Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Заступник прокурора Волинської області в інтересах держави звернувся в суд із позовом до Заборольської сільської ради, [PERSON] про скасування рішення та повернення земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим, що прокуратурою Волинської області в ході вивчення наявності підстав застосування представницьких повноважень встановлено порушення законодавства у сфері регулювання земельних відносин при передачі земельної ділянки у власність [PERSON] в межах с. Забороль Луцького району Вказує, що рішенням Заборольської сільської ради від 25.03.2011р. № 5/61 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину [PERSON] загальною площею 0,85 га (0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства), які знаходяться в с. Забороль Заборольської сільської ради та передано їх у власність останнього. Право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за кадастровим номером 0722881800:01:001:5361, зареєстроване 19.09.2011р., що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 07.09.2018р. Крім цього, рішенням Заборольської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 затверджено проект землеустрою та вдруге безоплатно передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 0722881800:01:001:5383, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №13389865 від 17.02.2016 р. Зазначає, що рішенням Заборольської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70, на підставі якого [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства в с. Забороль Луцького району за кадастровим номером 0722881800:01:001:5383 прийнято з порушеннями вимог земельного законодавства, у зв`язку із чим вважає, що воно підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а надана земельна ділянка поверненню, оскільки в порушення вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України [PERSON] двічі скористався правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки і, як наслідок, незаконно одержав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0722881800:01:001:5383, площею 0,5602 га, яка підлягає поверненню. При цьому, [PERSON] не повідомив Заборольську сільську раду про те, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, [PERSON] визначив пріоритетність свого приватного інтересу над суспільним, зловживаючи своїм правом, порушив встановлену законом процедуру безоплатної приватизації землі. Посилаючись на вищенаведене, просить визнати незаконним та скасувати рішення Заборольської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність»; зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку за кадастровим номером 0722881800:01:001:5383, площею 0,5602 га у власність територіальної громади Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області та стягнути судові витрати у справі. В ході розгляду справи прокурор змінив позовні вимоги та просив: - визнати незаконним та скасувати рішення Заборольської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність»; - скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області Лотоцької О.Р. про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №857086807228, яким проведену державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності на земельну ділянку площею 0,5602 га, кадастровий номер 0722881800:01:001:5383 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області з одночасним припиненням речових прав [PERSON] на вказану земельну ділянку; - скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5602 га, кадастровий номер 0722881800:01:001:5383 в Державному земельному кадастрі; - судовий збір стягнути з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури у розмірі 6904 грн. судових витрат. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.07.2021 року допущено процесуальне правонаступництво відповідача Заборольської сільської ради та до участі в справі залучено Луцьку міську раду. 28.09.2021 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено державного реєстратора реєстраційної служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області Лотоцьку О.Р. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача Луцької міської ради та третя особа в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Ст. 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами, сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Як передбачено ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", одним із принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» землі комунальної власності є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування. Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як випливає із змісту позовних вимог, спір зачіпає інтереси держави, яка згідно п. 3 ч. І ст. 131-1 Конституції України покладає на прокуратуру повноваження з представництва її інтересів в суді, з метою представництва інтересів громадянина, або держави в суді, згідно з ч.4 ст. 56 ЦПК України, прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. У ч. 5 ст. 16 цього Закону зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Заборольська сільська рада являлась органом місцевого самоврядування, що здійснював відповідно до закону, від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, землями в межах села. Рішенням Луцької міської ради від 17.12.2020 року №1/20, Заборольську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Луцької міської ради (а.с. ). Як слідує із змісту ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють орган державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як випливає з положень статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок врегульовано нормами статей 116,118,121 Земельного кодексу України . Разом з тим, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме: згідно з ч. 4ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Визначений статтею 118 Земельного кодексу України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст.116,121 Земельного кодексу України . Судом з`ясовано, що рішенням Заборольської сільської ради від 25.03.2011р. № 5/61 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину [PERSON] загальною площею 0,85 га (0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства), які знаходяться в с. Забороль Заборольської сільської ради та передано їх у власність останнього (а.с. 17). Крім цього, рішенням Заборольської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 затверджено проект землеустрою та вдруге безоплатно передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,5602 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 0722881800:01:001:5383, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №130387279 від 10.07.2018 р. (а.с. 18-19). Таким чином, [PERSON] безоплатно отримав дві земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Як встановлено в судовому засіданні, рішення Заборольської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», на підставі якого [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 0,5602 га для ведення селянського господарства в с. Забороль Луцького району Волинської області з кадастровим номером 0722881800:01:001:5383, прийнято з порушеннями вимог земельного законодавства, у зв`язку із чим, це рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а надана земельна ділянка поверненню з наступних підстав. Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з п. «б» ч. 1ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га. Ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства. Як слідує зі змісту ст. ст.116, 121 Земельного кодексу України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку, меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не повідомив Заборольську сільську раду про те, що раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, чим порушив встановлений законом порядок безоплатної приватизації землі, а тому рішення Заборольської сільської ради від 09.10.2015 №49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», особи, яка таке право вже використала слід визнати незаконним, та повернути земельну ділянку за кадастровим номером 0722881800:01:001:5383, площею 0,5602 га у власність територіальної громади Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Таким чином, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. А тому, з відповідача [PERSON] на користь прокуратури Волинської області слід стягнути судові витрати в сумі 6904,00 грн.

Outcome: approved