Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] - законний представник малолітньої [PERSON], звернулася 14.03.2017 року до суду з вищеназваним позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька в сумі 478200,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] від нещасного випадку, який трапився при виконанні трудових обов'язків, загинув її чоловік [PERSON] у віці 32 років. Внаслідок смерті чоловіка вона та її діти переносять моральні страждання, перебувають у стресовому стані , оскільки не може звикнутися з тим, що сталося, дочці не вистачає спілкування із батьком, вона не може пояснити їй, коли прийде батько, не вистачає його турботи, уваги, змінився звичайний уклад життя. Сім'я постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про смерть чоловіка не залишають її навіть до теперішнього часу, чоловік був не тільки моральною, але й фінансовою підтримкою, тому звернулася до суду з цим позовом в інтересах малолітньої дочки. В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] (договір про надання правової допомоги від 12.10.2016 року) /а.с.26/, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. Уточнила зміст позовних вимог - просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь законного представника [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] моральну шкоду у зв'язку зі смертю батька, у розмірі 487200,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб. Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - [PERSON] (довіреність №14-457 юр. Від 22.11.2016 року) в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, зазначила, що висновками комісії спеціального розслідування встановлено вину [PERSON] у нещасному випадку; позивач отримала від підприємства матеріальну допомогу: їй виплачено 20000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 3526,20 грн. - вартість транспортних засобів для організації поховання; оплачено поминальний обід - 15457,00 грн. Суми податку на доходи фізичних осіб та військовий внесок віднесено за рахунок підприємства. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15.02.2017 року у відшкодування моральної шкоди з підприємства на користь матері [PERSON] стягнуто 90000,00 грн. Враховуючи надання матеріальної допомоги сім'ї загиблого, стягнення моральної шкоди в розмірі 90000,00 грн., власну вину загиблого у події, що мала місце [INFO], позовні вимоги є необґрунтованими, просила у задоволенні позову відмовити. Вислухавши думку представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою, яка її завдала. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] є дочкою [PERSON], який загинув [INFO] /а.с.7,11/. Згідно з свідоцтва про смерть актовий запис № 1209, виданого Жовтневим відділом державної РАЦС КМУЮ 21.07.2016 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 32 років /а.с.11/. Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] ( форма Н-5) [PERSON] працював прохідником (підземний) четвертого розряду прохідницької дільниці шахтоуправління підземного видобутку руди ( на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (загальний стаж роботи - 13 років, у тому числі на підприємстві 09 років 06 місяців, за професією 11 місяців). Приблизно о 10 годині 00 хвилин [INFO] під час виконання завдання в шахті [PERSON], керуючи потягом у складі електровоза 14-КА №9 та дев'яти порожніх вагонів ВГ-4,5, знаходячись у голові потягу, під час заїзду у орт-заїзд 175 осі горизонту 1135 метру, допустив зіткнення електровозу з нижнім краєм лотка вібролюка №3, що призвело до зриву кабіни з кріплення, відбулося зміщення кабіни на 350-400 мм назад проти руху електровозу. [PERSON] був зажатий у дверному отворі між конструкцією кабіни та рамою електровозу, внаслідок чого наступила смерть. Основною технічною причиною настання нещасного випадку визначено інтенсивний гірничий тиск; порушення вимог пар.81 «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних та розсипних родовищ підземним способом», в частині що стосується гірничих виробок. Організаційна - невиконання вимог інструкції з охорони праці - п.3.3,3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста електровозу (підземного) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) ГД» ; п.п.4.5,4.6,5.8 «Порядка организации работ (ПОР) по откатке массы, транспортировке грузов, доставке материалов и оборудования по двухпутевому квершлагу ст.№1 шахты им.Артема гор.1135м»; невиконання посадових обов'язків майстром гірничого (підземного) [PERSON] в частині послаблення контролю за технічним станом люків, виконанням підлеглими працівниками вимог з охорони праці, начальником дільниці гірничого (підземного) [PERSON] в частині послаблення контролю за безпечним виконанням робіт підвищеної небезпеки і виконання підлеглим персоналом нормативних актів з охорони праці, головним інженером шахтоуправління підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту [PERSON] в частині послаблення контролю за виконанням працівниками підрозділу вимог інструкцій, правил і норм з охорони праці. Психофізичні причини комісією не встановлені /а.с.18-24/. На підставі проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] ( форма Н-5) складено Акт №19 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 01.09.2016 р. (форма Н-1), в п.10 якого зазначено, що [PERSON] , керуючи електровозом з рухомим складом під час руху перевищив встановлену швидкість, яка повинна була бути 2м/сек, також під час руху висовувався з кабіни, що вказує на деблокування дверей, чим порушив п.3.3,3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста електровозу (підземного) шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) ГД», також порушив п.п.4.5,4.6 «Порядка организации работ (ПОР) по откатке массы, транспортировке грузов, доставке материалов и оборудования по двухпутевому квершлагу ст.№1 шахты им.Артема гор.1135м», пар.17,336 «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних та розсипних родовищ підземним способом» /а.с.15,15 зворот/. Отже, в судовому засіданні встановлено, що нещасний випадок на виробництві стався з вини відповідача, смерть [PERSON] настала від нещасного випадку у зв'язку з виробництвом. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, з урахуванням вищенаведених норм, з урахуванням ст. 1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Оскільки судом встановлено, що позивач є донькою загиблого, то вона має право на відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача є обґрунтованими, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Представник відповідача, з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень позивача та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачам моральної шкоди. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із загибеллю батька встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач переносить моральні страждання, та буде зазнавати моральні страждання, підростаючи та усвідомлюючи, що в неї немає батька, залишившись без моральної та матеріальної підтримки, що вимагатиме додаткових зусиль для організації свого життя. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного. Законний представник позивача оцінює моральну шкоду, заподіяну її дочці в наслідок загибелі батька, у 487200,00 грн., які просить стягнути з відповідача без урахування податку з доходів фізичних осіб. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує часткове відшкодування моральної шкоди відповідачем сім'ї [PERSON] одразу після його загибелі в розмірі 20000,00 грн. /а.с.30/. Визначаючи розмір відшкодування, суд, приходить до висновку, що внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці, недодержання вимог законодавства про охорону праці позивач [PERSON] втратила свого батька, у майбутньому, усвідомлюючи, що сталося, буде відчувати страждання через неможливість спілкуватися з батьком, відчувати його любов та підтримку, суд вважає, що їй завдано моральну шкоду, яка може мати досить тривалий характер. Суд також бере до уваги, особливості психіки дитини та її потребу виховуватися у повній сім'ї, складнощі, з якими стикаються матері, які змушені ростити дітей без батька, враховує той факт, що дійсно позивач є дочкою померлого; вину підприємства - відповідача в нещасному випадку. Враховуючи ступінь моральних страждань позивача, її тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка, з урахуванням виплаченої відповідачем суми у відшкодування моральної шкоди, підлягає 90000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережила та буде переживати, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial