Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що 25 березня 2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 7. Під час перебування у шлюбі, у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач на підставі виконавчого листа від 17.04.2003 року сплачував аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На даний час дитина навчається на першому курсі денної форми навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Після досягнення повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина навчається на денній формі навчання і не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює водієм в Радинському лісництві Поліського держлісгоспу, у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину, відповідач не є інвалідом, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку - [PERSON] , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. На підставі вказаного, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.16). Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено до розгляду. Позивач в підготовче та судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що не заперечує проти сплати аліментів на дитину від першого шлюбу, однак не втому розмірі, в якому просить позивач. Просить суд при винесенні рішення врахувати те, що він від другого шлюбу має двох дітей, один з них дитина-інвалід з дитинства, дружина не працює, так як доглядає за сином-інвалідом. Особисто він має серйозні проблеми зі здоров`ям, що в подальшому може позбавити його роботи. Він сам працює, однак його дохід, який становить 6-12 тисяч гривень (в залежності від приміювання), не вистачатить на утримання всіх. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. За вимогами ст.181 СК України той з батьків хто проживає окремо може брати участь в утриманні дитини в грошовій чи натуральній формі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 7 від 25.03.2004 року (а.с.2). Згідно виконавчого листа № 2-413/2003, виданого Іванківським районним судом Київської області 17 квітня 2003 року, з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходу громадян і до її повноліття (а.с.6). Відповідно до довідки № 44154508 від 10.08.2021 року, виданої старшим державним виконавцем Іваненко В.М. Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМУ МЮ (м.Київ), заборгованість за виконавчим листом № 2-413 від 17.04.2003 року станом на 10.08.2021 року відсутня. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Довідкою № 3681-20 від 15.09.2020 року, підтверджується те, що [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за умовами договору на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України; дата завершення навчання 30.09.2024 року (а.с.8). Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Сторонами не оспорюється факт, що відповідач працює, однак довідку про свої доходи не надав. Згідно Довідки про склад сім`ї № 73 від 29.06.2021 року, до складу сім`ї [PERSON] входять: дружина - [PERSON] , [INFO] ; сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Як вбачається з довідки № 146 від 23.06.2021 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, [PERSON] , [INFO] дійсно перебуває на обліку по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] та отримує державну соціальну допомогам особам з інвалідністю в період з 28.02.2008 року по даний час. Довідкою № 183 від 24.06.2021 року підтверджується факт навчання [PERSON] в Державному навчальному закладі «Катюжанське вище професійне училище», на денній формі навчання, з 02.09.2019 року по 31.05.2022 рік. Згідно Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та консультативного заключення лікаря-ревматолога, [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом хронічний подогричний артрит, стадія загострення, поліартрит з ураженням суглобів верхніх та нижніх кінцівок. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, оскільки [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття і продовжує навчання у зв`язку чим потребує матеріальної допомоги, відповідач працює, у зв`язку з чим має змогу надавати матеріальну допомогу своїй доньці, а тому суд дійшов висновку, що з нього слід стягнути аліменти на користь доньки у частці від заробітку. Вирішуючи питання щодо розміру частки стягуваних аліментів, суд враховує той факт, що відповідач має ще двох дітей, один з яких дитина-інвалід, який також навчається, дружину, яка не працює, доглядає за сином-інвалідом, має проблеми зі здоров`ям, а також те, що позивач, як мати дитини, також зобов`язана брати участь в її утриманні, але суду не було надано доказів про її доходи, а тому враховуючи рівність прав батьків щодо дитини, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частки його заробітку. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень). На підставі викладеного,

Outcome: partial