Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

До суду звернулася позивач з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивач вказує, що 24.10.2008 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , за актовим записом № 04. Від даного шлюбу є спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] Одруження з відповідачем виявилося невдалим . Сумісне життя не склалося в результаті різних поглядів на життя та несумісність характерів. В результаті частих сварок вона втратила почуття поваги та любові до відповідача і тому подальше збереження шлюбу між ними стало неможливим. Відповідач не приділяє достатньої уваги розвитку спільних відносин як подружжя та вихованню дитини , зловживав спиртними напоями. Приходячи додому в нетверезому стані , влаштовував сварки , чим травмував нервову систему доньки . 12.11.2015 р. вони спільно не проживають. Вона запропонувала відповідачу розірвати їхні шлюбні відносини , на що він погодився. Майнових претензій до відповідача вона не має. Спільно нажите майно вважає можливо розділити в добровільному порядку . Вважає , що подальше сумісне життя з відповідачем є неможливим . Тому звертається до суду . Просить суд розірвати шлюб , укладений між нею та відповідачем , який було зареєстровано 24.10.2008 р. виконкомом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області , актовий запис № 04. Після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище " [PERSON] " . Сторони в судове засідання не з"явилися , надали суду свої заяви про слухання справи без їхньої присутності. Позивач позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити . Відповідач в судове засідання двічі не з"явився . В телефоному режимі про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений . Зазначив , що позов не визнає. Обгрунтування своєї позиції він надасть суду під час судового розгляду. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказах та прийняти заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб , тобто перебувають у шлюбних відносинах ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2008 р. ) і від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження , серії [NUMBER] ) . З матеріалів справи вбачається , що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо позиції відповідача про невизнання позову. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя . З урахуванням викладеного, суд враховує ту обставину , що позивач після подання позову до суду про розірвання шлюбу та на день судового розгляду справи по суті не відмовилася від своїх вимог та не відкликала свою заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу за її відсутністю . Також суд бере до увагу і ту обставину , що сторони разом не проживають , про що свідчить зазначені їхні адреси. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved