Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 19.10.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому, а саме 21.11.2016 року було розірвано за рішення суду. Стверджує, що від шлюбу у них є дитина- [PERSON], [INFO]. Заявляє, що дитина повинна бути забезпеченою належним рівнем життя, а вона саме не зможе забезпечити такий, тому вважає, що відповідач як батько дитини, який є здоровим та працездатним зможе сплачувати аліменти, оскільки в нього є пенсія та він працює, як стверджував при вирішенні справи про розірвання шлюбу. Однак позивачці не відоме місце праці відповідача, а тому вона просить стягувати з нього аліменти на утримання сина-[PERSON] в розмірі 1000, 00 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить такі задоволити, пояснила, що відповідач жодним чином не допомагає матеріально для утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та пояснив, що він повністю сплачує комунальні послуги, здійснює оплату за навчання сина, купляє йому все необхідне, а зважаючи на те, що він пенсіонер і отримує пенсію в розмірі 1700, 00 грн. вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Заслухавши думку позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності, суд вважає, що позов необхідно задоволити частково з наступних підстав. Позивач в позовній заяві стверджує, що 19.10.1996 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Даний факт в судовому засіданні відповідачем не заперечується. З рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21.11.2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстрований 19.10.1996 року в Дублянській міській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 40- розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина- син [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтв про народження дитини- [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що його батьками є [PERSON] - батько та [PERSON]- мати. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в позовній заяві, яку підтримала в судовому засіданні, просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1000 гривень. Однак судом встановлено, що відповідач є пенсіонером, а тому має постійний дохід. Крім того даний факт стверджується в позовній заяві і безпосередньо позивачем. Суд враховує обов'язок обох батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і роз'яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, а оскільки відповідач є пенсіонером, має постійний дохід у вигляді пенсії, а тому суд враховує його матеріальне становище та приходить до висновку, що аліменти слід визначити у частці від заробітку (доходу) батька дитини - відповідача, а саме у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини певного віку, починаючи з дня подачі позову, а саме з 23.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved