Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 жовтня 2003 року позивач розірвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають старшу доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 22.10.2008 року. Діти проживають з матірю та повністю перебувають на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 01.12.2004 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. [PERSON] зазначає, що [PERSON] ухиляється від добровільного виконання обовязку щодо утримання свого сина, витрачає кошти на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться. Хоча, відповідач займається підприємницькою діяльністю, та має змогу сплачувати аліменти. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та стягувати їх, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 097599, судом встановлено, що шлюб між сторонами був розірваний 10 жовтня 2003 року (а.с. 4). Також судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 161874, виданого повторно 23.03.2010 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с. 5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 124237, виданого 18.11.2008 року Відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с. 6). Слід зазначити, що на підставі виконавчого листа № 2-8397/2004 року, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 10.01.2005 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн., щомісячно, починаючи з 09.11.2004 до 21.10.2006 року та на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн.щомісяця, починаючи з 9.11.2004 до повноліття (а.с. 7). Встановлено судом і те, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-8397/2004, виданим 10.01.2005 року Ленінським районним судом м. Вінниці, відкрито державним виконавцем ВДВС Вінницького міського управління юстиції 21.01.2005 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 8).ї Таким чином, суд приходить до висновку, що аліменти стягуються лише на доньку сторін, а відносно сина ні. Матеріалами справи встановлено, що син [PERSON], 22.10.2008 року зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті, утримання дитини є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. Так, судом враховується, що син сторін проживає разом із позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] є працездатною особою, має інших утриманців, офіційно не працює. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів неповнолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 22.05.2017 року. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640,00 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved