Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Направленим позовом, що був уточнений заявою від 28.10.2014 року (а.с.43), заявник просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме 2/3 ідеальної частки земельної ділянки, що знаходиться в смт Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області, в садовому товаристві "Дачне" № [NUMBER], площею 0,047 га, кадастровий номер 1822055600:01:000:0460, як спадкоємцем за законом після смерті матері, [PERSON]. В судове засіданні сторони не з'явились. Проте, як від представника позивача так і від відповідача по даній справі надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач заявлений позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов визнав. Підстави неявки третьої особи у справі суду не відомі, хоча остання була завчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи. Відтак, судом вирішено проводити слухання справи за відсутності сторін. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. [INFO] року помер батько заявника, [PERSON] (а.с.9). За життя померлий на праві приватної власності, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (а.с.20) володів земельною ділянкою, що знаходиться в смт Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області, в садовому товаристві "Дачне" № [NUMBER], площею 0,047 га, кадастровий номер 1822055600:01:000:0460. Після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини на дану земельну ділянку звернулись позивач, його матір та дружина померлого, а також дочка останнього, внаслідок чого кожен з них успадкував по 1/3 ідеальної частки вищевказаної земельної ділянки (а.с.12-14). [INFO] року померла сестра заявника, [PERSON] (а.с.10), котра за життя не зареєструвала право власності на 1/3 ідеальної частки земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті батька, [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, у вигляді наведеної вище частки земельної ділянки. Із заявою про прийняття спадщини звернулась її мати [PERSON], на що отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15) в зв'язку з відутністю правовстановлюючого документу на частку спірної земельної ділянки на ім'я померлої [PERSON] [INFO] року померла мати позивача, [PERSON] (а.с.11). За життя померла [PERSON] також не визнала за собою право власності на 1/3 ідеальної частки вищеописаної земельної ділянки щодо якої відкрилась спадщина за законом після смерті її дочки та сестри заявника [PERSON], як і не зареєструвала право власності на належну їй 1/3 ідеальної частки цієї ж земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] Відповідно до довідки нотаріуса (а.с.44) єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син, тобто заявник по даній справі. На теперішній час, право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за померлим батьком заявника, [PERSON] (а.с.17). В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що іншим способом ані ж судовому порядку отримати у власність 2/3 ідеальної частки спірної земельної ділянки він не має можливості, в зв'язку з тим, що його мати та сестра за життя не зареєстрували право власності на належні їм частки даної земельної ділянки, а тому вимушений звернутись до суду з метою захисту своїх невизнаних прав. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Системний аналіз вищезазначених норм та фактичних обставин справи у своїй сукупності, дають підстави суду дійти до висновку, що мати та сестра заявника за життя були фактичними власниками 1/3 ідеальної частини спірної земельної ділянки кожна, але належним чином документи на право власності оформленні ними не були, що позбавляє в даний час спадкоємця прийняти спадщину. Також, судом встановлено, що спадкоємець має законне право на отримання у власність даної частини земельної ділянки і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності позивача, як спадкоємця після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, враховуючи, що заявник звільнений від сплати судового збору за розгляд даної справи, суд відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, вирішує дане питання шляхом стягнення таких витрат в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved