Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що з відповідачем [PERSON] знаходився у фактичних шлюбних відносинах від яких у них [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] . Оскільки шлюб між ним та відповідачем не був зареєстрований офіційно, то в свідоцтві про народження дитини відомості про батька були записані зі слів відповідачки, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Зазначає, що після народження сина, під час перебування відповідача у декретній відпустці вони проживали в селі у батьків відповідачки як одна сім`я, спільно утримували і виховували сина, разом з батьками відповідача вели господарство. З 2017 року сімейне життя через негативну поведінку відповідачки не склалось, сторони почали проживати окремо, син проживає з відповідачкою в с.Ясенівка, Рожищенського району. На даний час відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні та зустрічами з дитиною, забороняє надавати матеріальну допомогу, при цьому зазначаючи, що позивач не є батьком дитини. У зв`язку з цим позивачем було проведено лабораторний аналіз на батьківство з якого встановлено, що ймовірність батьківства становить - 99,9999%. Оскільки позивач вважає себе батьком дитини, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Рожищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області внести зміни до актового запису про народження дитини вказавши батьком [PERSON] , судові витрати залишити за ним. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, а також змінити прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. В підготовче засідання представник третьої особи Рожищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області не з`явився, суду надійшло клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити у відсутності представника та не заперечує щодо задоволення позову. Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ясенівською сільською радою Рожищенського району Волинської області 15.09.2010 року, [PERSON] народився [INFO] , у графі «батько» зазначений - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) . Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За змістом ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п.п. 4,9 даної постанови справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина 1 статті 135 СК України). Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved