Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 12.08.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Позивачка є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи загальних захворювань, з огляду на що є непрацездатною. Батьківських прав відносно доньки позивачка позбавлена не була. Відповідачка з 2018 року відмовилась від участі у житті позивачки, аліменти не сплачує, допомогу не надає. З огляду на що, позивачка змушена звернутись до суду з метою стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, а саме матері в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дати подачі позову. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.08.2020 року позовну заяву залишено без руху. 19.08.2020 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.11.2020 року справа не розглядалась у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. У судові засідання 25.11.2020 року, 28.01.2021 року, 04.03.2021 року, 13.04.2021 року сторони не з`явились, від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за відсутності. 18.03.2021 року від відповідачки надійшли пояснення на позов, в яких зазначено, що позивачка отримує пенсійне забезпечення, розмір якого складає 2100 грн., що є більше прожиткового мінімуму, більш того у відповідачки на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, з огляду на що у задоволенні позовних вимог просить відмовити. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 16.04.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Кароліно-Бугазської сільської ради, [PERSON] зареєстрована, але не мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої Кароліно-Бугазською сільською радою, [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №1734 від 18.11.2018 року [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Овідіопольської райдержадміністрації та є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання термін інвалідності з 24.09.2014 р. по довічно. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 24.09.2014 р. [PERSON] є пенсіонеркою за віком. Згідно з довідкою про доходи №5939309999911067 [PERSON] перебуває на обліку в Чорноморському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.12.2019 р. по 31.05.2020 р. складає 12 100 грн. Згідно виписки неврологічного відділення «Одеська клінічна лікарня» на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» ПАТ «Українська залізниця» у [PERSON] остеохондроз хребту з враженим поперековим відділом, вертеброшена лівостороння люмбоішалгія з вираженим белевим та мишечно-тонічним синдромами і зі стато-динамічними порушеннями з регрессом, дисцикуляторна енцефалопатія 2 ст., астено-невротичний синдром, диффузний кадіосклероз, гіпертонічеська хвороба 2 ст., що потребує постійного прийому ліків. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивачі по справі досягли пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідачки від сплати аліментів на утримання позивачки. Оскільки позивачка є непрацездатною, вона потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що її мати не потребуює матеріальної допомоги. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12.08.2020 року і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial