Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі. В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що 29 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди землі згідно до якого вона передала в тимчасове володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення розташовану на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області площею 7,0163 га кадастровий номер 4425487000:12:003:0034, яка належить їй на праві власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 019644 від 29.08.2006 року. Відповідач не виконує прийняті на себе обов'язки, щорічно не сплачує орендну плату, заборгованість складає 5121 гривень. 23 квітня 2014 року на адресу відповідача було направлено листа про вимогу розірвання договору оренди та виплати заборгованості по орендним платежам. Згідно п. 37 договору оренди землі, дія договору припиняється його розірванням за рішенням суду за вимогою однієї із сторін в разі невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором. Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Просить суд розірвати договір оренди землі укладений між ними та стягнути заборгованість по орендній платі в розмірі 5121 гривень, а також суму судового збору. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» та його представник у судові засідання 16 червня 2014 року на 10 годину 30 хвилин, 26 червня 2014 року на 09 годину, 04 липня 2014 року на 09 годину не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення судової повістки. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 04 липня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи у відсутності позивача та про згоду на винесення судом заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 019644 належить земельна ділянка площею 7,0163 га, яка розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.11-12). 29 жовтня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Лотуре-Агро» в особі Дубіни Р.О. був укладений договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку строком на сім років із зазначенням орендної плати 5121 гривень за рік та інших істотних умов (а.с. 6-9). Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі об'єкта оренди (а.с. 10). Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Відповідно до п. 9 Договору оренди землі від 29.10.2012 року сума заборгованості за договором оренди складає 5121 гривень (а.с.6). Тому суд приходить до висновку, що зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені. Своїми діями відповідач порушив вимоги ст.ст.13-22, 35-36 Закону України "Про оренду землі", а також п. 9 договору оренди землі від 29.10.2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У зв'язку з тим, що відповідач зазначені вимоги закону й свої зобов'язання по виплаті боргів по орендній платі не виконав, то суд на захист інтересів позивача позов задовольняє в повному обсязі. Крім того, на підставі вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищевикладеного, ст.ст.13-22, 35-36 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 651, 759-762 ЦК України,

Outcome: approved