Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 23.01.2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо мрийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», стверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАКК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 2,1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг; - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.06.2014 року [PERSON] заборгувала позивачу в сумі 26129,09 грн., яка складається з наступного: 19567,80 грн. - заборгованість за кредитом; 4472,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 368,03 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи: 500,00 грн.- фіксована частина; 1220,43 грн. - процентна складова, а також 261,29 гривень понесені позивачем судові витрати в зв'язку з розглядом даної справи. Позичальнику було неодноразово направлено претензію щодо неналежного виконання зобов`язань, однак [PERSON] до цього часу вказане зобов'язання не виконала. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задоволити, розглянути справу у його відсутність. З опублікуванням оголошення про виклик в газеті «Вінниччина» №65 (22907) від 22.08.2014 року [PERSON] вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідач, будучи викликаним в судове засідання через засоби масової інформації - оголошення в пресі в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, дійсно, 23.01.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення законодавцем позичальником зобов'язань за кредитним договором застави, законодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Факт укладення зазначеного договору між банком та відповідачем підтверджується його відповідною копією. Незважаючи на неодноразові нагадування банку про необхідність належного виконання зобов'язань за договором, позичальник не сплачувала мінімально необхідні платежі, проценти та інші платежі. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не інформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст.. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Отримання Позивачем інформації щодо місяця реєстрації Відповідача ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Зажну України "Про захист персональних даних" - персональні дані є інформацією з обмеженим доступом; відповідно до ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюється виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України, або за згодою самої особи. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічної» добробуту та прав людини. Також обмеження можливості отримання позивачем відповідної інформації закладено в Законі «Про інформацію» і не вимагає додаткових доказів у силу правової природи нормативно-правового акту-Закону. З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем не дотримано умов вищезазначеного договору, тому право позивача невиконанням зобов'язання порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати відповідно до суми задоволених позовних вимог, які підтвердженні документально відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved