Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

До Попаснянського районного суду Луганської області звернувся позивач про стягнення боргу за дговором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 30 травня 2017 року відповідачі позичили у позивача гроші у сумі 27000 грн. У зв'язку з цим між сторонами було укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу. Згідно п.2 договору, відповідачі зобов'язалися повернути позичені кошти готітвкою в строк до 13 червня 2017 року за місцем проживання позивача. Після закінчення строку, який передбачено п.2 Договору, позивач звернувся до відповідачіву з вимогою погвернути належні грошові кошти, однак відповідачі попросили про відстрочення повернення боргу. 01.02.2018 року в порядку досудового врегулування спору позивачем були вручені відповідачам грошові вимоги зі строком виконання 7 днів з моменту отримання. Однак, станом на час звернення до суду вимоги про повернення боргу відповідачами в добровільному порядку не виконані. На підставі викладеного просив стягнути з відповідачів солідарно борг у сумі 29776,28 грн., та витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 704, 80 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялися через оголошення на офіційному сайті "Судова влада України", та рекомендованим повідомленням про вручення погштового відправлення, що підтверджується матеріалами справи (а.с.29,30-31). Причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзив на позов не надсилався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засіданні; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причини; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У даній справі представник позивача не заперечують проти винесення заочного рішення суду. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд зазначає наступне . Предметом даного позову є вирішення питання про виконання зобов"язань, що регулюється положеннями Цивільного Кодексу України. Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії договору позики від 13 травня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] позичили у [PERSON] 27000,00 грн. до 13 червня 2017 року з урахуванням інфляції, та зобов'язалися повернути борг до закінчення вказаного у договорі строку за місцем проживання [PERSON] ( а.с.5). 01 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до [PERSON] та [PERSON] з грошовою вимогою, в якій просив повернути йому в добровільному порядку суму боргу в розмірі 29776,28 грн. готівкою за місцем його проживання в строк 7 днів з моменту отримання данної грошової вимоги, яку відповідачі отримали особисто під підпис, але вимоги щодо повернення боргу відповідачами не виконані (а.с.7,8). Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за договором позики у розмірі 29776,28 грн. є законними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом повністю. Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики від 13.05.2017 року (а.с.6) розмір основного боргу становить - 27000,00 грн. інфляційне збільшення боргу становить - 2261,28 грн., 3% річних від простроченої суми становить 515,00 грн. Таким чином сума боргу відповідача на час подачі позовної заяви до суду обгрунтована та складає 29776,28 грн. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні\~знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, разом з тим, відповідачами не надано доказів які спростовують вимоги позивача. Враховуючи викладене, суд\~вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви, в зв"язку із задоволенням позову на користь позивача.

Outcome: approved