Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначається, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було видано Наказ від 07.08.2017 року №212 - ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державним інспектором було проведено перевірку земельних ділянок за кадастровими номерами: 1222655100:02:001:0327 та 1222655100:02:001:0328. У результаті перевірки було встановлено, що земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером 1222655100:02:001:0327 площею 40,0 га та земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером 1222655100:02:001:0328 площею 45,0 га передана в оренду [PERSON] для сінокосіння та випасання худоби відповідно до Договорів оренди землі. За результатами обстеження вищезазначених земельних ділянок встановлено, що вони використовуються [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, інспектором було встановлено, що земельні ділянки за кадастровим номером 1222655100:02:001:0327 площею 40,0 га та за кадастровим номером 1222655100:02:001:0328 площею 45,0 га використовуються відповідачем не за цільовим призначенням. В результаті чого державним інспектором було складено Акт обстеження земельної ділянки № 212 - ДК/92/АО/10/01/-17 від 06.09.2017, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки 3212-ДК/248/АП/09/01-17 від 06.09.2017, винесено припис №212 - ДК/0111Пр/03/01/-17 від 06.09.2017 та проведено розрахунок розміру шкоди, що складає 40967,18 гривень. Крім того, відносно відповідача, внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, було складено протокол про адміністративне правопорушення №212-ДК/0102П/07/01/-17 від 06.09.2017 року та Постану про накладення адміністративного стягнення №212-ДК/0092По/08/01/-17 від 14.09.2017. Адміністративне правопорушення [PERSON] визнав, 18.09.2017 року адміністративний штраф сплатив. Оскільки факт використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є доведеним, враховуючи факт відсутності добровільного відшкодування шкоди, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вимушено застосовувати заходи щодо примусового стягнення завданої шкоди з винної особи. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] шкоду, заподіяну в наслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням у розмірі 40967,18 гривень, на користь Межівського Управління Казначейства у Межівському районі 24062200, банк Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37909010, номер рахунку UA608999980000031416611004162; та судові витрати. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10.00 годину 29 січня 2020 року. 28 січня 2020 року до канцелярії суду надійшла заява відповідача [PERSON] про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку з порушенням позивачем норм процесуального права, а саме недотримання вимог ст. 175 ЦПК України. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з порушенням позивачем норм процесуального права, а саме недотримання вимог ст. 175 ЦПК України та надано йому строк для усунення недоліків п`ять днів. 11 лютого 2020 року на виконання ухвали суду від 29 січня 2020 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява та в результаті чого ухвалою Межівського районного суду від 12 лютого 2020 року розгляд справи було продовжено та призначено судове засідання на 11 березня 2020 року на 13.00 годину. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Рябенка В.В. про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, було відмовлено. Судові розгляди справи відкладалися на 29 січня 2020 року, 11 березня 2020 року, 31 березня 2020 року, 04 травня 2020 року, 13 травня 2020 року, 25 травня 2020 року, 10 червня 2020 року, 25 червня 2020 року, 13 липня 2020 року. У судовому засіданні представник позивача, Михайлов В.О. , надав пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача, адвокат Рябенко В.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні уточненої позовної заяви. Суд, вислухав представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Згідно ч.1 ст. 15-2 Земельного кодексу України та п. а, ч.1 ст.6 Закону України ««Про державний контроль за використанням та охороною земель», до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Постаною КМУ від 22.07.2016 року №482 « Про внесення змін до деяких постанов КМУ», яка набрала чинності 05.08.2016 року, внесено зміни до Положення про Держгеокадастр, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 року №15, і визначено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізовує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Таким чином, органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке діє на підставі Положення, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016 року, оскільки останнє є структурним підрозділом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності (Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру), який забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Так, згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 07.08.2017 року №212 - ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» державним інспектором було проведено перевірку земельних ділянок за кадастровими номерами: 1222655100:02:001:0327 та 1222655100:02:001:0328. У результаті перевірки було встановлено, що земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером 1222655100:02:001:0327 площею 40,0 га та земельна ділянка державної форми власності за кадастровим номером 1222655100:02:001:0328 площею 45,0 га передана в оренду [PERSON] для сінокосіння та випасання худоби відповідно до Договорів оренди землі від 01 квітня 2016 року. Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки № 212 - ДК/92/АО/10/01/-17 від 06.09.2017, Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки 3212-ДК/248/АП/09/01-17 від 06.09.2017 року, вбачається, що земельні ділянки за кадастровим номером 1222655100:02:001:0327 площею 40,0 га та за кадастровим номером 1222655100:02:001:0328 площею 45,0 га використовуються відповідачем не за цільовим призначенням, а для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відносно відповідача, внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, було винесено припис №212 - ДК/0111Пр/03/01/-17 від 06.09.2017 та складено протокол про адміністративне правопорушення №212-ДК/0102П/07/01/-17 від 06.09.2017 року та Постану про накладення адміністративного стягнення №212-ДК/0092По/08/01/-17 від 14.09.2017. Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення [PERSON] визнав, та адміністративний штраф сплатив, що підтверджується копією дубліката квитанції №0.0.851623068.1 від 18.09.2017 року. Порушені права власників земельної ділянки підлягають відновленню шляхом відшкодування заподіяних збитків. Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок. Підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, є Акт обстеження земельної ділянки № 212 - ДК/92/АО/10/01/-17 від 06.09.2017, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки 3212-ДК/248/АП/09/01-17 від 06.09.2017 року, припис №212 - ДК/0111Пр/03/01/-17 від 06.09.2017, протокол про адміністративне правопорушення №212-ДК/0102П/07/01/-17 від 06.09.2017 року, постанова про накладення адміністративного стягнення №212-ДК/0092По/08/01/-17 від 14.09.2017, які не оскаржені у визначеному законом порядку та штраф в розмірі 170.00 грн. відповідачем сплачений. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963 нарахована сума шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки і незаперечена належним чином відповідачем, шкода завдана державі становить 40967,18 гривень, яка на сьогодні не відшкодована. Відповідно до п. 1 "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" затвердженої ПКМУ № 963 від 25.07.2007 року, ця методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу. Згідно із п.7 Методики, підставою розрахунку шкоди, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, проводиться Держгеокадастром та його територіальними органами, на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок. Відповідно до п.5 Методики, розмір шкоди, заподіяної внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, визначається за такою формулою: Шц = Пн ? 0, 33 ? (Нп+Нф?Кр) ?Ко?Кі(3), де Шц - розмір шкоди, заподіяної внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, гривень; Пн - площа земельної ділянки, яка використовується не за цільовим призначенням, гектарів; 0,33 - коефіцієнт для врахування частки середньорічного доходу, що перерозподіляється через державний та місцевий бюджети; Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатку 2 і 3; Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 року №783; Нф - середньорічний додатковий дохід, отриманий внаслідок фактичного використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначений у додатку 8; Кр - коефіцієнт, що застосовується для врахування регіональної відмінності формування середньорічного доходу, отриманого від фактичного використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначений у додатку 9; Ко - коефіцієнт, що застосовується для врахування природоохоронної цінності, наявності обмежень (обтяжень), які зумовлюють особливий режим використання земельної ділянки, визначений у додатку 10. Таким чином, розрахунок шкоди спричиненої внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 40967,18 грн виконано у відповідності до вимог чинного законодавства та отримано відповідачем. Поданими позивачем доказами, доведено обґрунтованість заявлених вимог. Так, земельні правовідносини, зокрема пов`язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі. Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. В силу приписів статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. ст. 152, 158 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків. Земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, вирішуються виключно судом. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зі змісту ст. 122 Земельного кодексу України вбачається, що право розпоряджатися землями, які знаходяться за межами населеного пункту для сільськогосподарського використання належить центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам, тобто в даному випадку - Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке маєх право вимагати відшкодування збитків, завданих самовільним використанням землі. Згідно з ч.4 ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються зокрема шляхом проведення перевірок. Положеннями ст. 10 вищезазначеного закону визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема прямо передбачені права стосовно обстеження земельних ділянок, складання матеріалів перевірки (приписи, акти тощо) та передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення. Реалізація вищевикладених прав та обов`язків законодавчо закріплена за Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, що підтверджується Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», зокрема, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) зокрема за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності. Вищезазначене свідчить, що забезпечення та реалізація державного контролю, зокрема шляхом проведення перевірок, є прямим обов`язком Держгеокадастру, визначений законодавством. Згідно з пунктом г статті 211 Земельного кодексу України за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням громадяни та юридичні особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. За змістом ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку. З огляду на усе викладене, враховуючи положення перелічених норм, вимоги позивача про стягнення 40967,18 грн. заподіяної шкоди є обґрунтованими і належним чином не спростованими відповідачем, а тому підлягають до задоволення. Таким чином, розмір шкоди, який є предметом даного позову є доведений відповідним розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. слід покласти на відповідача так як позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетрровській області задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved