Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Вказала, що 05 травня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач. Позивач зазначила, що син проживає з нею і перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач відмовляється утримувати їхню спільну дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. У звязку зі скрутним матеріальним становищем вона не має змоги забезпечити дитину. Вважаючи права дитини порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення сином трьох років. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№1292 від 23.02.2018. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву від 03.04.2018. Позовні вимоги визнає частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 500 гривень. Не згідний сплачувати кошти на утримання дружини. Інших клопотань учасниками справи не заявлено. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на підставі ухвали від 06.03.2018 про відкриття провадження у справі. Судом\~ встановлено такі фактичні обставини\~ та\~ зміст спірних\~ правовідносин.\~\~\~\~\~ [PERSON] копії свідоцтва про шлюб, серія І-АМ №193830, виданого 05.05.2017 Могилів-Подільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 05 травня 2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на Лукашук. [PERSON] копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №379182, виданого 07.10.2017 Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 01.10.2017 народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] №164 від 19.02.2018, складеного за участю депутата Ямпільської міської ради, встановлено, що проведено обстеження домоволодіння №27 по вул.Гетьманській в м.Ямпіль Вінницької області, в ході якого встановлено, що в зазначеному домоволодінні постійно проживає дочка власника [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає кошти на утримання своєї дитини, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його сина [PERSON], [INFO]. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки син сторін [PERSON], [INFO], не досяг трьох років, суд має підстави для стягнення коштів на утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 21.02.2018 за вхід.№1241, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дитини з 21.02.2018. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін: позивача, на утриманні якої є неповнолітня дитина і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та відсутні відомості про наявність у неї доходів, а також відповідача, щодо якого відсутні відомості про наявність інших утриманців, стан його здоровя, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Щомісячну суму коштів 2000 (дві тисячі) гривень на дитину, із якої в рівних частках (по 1000 гривень) кожен із батьків зобовязаний утримувати дитину щомісячно, до її повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. [PERSON] врахуванням якнайкращих інтересів дитини, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Заявлену позивачем суму коштів в частині 400 гривень щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і самостійно утримує неповнолітню дитину, яка потребує витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати кошти на утримання позивачеві у сумі 400 (чотириста) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. З урахуванням наведеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. В задоволенні іншої частини позову суд має підставу відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на її утримання, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 (шістдесят) копійок, тобто по 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.51 Конституції України ст.ст.4, 84, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial