Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

В червні 2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Житлово-будівельний кооператив "Трипілля", шістнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. 13.06.2014 року помер [PERSON], - спадкодавець, чоловік позивачки. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на нежитлове приміщення (кладову) за № 214 в будинку № 4 по вул. Європейській в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Право власності спадкодавця на кладову підтверджується укладеним між ним та житлово-будівельним кооперативом «Трипілля» договором про сплату пайових внесків за № 223 від 26.02.2014 року. Відповідно до вищевказаного договору, вартість кладової становить 10 773 (десять тисяч сімсот сімдесят три) гривні. Спадкодавець не залишив заповіту, а тому спадкоємцем першої черги за законом являються: його дружина - [PERSON] - позивач, а також син - [PERSON], [INFO]. Позивач у встановлений законом шестимісячний термін подала до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. В свою чергу її та спадкодавця син [PERSON] написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері - [PERSON]. 17.03.2015 року нотаріальна контора надала позивачу письмову відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації цього майна. Отримавши відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно було порушено право позивача на спадкування за законом. Відповідно до довідки про здійснення оплати пайового внеску від 15.01.2015 року за № 2, спадкодавець в повному обсязі сплатив пайові внески за договором. Таким чином, кладова в ЖБК «Трипілля» належала спадкодавцю на праві власності, що в свою чергу підтверджує право позивача на її спадкування як спадкоємця першої черги за законом. Спадкодавець в повному обсязі сплатив пайові внески за кладову, проте за час свого життя не встиг зареєструвати її в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримати відповідні правовстановлюючі документи. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на нежитлове приміщення (кладову) № 214 в будинку № 4 по вул. Європейська в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області (загальною площею 2,7 кв. м.) в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 13.06.2014 року. В судове засідання представник позивача не зявився. Подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в судове засідання не зявився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Житлово-будівельний кооператив "Трипілля" в судове засідання не зявився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Шістнадцята київська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, надали до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2014 року помер [PERSON], - спадкодавець, чоловік позивачки. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на нежитлове приміщення (кладову) за № 214 в будинку № 4 по вул. Європейській в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. Право власності спадкодавця на кладову підтверджується укладеним між ним та житлово-будівельним кооперативом «Трипілля» договором про сплату пайових внесків за № 223 від 26.02.2014 року. Відповідно до вищевказаного договору, вартість кладової становить 10 773 (десять тисяч сімсот сімдесят три) гривні. Спадкодавець не залишив заповіту, а тому спадкоємцем першої черги за законом являються: його дружина - [PERSON] Вячеславівнам - позивач, а також син - [PERSON], [INFO]. Позивач у встановлений законом шестимісячний термін подала до Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. В свою чергу її та спадкодавця син [PERSON] написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері - [PERSON]. 17.03.2015 року нотаріальна контора надала позивачу письмову відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації цього майна. Отримавши відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно було порушено право Позивача на спадкування за законом. Відповідно до довідки про здійснення оплати пайового внеску від 15.01.2015 року за № 2, спадкодавець в повному обсязі сплатив пайові внески за договором. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачів, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved