Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

До суду [PERSON] звернулася із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства « Перший Український міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про розірвання договору комплексного банківського обслуговування. В обґрунтування позову вказала, що 19 жовтня 2016 року, між нею та з Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - Банк) договір комплексного банківського обслуговування №200720936803 (далі - Договір). За Договором, Банк відкрив рахунок та видав кредитну картку № [NUMBER] (далі - Платіжна картка) з лімітом коштів у розмірі 15 441,00 грн. Згодом, а саме з 14 листопада 2018 року, ліміт був збільшений до 18 400,00 грн. До Договору 19 жовтня 2016 року, було підписано заяву на приєднання до Договору (далі - Заява), яка містила умови страхування мого життя (Договір страхування №СС7209368), як отримувача кредитних коштів та умови страхування коштів на картковому рахунку (Договір страхування №К7209368). Посилається на п. 4.1.3 розділу 4 Страхові ризики Заяви передбачено, що до страхових ризиків відноситься незаконне отримання грошових коштів або оплата товарів, робіт, послуг третьою особою із застосуванням протиправних (злочинних) методів отримання від власника платіжної картки інформації щодо цієї платіжної картки. Згідно пункту 5 Заяви, страхове відшкодування у разі настання страхового ризику, передбаченого пунктом 4.1.3 Заяви становить 10 000,00 грн. Пунктом 10 Заяви визначено, що випадок визнається страховим лише за умови наявності довідки компетентного органу про внесення відповідних відомостей до Реєстру та початок розслідування або копія витягу з Реєстру або належним чином завірена копія постанови про закриття кримінального провадження. З 26 грудня 2018 року, на телефон почали приходити СМС-повідомлення про те, що з Платіжної картки намагаються списати грошові кошти. 28 грудня 2018 року, на номер мобільного телефону зателефонували невідомі особи, які назвалися співробітниками служби безпеки Банку та повідомили про несанкціоновану спробу списати грошові кошти з Платіжної картки. Під час телефонної розмови з невідомими особами, на номер мобільного надійшло СМС- повідомлення від Банку про блокування Платіжної картки внаслідок підозрілих операцій, які зафіксовані з моїм рахунком. Однак, незважаючи на повідомлення Банку про блокування Платіжної картки, 28 грудня 2018 року, внаслідок шахрайських дій вчинених невідомими особами з Платіжної картки все ж було знято грошову суму у розмірі 15 000,00 грн. 29 грудня 2018 року, вона звернулась в Банк із заявою про скасування транзакції від 25 грудня 2018 року та поверненні на рахунок Платіжної картки несанкціоновано списаних коштів в порядку статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». 02.02.2019 року, згідно службової записки начальника відділу моніторингу операцій та претензійної роботи Банку, було відмовлено у поверненні незаконно списаних з Платіжної картки грошових коштів. З виписки по особовому рахунку Платіжної картки за період з 28 грудня 2018 року по 30 грудня 2018 року від 11 січня 2019 року вбачається, що списання грошових коштів у розмір 15 000,00 грн., яки були списані з рахунку Платіжної карти внаслідок шахрайських дії невідомих осіб, відбулося 29 грудня 2018 року. Просить з наведених підстав розірвати договір комплексного банківського обслуговування. В судове засідання позивач не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подала заяву про розгляд цивільної справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача, та третьої особи у судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзив до суду не направив відповідач, неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно положень ст.211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства « Перший Український міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про розірвання договору комплексного банківського обслуговування передано на розгляд до Подільського районного суду м.Києва. 20 березня 2019 року Подільським районним судом м.Києва відкрито провадження та призначений розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 жовтня 2016 року, між позивачем [PERSON] та з Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - Банк) був укладений договір комплексного банківського обслуговування №200720936803 (далі - Договір). За Договором, Банк відкрив рахунок та видав кредитну картку № [NUMBER] (далі - Платіжна картка) з лімітом коштів у розмірі 15 441,00 грн. Згодом, а саме з 14 листопада 2018 року, ліміт був збільшений до 18 400,00 грн. До Договору 19 жовтня 2016 року, було підписано заяву на приєднання до Договору (далі - Заява), яка містила умови страхування життя (Договір страхування №СС7209368), як отримувача кредитних коштів та умови страхування коштів на картковому рахунку (Договір страхування №К7209368). Відповідно до п. 4.1.3 розділу 4 Страхові ризики Заяви передбачено, що до страхових ризиків відноситься незаконне отримання грошових коштів або оплата товарів, робіт, послуг третьою особою із застосуванням протиправних (злочинних) методів отримання від власника платіжної картки інформації щодо цієї платіжної картки. Згідно пункту 5 Заяви, страхове відшкодування у разі настання страхового ризику, передбаченого пунктом 4.1.3 Заяви становить 10 000,00 грн. Пунктом 10 Заяви визначено, що випадок визнається страховим лише за умови наявності довідки компетентного органу про внесення відповідних відомостей до Реєстру та початок розслідування або копія витягу з Реєстру або належним чином завірена копія постанови про закриття кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. вказаної статті визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Як вбачається з умов кредитних договорів, за своїм змістом вони є договорами споживчого кредитування, а тому особливості регулювання відносин сторін визначаються Законами України «Про захист прав споживачів» та "Про споживче кредитування". У справі про захист прав споживачів кредитних послуг держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Тим самим держава одночасно убезпечує добросовісного продавця товарів (робіт, послуг) від можливих зловживань з боку споживачів. Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Ч. 1 ст. 638 ЦПК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно п. 8 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Наведене свідчить про те, що така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст.4 цього Закону є Договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, положення, згідно з якими передбачаються зміни у будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. В кредитному договорі банк встановив плату за обслуговування кредиту, що включає в себе плату за: надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС- повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника , що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оспорюваний договір від 19 жовтня 2016 року, комплексного банківського обслуговування №200720936803 (далі - Договір), який укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» (далі - Банк) підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, умови оспорюваних договорів не є несправедливими або такими, що створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Не заслуговує посилання позивача на п. 4.1.3 розділу 4 Страхові ризики Заяви де, передбачено, що до страхових ризиків відноситься незаконне отримання грошових коштів або оплата товарів, робіт, послуг третьою особою із застосуванням протиправних (злочинних) методів отримання від власника платіжної картки інформації щодо цієї платіжної картки. Жодних належних та допустимих доказів суду надано не було, щодо неправомірних дій відповідача, щодо списання грошових коштів. Не долучено рішення суду, де було б встановлено шахрайські дії, по незаконному заволодінню грошових коштів. Пунктом 10 Заяви визначено, що випадок визнається страховим лише за умови наявності довідки компетентного органу про внесення відповідних відомостей до Реєстру та початок розслідування або копія витягу з Реєстру або належним чином завірена копія постанови про закриття кримінального провадження. Однак жодних вимог позивачем до Приватного акціонерного товариства « Українська акціонерна страхова компанія АСКА» заявлено не було. Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, підстав для задоволення позовних вимог про захист прав споживача банківських послуг, розірвання договору комплексного банківського обслуговування, суд не вбачає. На підставі викладено та

Outcome: dismissed