Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Кредитна спілка «Самара» (далі\~КС «Самара») звернулися до суду 07 вересня 2015 року з позовом, вказавши, що 12 червня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 30/14. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти строком на 18 місяців починаючи з 12 червня 2014 року по 11 грудня 2015 року у сумі 3270,80 грн., а відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця. Проте відповідач не виконувала свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 25 серпня 2015 року сума заборгованості становить 5666,76 грн., з яких: 2338,98 грн.\~залишок за кредитом; 3327,78 грн.\~загальна сума процентів, з урахуванням прострочених платежів. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 30/14 від 12.06.2014 року в розмірі 5666,76 грн., а також витрати по справі\~ - судовий збір у розмірі 243,60 грн., витрати на публікацію оголошення в газеті у розмірі 400 гривень. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.23,30). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я" (а.с. 31). Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 12 червня 2014 року між Кредитною спілкою «Самара» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 30/14 (а.с. 5-6\~копія договору, а.с.10- копія довідки). Згідно пунктів 1.2 кредитного договору, кредитодавець надав грошові кошти позичальнику у сумі 3270,80 гривень строком на 18 місяців з 12 червня 2014 року по 11 грудня 2015 р. (а.с. 7- \~копія видаткового касового ордеру), а позичальник [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути отриманий кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку двадцять цілих та пятдесят одна сота процентів на суму кредиту, що становить 670,80 гривень, а також проценти нараховані згідно п. 4.1. та п. 4.2. цього договору. Однак [PERSON] не повному обсязі здійснювала платежі за кредитним договором, внаслідок чого станом на 25 серпня 2015 року сума заборгованості становить 5666,76 грн. (а.с. 3 -\~розрахунок), з яких: 2338,98 грн.\~залишок за кредитом; 3327,78 грн.\~загальна сума процентів, з урахуванням прострочених платежів. З метою досудового врегулювання спору відповідачам неодноразово направлялися претензії щодо наявності заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 30/14 від 12.06.2014 року, які залишилися без реагування (а.с. 8-9). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ч. 2\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей\~1050,\~1054 ЦК України\~і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене\~статтею 1050 ЦК України\~право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення\~статті 651 ЦК. Враховуючи, що відповідач умови договору не виконала, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та оголошення в газеті "Вісті Придніпров'я".

Outcome: approved