Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого поряд з іншим майном входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , який чоловік побудував в 1973 році на виділеній для цих цілей земельній ділянці. Інші господарські гуди та будівлі були ним збудовані в період з 1968 до 1985 включно. Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла в установленому законом порядку. Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями позивач не може по тій причині, що відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від її представника - адвоката Фая В.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, де позовні вимоги підтримав повністю та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача - Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області в підготовче судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Драбівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 81. Згідно даних свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 12.11.1968р. Драбівським райбюро ЗАГС Черкаської області, вбачається, що [PERSON] 12.11.1968 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , про в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 36, та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». З даних державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №934106 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд площею 0,1500 га, яка розташована [ADDRESS] . Відповідно копії спадкової справи № 9/2020, заведеної 15.01.2020р. вбачається, що вона заведена на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] . З даних свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03.06.2020р. приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюком О.В. вбачається, що [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,15 га (в т.ч. малоповерхова забудова 0,0079 га, малоповерхова забудова 0,1421 га), призначену для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала померлому [PERSON] та розташована в [ADDRESS] . Згідно даних будинкової книги для прописки громадян, вбачається, що вона видана щодо будинку [ADDRESS] , особою, відповідальною за ведення книги та прописку по будинку був [PERSON] - голова двору. Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР вбачається, що забудова ділянки за адресою [ADDRESS] дозволена рішенням виконкому Драбівської районної ради депутатів трудящих, забудовник - [PERSON] . Початок будівництва 1967р. З даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] вбачається, що він виготовлений станом на 03.07.2020р. за замовленням [PERSON] . Рік побудови будинку - 1973. Рік побудови господарських будівель та споруд - 1968-1985р.р. Даних про самочинне будівництво не виявлено. Перелік будівель складається з: житлового будинку (А1), погреба з шийкою (Е), прибудови (а), літньої кухні-сараю (Б), прибудови (Д), гаража (Ж), літньої кухні (3), вбиральні (И), сараю (К), сараю (Л), ганку, колодязя питного (І), огорожі (№1), воріт з хвірткою (№2), огорожі (№3), воріт з хвірткою (№4). Відповідно довідки Драбівського виробничого відділку КП «ЧООБТІ» від 20 травня 2020 року № 243, станом на 01.01.2013р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2020 року приватного нотаріуса Драбівського районного нотаріального округу Бірюка О.В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності [PERSON] . Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності являється смерть власника. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично був власником побудованого у 1973р. житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] .

Outcome: approved