Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що 25 червня 2015 року вона уклала шлюб із відповідачем. В даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем та перебувають на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальну допомогу на утримання сина з липня 2018 року не надає, то у позивача склалось тяжке матеріальне становище щодо його утримання. Тому позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просить провести розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні в матеріалах справи надані сторонами письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с.3), 25 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого прізвище дружини стало « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 2017 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки №275 виданої Бранівською сільською радою від 26 березня 2019 року (а.с.5), вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] , вона не працює та на її утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, виходячи з наведеної правової норми і встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача з останнього слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, так як для цього є законні підстави. Крім того, відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. Крім того, згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 768,40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Outcome: approved