Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою і просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: диплом № 758019, виданий [PERSON] 30.07.1977 Глухівським сільським професійно-технічним училищем №1 період навчання 1974 - 1977 роки та присвоєна кваліфікація тракториста-машиніста широкого профілю дійсно належить заявнику [PERSON], [INFO]. Свою заяву заявник мотивує тим, що в грудні 2018 року він звернувся до Шостинського обєднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком, але останньому було відмовлено в прийнятті документів та врахування стажу в звязку з тим, що в дипломі та паспортними даними було виявлені розбіжності, а саме: в дипломі № 758019, виданому 30 липня 1977 року прізвище заявника записано як «Єрмаченко», що не відповідає записам в паспорті, в якому зазначено «Єрмоченко», в трудовій книжці російською мовою його прізвище зазначено «Ермоченко». Заявник в судове засідання не зявилися, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просять справу розглянути без його участі та просять задовольнити заявлені вимоги. Представник Шостинського обєднаного управління пенсійного фонду України Сумської області підтримала заявлені вимоги і просила суд їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії МВ № 023770 виданого Середино-Будським РВ УМВС України 13 червня 2002 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника: [PERSON], [INFO]. Проте в дипломі № 758019, виданому 30 липня 1977 року прізвище заявника записано як «Єрмаченко», що є помилковим. Відповідно до копії трудової книжки прізвище заявника вказано російською мовою як «Ермоченко». Згідно до довідки №3351 від 20.12.2018 Глухівського національного педагогічного університету імені [PERSON] [PERSON] дійсно навчався в Глухівському СПТУ №1 на денній формі навчання за спеціальністю «тракторист-машиніст широкого профілю» з 02.09.1974 до 31.07.1977. Даний факт також підтверджується витягами з Журналу реєстрації видачі атестатів за 1972-1982 роки та Книги наказів Глухівського СПТУ за 1976-1978 роки, в списках яких присутній заявник та його прізвище вказано російською мовою як «Ермаченко». Суд, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, та з урахуванням ч. 3 ст. 12 ЦПК України відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає,що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дана помилка має юридичні наслідки, так як не дає можливості заявнику врахувати страховий стаж через розбіжності прізвища, задля оформлення пенсії за віком, а тому суд заяву задовольняє і встановлює факт належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved