Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 26 жовтня 2011 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 110. Позов обґрунтовано тим, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] 2011 року народження, яка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Під час спільного проживання [PERSON] постійно принижував її, ображав в присутності доньки і батьків. За час сімейного життя не допомагав матеріально, зловживає алкоголем, часто погрожує. З 2015 року фактично сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, за домовленістю донька залишиться проживати з матір`ю. Прізвище просить не змінювати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, просить не змінювати її прізвище, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.19). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`являв. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а також, враховуючи те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 жовтня 2011 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 110. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] 2011 року народження, яка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Під час спільного проживання [PERSON] постійно принижував її, ображав в присутності доньки і батьків. За час сімейного життя не допомагав матеріально, зловживає алкоголем, часто погрожує. З 2015 року фактично сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права". Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647\\98). При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову покладається на відповідача. Таким чином з відповідача на користь позивача слід також стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved