Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Лікар-психіатр 5-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу доцільною. Заява обґрунтована тим, що 15 лютого 2017 року о 13 год. 30 хв. за направленням райпсихіатра [PERSON] та психіатра ППНД [PERSON], за заявою опікуна В.о. директора Кобеляцького психоневрологічного будинку інтернату [PERSON], госпіталізована [PERSON], [INFO], з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, стадія загострення. В приймальному відділенні ПОКПЛ оглянута черговим лікарем [PERSON], яка підтвердила необхідність госпіталізації. Зважаючи на наявність у хворої тяжкого психічного розладу, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах, та внаслідок якого вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] до психіатричного закладу та стаціонарного лікування доцільним. В судовому засіданні лікар заяву підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в заяві. Просив її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав, проти її задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення лікаря, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 08 липня 2013 року, яке набрало законної сили, [PERSON] визнана недієздатною. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2015 року, її опікуном призначено адміністрацію Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату в особі її директора. Як встановлено судом, хвора [PERSON] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, стадія загострення поступила в психіатричну лікарню 15 лютого 2017 року. Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, [PERSON] є інвалідом ІІ гр. [PERSON] хворіє з 2007 року, коли вперше зявилась психопродуктивна симптоматика в післяпологовий період. Стала конфліктною з батьками, висловлювала маревні думки на їх адресу, періодично була збудженою під впливом галюцинаторної симптоматики імперативного та коментуючого змісту з агресивними тенденціями. З даного приводу проводила лікування в 5-А відділенні восени 2007 року. Повторно лікувалась в 2008 р., два рази в 2009 р., в 2010 р, та 2012 році. Остання виписка з 07.10.2013 р. по 19.03.2015 р з діагнозом F 20.0 з подальшим оформленням в Кобеляцький психоневрологічний будинок інтернат. Як видно з направлення лікаря психіатра Кобеляцького психоневрологічного будинку інтернату [PERSON] та лікаря психіатра ППНД [PERSON], психічний стан погіршився протягом останніх 2-х тижнів: стала неадекватною, відмовляється від їжі, усамітнюється, виходить без верхнього одягу на вулицю. За направленням лікаря психіатра [PERSON] КПНБІ направлена на госпіталізацію в ПОКПЛ. 16 лютого 2017 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Безперервний тип перебігу хвороби з стабільним вираженим дефектом особистості по апато-абулічному типу. Стадія загострення. Зважаючи на наявність у хворої тяжкого психічного розладу, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах, та внаслідок якого вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації [PERSON] Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 08 липня 2013 року, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 червня 2015 року, даними направлень на госпіталізацію. Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Оскільки [PERSON] хворіє на тяжкий психічний розлад, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах, та внаслідок якого вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає за необхідне поміщення [PERSON] до психіатричного стаціонару визнати доцільним. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved