Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 22.06.2008 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають дитину: син [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що між нею та відповідачем виникають непорозуміння та конфлікти, подружні відносини та ведення спільного господарства припинено. Вказує на неможливість збереження шлюбу та примирення між ними. Просила розірвати шлюб. Також вказує, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На даний час вона не має можливості утримувати дитину самостійно. Просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, пред'явлені вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В частині розірвання шлюбу позов визнав, вказуючи на неможливість збереження шлюбу та примирення. В частині вимог про стягнення аліментів позов визнав. Згідно ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.06.2008 р. у Бронниківській сільській раді Рівненського району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу мають дитину: син [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва про народження (а.с.5) [PERSON] є батьком зазначеної дитини. Із письмових заяв, як позивача, так і відповідача, вбачається, що вони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу та стягнення аліментів. Відповідач також вказав на неможливість збереження шлюбу та згідний сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості примирення та збереження шлюбу, її наполягання щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що її (позивача) перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р. (принцип 6) проголошено, що дитина, коли це можливо, має рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 травня 2016 року встановлений в розмірі 1228 грн. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на дитину але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 11.05.2016 року залишено без розгляду в частину вимог щодо визначення способів участі батька [PERSON]П у вихованні сина [PERSON], згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України

Outcome: approved