Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO]., в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 23.01.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]., яка проживає з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них та коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться здоров'ям та розвитком дочки. Позивачці самостійно важко забезпечити нормальний рівень життя та соціального розвитку дитини. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України позивач просить стягувати з відповідача аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивач не прибула, однак надала суду заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, просить проводити розгляд справи у її відсутності та задовольнити зменшені позовні вимоги. Відвовідач [PERSON] в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено із матеріалів справи - з 23.01.2013р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Сокальського районного суду від 05.05.2016р. №454/905/16-ц розірвано. Із оглянутої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки про склад сім'ї №1691 від 08.11.2018р. виданої виконавчим комітетом Опільської сільської ради Сокальського району, вбачається, що у [ADDRESS] проживає [PERSON] та її дочка [PERSON] Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Вирішуючи питання про аліменти відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. П.5 статті передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 17.05.2017 року Президент України підписав ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", згідно якого внесено зміни до законодавчих актів України, згідно якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує те, що батьки в рівних частинах несуть обов'язок по утриманню дитини, а в даному випадку виключно позивачка здійснює догляд і утримання дитини, а тому, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України та беручи до уваги те, що відповідач дав свою згоду на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу , тому суд приходить до висновку про задоволення зменшених позовних вимог.

Outcome: approved