Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася Прокуратура Одеської області (з 11.09.2020 року Одеська обласна прокуратура, місцезнахоження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, код ЄДРПОУ 03528552) з позовом до Одеської міської ради (місцезнаходження: м. Одеса, Думська площа, 1, код ЄДРПОУ 26597691), [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), у якому просить визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення Одеської міської ради №3242 - VII від 25.04.2018, яким [PERSON] передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 5110137500:33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови), за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування заходів громадського харчування; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 23.07.2018 зареєстрований в реєстрі за №1598 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., укладений між Одеською міською радою та [PERSON] щодо земельної ділянки [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову на розрахунковий рахунок №35213085000564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 ЄДРПОУ 03528552. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пунктом 2 рішення Одеської міської ради № 3242 - VII від 25.04.2018 [PERSON] передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 5110137500:33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови), за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування закладів громадського харчування (а.с. 46-47). На підставі вказаного рішення, 23.07.2018 між Одеською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с. 54-59), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1548. В свою чергу, відповідно до матеріалів Генерального плану м. Одеси, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] відноситься до озелененої території загального користування (парки, сквери, бульвари). Згідно із планом зонування території (зонінгом) м. Одеси затвердженим рішенням Одеської міської ради від 19.10.2016 №1316-УІІ дана земельна ділянка розташована в рекреаційній зоні Р-3 та частково в зоні озеленених територій загального користування. Рішення органу місцевого самоврядування про внесення змін до Генерального плану міста Одеси щодо спірної земельної ділянки , зміна цільового призначення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з земель рекреаційного призначення на землі житлової та громадської забудови, яка фактично здійснена при передачі у користування [PERSON] вказаної земельної ділянки в оренду є незаконною. Розміщення закладів громадського харчування на земельних ділянках вказаної категорії не передбачено. Крім того, під час передачі земельної ділянки в оренду [PERSON] технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), або проект відведення земельної ділянки Одеською міською радою не затверджувались. У документах, на підставі яких прийнято рішення про надання у оренду земельної ділянки [PERSON] відсутні і посилання на містобудівну документацію населеного пункту та матеріали, які б підтверджували місце розташування земельної ділянки вимогам містобудівної документації. Враховуючи викладене, позивач вважає, що пункт 2 рішенням Одеської міської ради №3242 - VII від 25.04.2018, яким [PERSON] передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 5110137500:33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови), за адресою : [ADDRESS] ,цільове призначення для будівництва та обслуговування заходів громадського харчування, має бути визнаний незаконним та скасований, а також має бути визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 23.07.2018 зареєстрований в реєстрі за №1598 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., укладений між Одеською міською радою та [PERSON] щодо земельної ділянки [ADDRESS] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2018 року розгляд даної справи призначено в порядку загального позовного провадження. Представником відповідача Одеської міської ради 11.04.2019 року до суду подано відзив на позов (а.с. 112-120), відповідно до якого державний кадастровий реєстратор правильно визначив категорію земель, цільове призначення земельної ділянки та вид її використання, але чомусь прокуратура нехтує вищезазначеними приписами Закону та офіційними даними Державного земельного кадастру, прокурором не взято до уваги та не враховано положення ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, позивачем взагалі не надано належних та допустимих доказів (документів, матеріалів компетентних органів) щодо порушення вимог земельного законодавства з боку Одеської міської ради. Крім того, у прокуратури відсутні підстави для представництва по даному предмету спору. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] 13.09.2019 року до суду подано відзив на позов (а.с. 129-135), відповідно до якого визначення цільового призначення вказаної земельної ділянки було здійснено ще до затвердження рішенням Одеської міської ради від 25.03.2015 року № 6489-УІ Генерального плану м. Одеси, що свідчить про хибність посилань позивача на його порушення, права територіальної громади не були порушені укладенням договору оренди, що був укладений на підставі рішення Одеської міської ради від 19.10.2016 року, оскільки вказаним договором фактично відбулась зміна призначення земельної ділянки. Крім того, одним з допустимих видів використання території Р-3 (рекреаційна зона зелених територій загального користування) є в тому числі і розташування підприємств громадського харчування (ресторанів, кафе, барів). Таким чином, укладення договору оренди щодо вказаної земельної ділянки не порушує вимоги містобудівної документації. 06.04.2018 року Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради надала свою згоду на розгляд питання щодо переоформлення [PERSON] договору оренди земельної ділянки, площею 1045 кв.м. та використання земельної ділянки, строком на 15 років до реалізації планувальний рішень території для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу - кафе « [INFO] » у межах згідно договору оренди землі від 19.09.2006 року. Враховуючи вищезазначене погодження Управлінням архітектури та містобудування у Одеської міської ради були відсутні підстави для відмови в укладенні договору оренди. Окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача представник відповідача зазначає ту обставину, що відповідно до технічного паспорту на цілісній майновий комплекс - кафе « [INFO] » № [NUMBER] , площа вказаного приміщення складає 1045 кв.м. Таким чином, земельна ділянка, що передається в оренду, перебуває саме під зазначеним приміщенням. З матеріалів справи, вбачається, що вказане приміщення належить [PERSON] на праві приватної власності. Враховуючи імперативний характер ч. 2 ст. 120 ЗК України Одеська міська рада не лише мала право, а й була зобов`язана укласти договір оренди земельної ділянки. У судовому засіданні 16.09.2019 року судом закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання з`явився представник позивача та просив суд позов задовольнити на підставі обставин, викладених у ньому. У судове засідання з`явився представник відповідача [PERSON] [PERSON] , яка просила у задоволенні позову відмовити на підставі обставин, викладених у відзові. Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 року по справі №815/6306/16, яка набрала законної сили 19.04.2017 року, поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис щодо реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 177625751101): цілісний майновий комплекс-кафе « [INFO] », розташований за адресою: [ADDRESS] за ПАТ «Дельта Банк». Крім того, зазначеною постановою встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мост-Плюс» 30.12.2013 року укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А. В. за реєстровим номером №2082, відповідно до умов якого, в рахунок виконання зобов`язань позичальника (ТОВ «Компанія БУДКЕРАМІКА») перед іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №45/КВ-07 від 03.07.2007 року, ПАТ «Дельта Банк» набув право власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 177625751101): цілісний майновий комплекс-кафе « [INFO] », розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1641, 6 кв. м. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] 23.01.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. 23.01.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за № 194, АТ «Дельта Банк» продав, а [PERSON] купила нерухоме майно: нежитлове приміщення, цілісний майновий комплекс - кафе Ольвія, загальною площею 1641,6 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] (інв.№308037). Як вбачається з абзаців 2 та 3 пункту 1.2. зазначеного договору нерухоме майно належить Продавцю на праві приватної власності на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 р. по справі № 815/6306/16, договору про задоволення вимог іпотекодержателя,; посвідченого 30.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2082. Право власності Продавця на Нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.07.2017 р., номер запису про право власності: 21564373, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 177625751101. Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер: 5110137500:33:004:0003, загальною площею 0,1045 Га, цільове призначення: В.03 Землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд (готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідній закладів, для лікарень та оздоровчих закладів), інших об`єктів загального користування), яка перебуває у комунальній власності. Земельна ділянка площею 1045 кв.м., у тому числі по угіддях: капітальна забудова - 730 кв.м., під проїздами, проходами, площадками - 315 кв.м., на якій розташовано вищевказане нерухоме майно (цілісний майновий комплекс-кафе «Ольвія) на підставі договору оренди землі між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мост -Плюс», укладеного 19.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №3900, перебувала в оренді у зазначеного товариства (а.с. 15-20). Пунктом 5.2. вказаного договору визначено категорію землі за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови. Відповідно до п. 6.2. вказаного договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється без проекту відведення. Пунктом 1 рішення Одеської міської ради № 3242 - VII від 25.04.2018 припинено вищевказаний договір оренди землі, укладений між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мост -Плюс» (а.с. 46-47). Пунктом 2 рішення Одеської міської ради № 3242 - VII від 25.04.2018 [PERSON] передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 5110137500:33:004:0003) площею 0,1045 га (категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови), за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування закладів громадського харчування (а.с. 46-47). На підставі вказаного рішення, 23.07.2018 між Одеською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки (а.с. 54-59), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1548. За змістом статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Як передбачено статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. З огляду на викладене, реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження у галузі земельних відносин, Одеська міська рада як орган місцевого самоврядування зобов`язана діяти виключно в інтересах її територіальної громади, не порушуючи при цьому балансу інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян. Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення. Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ «МОСТ-ПЛЮС» (колишній власник цілісного майнового комплексу за адресою: [ADDRESS] ). Договором оренди, укладеним між Одеською міською радою та ТОВ «МОСТ-ПЛЮС», визначалось цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, вид використання для експлуатації та обслуговування цілісного майнового комплексу - кафе « [INFO] », площа 0,1045 га. Таким чином, цільове призначення спірної земельної ділянки визначено на підставі рішення про передачу її в оренду, зазначеному товариству, і під час передачі її в оренду [PERSON] залишилось незмінним. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримала земельну ділянку у користування у відповідності з приписами ч. 2 ст. 120 ЗК України, відповідно до якої якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Враховуючи викладене, на думку суду, з метою вирішення питання щодо законності відведення земельної ділянки у парковій зоні, необхідно надати оцінку рішенню Одеської міської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу вказаної земельної ділянки ТОВ «МОСТ-ПЛЮС», оскільки саме цим рішення було встановлено цільове призначення земельної ділянки (для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування) у парковій зоні. Водночас, зазначене рішення Одеської міської ради не є предметом спору у зазначеній справі. Відповідно до принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст. 13 ЦПК України). Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Таким чином, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, суд відмовляє у її задоволенні.

Outcome: dismissed