Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON]\~ звернувся до суду з вищезазначеним позовом і просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним його звільнення з посади охоронника 2-го класу ВП "Кременчуцький судноплавний шлюз" ДПВШ "Укрводшлях" та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 30000гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для його звільнення з посади охоронника стала заява про звільнення із займаної посади, яку він особисто написав під тиском працівників шлюзу 26 червня 2018 року, у вказаній заяві він просив надати йому відпустку, після чого звільнити із займаної посади. Перебуваючи у відпустці він передумав звільнятися та надав про це відповідну заяву керівництву від 01 серпня 2018 року, однак незважаючи на це його не допустили до виконання посадових обов'язків і 13 серпня 2018 року звільнили із займаної посади. Вказаним подіям передував тиск на нього з боку керівництва, через пропуск на охоронювану територію оперативного працівника спецслужб, який нібито здійснив мінування шлюзу. Однак дії [PERSON], щодо пропуску сторонніх осіб на територію шлюзу нічим не відрізнялися від дій, які проводили як він так і інші працівники стосовно пропуску осіб на охоронювану територію. Після виявлення умовного мінування з боку керівництва розпочався тиск, при цьому жодних службових розслідувань проведено не було. Внаслідок незаконних дій керівництва та відповідно незаконного звільнення [PERSON] було спричинено моральних страждань, які полягали у переживаннях щодо неможливості влаштуватися на роботу через поважний вік, розмір моральної шкоди оцінено у суму 30000 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позов [PERSON], пославшись на обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, вказали про незаконність та безпідставність звільнення [PERSON] із займаної посади, так як заява про відкликання заяви про звільнення залишилася без уваги з боку керівництва. Протягом тривалого часу [PERSON] працював на посаді охоронника, а потім безпідставно був звільнений із займаної посади, що призвело до моральних страждань. [PERSON] вказував, що на нього здійснювався як психологічний тиск так і було застосовано фізичну силу, а саме [PERSON] намагався викрутити йому руку перед написанням заяви про звільнення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову [PERSON],посилаючись на його безпідставність, свою позицію мотивував тим, що [PERSON] самостійно звернувся із заявою про надання йому відпустки із подальшим звільненням із займаної посади, через неможливість виконання посадових обов'язків за станом здоров'я. Вказану заяву [PERSON] 26 червня 2018 року написав власноручно в кабінеті начальника та в присутності працівників шлюзу, в подальшому він, перебуваючи у відпустці 01 серпня 2018 року надав заяву про відкликання своєї заяви про звільнення, однак не надав доказів належного стану здоров'я для підтвердження можливості виконувати обов'язки охоронника. Відповідно через відсутність медичних документів про стан здоров'я [PERSON], його заява була залишена поза увагою. Питання про відповідність [PERSON] займаній посаді постало після того як він пропустив на територію шлюзу невідомого чоловіка, що виявився оперативним працівником спецслужб, який здійснив фіктивне мінування стратегічного об'єкту. Після вказаних подій [PERSON] почав умовляти керівництво звільнити його без відповідних службових розслідувань, що і було зроблено. Чому тепер [PERSON] вказує про безпідставність його звільнення не зрозуміло, як і не зрозуміло в чому полягає моральна шкода, яку він оцінює у значну суму, адже ніхто його не змушував писати заяву на звільнення, це було його волевиявлення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вислухавши\~ пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані до суду докази, суд дійшов висновку про необхідність у частковому задоволенні позовних вимог виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~26 червня 2018 року [PERSON] звернувся до начальника ВПКСШ із заявою про надання йому відпустки за 2018 рік із послідуючим звільненням з підприємства за станом здоров'я(а.с.55). \~ \~ \~ \~02 липня 2018 року [PERSON] надано щорічну відпустку строком 24 календарні дні, починаючи з 11 липня 2018 року, що підтверджується відповідним наказом(а.с.56). \~ \~ \~ \~31 липня 2018 року [PERSON] звернувся до начальника ВПКСШ із заявою про відмову від 2 пункту заяви про звільнення, так як він бажає продовжити працювати, вказує, що заява про звільнення була написана під тиском(а.с.85). \~ \~ \~ \~13 серпня 2018 року [PERSON] було звільнено з посади охоронника за ст.38 КЗпП України, про що видано відповідний наказ начальником ВПКСШ(а.с.57). \~ \~ \~ \~Із трудової книжки [PERSON] вбачається, що 13 серпня 2018 року він був звільнений із посади охоронника 2-го класу за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України(а.с.10-11). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні в якості свідків були допитані працівники ВПКСШ [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що в їх присутності [PERSON] добровільно написав заяву про надання йому відпустки з послідуючим звільненням із займаної посади. Таке рішення [PERSON] було прийняте після обговорення наслідків пропуску сторонніх осіб на територію шлюзу. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] в його присутності ознайомився з наказом, при цьому він не вказував, що заяву написав під тиском, навпаки сам хотів звільнитися із займаної посади, щоб уникнути службового розслідування. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що спільно з [PERSON] працював у одній зміні протягом тривалого часу і жодних нарікань на його роботу не було, встановленого порядку пропуску осіб на територію шлюзу [PERSON] не порушував. Після закінчення відпустки [PERSON] продовжив приходити на роботу, однак до роботи допущений не був за вказівкою начальника. \~ \~ \~ \~В якості свідка була допитана [PERSON], що є дружиною [PERSON], яка повідомила, що її чоловік спочатку написав заяву на звільнення, а потім передумав і написав заяву про відкликання, не зважаючи на це його було безпідставно звільнено, з цього приводу він переживав, що його обвинувачували у недобросовісному відношенні до службових обов'язків. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що в період відпуски [PERSON] проходив лікування в неврологічному відділенні Світловодської ЦРЛ, так як пояснив позивач, у нього стався повторний інсульт, що підтверджується випискою із медичної карти та листами Світловодської ЦРЛ(а.с.13-18) \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.38 КЗпП України, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні з достовірністю встановлено факт подання [PERSON] заяви про надання відпустки з подальшим звільненням із займаної посади від 26 червня 2018 року, на підставі якої його було звільнено із займаної посади. Крім того, до прийняття рішення про звільнення [PERSON] із займаної посади з 13 серпня 2018 року, ним було 31 липня 2018 року подано заяву про відкликання своєї заяви про звільнення, яка залишилися без жодного реагування з боку керівництва шлюзу. \~ \~ \~ \~До показів свідка [PERSON] суд ставиться критично, так як цей свідок перебуває у родинних відносинах із позивачем і є заінтересованим у результатах розгляду справи. \~ \~ \~ \~Залишення без будь-якої уваги, з боку керівництва шлюзу, заяви [PERSON] від 31 липня 2018 року призвело до порушення вимог трудового законодавства, внаслідок чого [PERSON] було безпідставно звільнено із займаної посади, а тому його слід поновити на займаній посаді із виплатою середньомісячної заробітної плати у відповідності до ст.235 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Не знайшли підтвердження в ході з'ясування обставин справи твердження позивача про спричинення йому моральних страждань, так як в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] самостійно та добровільно звернувся до начальника шлюзу із заявою про надання йому відпустки із подальшим звільненням. Крім того, скориставшись своїм правом, визначеним у ст.38 КЗпП України, [PERSON] повідомив керівництво шлюзу про бажання залишитись на займаній посаді. Жодних доказів на підтвердження психологічного чи морального тиску на нього при зверненні із вказаними вище заявами [PERSON] до суду надано не було. Не наведено жодних доказів і про моральні страждання [PERSON] в період відпустки та після звільнення з посади. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на вищевикладене суд не знаходить правових підстав для задоволення позову [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди. Крім того в зв'язку із задоволенням вимоги позивача про поновлення на роботі йому має бути виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Питання\~ про судові витрати суд вирішує згідно правил ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved