Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. [PERSON] Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 31.05.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, останні десять місяців вони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Позовна заява про розірвання шлюбу перебуває на розгляді в суді. Відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, а тому здатний утримувати свою малолітню дочку, однак дочка знаходиться на її повному утриманні. Просить стягувати з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,у розмірі 5000 (п?ять тисяч) гривень щомісячно. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: від відповідача [PERSON] 16.12.2019 року надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с.17); від позивача [PERSON] 16.12.2019 року надійшла заява, в якій вона просить провести підготовче засідання у її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 22); від відповідача [PERSON] 18.02.2020 року надійшла заява про часткове визнання позову, у якій він зазначає, що визнає позов в частині стягнення аліментів в сумі 3000 грн. щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не заперечує проти компенсації позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 2\~500 гривень, розгляд справи просить провести у його відсутності (а.с.31); . від позивача [PERSON] 18.03.2020 року надійшла заява в якій вона зазначає, що ознайомившись із заявою відповідача від 18.02.2020 року, не заперечує проти часткового задоволення позову та погоджується на аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та погоджується на компенсацію позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 2\~500 гривень, розгляд справи просить провести у її відсутності (а.с.37); Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.12.2019 року (а.с. 12-13); Підготовче засідання відкладено на 18.02.2020 року (а.с.24-25); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 18 березня 2020 (а.с. 33-34); В підготовче засідання призначене на 18.03.2020 року: позивач \~ [PERSON] не з`явилась,\~ про дату, час,\~та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с.35). конверт на адресу суду повернувся без вручення (а.с.36). Подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.37); відповідач \~ [PERSON] не з`явився,\~ про дату, час,\~та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с.35.) конверт на адресу суду не повернувся. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.31); Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: у сторін від спільного шлюбу є дитина : - неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про що Підзамчівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області складено відповідний актовий запис за № 12 (а.с.4). \~ \~ \~ \~Дитина проживає з матір?ю, та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем [PERSON] . Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод ст. ст. 7, 141, 150, 180-184, 191 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства". Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно ч.1 ст. 182 СК України визначений перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 10.12.2019 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до ст. 192 СК України визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини збереження певного матеріального рівня утримання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII). У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Вивчивши наявні у позовній заяві матеріали, у їх сукупності, взявши до уваги що відповідачем подано заяву про часткове визнання позову, позивачем подано заяву про погодження на часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що позивач належно обґрунтував та довів у суді вимоги позовної заяви. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, відсутністю заперечень відповідача, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до\~ч.1\~та ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.1\~та ч.2\~ст.\~137\~ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивачем, підтверджено понесені нею витрати на правову допомогу у встановленому порядку, а саме долучено договір на надання правової допомоги, акт надання правничих послуг (а.с.8-10). Відповідач визнав позов в частині витрат на правову допомогу, в сумі 2500 гривень, компенсація вказаної суми погоджується позивачем, що стверджується заявами сторін (а.с.31,37). Відповідно до ст.141 ЦПКУкраїни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141\~ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~"Про\~судовий збір" Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий\~збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, та позовні вимоги задоволенні, то він має бути стягнутий із відповідача на користь держави у розмірі 840,80 грн. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial