Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Під час їх спільного проживання у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що перед та під час реєстрації народження сина відповідач відмовився реєструвати себе батьком дитини. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 грудня 2019 року відповідача визнано батьком дитини, та у свідоцтві про народження внесено зміни та вказано батьком відповідача [PERSON] . Вказує, що відповідач на сьогоднішній день в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач повністю втратив з нею, позивачем зв`язок та будь- яке спілкування. З часу народження сина вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. Зазначає, що у неї немає жодних заощаджень чи будь якого іншого матеріального надбання. Дитину повністю утримує самостійно на що витрачає значні кошти. Як їй, позивачу, відомо, відповідач має заощадження зароблені ним за кордоном до початку спільного проживання , та інших утриманців не має. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] на її, позивача користь у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задовільнити, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: становить 1779 гривень, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, та під час спільного проживання у них [INFO] народилась дитина [PERSON] .(а.с.6) Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 03 грудня 2019 року визнано батьківство відповідача [PERSON] батьком [PERSON] матір ю якого є позивач [PERSON] та зобов`язано Коломийський відділ ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , зазначивши батьком відповідача [PERSON] (а.с.9-10) Як видно з довідки № 30 від 28 січня 2020 року виданої ТзОВ «Скіф» позивач [PERSON] з 04.07.2019 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною терміном до 3 -х років (а.с.11) Враховуючи викладене, а також, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення ним повноліття, беручи до уваги встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, а також, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягувати на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття, а в решті слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: dismissed