Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

В лютому 2019 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 17\~958,78 грн., обґрунтовуючи свої вимоги таким: 04 лютого 2013 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8940с. На виконання умов Договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в загальному розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці з 04.02.2013 по 04.02.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів №4 від 01.03.2013. У відповідності до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013, кредитний договір №8940с від 04.02.2013, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 26450,00 грн. Пунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 встановлено, що страховим випадком за цим договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №8940с від 04.02.2013, належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі починаючи з січня 2016 року , не сплачував. На підставі п.п. 4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів ПрАТ «Українська страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування КС «Українська кредитна спілка» в розмірі 17958,78 грн. Посилаючись на положення ч.1 ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 закону України «Про страхування». ПрАТ «Українська страхова компанія» вважає, що до нього перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 17958,78 грн.грн., яку просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Зазначила, що строк дії кредитного договору, з урахуванням додаткових договорів, закінчився, Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» з позовами про стягнення заборгованості з неї не зверталась. Просила до заявлених вимог застосувати строк позовної давності і відмовити в їх задоволенні. У відповіді на відзив позивач, посилаючись на правові позиції викладені в постановах Верховного Суду України від 16.11.2016 по справі № 6-2188цс16, від 05.04.2017 по справі №6-2806цс16 та у постанові Верховного Суду від 20.04.2018 по справі №920/8982/17, зазначив, що право страховика за договором страхування на подання до суду регресного позову про стягнення з винної особи коштів, виплачених страховиком як регресне страхове відшкодування, виникає з моменту сплати такого відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019, дане цивільна справа була призначена до розгляду судді Ткачову О.М. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019, цивільна справа передана судді Саржевській І.В. Ухвалою судді від 09.07.2019 цивільну справу прийнято до провадження та призначене судове засідання в порядку спрощеного провадження на 31.07.2019. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю(а.с.44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги не визнала, просила суд зстосувати до вимог строк позовної давності, розгляд справи здійснювати без її участі(а.с.61). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного. Правовідносини,що виникли між сторонами регулюються положеннями Глави 67 Страхування Цивльного кодексу України та Законом України «Про страхування» від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР. Судом встановлено, що 04 лютого 2013 року між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8940с. На виконання умов Договору КС «Українська кредитна спілка» надала, а відповідач отримав у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки в загальному розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці з 04.02.2013 по 04.02.2015 включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних (а.с. 16). Згідно Додатку №1 до кредитного договору №8940с від 04.02.2013 позичальнику [PERSON] встановлено графік повернення кредиту з встановленням щомісячної фіксованої суми платежу у розмірі 657,00грн. (а.с.14). Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів предметом якого є майнові інтереси КС «Українська кредитна спілка», що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до Кредитних договорів №4 від 01.03.2013 (а.с 2425) У відповідності до Додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013, кредитний договір №8940с від 04.02.2013, укладений між КС «Українська кредитна спілка» та відповідачем, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 26450,00 грн.(а.с 26). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №8940с від 04.02.2013, належним чином не виконував. Згідно з виписки з рахунку позичальника [PERSON] відповідачу наданий кредит на загальну суму 10000,00 грн, нараховнао процентів за користування кредитом 12081,62 грн. Загальна сума, яка підлягала сплаті позичальником за кредитним договором №8940с від 04.02.2013, складає 26584,78 грн.. Останній платіж проведено позичальником 10.12.2015; залишок заборгованості по кредиту складав 17\~958,78 грн (а.с 28). Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» на виконання пункту 5.1 Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 (яким передбачено, що КС «Українська кредитна спілка» повинна повідомити про настання страхового випадку та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором) направила ПрАТ «Українська страхова компанія» заяву за вих №2421 від 5 листопада 2018 року про виплату страхового відшкодування в сумі 17\~958,78 грн внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором №8940с від 04.02.2013 (а.с. 27). Згідно з пп.4.4.5 Договору добровільного страхування кредитів ПрАТ «Українська страхова компанія» зобов`язано протягом 4 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату (або відмову виплати) страхового відшкодування та скласти страховий акт про виплату (або відмову виплати) страхового відшкодування по кредитному договору. У відповідності до пп.4.4.6 Договору добровільного страхування кредитів протягом 5 робочих днів після отримання від КС «Українська кредитна спілка» заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, ПрАТ «Українська страхова компанія», зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування. 06.11.2018 на підставі зазначеної заяви за вих №2421 від 5 листопада 2018 року та доданих до неї документів позивачем складено страховий акт № 275кр про страховий випадок відповідно до заяви про страховий випадок по проведення страхової виплати у розмірі 17\~958,78 грн. (а.с. 29). Відповідно до п.5.7 Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Згідно з п.5.8 Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 року після отримання страхового відшкодування КС «Українська кредитна спілка» за вимогою ПрАТ «Українська страхова компанія» надає йому документи для можливості реалізації права вимоги, яке останній має до позичальника за умовами кредитного договору, та подальшого провадження судових дій, зокрема довідку про сплачене ПрАТ «Українська страхова компанія» страхове відшкодування. На виконання вимог п.5.8 Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 КС «Українська кредитна спілка» надала позивачу довідку за вих. №2460 від 09.11.2018 про сплату ПрАТ «Українська страхова компанія» страхового відшкодування за кредитним договором №8940с від 04.02.2013 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] в сумі 17\~958,78 грн. (а.с. 31). В обґрунтування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування позивач одночасно посилається на норми статей 1191, 993\~ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування". Разом з цим стаття 1191 ЦК України, з одного боку, і стаття 993\~ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини: регрес і суброгацію. Згідно пункту 4 частини першої статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про страхування» та статті 993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Пункт 5.7 Договору добровільного страхування кредитів №4 від 01.03.2013 прямо вказує на те, що до ПрАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим Договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке КС «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Перехід права вимоги страхувальника до страховика в порядку статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» є суброгацією. Суд, дослідивши матеріали справи, погоджується із позивачем про можливість стягнення з позивача [PERSON] суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 17958,78 грн., але зазначає, що у цьому випадку виникло не право регресу, а суброгація. Виходячи з наведеного, суд вважаэ помилковими доваводи позивача про застосування до суброгації у страхових відносинах положень частини шостої статті 261 ЦК України, згідно якої за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Також суд погоджуэться погоджується із позицією відповідача про те, що позивачем пропущено позовну давність. Згідно з частиною першою статті 261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до частини першої статті 260\~ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. За приписами статті 253\~цього ж\~Кодексу перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому згідно із частиною першою статті 254\~ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Для спірних відносин застосовуються загальна позовна давність тривалістю у три роки (статті 256,257 ЦК України). Як встановлено судом, у даній справі днем настання страхового випадку відповідно до п.п. 2.1 і 2.1.1., 2.1.2. договору добровільно страхування №4 від 01.03.2013, по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними Кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність Страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо Кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених Кредитним договором протягом десяти днів після настання строку сплати третього платежу або якщо кредитор не одержав обумовлений Кредитним договором останній за графіком платіж протягом 3 днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого Кредитним договором . Згідно додатку №1 до кредитного договору №8940с від 04.02.2013 строком сплати останнього платежу встановлений термін 04.02.2015 (а.с. 17). Таким чином, відповідно до п. 2.1.1 Договорів добровільно страхування кредитів страховий випадок настав 08.02. 2015 року через 3 дні після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого Кредитним договором . Отже, за змістом вищенаведених норм, загальна позовна давність тривалістю у три роки починає перебіг 08.02. 2015 і спливає у відповідні число та місяць останнього року, тобто такі, що відповідають числу та місяцю настання події. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що у цій справі позовна давність спливає у число та місяць останнього третього року - 08.02. 2015. Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія» звернулось до суду з позовом 267 лютого 2019 року згідно відбитку штампу органу поштового зв`язку на конверті, тобто після спливу позовної давності. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідачем подано до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності. Враховуючи, що позов у даній справі подано із спливом позовної давності та позивачем не наведено жодної причини поважності пропуску відповідного строку, суд доходить висновку про відмову у позові у зв`язку із спливом позовної давності.

Outcome: dismissed