Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON], вона ([PERSON].) перебувала у шлюбі з 11 серпня 1979 року до 25 липня 2002 року, після чого шлюб розірвали. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей : син - [PERSON], 1980 року народження та донька - [PERSON], 1982 року народження. Так, за час спільного проживання вони ([PERSON] та [PERSON].) у 1983 році побудували будинок в [ADDRESS], вартість якого, згідно експертної оцінки від 30 липня 2014 року становить - 276 750 грн. Даний будинок складається із 4-х кімнат, загальною площею 217,60 кв.м. та інших допоміжних приміщень. При оформленні документів на право власності на вищевказаний будинок вона з чоловіком домовилась, що свідоцтво про право власності буде зареєстровано на нього. Також за час спільного проживання окрім будинку сторонами було придбано інше майно, в тому числі автомобіль та інші речі побутового призначення. Після розірвання шлюбу їй ([PERSON].) не вдалось домовитися з відповідачем про добровільний розподіл майна і він зажадав виділити йому більшу частину, без врахування інтересів дітей. На підставі вищенаведеного звертається до суду про поділ майна, та просить поділити спільний з відповідачем будинок з прибудовами по [ADDRESS] Позивач - [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, судовою повісткою в порядку ст. 74 ЦПК України, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача та представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до Довідки за № 1299/3 від 31 жовтня 2006 року виданої директором ТзОВ "Мукачівського районного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" будинок по [ADDRESS] загальною площею 132,1 кв.м., та житловою площею 84,2 кв.м., належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.41). -2- З Довідок за №818 та за №817 від 31 липня 2014 року виданих виконкомом Дерценської сільської ради вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO] прописаний за адресою : [ADDRESS], але з квітня місяця 2002 року за вищевказаною адресою не проживає. У свою чергу, [PERSON], [INFO], проживає за адресою : [ADDRESS], і в склад її сім' входять : донька - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], онук - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с. 42). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 20 лютого 2010 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району Мукачівського міськрайонного управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 126 (а.с.43). З свідоцтва про право власності на житловий будинок та надвірні споруди виданого виконкомом Дерценської сільської ради вбачається, що житловий будинок та надвірні споруди, які розташовані в [ADDRESS] належать [PERSON] на праві приватної власності (а.с.50). 31 липня 2014 року ТзОВ "Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" надано Звіт про оцінку об'єкту нерухомості - домоволодіння, яке розташоване за адресою : [ADDRESS] та висновок, згідно яких ринкова вартість вищевказаного об'єкта становить 276 750 гривень (а.с.5-24). Відповідно до вимог статті 22 Кодексу законів про шлю та сім'ю України (в ред. 1969 року) майно, набуте подружжя в період шлюбу, є їх спільної сумісною власністю, і кожен із подружжя має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Відповідно до частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, а норма статті 69 цього Кодексу, у свою чергу, передбачає право подружжя на поділ майна, що об'єктом права спільної сумісної власності, а саме: дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Нормою статті 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користуванні і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а частиною 1 статті 68 цього Кодексу передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Судом знайдено підставність до задоволення позовних вимог [PERSON] про поділ майна, нажите під час спільного подружнього життя з [PERSON], оскільки нею доведено, а відповідачем не спростовано, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] на протязі 23 років з останнім побудували будинок по [ADDRESS]. На підставі вищенаведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved