Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивача [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, а саме, на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Незалежності, 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 26.11.1993 року померла її баба [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за вищевказаною адресою. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Житловий будинок № 173 по вул. Незалежності (Леніна) в смт. Шацьк [PERSON] успадкувала від своїх батьків [PERSON], яка померла 18.06.1986 року та [PERSON], який помер 25.01.1984 року. Вказаний будинок належав їм на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку від 01.04.1952 року. З будинкової книги вбачається, що [PERSON] постійно з 1957 року по 26.11.1993 року проживала в житловому будинку, який є предметом спору, тобто фактично прийняла спадщину після смерті своїх батьків. Разом з [PERSON] в будинку були зареєстровані та проживали дочка [PERSON] та онука [PERSON]. Дочка [PERSON], як спадкаємець першої черги за законом фактично прийняла спадщину шляхом фактичного втупу в неї. В березні 1997 року вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Ніяких дій щоб оформити спадщини спадкоємниця більше не вчиняла. В 1997 році [PERSON] змінила місце проживання і 12.02.1997 року була знята з реєстрації за даною адресою. В даному будинку залишилась проживати [PERSON], яка проживає там і на даний час, користується будинком і він є її постійним місцем проживання. Оскільки позивач добросовісно та відкрито володіє даним житловим будинком безперервно понад десять років, тому просить суд ухвалити рішення про визнання її власником житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Незалежності, 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, проте подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, проте подала заяву в якій зазначає, що позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в судове засідання не направив, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання позову відповідачами не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Стаття 41 Конституції України визначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. З позовної заяви заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає в житловому будинку, що розташований по вул. Незалежності (Леніна), 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області, та який належав її бабусі [PERSON] з 1991 року по даний час, та безперервно, відкрито та добросовісно володіє вказаним нерухомим майном. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.1952 року, власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою вул. Незалежності (Леніна), 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області була [PERSON], яка перебувала у шлюбі з [PERSON]. (а.с. 10-12). [PERSON] помер 25.01.1984 року, а [PERSON] померла 18.06.1986 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії 1-ЕГ№370548 та серії 1-ЕГ №397270, видані [PERSON] селищною радою Любомльського району Волинської області. (а.с.8). Після їх смерті спадщину прийняла їх донька [PERSON], баба позивача. Проте 26.11.1993 року [PERSON] так і не оформивши свої спадкових справ померла (а.с. 5). [PERSON] заповіт не склала. В даному будинку на момент смерті [PERSON] проживали її донька, [PERSON] та онука [PERSON] Родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження серії ІІІ-ЯР№530854 та серії ІІ-ЕГ№313152 (а.с. 7), а також свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ №051126 (а.с.6). Єдиним спадкоємцем першої черги за правом спадкування за законом є [PERSON], мати позивача. З спадкової справи після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] зверталась до нотаріуса про прийняття спадщини в березні 1997 року, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, зокрема видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, що є предметом спору у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с. 58-64). В заяві поданій до суду [PERSON] зазначила, що позов визнає повністю, претензій проти того, щоб за її донькою [PERSON] було визнано право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться по вул. Незалежності, 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області немає. З будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрована у даному будинку з 31.01.2001 року (а.с. 18). За статтею 3 ЦК України діє презумпція добросовісності. Встановлені судом обставини, у зв'язку з якими у [PERSON] виникло право володіння чужим майном, не свідчать про набуття нею спірного майна злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі; сумніву про правомірність набуття позивачем майна немає, тому суд вважає, що [PERSON] добросовісно заволоділа житловим будинком із господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Незалежності, 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] понад 15 років відкрито, безперешкодно та безперервно володіє житловим будинком із господарськими спорудами і будівлями, як своїм. Частиною 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України передбачено, що правила ст. 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 року, тому норма ст. 344 цього кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли з 01.01.2001 року, коли [PERSON] фактично володіла зазначеним нерухомим майном. Право власності на житловий будинок із господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Незалежності, 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області, на даний час ні за ким не зареєстровано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с 28). Відповідач [PERSON] в письмовій заяві зазначила, що позов визнає. Цей факт свідчить про те, що ніхто, окрім позивача, не претендує на спірне нерухоме майно, і [PERSON] отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що [PERSON] добросовісно заволоділа житловим будинком із господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Незалежності, 173, в смт. Шацьк, Шацького району Волинської області; фактично на час розгляду справи судом цей об'єкт нерухомого майна нікому не належить, тобто є безхазяйним майном; позивач відкрито та безперервно володіє спірним житловим будинком із господарськими спорудами і будівлями протягом понад пятнадцять років, тому вимоги про визнання права власності позивача на вказаний житловий будинок із господарськими спорудами і будівлями за набувальною давністю слід задовольнити. На підставі статті 41 Конституції України, статей 325, 328, 344 ЦК України, ч. 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України,

Outcome: approved