Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

В березні 2021 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача суму спожитого не облікованого об`єму та обсягу природного газу у розмірі 5 457,98 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] отримує послуги розподілу ПАТ «Маріупольгаз» та сплачує надані послуги на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , отже приєдналась до умов типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Вказаний Типовий договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи; умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу ГРС; договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Позивачем виконано умови приєднання відповідача до договору з розподілу природного газу. Отже, відповідач [PERSON] має статус споживача. Так, 30 жовтня 2020 року за адресою: [ADDRESS] працівниками ПАТ «Маріупольгаз» було виявлено ознаки порушення конструкції лічильника природного газу, маються подряпини на зовнішній та внутрішній стороні "паспорту" лічильника газу, численні подряпини на лічильному механізмі та барабані лічильного механізму, що свідчить про зупинку лічильного механізму шляхом виведення з зачеплення шестерні, внаслідок чого витрата природного газу лічильником не обліковується, лічильник газ пропускає, що кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема, лічильника газу), про що складено Акт про порушення № 08/498-20, який 30 жовтня 2020 року було підписано відповідачем без зауваження. 25 листопада 2020 року вказаний акт було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Маріупольгаз» у присутності відповідача та прийнято рішення про його задоволення в повному обсязі, а також складено акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості. Згідно акту-розрахунку вартість не облікованого об`єму та обсягу природного газу становить 5 457,98 гривень. З вказаної дати платежів на погашення заборгованості від відповідача не надходило. Забогованість [PERSON] становить 5 457,98 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати в сумі 2 270,00 гривень. Представник позивача надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу судова повістка про виклик до суду неодноразово направлялась рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, але конверти були повернуті поштовим відділенням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що ПАТ «Маріупольгаз» відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 810 від 19 березня 2015 року «Про видачу ліцензій та розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищза регульованим тарифом» та Ліцензії Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ ПАТ «Маріупольгаз» проваджує свою діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищна території міста Маріуполь Донецької області, в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у користуванні ПАТ «Маріупольгаз». ПАТ «Маріупольгаз» діє на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженогоПостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824, Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р. №329-VІІІ, «Правилами безпеки системи газопостачання України», затверджені наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 р. №285, «Правилами постачання природного газу», що затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2496. Пунктом 1 та 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цьогоКодексута укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженогопостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Абзацом 2, 3 п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За п.3 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь- яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ «Маріупольгаз» та [PERSON] встановлено взаємні права та обов`язки, які передбачені зокрема, типовим договором № 2498 з розподілу природного газу, за яким регламентовано порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Позивачем виконано умови приєднання відповідача [PERSON] до договору з розподілу природного газу, отже остання має статус споживача за адресою: [ADDRESS] (о/рахунок № [NUMBER] ). Згідно з акту про порушення № 08/498-20 від 30 жовтня 2020 року за вказаною адресою виявлено ознаки порушення конструкції лічильника природного газу, маються подряпини на "паспорті" лічильника газу, що кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (зокрема, лічильника газу).(а.с. 7). [PERSON] була ознайомлена з вказаним актом 30 жовтня 2020 року та підписала його без претензій та зауважень (а.с. 7, зворот). Відповідно до п.п. 3 п. 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Відповідно до п. 1 глави 3 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців). Відповідно до протоколу розгляду порушення від 25 листопада 2020 року, проведенного у присутності споживача, Акт про порушення від 30 жовтня 2020 року № 08/498-20 було задоволено, оскільки зазначене в Акті порушення відповідно до п.п. 3 п. 1 гл. 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494, відноситься до поняття «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ». Відповідно до п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача [PERSON] , останній нараховано за період з 30 квітня 2020 року по 30 жовтня 2020 року заборгованість в сумі 5 457,98 гривень (а.с 10, а.с. 10 зворот). До теперішнього часу вказана заборгованість відповідачем не сплачена. Відповідно дост. 16 ЦК України юридична особа має право на захист свого особистого немайнового та майнового права та інтересу в суді, а одним із способів захисту є відшкодування збитків.Ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу`передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 8.4. Договору передбачено, що у разі якщо дії однієї зі Сторін призвели до завдання матеріальної шкоди іншій Стороні її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства, а у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. Ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Враховуючи специфіку та властивості природного газу, Відповідач зобов`язаний компенсувати Позивачу вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягів природного газу, тобто відшкодувати завдані збитки у повному обсязі заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Пунктом 1 ч.2ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2 270,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути вказану суму судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved