Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] «Про стягнення заборгованості». В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.11.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту №805/16/13-1/7-56. 09.03.2010 загальними зборами Акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1. …кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118800,00 грн. Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України…позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору позичальник [PERSON] , свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 04.04.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 198440,41 грн, а саме: за кредитом - 94291,09 грн, за відсотками - 80493,36 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом - 10455,21 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 10455,21 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є [PERSON] , що випливають з основного договору, відповідно до ст.533 ЦК України 02.11.2017 року позивач та фізична особа - [PERSON] уклали договір поруки №805/13/18-5/7-1108. Відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутнього. Згідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Крім того, позивач надав заяву в якій просить замінити правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Позивач просить суд, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 198440,41 грн та витрати по сплаті судового збору. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року, позов Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.05.2020 було скасовано заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.01.2019, поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання на 02.07.2020. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.05.2020 заяву представника АТ «Альфа-Банк» задоволено та залучено до участі у справі АТ «Альфа-Банк» в якості позивача, як правонаступника прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». 27.07.2020 до суду представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано відзив на позов, в якому заперечував проти позовної заяви в частині стягнення з фінансового поручителя заборгованості та вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою, з огляду на наступне: поручителю не надходило повідомлення про невиконання позичальником своїх зобов`язань. З оглянутих матеріалів справи, також не встановлено, що суду надавався доказ про направлення належної Вимоги про усунення порушень. Окрім того, відповідно до п. 3.3.2 Договору поруки, до моменту закінчення зобов`язань забезпечених порукою, не змінювати умов Договору кредиту без письмового повідомлення поручителя. Поручитель, також не отримував повідомлення про укладення Додаткової угоди №1 від 25.06.2009 про внесення змін до Договору кредиту № 805/16/13-1/7-56. Відповідно до умов Додаткової угоди, а саме п. 1.1 положення Договору кредиту змінено на «Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі не більше 118800.00 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) гривень, з яких фактична заборгованість станом на 25.06.2009 року становить 98999,94 ( дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 94 копійки) гривень, а сума наданих коштів на поточні потреби становить 4893.84 гривень зі сплатою 12% починаючи з 20.10.2008 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 01.11.2014 (включно)», тим самим збільшено обсяг відповідальності поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 26.08.2020 представником позивача до суду було надано відповідь на відзив в якій зазначено, що 25.06.2009 року було укладено додаткову угоду № 1 між відповідачем [PERSON] та позивачем, відповідно до даної угоди було збільшено відсоткову ставку до 12%. Але, відповідач не звертає увагу на те, що станом на день укладання додаткової угоди заборгованість по кредиту становить не 118 800 грн а 98 999,94 грн. Отже, заборгованість в розмірі 98 999,94 грн за відсотковою ставкою 12 % в кінцевому результаті не веде до подорожчання або збільшення зобов`язань [PERSON] по договору кредиту та [PERSON] по договору поруки. Отже, загалом обсяг зобов`язань [PERSON] за виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором жодним чином не збільшився, а тому посилання [PERSON] на положення ст. 559 ЦК України є безпідставними та необґрунтованими. У судове засідання представник позивача АТ «Альфа-Банк» не з`явився, згідно поданої до суду заяви підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність. У судове засідання представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не з`явився, згідно поданої до суду заяви просить розглядати справу без його участі та без фіксації технічними засобами. Проти задоволення позову в частині позовних вимог до [PERSON] заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, при цьому не надав відзив на позов тому справа розглядається в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] «Про стягнення заборгованості». В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.11.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту №805/16/13-1/7-56. 09.03.2010 загальними зборами Акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п.1.1. …кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 118800,00 грн. Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України…позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом. У порушення умов договору позичальник [PERSON] , свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 04.04.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 198440,41 грн, а саме: за кредитом - 94291,09 грн, за відсотками - 80493,36 грн, розмір інфляційних витрат за кредитом - 10455,21 грн; розмір інфляційних витрат за відсотками - 10455,21 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, яким є [PERSON] , що випливають з основного договору, відповідно до ст.533 ЦК України 02.11.2017 року позивач та фізична особа - [PERSON] уклали договір поруки №805/13/18-5/7-1108. Відповідно до умов договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутнього. Згідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 04.05.2020 заяву представника АТ «Альфа-Банк» задоволено та залучено до участі у справі АТ «Альфа-Банк» в якості позивача, як правонаступника прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Позивач просить суд, стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 198440,41 грн та витрати по сплаті судового збору. Судом встановлено, що 02.11.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (надалі по тексту - Позивач) та громадянин України [PERSON] уклали договір кредиту № 805/16/13-1/7-56. 02.11.2007 Позивач та фізична особа - [PERSON] уклали договір поруки № 805/13/18-5/7-1108. Відповідно до п. 3.3.1 Договору поруки кредитор зобов`язаний протягом 5 робочих днів від дати невиконання Позичальником зобов`язання забезпечених порукою повідомити про це Поручителя з наданням - інформації щодо обсягів виконаного Позичальником зобов`язання та невиконаного зобов`язання. Поручителю не надходило повідомлення про невиконання Позичальником своїх зобов`язань. З оглянутих матеріалів справи, також не встановлено, що суду надавався доказ про направлення належної Вимоги про усунення порушень. Зазначене підтверджує [PERSON] в своїй заяві про перегляд заочного рішення. Окрім того, відповідно до п. 3.3.2 Договору поруки, до моменту закінчення Зобов`язань забезпечених порукою, не змінювати умов Договору кредиту без письмового повідомлення поручителя. Поручитель, також не отримував повідомлення про укладення Додаткової угоди №1 від 25.06.2009 про внесення змін до Договору кредиту № 805/16/13-1/7-56. Відповідно до умов Додаткової угоди, а саме п. 1.1 положення Договору кредиту змінено на « Кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі не більше 118800.00 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) гривень, з яких фактична заборгованість станом на 25.06.2009 року становить 98999,94 ( дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 94 копійки) гривень, а сума наданих коштів на поточні потреби становить 4893.84 гривень зі сплатою 12% починаючи з 20.10.2008 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 01.11.2014 (включно)», тим самим збільшено обсяг відповідальності поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Стосовно правильного тлумачення ч. 1 ст. 559 ЦК України на підставі дослідження обставин справи за позовом поручителя про припинення поруки на підставі зміни основного зобов`язання без його згоди, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, Верховний Суд у Постанові від 19 червня 2018 року у справі № 910/7389/17 прийшов до наступних висновків: "Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, порука припиняється за наявності двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов`язання; ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає у разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; встановлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо". Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-3176цс15, від 23.12.2014 у справі № 3-196гс14, від 20.02.2013 у справі № 6-172цс12, від 21.05.2012 у справі № 6-18цс11, від 10.10.2012 у справі № 6- 112цс12. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 05.06.2013 у справі № 6- 43цс13 наведено наступне: "Згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Випадкова поінформованість поручителя про внесення змін до основного зобов`язання і навіть відсутність з його боку заперечень про збільшення обсягу його відповідальності не може розглядатись як надання ним згоди на такі зміни". Таким чином, у зв`язку із зміною умов кредитного договору, що призвело до збільшення основного зобов`язання, є підстави для припинення поруки й відповідно підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителя - [PERSON] .

Outcome: partial