Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку. Позивач зазначав, що квартира [ADDRESS] належить їй та відповідачці кожному по 1\\2 його частині на підставі рішення суду про розподіл спільного майна подружжя. Посилаючись на те, що добровільно сторони не дійшли домовленості щодо порядку користування вказаною квартирою , через неприязнені стосунки проживати спільно неможливо, позивач просив здійснити реальний поділ квартир в натурі, для чого призначити будівельно-технічну експертизу. В вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] з аналогічними позовними вимогами. Заслухавши пояснення сторін та їх представників , дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що ні первісний , ні зустрічний позов не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2001 року, рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.03.2014 року шлюб розірвано. В період шлюбу [PERSON] була придбана за договором купівлі-продажу від 03.03.2005 року трикімнатна квартира [ADDRESS]. Розпорядженням від 19 липня 2007 року № 615-р Адміністрації Центрального району виконкому Миколаївської міської ради , оформлено на ім'я [PERSON] веранда 1,96х3,72 та внутрішнього перепланування трикімнатної квартири № 32 в двокімнатну. Рахувати квартиру житловою площею 25,5 кв.м., загальною площею 52,6 кв.м. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14 липня 2014 року проведено розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнано за [PERSON] та [PERSON], за кожним право власності на 1\\2 частки квартири [ADDRESS] без її реального розподілу. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майа, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства україни від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об'єкта нерухомого майна на окремі самостійні об'єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висноску щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. У п. п. 2.22, 2.26, 2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз). Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР). З технічного паспорту на спірну квартиру слідує, що вона складається з двох житлових кімнат, площею 11,0 кв.м. та 14,5 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні та допоміжних приміщень - як то два коридори та дві комори . З дослідницької частини висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-128 від 15 жовтня 2014 року, а також згідно пояснень, наданих судовим експертом в судовому засіданні, вбачається, що вказана квартира обладнана газовим опаленням від газового котла АГВ, який встановлений в приміщенні кухні, водопостачанням та каналізацією від міських мереж з підводкою трубопроводу в ванну кімнату, вбиральню та кухню, також будинок забезпечений електропостачанням та електричним водонагрівачем. Загальна вартість інженерного обладнання квартири становить 23 863 грн. Після отримання судом висновків експерта позивачка за зустрічним позовом просила здійснити поділ вказаної житлової квартири відповідно до першого варіанту запропонованого експертом, який розроблений у відповідності до ідеальних часток співвласників ( існує незначне відхилення у розмірі 1\\100 часток і розроблена компенсація співвласникові )та з урахуванням побажання [PERSON] При цьому у висновку експерта зазначено , що розділити спірну квартиру з виділом у користування кожного співвласника приміщень у відповідності до вимог ДБН В. 2.2.-15-2005 "Житлові будинки.Основні положення" не є можливим, оскільки житлові та допоміжні приміщення (кухня, санвузол, коридори) мають мінімально допустимі площі і не підлягають розділу відповідно до ідеальних часток кожного спвіввласника. Разом з тим зазначено, що відповідно до ідеальних часток співвласників та з урахуванням можливості облаштування двох окремих входів до квартири можливо здійснити розподіл з виділом у користування одному співвласнику житлової кімнати , площею 14,5 кв.м., кухні, площею 8,9 кв.м., ванної , площею 3,5 кв.м. А іншому співвласникові пропонується виділити житлову кімнату, площею 11 кв.м., вбиральню , площею 1,4 кв.м., два коридори, площею 5,5 кв.м. та 7,8 кв.м. Оскільки даний варіант передбачає необхідність переобладнань , а саме закладення та облаштування нових дверних отворів, сторонам запропоновано узгодити дані переобладнання з компетентними державними органами. Проте, хоча судом сторонам неодноразово роз'яснювалося про необхідність отримання відповідних дозволів, надавася час на їх надання до суду, позивачка за зустрічним позовом надала суду лише Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій і можливості розподілу вказаної квартири, проведений експертом [PERSON] за її замовленням, з якого вбачається, що конструкції квартири перебувають у задовільному стані , можливість розподілу наявна за можливості закласти зазначені дверні отвори та облаштування нового. Але і відповідного дозволу на переобладнання та перепланування житлового будинку, позитивних висновків управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради сторони суду не надали, що прямо суперечить положенням ст. 152 ЖК України , адже проведення переобладнання в житлових приміщеннях можливе лише при наявності дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. Додатково, позивачка за зустрічним позовом надала суду Висновок експертного дослідження від 09.02.2015 року, проведений експертом НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області , яким по-перше, визначена ринкова вартість квартири у розмірі 404 340 грн. По-друге, запропоновано варіант розподілу квартири в натурі між співвласниками, який передбачає виділення співвласникам тих самих приміщень , що зазначено у висновку судової експертизи. Для цього необхідно першому співвласнику з улаштувати одного нового дверного прорізу та закладенням двох існуючих з проведенням оздоблювальних робіт, а другому співвласнику - уаштувати приміщення ванної кімнати шляхом встановлення перегородки з дверним прорізом в приміщенні коридору, площею 5,5 кв.м., з якого фактично є вхід до квартири,; виконати еклектричні роботи, роботи з оздоблення ванної кімнати, встановлення сантехнічного обладнання. При цьому, де пропонується другому співласникові зробити кухню - взагалі не зазначено. Зазначено, що вищезазначені будівельні роботи не потребують узгодження з ДАБК та іншими державними установами. Необхідно відокремити газову та електричну систему, для чого слід скласти відповідні проекти. Також необхідно виконати роботи по влаштуванню нових систем водопостачання, енергозабезпечення, каналізації, опалння тощо, витрати на які, на думку експерта, повинен нести кожен із співвласників особисто. Між тим, окрім вищенаведеного, з таким варіантом розподілу в повній мірі погодитись не можна і з наступних підстав. Так, при цьому позивачці за зустрічним позовом виділяються всі приміщення, в яких розміщене технічне обладнання по опаленню будинку, газопостачання, водонагрівач. Система водопостачання та водовідведення, як слідує з пояснень сторін, також потребує відокремлення і значних переобладнань. Однак, вартість вказаного технічного обладнання експертом не визначена, і не врахована при оцінки виділених часток. Також у висновках як судової експертизи, так і наданих [PERSON] взагалі не зазначено про можливість облаштування частини житлового приміщення, які виділено одному зі співвласників і про виділ яких саме позивачу за первісним позовом просила відповідачка, необхідними допоміжними приміщеннями, як то: кухня, ванна кімната, в самому виділеному приміщенні чи за рахунок прибудови. Таким чином , кожний з цих варіантів передбачає виділення одному співвласнику частини будинку в якому розташоване все інженерне обладнання, в зв'язку з чим останній зобов'язаний сплатити половину його вартості , проте не нараховані відповідні компенсації. [PERSON] заперечуючи проти зазначеного варіанту розподілу зазначав про те, що в частині будинку, яку йому пропогнується виділити, не міститься інженерних комунікацій, немає місця для облаштування кухні та встановлення опалювального обладнання, адже приміщення знаходяться всередені будинку і неможливо вивести витяжку на вулицю. З висновків експерта також взагалі не вбачається, що до виділеної частини будинку другому співвласнику, є технічна можливість здійснення прибудови за власний рахунок, де можливе облаштування допоміжних приміщень - кухні чи санвузла , на що посилалися сторони в судовому засіданні. За такого, взагалі сторонами не надано жодних доказів того, що існує технічна можливість для проведення робіт з улаштування необхідних інженерних комунікацій у виділених сторонам приміщеннях, не встановлена навіть відносної вартості таких робіт та не визначились із питанням поділу цих витрат між сторонами. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку , що заявлені позовні вимоги як первісного позову, так і зустрічного задоволенню не підлягають - за недоведеністю. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодування сторонам не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed