Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходів, починаючи з 17 квітня 2014 року і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO]. Отже, з [INFO] аліменти на її утримання не стягуються. Тобто, змінилося її матеріальне становище. При збільшенні розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], загальний розмір аліментів, які будуть утримуватися з доходу відповідача, не перевищить 50%, тому його права не порушуються. У зв'язку з чим, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття; відкликати з відділу ДВС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області виконавчий лист № 2-315 від 16 лютого 2010 року, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту прав та інтересів фізичних осіб. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ст.180 СК України також передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності зі ст.182 СК України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати сімдесяти відсотків. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.8-9). Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28 травня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11). Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його доходів, починаючи з 17 квітня 2014 року і до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с.12). На даний час, тобто після досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, а саме після [INFO], у позивача змінився матеріальний стан. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 50 % заробітної плати (1/4 + 1/4), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду.

Outcome: partial