Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Орган опіки і піклування Голопристанської райдержадміністрації Херсонської області 30.07.2020 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , відносно їхніх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що в 2015 році подружжя розлучилося. Батько поїхав на заробітки, а стосунки між матір`ю та малолітніми [PERSON] та [PERSON] погіршилися. У вересні місяці 2015 [PERSON] разом з [PERSON] втекли до тітки (рідна сестра батька), яка проживає у с.Нова Збур`ївка. [PERSON] повернулася до матері через 2 тижні, а [PERSON] до 2016 року проживала у тітки. З жовтня місяця 2016 [PERSON] проживала у батька у смт.Білозерка. З вересня місяця 2017 [PERSON] разом з [PERSON] мешкали у м.Херсон на зйомній квартирі разом з батьком. У лютому 2019 року батько знову поїхав на заробітки, дівчата повернулися до матері. Деякий час конфліктів не було. З 2016року діти з родини [PERSON] перебували на обліку служби у справах дітей як такі, що проживають у родині, в якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. 2018 року були зняті з обліку у зв`язку з покращенням ситуації в родині. 23.06.2020 дівчата знову втекли з дому до своєї тітки у с.Нова Збур`ївка. Згідно характеристики наданої Новозбур`ївською сільською радою [PERSON] зарекомендувала себе з посередньої сторони, батьківські обов`язки не виконує, в помешканні де проживає з дітьми антисанітарія, домогосподарством не займається. Неодноразово надходили скарги до сільської ради на її поведінку. На зауваження сільського голови не реагувала. Характеризуючі дані на батька відсутні, оскільки він вже довгий час на території Новозбур`ївської сільської ради не проживає, але зареєстрований. Зі слів [PERSON] , кошти на утримання дітей [PERSON] не надавав. Існує заборгованість по сплаті аліментів. Участі у вихованні та житті дітей не приймає. В судовому засіданні представник позивача Скакун Л.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, що вказані у позові, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Відповідачі пояснили, що змінили своє ставлення до дітей. Щодо позбавлення їх батьківських прав заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Обіцяли змінити своє ставлення до виховання дітей. Діти [PERSON] та [PERSON] , виявили бажання проживати зі своїм рідним батьком [PERSON] , тому не хотіли щоб його позбавляли батьківських прав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , відповідачі по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно характеристики від 22.07.2020 №02-13/468, [PERSON] за час проживання на території Новозбур`ївської сільської ради зарекомендувала себе з посередньої сторони. Участь в громадському житті села не приймає, материнські обов`язки не виконує, в помешканні де проживає з дітьми антисанітарія, домогосподарством не займається. Неодноразово надходили скарги до сільської ради на її поведінку. На зауваження сільського голови, соціальних працівників, спеціалісті сільської ради не реагувала (а.с. 8). Відповідно довідки ст.інспектора ЮП Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] залишали своє місце мешкання (а.с.9). Згідно зави неповнолітньої [PERSON] вбачається, що вона просить надати дозвіл на тимчасове влаштування її та її сестри до рідної тітки [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , до вирішення питання приїзду їхнього батька [PERSON] з Камчатки (а.с. 11). Відповідно Акту оцінки потреб сім`ї [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що територія навколо помешкання брудна, в будинку речі розкидані по підлозі, в кімнаті дівчат. На кухні стоїть брудний посуд. Санітарно-гігієнічні норми не задовільні (14-18). Відповідно до заяви поданої 06.07.2020 неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , вона просить комісію з питань захисту прав дитини райдержадміністрації, вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав її матері [PERSON] та батька [PERSON] . Так як батьки матеріально не забезпечують, мати застосовує психологічне насильство (а.с. 20). Згідно заяви [PERSON] , вбачається, що вона просить її позбавити батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2005р.н., [PERSON] , 2006р.н., у зв`язку з тим, що діти її не слухаються, постійно втікають з дому (а.с.20). Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Допитані в судовому діти [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що бажають проживати разом зі своїм рідним батьком [PERSON] , а в патронатній родині не бажають залишатися. Суд критично ставиться до висновку служби у справах дітей Голопристанської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їхніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки при складанні висновку не були з`ясовані належним чином усі суттєві обставини. Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів оскільки такий висновок не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент розгляду справи не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дітей в разі застосування до відповідачів такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку, що позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхніх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачам необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дітей. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачів змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі та більш активної участі батьків у їх вихованні. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.

Outcome: dismissed