Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 16 по вул. Кооперативна в с. Липовий Скиток Васильківського району Київської області. Вказуючи на те, що вона є власником житлового будинку, в якому, окрім неї, також зареєстрований [PERSON], який є колишнім чоловіком мами позивачки [PERSON] та упродовж останніх 3-х років не проживає за місцем реєстрації. Оскільки місце проживання відповідача не відомо, то позивачка позбавлена можливості запропонувати йому добровільно знятися з реєстрації, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник позивача 22 жовтня 2015 року подав заяву про можливість слухання справи за його відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с. 70). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не подав (а.с. 69). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку № 16 по вул. Кооперативна в с. Липовий Скиток Васильківського району Київської області та земельної ділянки під ним, які придбала 01 червня 2006 року за договорами купівлі-продажу, посвідченими приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованими в реєстрі за № 1263 та № 1271 (а.с.8-17). За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 23 липня 2015 року, [PERSON] починаючи з 14 вересня 2006 року зареєстрований в [INFO] (а.с.25) Відповідно до акту обстеження житлових умов від 10 червня 2015 року, [PERSON] у житловому будинку протягом девяти років не проживає, виїхав у невідомому напрямку і більше трьох років х ним немає звязку (а.с.7). За змістом\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно\~ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. За змістом ч. 2\~ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~317, ч.1, ч. 2 ст.\~319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1 та 4\~ст. 29 ЦК України,\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною 2\~ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Як роз'яснено у п. 15\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя"\~при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що\~ст. 33 Конституції\~гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи, що судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами, що позивач є власником житлового будинку, відповідач, який не є близьким родичем власника, не проживає в будинку близько девяти років, тобто більше року, його реєстрація у будинку порушує права власника, то останнього слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 16 по вул. Кооперативна в с. Липовий Скиток Васильківського району Київської області. Судові витрати по справі позивач просила на відповідача не покладати.

Outcome: approved