Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фадєєва Наталя Олексіївна в якому просила визначити їй додатковий строк, а саме 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Як, зазначає позивачка [PERSON] , за час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїм дітям: [PERSON] та [PERSON] . Однак, позивачка [PERSON] , не змогла у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини з наступних причин. 04 травня 2013 року позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », прізвище по першому шлюбу « [PERSON] ») зареєструвала шлюб з [PERSON] , який є громадянином Федеративної Республики Німеччина. Після укладення шлюбу сім`я стала проживати на території Німеччини. [INFO] в місті Хайнсберг у позивачці народився син [PERSON] зловживав спиртними напоями, здійснював психічне та фізичне насильство відносно своєї дружини, в результаті чого 08.10.2017 року [PERSON] вимушена була викликати поліцію, а в листопаді 2017 року вона разом з дитиною стала проживати у [PERSON] , так званому притулку для жінок - жертв домашнього насильства. 17.01.2018року судовим рішенням районного суду міста Хайнсберг у позивачки відібрали дитину до вирішення питання щодо визначення місця його проживання. [PERSON] ініціював численні судові розгляди, звинувачував дружину в тому, що в 2016 році, а також в 2017 році поїхала в Україну в Одесу, без згоди батька дитини. Дитину відібрали у [PERSON] за 10 днів до смерті її матері, яка померла в м. Одесі 27.01.2018 р. 01.03.2018р. відбулося судове засідання в суді другої інстанції - в Вищому обласному суді міста Кельн, 05.03.2018 року та 25.04.2018 відбулися судові засідання в місті Хайнсберг. Суд зобов`язовував [PERSON] бути особисто присутньою на судовому процесі. 04.07. 2018 року відбулося судове зсідання в Вищому обласному суді міста Кельн, де [PERSON] просила суд передати їй прово поживання разом з сином, посилаючись на те, що батько дитини керував автомобілем, в якому він знаходився разом дНіколасом в нетверезому стані. Всі 6 місяців після смерті своєї матері, позивачка боролася за чотирьохрічного сина, а тому можливості та часу на оформлення спадщини у [PERSON] не було. Позивачці також довелося постійно спілкуватися з Управлінням у справах молоді - "Югендамтом", аж до останнього засідання, яке відбулося 26.11.2018 року. З травня 2018 року до кінця 2019 року [PERSON] відвідувала курси німецької мови для того, щоб працевлаштуватися на кваліфіковану роботу і мати матеріальну можливість утримувати сина. У таких умовах [PERSON] не могла покинути Німеччину для оформлення своїх спадкових прав, вона навіть не могла покинути місто Аахен, в якому вона проживала, а Представництво України знаходилося в іншій області Німеччини. У в зв`язку з тим, що [PERSON] опинилася в складній життєвій ситуації, в якій їй довелося знаходитися протягом 6 місяців після смерті матері, то вона вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. В січні 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадєєвій Н.О з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус пояснив, що позивачкою було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому нотаріус надав [PERSON] . Лист за вих. № 15/02-14 від 18.01. 2020 року «про необхідність звернення до суду» та роз`яснив, що [PERSON] як спадкоємець [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справ належним чином. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Аруцевої І.Г. надійшла заява в якій позовні вимоги підтримали, просила задовольнити позов в повному обсязі та розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справ належним чином. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фадєєва Н.О. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справ належним чином, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відстуності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є доказаною, є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що [PERSON] склала заповіт, який 01.12.2015р. було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального акгу Хімченко Р.О., який зареєстровано в реєстрі за №1390 (а.с.17). Згідно вищевказаного заповіту [PERSON] все своє майно, яке до дня смерті належить їй, у чому воно не полягало і де б воно не знаходилося, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 999 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцями за заповітом діти: [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено про те, що [PERSON] є матір`ю позивачки [PERSON] , факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в Одеські області, актовий запис № 2132 (а.с.13), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011873124 від 12.03.2013р. з якого вбачається про те, що [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] 21.12.1996 р. (а.с.15) та свідоцтвом про шлюб, з якого вбачається про те, що [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », у зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] (а.с.14). В січні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадєєвій Н.О. з заявою про прийняття спадщини. 18.01.2020р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О. направлено на адресу позивачки [PERSON] лист за вих. № 15/02-14, згідно якого роз`яснює про те, що позивачкою було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, про те, що вона не прийнято спадщину, а іншими спадкоємцями майна померлої, що прийняли спадщину було отримано свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, роз`яснено про необхідність звернення до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини для вирішення питання щодо перерозподілу спадщини (а.с.34). Відповідно до ст. 1222 ЦК України, за загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за Законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття такої спадщини. Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61?21447св19). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено про те, що 04.05.2013р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районні реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 437 (а.с.14). За час перебування у шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] в м. Хайнсберг, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке було перекладено та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ковальчук С.В. (а.с.17). Судом встановлено про те, що 17.01.2018 року у позивачки [PERSON] було відібрано дитину до вирішення питання щодо визначення місця його проживання, тобто за 10 днів до смерті матері. [INFO] відбулося судове засідання в суді другої інстанції - в Вищому обласному суді міста Кельн, 05.03.2018 року та 25.04.2018 відбулися судові засідання в місті Хайнсберг, що підтверджується судовими повістками (а.с.18-19,20-21). Суд зобов`язовував [PERSON] бути особисто присутньою на судовому процесі. Рішенням районного суду м. Хайгсберг Суду у справах сім`ї від 26.11.2018р. право на самостійне визначення місця проживання спільного сина вищеназваних батьків передано батькові дитини (а.с.22-25,27-29). Крім того, судом встановлено про те, що позивачка [PERSON] з травня 2018 року до кінця 2019 року відвідувала курси німецької мови, для того, щоб працевлаштуватися на кваліфіковану роботу і мати матеріальну можливість утримувати сина, що підтверджується довідкою про відвідування (а.с.32,33). Судом встановлено про те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 27.07.2018 року, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачка звернулася лише в січні 2020 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , визнавши вказані позивачкою обставини поважними причинами. Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фадєєва Н.О. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved