Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.09.2015 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 24445,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст..ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 09.08.2016 р. утворилась заборгованість в сумі 34458,78 грн., яка складається з 22221.55 грн. заборгованість за кредитом, 1961,06 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6359,16 грн. пеня, 3917,01 грн. - штраф, передбачений п. 2.2. Генеральної угоди. В зв'язку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1378.00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Пояснив, що 04.09.2015 року між позивачем та відповідачем, було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, де сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання боржнику кредиту, а саме: проценти на 1487.81 грн., комісію на 77.21 грн., пеню на 0.0, штраф на 2351.99 грн. Заборгованість по договору з дати підписання Генеральної угоди складала 25945.01 грн. Відповідно до даної угоди відповідачем було частково погашено заборгованість, не у визначені угодою строки, тому банк був змушений звернутися до суду із вищезазначеними позовними вимогами. З приводу наданих заперечень відповідача представник банку зазначив, що згідно зі ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", на час проведенні антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, до проводилася антитерористична операція, я також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На думку банку, відповідач не надав жодних документів, підтверджуючих його реєстрацію на території зони АТО. Посилання на те, що відповідач працює на підприємстві, яке провадить свою господарську діяльність на території зони АТО, не мають жодного смислового навантаження, адже Законом чітко встановлений порядок скасування пені та штрафних санкцій для фізичних та юридичних осіб, а тому оскільки відповідач не є мобілізованим військовослужбовцем та не зареєстрований на території зони АТО, нарахування неустойки Банком не суперечить вимогам чинного законодавства. Представник відповідача позов визнав частково. Пояснив, що із сумою заборгованості 22221.55 грн. заборгованість за кредитом погоджуються повність, в частині стягнення 1961,06 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6359,16 грн. пеня, 3917,01 грн. - штраф, передбачений п. 2.2. Генеральної угоди не згодні, тому що на відповідача не могли поширюватися вказані нарахування, тому як згідно наданого ним копії посвідчення про відрядження з моменту укладення генеральної угоди про реструктуризації заборгованості він був направлений до Луганської області Попаснянського району м. Попасне, яка відноситься до зони антитерористичної операції. Відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», відповідач являється працівником підприємства яке залучалося та брало безпосередню участю в антитерористичній операції в районах її проведення, а тому пеня за невиконання зобов'язань перед банком, а також проценти за користування кредитом йому не повинні нараховуватися. Заслухавши представників позивача і відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 04.09.2015 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 24445,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.(а.с.6) Відповідно до ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення більше ніж на 31 день за зобов'язаннями позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3917,01 грн. (п.2.2 Генеральної Угоди). Пунктом 2.5. Генеральної угоди позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і Правил. В разі порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано у Умовах та правилах за кожен день прострочення (п. 2.8 Генеральної угоди). Даний договір укладений за заявою відповідача, в якій він просить відкрити рахунок та надати банківські послуги, ознайомився з тарифами банку та отримав повний перелік інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується його особистим підписом (а.с. 5). До Генеральної угоди додано Заява, Памятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 6, 7-29). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає свою згоду у любий момент його змінити (зменшити, збільшити або анулювати). Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, про що він зобов'язаний не менш, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний у випадку невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту. Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, що передбачені договором, умовами і правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який платиться пеня, за кожен день прострочки. Також порядок нарахування пені вказаний у п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за виникнення прострочених зобов'язань. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3. Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом і/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту і/або овердрафта кошти з дня списання суми з карткового рахунку до дня коли кредиті/або овердрафт стає простроченим кредитом. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.1.1.7.3. картрахунки відкриті на невизначений термін за виключеннями, що встановлені правилами. Відповідно до умов Генеральної угоди (а.с. 6) розмір щомісячних платежів складає 2150,64 грн., що вносяться до з 1 по 25 число кожного місяця, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків та ін. витрат. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.4) погашення заборгованості по кредиту відповідачем [PERSON] відбулося 27.10.2015 р. в сумі 2400,00 грн. та 176,54 грн. процентів, також 22.12.2015 р. відповідачем погашено 751,72 грн. заборгованості по кредиту. В порушення умов договору відповідач належним чином не повертав кошти, не сплачував відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим позивач станом на 09.08.2016 року нарахував йому заборгованість, загальний розмір якої становить 34458,78 грн., яка складається з 22221.55 грн. заборгованість за кредитом, 1961,06 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6359,16 грн. пеня, 3917,01 грн. - штраф, передбачений п. 2.2. Генеральної угоди. ( а.с. 6). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «КБ Приватбанк» та [PERSON] є зобов'язальними і регулюються нормами ЦК України. Однак слід зазначити, що відповідно до копії посвідчення про відрядження ТОВ АПКО БУДМОНТАЖ ЄДРПОУ, [PERSON] як робітника ТОВ ДПКО «БУДМОНТАЖ» відряджено до Попаснянського району Луганської області терміном на 23 дні, будівництво інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави, з 08.06.2015 року до 30.06.2015 (а.с.57), що підтверджується і наказом від 08.06.2015 р. № 5-В «Про відрядження» ТОВ ДПКО «БУДМОНТАЖ». Крім того, наказами ТОВ ДПКО «БУДМОНТАЖ» відповідач неодноразово був в подальшому відряджений до Попаснянського району Луганської області на будівництво інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави, а саме: Наказ № 11-В на 30 календарних днів з 01.08.2015 року по 30.08.2015 року; Наказ № 14-В на 30 календарних днів з 01.10.2015 року по 30.10.2015 року; Наказ № 16-В на 15 календарних днів з 13.11.2015 року по 27.11.2015 року; Наказ № 17-В на 30 календарних днів з 01.12.2015 року по 30.12.2015 року (а.с.58-62), де під час перебування у відрядження фактично і проживав. Згідно зі ст.2 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконав взятого на себе зобов`язання, а також те, що він частково погоджується з позовними вимогами позивача, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом 22221.55 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача 1961,06 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 6359,16 грн. пеня, 3917,01 грн. - штраф, передбачений п. 2.2. Генеральної угоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Згідно п. 2.2 Генеральної угоди позивач просить стягнути з відповідача 3917.01 грн. штрафу за порушення позичальником строків погашення заборгованості. Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання за кредитним договором банком одночасно нарахована пеня та штраф. Таким чином, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та нараховані відсотки на неустойку, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Крім того згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому, на думку суду, відповідач [PERSON] в період нарахування позивачем на його заборгованість по кредиту, процентів та пені і штрафу, постійно проживав у населеному пункті, який відноситься до зони проведення антитерористичної операції, оскільки був відряджений для будівництва інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави. Суд не приймає до уваги вимоги позивача про звільнення його від сплати процентів за користування кредитом в сумі 1961,06 грн. як учасника бойових дій відповідно до п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідач не є військовослужбовцем у розумінні цих статей. Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені 6359,16 грн., а також 3917,01 грн штрафу. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на суму 22221,55 грн. та проценти в сумі 1961,06 грн. Крім того, з відповідача, в силу ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1), у сумі 1378,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 258, 267,526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial