Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом 15 лютого 2016 року. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 08.12.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Камянській сільській раді Новобузького району Миколаївській області про, що складено відповідний актовий запис за № 04. Спільних дітей від шлюбу у сторін не має. Спільне життя не склалося через систематичні, численні сварки та конфлікти на побутовому рівні. В позові вказав, що добровільно відповідач відмовляється розривати шлюб, а тому він змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 16.03.2016 року, за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам по справі надавався строк для примирення терміном на два місяця. В судове засіданні позивач зявився, пояснив, що примирення між сторонами не відбулось і він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення про вручення відправлення. Оскільки жодних заяв чи клопотань відповідач про поважність своєї неявки чи про перенесення слухання справи до суду не направила, суд розглядає справу у відсутності відповідача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.12.2014року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 110983, виданим виконавчим комітетом Камянської сільської ради Новобузького району Миколаївської області ( а.с.5). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved