Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2006 року виконкомом Кам'янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області , у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дітей, матеріально дітей не утримує, що і послужило причиною звернення позивача до суду з цим позовом. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в частці 1/2 від всіх доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення в межах платежів за один місяць. Крім того просила суд стягувати з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Провадження у справі було відкрито 09.01.2018 року з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони в судове засідання не викликалися, оскільки відповідно до вимог ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Таких клопотань, а також відзиву до суду не поступало. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження (а.с.4, 5) матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є позивач, а батьком - відповідач, який зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір'ю. Сторони, спільно не проживають, а діти проживають з матір'ю. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, будучи зобов'язаним утримувати дітей до досягнення ними повноліття, участі в утриманні дітей ні в грошовій ні натуральній формах не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі 1492 грн., для дітей віком від 6 років в сумі 1860 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення саме в такому розмірі, яке їм зобов'язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Вирішуючи питання щодо стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд виходить з наступного. Згідно положень ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи всі встановлені судом фактичні обставини, суд знаходить, що відповідач, будучи молодою, здоровою людиною працездатного віку може надавати встановлену законом матеріальну допомогу своїй дружині з якою проживає дитина сторін. Аліменти суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 19.12.2017 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та допускає рішення, згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, до негайного виконання. Судові витрати суд покладає на відповідача, у зв'язку з тим, що діти проживають з матір'ю, а у відповідача не встановлені будь-які інші грошові чи аліментні обов'язки.

Outcome: approved