Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 21.06.2014 року, дітей від подружнього життя у них немає. Повідомила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, чоловік покинув її та не проживає з нею з липня 2015 року. Просить шлюб розірвати, та залишити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище "[PERSON]". Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в сумі 420,00 грн.. В судове засідання позивач не з'явилася, однак про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заперечення на позов не подав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (шляхом виклику в суд через оголошення у пресі згідно ч.9 ст. 74 ЦПК України). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 21.06.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у місті Донецьку (актовий запис № 281), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до ст. 3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, відсутність спільного господарства та фактичних шлюбних відносин, роздільне проживання з липня 2015 року. Судом сторонам не надавався строк на примирення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи що позивач заявила вимогу про залишення дошлюбного прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити дошлюбне прізвище "[PERSON]". Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved