Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

За заявою прокурор в інтересах заявника просить визнати спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] та складається з права на земельну частку (пай), що посвідчене сертифікатом № 0200286 від 10 листопада 1996 року, що посвідчував право на земельну частку (пай) у розмірі 5,71 умовних кадастрових гектари за результатами розпаювання земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "1 Травня", відумерлою та передати її територіальній громаді Семенівської міської ради Чернігівської області. В обґрунтування заявлених вимог у заяві зазначено про те, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що померлому [PERSON] за життя належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200286 від 10.11.1996 щодо права на земельну частку (пай), розміром 5,71 га, вартість якої на даний час складає 78916 гривень 32 копійки, яка розташована на території колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, за результатами розпаювання земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства "1 Травня". 23 грудня 2009 року [PERSON] помер в селі Архипівка Семенівського району Чернігівської області. Відповідно до листа в. о. старости Семенівської міської ради Семенівського району Чернігівської області № 11-10/09 від 25.01.2018 вбачається, що за життя [PERSON] заповітів не складав, спадкоємців на території села Архипівка не має, у спадковому майні має сертифікат на право на земельну частку (пай). На спадкове майно, яке залишилося після смерті останнього, ніхто не претендує. Спадщина залишається відкритою. Таким чином, після смерті [PERSON] його право на земельну частку (пай) щодо земельної ділянки площею 5,71 га, що знаходиться на території колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, вартістю 78916 гривень 32 копійки ніким не було успадковане. Відповідно до довідки Семенівської районної державної нотаріальної контори № 271/01-16 від 22.02.2018 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже спадкоємців, які могли б у майбутньому претендувати на його право на земельну частку (пай), немає. Представник заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, за довіреністю прокурор Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав повністю та просив її задовольнити, пояснивши, що на його переконання, вимоги заяви є обґрунтованими. Представник заявника, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова [PERSON], у судове засідання не прибув, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позов підтримав повністю. Представник заінтересованої особи, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи, Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, державний нотаріус [PERSON], у судове засідання також не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду із зазначенням даних, що після померлого 23 грудня 2009 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи окремого провадження, вважає за необхідне вирішити заяву за наступних установлених судом обставин. У справі судом зясовано, що [PERSON], який проживав у [INFO], помер 23 грудня 2009 року і на спадщину, що залишилася після смерті вказаної особи, у виді права на земельну частку (пай), котре посвідчене на цей час втраченим без можливості відновлення сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0200286 (площею 5,71 гектари, вартістю 78916 гривень 32 копійки), ніхто не претендує, з часу відкриття спадщини сплинуло більш ніж вісім років. Це підтверджується сукупністю відомостей копії актового запису про смерть (а.с. 13), а також копій довідок Семенівської міської ради Чернігівської області та Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області (а.с. 9-12, 14). Згідно приписів ч. ч. 1 - 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на обєкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобовязані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Отже, де-юре у справі нібито є певні правові підстави для визнання спадщини відумерлою, але таке твердження не може бути повністю довершеним, зважаючи на приведені нижче доводи. Зокрема, ухвалюючи це рішення, суд зауважує, що передача спірного права відповідній територіальній громаді за нормами відносно спадкування, про які йде мова у заяві прокурора, може й не мати свого повноцінного юридичного значення, зважаючи на таке. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надане розяснення, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Тим не менш, норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» також визначають, що поряд із сертифікатом про право на земельну частку (пай) таке право може бути посвідчене або свідоцтвом про право на спадщину або посвідченими у встановленому законом порядку договорами купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай) чи рішенням суду про визнання права на земельну частку (пай). За матеріалами цивільної справи присутність вказаних правопосвідчуючих документів не спостерігається, адже у справі є лише довідки довільної форми від органів місцевого самоврядування та Держгеокадастру про документування померлого вказаним сертифікатом, котрий, як зясовано судом, втрачено. Такі довідки самі по собі право померлого на земельну частку (пай) в силу приведених норм закону посвідчувати не можуть. Натомість диспозицією ч. 3 ст. 1277 Цивільного кодексу України законодавцем унормована тільки можливість переходу у власність територіальної громади спадщини, яка визнається судом відумерлою. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на це, є очевидним, що для переходу як спадщини у власність територіальної громади права на земельну частку (пай) потрібні належні документи, які свідчать що це право посвідчене визначеним законом чином і внаслідок цього воно відноситься до складу спадщини. За відсутності передбачених законом документів, які посвідчують право на земельну частку (пай), це право, напевно, потребує визнання у справі позовного провадження за судовим рішенням (п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України). Таким чином, ухвалення рішення судом в оцьому випадку тільки щодо визнання спадщини відумерлою в окремому провадженні (п. 8 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України) може й не потягнути за собою відповідних правових наслідків стосовно володіння, користування та розпорядження таким не посвідченим певними документами правом визначеною територіальною громадою. Втім, зважаючи на те, що у справі відсутні заперечення будь-кого з учасників справи щодо задоволення заяви прокурора, суд приходить до висновку, що заяву прокурора слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved