Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник мотивував тим, що він народився [INFO] в с. Веджини, Гуржаанського району, Грузія. В 1971 році останній вступив до Бакурцихського сільськогосподарського технікуму міністерства сільського господарства Грузинської радянської соціалістичної республіки за спеціальністю - «Агроном». В 1975 він закінчив названий технікум та отримав відповідний диплом [NUMBER]. Враховуючи, що заявник досягнув пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», він має намір скористатись своїм правом на пенсійне забезпечення та стати на облік в Управлінні Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі. В ході підготовки документів для подачі їх в подальшому заінтересованій особі, заявником було з'ясовано, що у виданому йому дипломі [NUMBER] допущено описку в написанні його імені та по-батькові, зазначено, що диплом видано «[PERSON]», а не - «[PERSON]». Враховуючи зазначене, заявник просить суд встановити юридичний факт, що Диплом [NUMBER], виданий Бакурцихським сільськогосподарським технікумом міністерства сільського господарства Грузинської радянської соціалістичної республіки, належить йому [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON], не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити заяву. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи подав до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Суд, оглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в с. Веджини, Гуржаанського району, в Грузії. В 1971 році заявник вступив до Бакурцихського сільськогосподарського технікуму міністерства сільського господарства Грузинської радянської соціалістичної республіки за спеціальністю - «Агроном». В 1975 заявник закінчив названий технікум та отримав відповідний диплом, серії [NUMBER]. Заявником, при підготовці документів, для подачі їх в подальшому до УПФУ у Білоцерківському районі в зв"язку з досягненням пенсійного віку, було з'ясовано, що у виданому йому дипломі, серії [NUMBER] допущено описку в написанні його імені та по-батькові. Так, судом встановлено, що в даному дипломі зазначено на російській мові, що диплом видано «[PERSON]», а не - «[PERSON]». В зв"язку з цим, заявник не може належним чином реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Як вказано в роз'ясненнях, наданих в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заявник позбавлений можливості звернутися до навчального закладу, який видав йому диплом для внесення виправлень в диплом, так як має скрутне матеріальне становище, не може придбати квиток на дорогу, і як встановлено судом даний навчальний заклад знаходиться в іншій країні. Пунктом 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що у виданому Бакурцихським сільськогосподарським технікумом міністерства сільського господарства Грузинської радянської соціалістичної республіки дипломі допущено описку, та не вірно вказано особу, якій його видано, а саме вказано на російській мові, що диплом видано «[PERSON]», а не [PERSON]. Такими доказами є зокрема паспорт громадянина України, водійське посвідчення та інші документи, надані заявником до суду. Вірними прізвище, ім»я та по-батькові заявника є [PERSON]. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для заявника, оскільки від нього залежить можливість заявника [PERSON] використовувати у повному обсязі свої права на пенсійне забезпечення. Таким чином, заявником [PERSON] доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, а тому заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved