Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Орган опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та передати його органу опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області для подальшого влаштування, а також стягнути з відповідача аліменти на його утримання з часу звернення до суду в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони по відношенню до дитини, зловживає спиртними напоями, не працює, не приділяє уваги вихованню сина. Часто хлопчик цілими днями блукав вулицями міста, був брудним та голодним. Відповідача тричі притягували до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП України, за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] . Дана сім`я з травня 2018 року перебуває на обліку служби у справах дітей Бобринецької міської ради як така, де дитина опинилася у складних життєвих обставинах. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що вказані обставини є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітнього сина. \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, вказала, що зможе належно забезпечити виховання свого сина, має належні умови для проживання разом з сином та стала на шлях виправлення, дуже любить дитину та в подальшому забезпечить належне його виховання. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Бойко Я.Р. в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні. \~\~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 04.10.2012 року, актовий запис №109 (а.с.10). \~ \~ \~ \~Відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України №00020988011 від 14.09.2018 року батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно інформації Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській обрості № 4858/122-18 від 12.09.2018 року [PERSON] , тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП України у 2018 році (неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ) (а.с.11). \~ \~ \~ \~Відповідно актів обстеження умов проживання від 15.05.2018 року, 23.08.2018 року, 05.09.2018 року та 06.12.2019 року, умови для проживання не створенні, в приміщенні брудно, продуктами харчування не забезпечено, відповідачка має шкідливі звички та зловживає спиртними напоями (а.с.12-15) але відповідно останнього акту обстеження умов проживання від 19.11.2020 року умови проживання відповідача [PERSON] змінилися та стали задовільними. В будинку чисто, опалення газове та пічне, дровами, продуктами харчування та миючими засобами сім`я повністю забезпечена (а.с.102). \~ \~ \~ \~23.08.2018 року за №10-08/149/1 Службою у справах дітей Бобринецької міської ради Кіровоградської області офіційно попереджено щодо відповідальності по дотриманню прав дитини згідно із законодавством України відповідача [PERSON] , від підпису якого вона відмовилася (а.с.16). \~ \~ \~ \~Направленням від 24.12.2019 року №10-08/235 та від 28.09.2020 року за №10-08/192 служби у справах дітей Бобринецької міської ради малолітнього [PERSON] направлено до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради для дітей на тимчасове влаштування, з причин невиконання батьками обов`язків по вихованню дитини (а.с.18,69). \~ \~ \~ \~Висновком органу опіки та піклування Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 24.06.2020 року №03-42/2013/1 вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.19-21). \~ \~ \~ \~Відповідно психолого-педагогічної характеристики комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради від 22.01.2020 року щодо [PERSON] на момент прибуття до Центу емоційний стан дитини характеризується лабільністю з ознаками тривожності (а.с.44). Згідно довідки характеристики Бобринецької міської ради від 07.09.2020 року №159 відносно [PERSON] - скарг, зауважень щодо неправомірної поведінки не надходило (а.с.53). Відповідно інформації комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради від 17.12.2020 року за №0113/162/1, малолітній [PERSON] перебуває в закладі з 28.09.2020 року, мати [PERSON] відвідувала малолітнього сина 05.12.2012 року та 09.12.2020 року (а.с.103). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , показала, що працює вчителем КЗ «Бобринецького навчальновиховного об`єднання НВК «Гімназія загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1», відповідача [PERSON] знає, як маму учня третього класу [PERSON] .. Їй як голові профспілки відомо, що адміністрація школи зверталася до матері щодо невідвідування дитиною школи та повідомляє, що дані події відбувалися позаминулого року, яка ситуація на даний час у сім`ї відповідачки їй не відомо. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , показала, що працює вчителем НВК «Гімназія загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1», та є класним керівником [PERSON] . Вказує, що протягом першого та другого класу уроки учнем виконувалися частково, мати допомагала у виконанні домашнього завдання, цікавилася життям дитини та відвідувала школу, а в третьому класі дитина до школи не ходила. [PERSON] дуже прив`язаний до мами, яка його любить, тому вважає, що відповідачка може виправитися та належно виховувати свого сина. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , показала, що знає відповідачку та її сина з дитинства, так як проживає неподалік та була близькою подругою покійної матері відповідачки. Вказує, що остання дуже любить свою дитину, також їй відомо, що вона відвідувала сина в комунальному закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, та створила гарні умови проживання, в кімнатах чисто, маються продукти харчування, спиртні напої остання вже не вживає та виправилася на краще. \~ \~ \~ \~ Статтями\~12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України\~сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті\~8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті\~7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті\~155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті\~164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав\~лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття\~166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої\~статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді цієї категорії справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Разом з тим, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2020 року у справі №753/9433/17. Враховуючи вище встановлені обставини в діях відповідачки суд не вбачає ухилення її від виконання батьківських обов`язків, вона покращила свою поведінку в соціумі, створила належні житлово-побутові умови для проживання дитини, спілкується з сином, та проявляє турботу про нього. З пояснень та поведінки відповідача під час судових засідань суд вбачає, що вона прагне брати участь у вихованні дитини, бути ближчою до сина, піклуватися про нього і виховувати його, остання виправила свою поведінку на краще, створила сприятливі умови для виховання сина та припинила взагалі вживати алкогольні напої, що підтвердили в судовому засіданні також свідки [PERSON] та [PERSON] , тому суд, враховуючи якнайкращі інтереси дитини та з метою збереження її зв`язків з матір`ю, приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є необґрунтованими та у їх задоволенні належить відмовити повністю.

Outcome: dismissed