.18, проведеної згідно вимог чинного законодавства щодо\~обізнаності експертів про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, суд дійшов висновку, що позивач зазнав матеріальних збитків в сумі 284150 грн., а відтак за мінусом 100000 грн., які за твердженням позивача [PERSON], йому має сплатити ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», з відповідача слід стягнути 184\~150 грн. Зясувавши повно\~та всебічно\~обставини справи,\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги ґрунтуються\~на вимогах\~закону,\~обставини справи\~підтверджені належними\~та достатніми\~доказами,\~а тому\~позовну заяву\~слід задовольнити частково, що відповідатиме принципу розумності та справедливості. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з врахуванням звільнення позивача від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у розмірі 1842 грн.

Outcome: partial