Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 27 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 71. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Позов обґрунтовано тим, що останнім часом вони втратили інтерес одне до одного, у кожного з них різні інтереси і погляди на подружнє життя, у зв`язку з чим виникають непорозуміння. Сварки впливають негативно не тільки на його моральний та психологічний стан, а й можуть травмувати їхніх малолітніх дітей. Спільних інтересів та бажань не мають, планів на подальше спільне сімейне життя не будують. Спір про поділ майна на час звернення до суду - відсутній. Просить суд розірвати шлюб, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу без його участі (а.с.8). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явилась, до суду надійшла заява, згідно з якою позовні вимоги відповідач визнає повністю та просить їх задовольнити та справу розглядати без її участі (а.с.11). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 71. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб позивача з відповідачем не склався через несумісність характерів, відсутності порозуміння, сім`я розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved