Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В січні 2015 року ПАТ Комерційний банк «Надра» звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що в 19 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 01-06/МК/2007-840, відповідно до якого відповідачу було відкрито кредитний ліміт в сумі 20 000 доларів США, строком користування по 19 листопада 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 14,4 % річних. У відповідності до умов Кредитного договору (п.п.1,3-1,4) додатковою угодою № 1 від 19.11.2007 року до Кредитного договору сторонами було підтверджено факт видачі відповідачу [PERSON] коштів в сумі 20000 доларів США. Додатковою угодою № 2 від 26.11.2007 року до Кредитного договору відповідачу [PERSON] було збільшено ліміт кредитної лінії до 30 000 доларів США без зміни кінцевого терміну повернення кредитних коштів та плати за їх користування. Додатковою угодою № 3 від 26.11.2007 року до Кредитного договору сторонами було підтверджено факт видачі відповідачу [PERSON] коштів в сумі 10000 доларів США. З метою належного виконання відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору та Додаткових угод, 26.11.2007 року було укладено договір поруки з [PERSON], відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно відповідати в повному обсязі перед банком за виконання відповідачем [PERSON] умов Кредитного договору. [PERSON] свої зобов'язання по Кредитному договору належним чином не виконала, в обумовлений Кредитним договором строк кошти повернуто не було в зв'язку з чим станом на 15 грудня 2014 року загальна заборгованість по Кредитному договору (з урахуванням штрафних санкцій) складає 4003,02 доларів США. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 березня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту в розмірі 4003 долари США 02 центи, що еквівалентно 63089 грн. 20 коп. та судовий збір в розмірі 315 грн. 63 коп. з кожного. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції [PERSON] та [PERSON] звернулись з апеляційною скаргою, в якій просили рішення суду скасувати та закрити цивільну справу за даним позовом, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права. Вислухавши суддю-доповідача, доводи відповідачів [PERSON] і [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушили умови договору і в термін обумовлений договором не виконали взяті на себе зобов'язання, станом на 15 грудня 2014 року загальна заборгованість по кредитному договору (з урахуванням штрафних санкцій) складає 4003,02 доларів США, що є еквівалентом 63 089 грн. 20 коп.. Судом першої інстанції встановлено, що 19 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії в сумі 20000 доларів США, строком користування по 19 листопада 2014 року. Додатковою угодою № 2 від 26.11.2007 року до Кредитного договору відповідачу [PERSON] було збільшено ліміт кредитної лінії до 30 000 доларів США. 26.11.2007 року позивачем було укладено договір поруки з [PERSON]. Заборгованість відповідача станом на 15 грудня 2014 року (з урахуванням штрафних санкцій) складає 4003,02 доларів США, з яких заборгованість по тілу кредиту 3537, 5 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 95,19 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту 193,46 доларів США, штраф за порушення вимог кредитного договору 176, 87 доларів США. Тобто, саме ці суми просив стягнути позивач. Суд стягуючи зазначені суми, визначив їх в еквіваленті до гривні - 63089 грн. 20 коп., що не відповідає вимогам закону, а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні. Крім того, враховуючи, що справа була розглянута судом першої інстанції без участі відповідачів, відповідачі мають 4 дітей, незадовільний стан здоров"я відповідачки, погіршення фінансового стану відповідачів, а також сплату відповідачами до грудня 2014 року заборгованості по кредитному договору без порушень графіку, апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині стягнення пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 193, 46 дол. США та штрафу за порушення вимог кредитного договору в розмірі 176, 87 доларів США підлягає скасуванню, а в задоволенні позову у цій частині відмові, при цьому апеляційний суд виходить з права суду на застосування положень ч.3 ст. 551 ЦК України і звільнення відповідачів від сплати пені та штрафу, які крім того були визначені позивачем в доларах США і заявлені до суду першої інстанції в іноземній валюті, що не передбачено Законом України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", положенням Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю", оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання. Тобто, пеня не є грошовим зобов'язанням а є лише фінансовою санкцією за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а тому на нарахування і стягнення пені не можуть поширюватися положення статей 524, 533 ЦК України. Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, шляхом стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 3537, 50 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків 95,19 дол. США, а всього 3632, 69 доларів США. Оскільки зменшується загальна сума заборгованості, тому відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України підлягає зменшенню стягнутий судом сплачений судовий збір шляхом стягнення з відповідачів на користь ПАТ КБ „Надра" по 286 грн. з кожного.

Outcome: partial