Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, з 30.08.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 24.02.2014 року. Від шлюбу в них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення комісії з питань використання житлової площі в гуртожитках, що перебувають у комунальній власності № 2 від 09.04.2013 року їй на склад сім'ї з п'яти чоловік: на неї, чоловіка [PERSON], двох дітей та її матір [PERSON], 17.09.2013 року видано ордер №12 на право зайняття житлової площі - кімнати [ADDRESS], розміром 18 кв.м. На даний час [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, але з дня реєстрації по даний час в кімнаті [ADDRESS] фактично не проживав, його власних речей ні в кімнаті, ні в місцях загального користування немає. Відповідач не сплачує кошти за користування кімнатою і комунальні послуги, не несе витрати на утримання житла та не приймає участі у спільному побуті, що вказує на втрату ним будь-якого інтересу до цього житла. Позивачка зазначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, на її утриманні знаходяться малолітні діти, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а реєстрація відповідача у кімнаті змушує її нести всі витрати на утримання кімнати в гуртожитку не лише за себе, а й за нього. На підставі наведеного, позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кімнатою [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за цією адресою. Також позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча суд неодноразово здійснював його виклик в судове засідання, відповідно до вимог ст.ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі ч.4 ст.169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає в кім.[ADDRESS] близько 8 років і є сусідкою позивачки. Приблизно рік в гуртожитку та в кімнаті [ADDRESS] вона жодного разу не бачила відповідача, там проживає лише позивачка з дітьми, його особисті речі в кімнаті відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає в кім.[ADDRESS] з 01.10.2014 року і є сусідкою позивачки. За весь період проживання вона не бачила відповідача в кімнаті [ADDRESS], він там не проживає і жодного разу не приходив. Свідок [PERSON] показала, що є завідуючою гуртожитку [ADDRESS] і неодноразово в складі комісії здійснювала обстеження кімнати [ADDRESS] на предмет проживання в ній відповідача, однак жодного разу його в кімнаті не було. Позивачка проживає в кімнаті [ADDRESS] разом з дітьми з вересня 2013 року і з цього часу вона відповідача там не бачила, він там не проживає і взагалі не з'являється. В кімнаті та в місцях загального користування його речі відсутні. Після отримання кімнати позивачка самостійно робила там ремонт, відповідач жодної участі в цьому не брав. Як вбачається з ордера на житлову площу в гуртожитку [ADDRESS] від 17 вересня 2013 року, [PERSON] та членам її сім'ї - чоловіку [PERSON], дітям [PERSON], [PERSON] та матері [PERSON] надано право зайняття кімнати [ADDRESS] житловою площею 18 кв.м. в гуртожитку, що по [ADDRESS]. Згідно рішення Нетішиського міського суду від 24.02.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище "[PERSON]". Вказаним рішенням також встановлено, що сторони з серпня 2012 року спільно не проживають. Згідно довідки КП НМР "Житлово- комунального об'єднання" № 163 від 23.01.2015 року, позивачка [PERSON], діти - [PERSON], [PERSON], мати [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] Як вбачається з актів комісії в складі завідуючої гуртожитком [ADDRESS] [PERSON], паспортистів [PERSON], [PERSON], старшого майстра [PERSON], мешканки кімнати [ADDRESS] [PERSON] від 21 листопада 2014 року, від 15 січня 2015 року, в гуртожитку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], але фактично не проживає, в кімнаті та в місцях загального користування його особисті речі відсутні, плату за проживання та комунальні послуги не сплачує. Зі слів сусідів він відсутній за вказаною адресою тривалий час. Згідно ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] більше шести місяців не проживає в кімнаті [ADDRESS], що знаходиться в будинку [ADDRESS], втратив інтерес до вказаного житла, плату за користування ним не вносить, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування кімнатою. Щодо позовної вимоги [PERSON] про зняття відповідача з реєстрації, то вона задоволенню не підлягає, оскільки питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї залежить, зокрема, від вирішення питання про втрату ними права користування жилим приміщенням і функціонально виконується відповідним органом реєстрації, що передбачено ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». На підставі наведеного,

Outcome: dismissed