Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ПУЕЦ» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2014 року між позивачем, як споживачем послуг, та ТОВ «ПУЕЦ» було укладено Договір №18 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом Договору №18 є забезпечення ТОВ «ПУЕЦ» надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] . Договір №18 є типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Відповідно до п.20 Договору №18 він набирає чинності з моменту його підписання та діє до кінця календарного року, тобто до 31.12.2014 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Однак Позивач 31.01.2019 року отримав рекомендований лист від ТОВ «ПУЕЦ» вих. №176 від 24.01.2019 року, в якому, зокрема, вказано, що ТОВ «ПУЕЦ» більше надавати послуги позивачу не планує і, що ТОВ «ПУЕЦ» самостійно вирішив розірвати Договір №18 з 01.03.2019 року. Оскільки ТОВ «ПУЕЦ», в порушення умов Договору №18, самостійно в односторонньому порядку вирішив відмовитись від Договору №18 у спосіб, який не передбачений ні самим Договором №18 та жодним законодавчим актом, позивач вважає дії ТОВ «ПУЕЦ» незаконними і такими, що порушують його права, як споживача послуг. Позивач вказує, що кінцевою метою ТОВ «ПУЕЦ» у правовідносинах з мешканцями будинку по [ADDRESS] , є підвищення тарифів на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак без підвищення якості надання таких послуг. Крім того, як захід впливу, ТОВ «ПУЕЦ», починаючи з 06.12.2018 року до теперішнього часу почергово вимикає ліфти в будинку, що негативно впливає на звичний ритм життя мешканців будинку, оскільки у будинку з 25 поверхами мешкає більше 500 осіб, з яких більше 50 мають дітей, які пересуваються у дитячих колясках. Крім того, у зв`язку із неналежним наданням Послуг ТОВ «ПУЕЦ» послуг з утримання будинку та прибудинкової території, зокрема відключення ліфту, позивачем 08.12.2018 року було складено Акт-претензію про неналежне надання Послуг зі сторони ТОВ «ПУЕЦ», однак ліфт не працює по теперішній час. У даному випадку, незважаючи на те, що [PERSON] виконує зобов`язання по оплаті послуг за утримання будинку і прибудинкової території, і зокрема за користування ліфтами належним чином, ТОВ «ПУЕЦ» шляхом відключення ліфтів порушило його права та законні інтереси, як власника, на користування загальним майном, що знаходиться у будинку, а саме ліфтом. На даний момент ТОВ «ПУЕЦ» неправомірно перешкоджає отриманню позивачем комунальних послуг щодо користування ліфтом, а тому це право підлягає поновленню. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати незаконними дії та рішення ТОВ «ПУЕЦ» щодо одностороннього розірвання з 01.03.2019 року Договору №18 від 21.01.2014 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного з [PERSON] ; визнати діяльність ТОВ «ПУЕЦ», яка полягає у неналежному наданні послуг з утримання будинку і прибудинкової території - нечесною підприємницькою практикою, яка полягає в агресивних діях відносно споживачів; визнати незаконними дії ТОВ «ПУЕЦ», які полягають у відключенні ліфтів; зобов`язати ТОВ «ПУЕЦ» увімкнути усі ліфти, які знаходяться в багатоквартирному будинку за адресою м [ADDRESS] , та здійснити перерахунок вартості послуги з обслуговування ліфтів, що була надана не у повному обсязі, починаючи з 06.12.2018 року до моменту увімкнення ліфтів. 13.03.2019 року до суду надійшов Відзив представника відповідача на позов. Відповідно до викладених у Відзиві заперечень зазначено, що ТОВ «ПУЕЦ» обслуговує будинок [ADDRESS]. Діяльність Товариства спрямована на надання якісних послуг з утримання багатоквартирного будинку та прилеглої до нього території. Нормальне життєзабезпечення будинку потребує значних коштів та повністю залежне від своєчасної сплати споживачами комунальних платежів у кому обсязі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно оплачувати кошти за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з п.20 Договору № 18 зазначено, що у разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Отже, відповідач скористався своїм правом та попередив завчасно позивача про дострокове припинення дії Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в односторонньому порядку. Лист за вих. № 176 від 24.01.2019 року відповідач був змушений направити, оскільки заборгованість по будинку [ADDRESS] станом 01.01.2019 року становила 53 009,00 грн., яка на даний момент збільшилась. Представник зазначає, що відповідач, не застосовує агресивну підприємницьку діяльність, а виконуючи умови договору попередив позивача, про дострокове розірвання говору шляхом заявлення у письмовій формі про розірвання договору, згідно І п.20 Договору № 18. Щодо позиції позивача «...кінцевою метою ТОВ «ПУЕЦ» у правовідносинах з мешканцями будинку є підвищення тарифів на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій..», то відповідач не погоджується з цим твердженням та зазначає ступне. Згідно з п.12 ч.5 Виконавець має право вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги. Оскільки, виникла потреба у підвищенні Товариством тарифів на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій обумовлена підвищенням цін: КП «Профдезінфекція» (послуги з проведення протиепідемічних заходів); ТОВ «Фірма «Володар - Роз» (послуги з вивезення та знешкодження ТПВ накопичених у контейнерах); ПрАТ «АК Київводоканал» (надання послуг ХВП); МПП «Перун» (технічне обслуговування). Відповідач надав пропозицію протокольно проголосувати за підвищення тарифів, однак дана пропозиція була проігнорована. Протягом січня 2019 року відбулося підвищення вартості наступних послуг та тарифів тільки по тих будинках які протокольно проголосували: Згідно постанови від 25.01.2019 № 58 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Розпорядженням КМДА № 2351 від 26.12.2018 підвищено ціну послуги з вивезення твердих побутових відходів ТОВ «Фірма «Володар - Роз». Щодо вимоги позивача «...визнати незаконними дії ТОВ «ПУЕЦ», які полягають у відключенні ліфтів та здійснити перерахунок...», то відповідач зазначає, що проведення перерахунку споживачам у разі ненадання або надання в повному обсязі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виконується згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про впорядкування послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в місті Києві» від 09.03.2011 року № 307 та вимог «Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій перерви у їх наданні, не наданні або наданні не в повному обсязі» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 року № 970 згідно п.7 Перерахунок складовій тарифу «Технічне обслуговування ліфтів» проводиться при умові коли в під`їзді не працює жоден із ліфтів більше трьох діб. За даними аварійно-диспетчерської служби, випадків, коли не працювали жоден з ліфтів у даному будинку не зафіксовано. Отже, перерахунок наданих послуг відповідачем здійснюватись не повинен. Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач безпідставно вказує на те, що повний розмір витрат на правову допомогу буде становити приблизно 10000, 00 грн. Адже всупереч вимогам ч. 1 ст.134 та п.9.ч.З ст. 175 до позовної заяви не додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Позивач також не додав договору на правничу допомогу, з якого б вбачалась сума, яку позивач сплачує за правничу допомогу. На підставі викладеного представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. 03.04.2019 року до суду надійшли Пояснення від представника відповідача, відповідно до яких представник вказує, що 25.03.2019 року відбулася державна реєстрація ОСББ «ЛІСКІВСЬКА 7», які прийняли рішення, зокрема, про самозабезпечення потреб співвласників будинку та відмову від послуг обслуговуючої організації - ТОВ «ПУЕЦ». На адресу відповідача надійшов лист від ОСББ з проханням передати всю технічну документацію на будинок по [ADDRESS] , а також документи, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічний паспорт і плани інженерних мереж. Оскільки державна реєстрація ОСББ була проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, твердження позивача про незаконне розірвання договору є безпідставним, у зв`язку з тим що співвласники самі бажають розірвати вказаний договір та прийняти будинок на самообслуговування. Товариство здійснює діяльність, направлену на надання житлово-комунальних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатацію виключно житлового фонду, в тому числі: технічне обслуговування будинків. У своїй діяльності керується Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно правовими документами у сфері житлово-комунального господарства. Пунктом 5.5.5. Правил утримання житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.05 р. № 76, визначено, що утримання і ремонт ліфтів здійснює виконавець послуг або за договором - спеціалізована організація. 01.10.2012 року між Товариством та МПП «ПЕРУН» було укладено Договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів. У разі виявлення несправності запобіжних пристроїв, сигналізації, освітлення тощо, що загрожують безпечному використанню, ліфт має бути зупинений. Саме через несправності ліфту його було зупинено на поточний ремонт у різні періоди та з різних причин: невідомими особами було пошкоджено оснащення кабіни ліфта; відірвана панель управління, яку було відремонтовано. Всі інші ліфти знаходилися в робочому стані та працювали в звичайному режимі. При поточному ремонті здійснювались перевірки роботи технічного стану ліфтів і систем диспетчеризації, забезпечення безпечної експлуатації ліфтів, перевірка, регулювання всіх вузлів системи безпеки, перевірка та регулювання вузлів, що не стосуються системи безпеки, а також виявлення та заміна вузлів деталей, що зносилися і не можуть забезпечувати надійну роботу ліфтів і СД (крім вузлів і деталей, заміна яких здійснюється під час ремонту). Також при поточному ремонті передбачається усунення дрібних пошкоджень, очищення устаткування ліфта та СД від пилу і бруду, змащувальні роботи, підтягування різьбових з`єднань, ревізія щитових і кабелів постійного введення тощо. Під час проведення поточного ремонту передбачено роботи з технічного обслуговування вузлів і деталей ліфта, а саме: лебідки, станції керування, обмежувача швидкості, натяжного пристрою, уловлювальної системи, проводиться ревізія ввідного пристрою, а також вузлів і деталей шахти ліфта, дверей шахти, противаг і кабіни ліфта. За даними аварійно-диспетчерської служби, випадків, коли не працював жоден з ліфтів у даному будинку, не зафіксовано. Підстави для проведення перерахунку за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відсутні. Враховуючи вищевикладене представник відповідача повідомляє, що здійснення перерахунку неможливе оскільки в будинку не працював лише один з трьох ліфтів з причин його технічної несправності та відсутності на ринку потрібних деталей для його ремонту. У зв`язку з вищевикладеним, представник зазначає, що в діях Товариства відсутні порушення у сфері надання житлово-комунальних послуг, тому просить у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «ПУЕЦ» відмовити в повному обсязі. У судовому засіданні позивач повністю підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ «ПУЕЦ» - у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 21.01.2014 року між [PERSON] як споживачем послуг, та ТОВ «ПУЕЦ» був укладений Договір №18 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом вказаного Договору № 18 є забезпечення ТОВ «ПУЕЦ» надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до п.20 Договору №18 він набирає чинності з моменту його підписання та діє до кінця календарного року, тобто до 31.12.2014 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією зі сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Як вбачається з листа №176 від 24.01.2019 року, ТОВ «ПУЕЦ» достроково припиняє дію Договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі Договору, укладеного з позивачем, в односторонньому порядку та вважає вищезазначені договори розірваними з 01.03.2019 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За змістом ч. 1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З письмових матеріалів справи вбачається, що Договір між сторонами був укладений 21.01.2014 року, у подальшому строк дії договору неодноразово продовжувався і у 2018 році діяв до 31.12.2018 року. У строк, визначений Договором, розірваний він не був, а тому строк його дії продовжився з 01.01.2019 року. Як встановлено при розгляді справи, ТОВ «ПУЕЦ», в порушення п. 20 Договору №18 про надання послуг з утримання будинків і споруд прибудинкових територій, не попередив завчасно позивача про дострокове припинення дії зазначеного договору, тобто за місяць до закінчення строку дії договору, надіславши лист лише 24.01.2019 року, тобто майже через місяць після того, як він почав діяти знову. Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги [PERSON] у частині визнання незаконними дій та рішення ТОВ "ПУЕЦ" щодо одностороннього розірвання з 01.03.2019 року Договору № 18 від 21.01.2014 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між ТОВ "ПУЕЦ" та [PERSON] підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визнання діяльності нечесною підприємницькою практикою, яка полягає в агресивних діях відносно споживачів, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. За змістом ч. 4 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу , докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Під час розгляду справи по суті посилання позивача на агресивність та нечесність в діяльності ТОВ «ПУЕЦ» не знайшли свого підтвердження. Надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території ТОВ «ПУЕЦ» не містить елементів примусу, докучання або неналежного впливу, які істотно впливають на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції, а тому позовні вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, то слід відзначити наступне. У своїх позовних вимогах [PERSON] вказує про те, що ТОВ «ПУЕЦ», починаючи з 06.12.2018 року до теперішнього часу, почергово вимикає ліфти в будинку, що негативно впливає на звичний ритм життя мешканців будинку, оскільки в будинку з 25 поверхами мешкає більше 500 осіб, з яких більше 50 мають дітей, які пересуваються у дитячих колясках. У зв`язку з цим просить зобов`язати ТОВ «ПУЕЦ» увімкнути усі ліфти, які знаходяться в багатоквартирному будинку за адресою [ADDRESS] та здійснити перерахунок вартості послуги з обслуговування ліфтів, що була надана не в повному обсязі, починаючи з 06.12.2018 року до моменту увімкнення ліфтів. У зв`язку із неналежним наданням Послуг ТОВ «ПУЕЦ» послуг з утримання будинку та прибудинкової території, зокрема відключення ліфту, позивачем 08.12.2018 року було складено Акт-претензію про неналежне надання Послуг зі сторони ТОВ «ПУЕЦ», однак ліфт не працює по теперішній час (а.с. 9). Пунктом 5.5.5. Правил утримання житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.05 р. № 76, визначено, що утримання і ремонт ліфтів здійснює виконавець послуг або за договором - спеціалізована організація. Як встановлено судом, 01.10.2012 року між ТОВ «ПУЕЦ» та МПП «ПЕРУН» було укладено Договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів. У разі виявлення несправності запобіжних пристроїв, сигналізації, освітлення тощо, що загрожують безпечному використанню, ліфт має бути зупинений. Саме через несправності ліфту його було зупинено на поточний ремонт у різні періоди та з різних причин: невідомими особами було пошкоджено оснащення кабіни ліфта; відірвана панель управління, яку було відремонтовано. Всі інші ліфти знаходилися в робочому стані та працювали в звичайному режимі. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначає, що проведення перерахунку споживачам у разі ненадання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виконується згідно розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про впорядкування послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в місті Києві» від 09.03.2011 року № 307 та вимог «Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій перерви у їх наданні, не наданні або наданні не в повному обсязі» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 року № 970 згідно п.7 Перерахунок складовій тарифу «Технічне обслуговування ліфтів» проводиться при умові коли в під`їзді не працює жоден із ліфтів більше трьох діб. За даними аварійно-диспетчерської служби випадків, коли не працював жоден з ліфтів, у даному будинку, не зафіксовано. Підстави для проведення перерахунку за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відсутні. Крім того, 25.03.2019 року відбулася державна реєстрація ОСББ «ЛІСКІВСЬКА 7», які прийняли рішення, зокрема, про самозабезпечення потреб співвласників будинку та відмову від послуг обслуговуючої організації - ТОВ «ПУЕЦ». Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» N 2866-III від 29 листопада 2001 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачеві - фізичній або юридичній особі (ст.1). До житлово-комунальних послу відносяться, зокрема, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тобто утримання ліфтів тощо (ст. 13 ч. 1 п. 2). Пунктом 5 частини 3 статті 20 вказаного вище Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічна норма закріплена і в ч.5 ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». На адресу відповідача надійшов лист від ОСББ «ЛІСКІВСЬКА 7» з проханням передати всю технічну документацію на будинок по [ADDRESS] , а також документи, на підставі яких багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічний паспорт і плани інженерних мереж (а.с. 46). Вимоги позивача в частині здійснення перерахунку вартості надання комунальних послуг, із технічного обслуговування ліфтів за період з 06.12.2018 року, визнання незаконними дій ТОВ «ПУЕЦ», які полягають у відключенні ліфтів, та зобов`язання відповідача увімкнути усі ліфти є безпідставними, а тому суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання діяльності нечесною, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії є недоведеним та необгрунтованим, доводи позивача не підтверджуються жодними доказами, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial