Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що 14.10.2013 року померла тітка заявниці [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Черкаська область, Золотоніський район, с. Кропивна вул. Чкалова, 15. Після смерті своєї тітки заявник є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину, однак у неї виникла необхідність встановлення належності правовстановлюючого документа. Так у свідоцтві про право на спадщину за заповітом на житло від 27 травня 2000 року, що стверджує право власності померлої на вказаний вище будинок, невірно зазначено прізвище спадкодавця, а саме у вказаному свідоцтві зазначено прізвище власника [PERSON], замість [PERSON]. Дана помилка виникла у звязку із невірним перекладом прізвища спадкодавця із російської мови. Вказана помилка не дає можливості заявнику належним чином оформити свої спадкові права, а виправити її у правовстановлюючому документі не є можливим. За таких обставин для оформлення спадщини заявнику необхідно встановити факт належності вказаного правовстановлюючого документа померлій [PERSON], а тому заявник змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність правовстановлюючого документа померлій [PERSON] В судове засідання позивач та її представник не зявилися, однак від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, згідно з якою останній просив розгляд справи здійснювати за його відсутністю, на задоволенні вказаної заяви наполягав у повному обсязі. Представник зацікавленої особи Кропивнянської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву згідно якої розгляд справи просив проводити за його відсутності, проти задоволення вказаної заяви не заперечував. Суд, вивчивши з матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-СР №221036 від 14.10.2013 року [PERSON] померла 14.10.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №26. Відповідно до даного свідоцтва прізвище померлої зазначено саме як «Сітнікова». З даних посвідки на постійне проживання, серії ЧР №145701, судом вбачається, що прізвище померлої [PERSON] теж зазначено як «Сітнікова». При вирішенні вказаної справи суд враховує, що прізвище померлої тітки заявника складено на російській мові та зазначено в паспорті громадянина [PERSON] Федерації та свідоцтві про укладення шлюбу від 09.01.1964 року, серії І-ФЮ №946488, як «Ситникова», що стверджується їх копіями, які додані до матеріалів справи. В свою чергу в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 27.05.2000 року прізвище [PERSON] зазначено як «Ситникова». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки [PERSON] померла, а чинним законодавством не передбачається повторна видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні спадщини та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Отже факт належності вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житло за покійною [PERSON] стверджується співпадіннями особистих даних зазначених в посвідці на постійне місце проживання, свідоцтві про смерть, паспорті громадянина [PERSON] Федерації, свідоцтві про шлюб від 09.01.1964 року. Суд враховує, що у всіх вказаних вище документах співпадають імя, місяць і рік народження, а також місце народження особи, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житло від 27.05.2000 року за покійною [PERSON]. Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту не повязується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявнику права на оформлення спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На підставі викладеного та

Outcome: approved