Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] вона народила дівчинку в Центрі охорони материнства і дитинства м. Донецька Донецької області, про що було видано медичне свідоцтво про народження № 303 від 20.02.2017 року. Заявник звернулася до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області щодо реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено в реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження, у зв'язку з відсутністю первинного медичного свідоцтва про народження, яке відповідає вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження дитини - дівчинки, [INFO] [PERSON], [INFO], в м. Донецьку Донецької області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності з участю представника [PERSON] Представник заявника [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, в судовому засіданні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, проси суд встановити факт народження дитини - дівчинки, [INFO] [PERSON], [INFO], в м. Донецьку Донецької області. В судове засідання представник заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила розглянути справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є громадянкою України та перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2011 року з громадянином України [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженим в судовому засіданні витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00017728298, виданим 02.03.2017 року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. Відповідно до зазначеного витягу 14.05.2011 року було видано свідоцтво про шлюб І-НО № 248636, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.6, 35-36). Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 303 від 20.02.2017 року, виданого Центром охорони материнства і дитинства, що розташований на території тимчасово непідконтрольній владі України в м. Донецьк Донецької області, [PERSON] [INFO] народила дівчинку вагою 3500 грамів. Зазначене медичне свідоцтво про народження № 303 від 20.02.2017 року суд вважає належним та допустимим доказом по справі, відповідно до ст. 58, 59 ЦПК України, бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, враховуючи висновки ЄСПЛ у справі «Кіпр проти Туреччини» (а.с.7). [PERSON] проходила дослідження під час вагітності в Центрі охорони материнства і дитинства м. Донецька Донецької області, що підтверджується відповідними копіями обмінної карти та медичних висновків (а.с.10-21). Відповідно до листа Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області № 15.28-27-282 від 28.02.2017 року [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини було пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає законодавству України (а.с.8). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON] під час вагітності проживала з нею та батьком. Перед народженням дитини поїхала в м. Донецьк, де [INFO] народила дівчинку. Свідок зазначила, що була присутня, коли [PERSON] з народженою дитиною забирали з лікарні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його донька [PERSON] під час вагітності проживала з ним та матір'ю. Перед народженням дитини поїхала в м. Донецьк, де [INFO] народила дівчинку. Свідок зазначив, що був в м. Донецьку, коли [PERSON] з народженою дитиною забирали з лікарні. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження дитини в державних органах України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved